У х в а л а
іменем україни

Вищий спеціалізований суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії суддів:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 14 листопада 2016 року касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 03 серпня 2016 року щодо ОСОБА_4 про відмову у відкритті апеляційного провадження,

в с т а н о в и в:

Вироком Валківського районного суду Харківської області від 22 червня 2016 року затверджено угоду про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Призначено ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання за ч. 2 ст. 185 КК у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік та покладено певні обов`язки, передбачені ст. 76 КК.

На вказаний вирок прокурором була подана апеляційна скарга, за результатом розгляду якої 03 серпня 2016 року Апеляційний суд Харківської області постановив ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження.

У касаційній скарзі, прокурор порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та просить призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вважає, що суд першої інстанції відповідно до вимог п. 2 ч. 7 ст. 474 КПК мав відмовити у затвердженні угоди про примирення.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши доводи касаційної скарги та вивчивши надані копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити, виходячи з наступного.
Суд касаційної інстанції згідно з приписами п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги та наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 394 КПК вирок суду першої інстанції на підставі угоди між потерпілим та обвинуваченим може бути оскаржений прокурором виключно з підстав затвердження угоди у провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Як убачається з вироку ОСОБА_4 засуджений за вчинення злочину середньої тяжкості, а тому угода про примирення, укладена між потерпілим та обвинуваченим, не суперечить вимогам ч. 3 ст. 469 КПК.
Таким чином, апеляційний суд правильно встановив, що прокурор не вправі оскаржити в апеляційному порядку вирок на підставі угоди щодо ОСОБА_4 , а відтак обґрунтовано відмовив у відкритті апеляційного провадження, з чим погоджується і колегія суддів.
Ураховуючи викладене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги прокурора та вважає, що у відкритті провадження за його касаційною скаргою слід відмовити.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, суд
п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу апеляційного суду Харківської області від 03 серпня 2016 року в кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 .

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3