Справа № 308/401/15-к
Провадження № 11-кп/777/504/16

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху

15.08.2016 м. Ужгород
Суддя Апеляційного суду Закарпатської області ОСОБА_1 , перевіривши на відповідність вимогам ст. 396 КПК України апеляційну скаргу, яку подав прокурор у кримінальному провадженні прокурор Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_2 (далі прокурор),
В С Т А Н О В И В :
вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 липня 2016 року

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Брест Республіки Білорусь, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, одружений, із середньою освітою, раніше судимий, зокрема, вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.03.2014 за ч. 2 ст. 125 КК України із призначенням покарання у виді громадських робіт на строк 150 годин,

визнаний винним і йому призначено покарання за ч. 2 ст. 15 ст. 116 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки чотири місяці.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 визначено рахувати з моменту його затримання з 22 листопада 2014 року.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_3 до строку відбування покарання, призначеного за цим вироком, строк попереднього ув`язнення з 22.11.2014 по 07.07.2016, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі

ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання й з-під варти в залі суду в зв`язку з відбуттям призначеного покарання.

У порядку ст. 100 КПК України вирішено долю речових доказів.

Згідно вироку, ОСОБА_3 визнаний винним у тому, що 22 листопада 2014 року в період з 10-ї години 10 хвилин 07 секунд по 10-ту годину 11 хвилин 41 секунду, перебуваючи в м. Ужгороді на площі Корятовича біля «Зеленого ринку», почав словесний конфлікт з ОСОБА_4 , в ході якого останній в присутності сторонніх людей наніс обвинуваченому один удар долонею руки, що викликало тяжку образу у обвинуваченого і призвело до сильного душевного хвилювання, внаслідок чого у обвинуваченого раптово виникло бажання заподіяти смерть потерпілому, у зв`язку з чим, обвинувачений ОСОБА_3 , миттєво вийнявши з поясу штанів сокиру, наніс у сторону потерпілого ОСОБА_4 два удари загостреним кінцем сокири, у ході чого, від першого удару потерпілий ОСОБА_4 ухилився, а другим йому було заподіяно ушкодження в область голови (правої сторони скроневої ділянки), внаслідок чого він упав на землю, та в зв`язку із чим, згідно висновку судово-медичної експертизи № 1090 від 24.11.2014, йому було заподіяно легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я та легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної стійкої втрати працездатності. У подальшому, ОСОБА_3 , продовжуючи перебувати в стані сильного душевного хвилювання, намагався спричинити ОСОБА_4 ще удари сокирою, проте був зупинений сторонніми особами, у зв`язку із чим не довів свій злочинний намір до кінця із причин, що не залежали від його волі.

В апеляційній скарзі прокурор вказує на те, що вирок є незаконним та підлягає скасуванню в зв`язку з неповнотою судового розгляду, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Посилається на те, що досудовим слідством ОСОБА_3 висунуто обвинувачення за ч. 2 ст. 15- ч. 1 ст. 115 КК України в закінченому замаху на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, яке обґрунтовується зібраними по справі доказами : показаннями потерпілого, свідків, висновками судових експертиз, речовим доказом та відеозаписом, вилученим із камери спостереження, а також на те що, визнавши обвинуваченого ОСОБА_3 винним у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 15 ст. 116 КК України кримінального правопорушення, судом здійснено тлумачення норм закону України про кримінальну відповідальність без проведення відповідного експертного дослідження (психологічної експертизи), що у свою чергу суперечить точному змісту вказаного нормативно-правового акту. При цьому вказує на те, що судом, було відхилено заявлене на стадії судового слідства клопотання сторони захисту про призначення психологічної експертизи, що призвело до неповноти при з`ясуванні фактичних обставин справи, що відповідно до ч. 1 ст. 410 КПК України тягне скасування судового рішення. Просить вирок скасувати, ухвалити новий, яким за результатами проведення психологічної експертизи кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_3 за відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність, і призначити покарання в межах санкції відповідної статті. Крім того, просить у ході апеляційного розгляду призначити психологічну експертизу та дослідити матеріали кримінального провадження.

Перевіривши апеляційну скаргу на відповідність її вимогам ст. 396 КПК України, вважаю, що апеляційна скарга не відповідає цієї статті.

Так, зазначаючи в прохальній частині апеляційної скарги про скасування вироку та ухвалення нового, яким за результатами проведення психологічної експертизи кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_3 за відповідною статтею закону України про кримінальну відповідальність і призначити покарання в межах санкції відповідної статті, прокурор не конкретизував за якою саме статтею закону України про кримінальну відповідальність ОСОБА_3 необхідно визнати винним і яке саме покарання йому необхідно призначити, при цьому, не врахувавши те, що стороною обвинувачення ОСОБА_3 було висунуто обвинувачення за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, і таке обвинувачення прокурор підтримував під час розгляду кримінального провадження місцевим судом.

Крім того, заявляючи в апеляційній скарзі про дослідження матеріалів кримінального провадження, прокурор не вказав які саме наявні в матеріалах кримінального провадження докази, що підтверджують указані ним в апеляційній скарзі доводи, необхідно дослідити, та які саме обставини підлягають з`ясуванню, у тому числі не вказує, які саме докази не були досліджені судом першої інстанції ; не подав клопотання, в якому би вказав на докази, які необхідно дослідити під час апеляційного розгляду справи. Подаючи клопотання про обсяг доказів, які необхідно дослідити під час апеляційного розгляду справи прокурору слід керуватись положеннями ст. 404 КПК України, відповідно до якої слід указати на те в чому полягає неповнота або порушення вимог КПК України при дослідженні доказів місцевим судом.

Також, заявляючи в апеляційній скарзі про призначення психологічної експертизи, прокурор не зазначив, чи заявлялось стороною обвинувачення таке клопотання під час розгляду кримінального провадження судом першої інстанції. У випадку якщо не заявлялось, то прокурор не зазначив причини його не заявлення, а у випадку якщо заявлялось причини відмови в задоволенні такого клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 399 КПК України суддя-доповідач, установивши, що апеляційну скаргу на вирок чи ухвалу суду першої інстанції подано без додержання вимог, передбачених статтею 396 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення апеляційної скарги без руху, у якій зазначаються недоліки скарги, і встановлюється достатній строк для їх усунення, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня отримання ухвали особою, яка подала апеляційну скаргу.

У зв`язку з вищевикладеним, апеляційна скарга, яку подав прокурор у кримінальному провадженні прокурор Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_2 , підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст. 399 КПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подав прокурор у кримінальному провадженні прокурор Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_2 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 07 липня 2016 року, яким ОСОБА_3 визнано винним за ч. 2 ст. 15 - ст. 116 КК України, - залишити без руху.

Копію даної ухвали невідкладно надіслати апелянту.

Встановити апелянту строк для усунення вказаних у мотивувальній частині ухвали недоліків апеляційної скарги 10 (десять) днів із дня отримання даної ухвали.

Роз`яснити апелянту, що в разі не усунення вищезазначених недоліків, апеляційну скаргу йому буде повернуто.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення й оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_5 Стан