АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА[1]
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 лютого 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого суддів ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

підозрюваного ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 21 січня 2016 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою суду задоволено клопотання старшого слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_8 погоджене прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_5 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 березня 2016 року, із визначенням розміру застави в межах 50 мінімальних заробітних плат, що відповідно становить 68 900 гривень, відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Бориспіль, Київської області, українця, громадянина України, одруженого, працюючого на посаді головного інспектора Управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Київської митниці Державної фіскальної служби України, маючого на утриманні трьох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Мотивуючи прийняте рішення слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри, характер, значну суспільну небезпеку кримінального правопорушення, його тривалість, ступінь тяжкості злочину, дані про особу підозрюваного, вік, майновий стан та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків ОСОБА_9 та прийшов до висновку, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам: переховування від органів досудового розслідування та суду; знищення, приховування або спотворення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення істини у справі.

Не погодившись з рішенням суду, прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою із заставою у розмірі 1000 мінімальних заробітних плат, що становить 1 218 000 гривень.

Вважає, що застосований слідчим суддею альтернативний запобіжний захід не спроможний забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного повною мірою, оскільки ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком до 10 років, може впливати на свідків у даному кримінальному провадженні, вжити заходів щодо знищення або приховування доказів, які викривають його причетність до вчинення кримінального правопорушення, продовжити вчиняти кримінальні правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, доводи захисника та підозрюваного, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, перевіривши та обговоривши доводи апеляційних скарг, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, військовою прокуратурою Київського гарнізону здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001232, від 28 жовтня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що у період з 15 листопада 2015 року по 19 січня 2016 року ОСОБА_7 працюючи на посаді головного інспектора управління аналізу ризиків та протидії митним правопорушенням Київської митниці Державної фіскальної служби України, реалізуючи свій злочинний умисел на незаконне збагачення будучи службовою особою одержав неправомірну вигоду, яку раніше вимагав за вчинення в інтересах громадянина ОСОБА_10 дій, з використанням свого службового становища, а саме за швидке та безперешкодне оформлення не розмитненого товару під час митного контролю.

19 січня 2016 року ОСОБА_7 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України, та наступного дня останньому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме в одержанні неправомірної вигоди, за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду будь-якої дії з використанням службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.

21 січня 2016 року старший слідчий військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_8 за погодженням з прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_5 звернувяся до Печерського районного суду м. Києва із клопотанням про застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, строком на 2 місяці.

21 січня 2016 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва задоволено клопотання слідчого та застосовано відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 18 березня 2016 року, із визначенням розміру застави в межах 50 мінімальних заробітних плат, що відповідно становить 68 900 гривень та покладенням на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

З ухвали суду вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для застосування до ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування запобіжного заходу, передбачених ст. 177 КПК України.

Перевіряючи доводи та обставини, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, слідчим суддею з`ясовано, що наведені у клопотанні дані свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України. Виклад обставин, що дають підстави підозрювати ОСОБА_9 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, слідчим зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, що їх підтверджують.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога розумної підозри передбачає наявність доказів, які об`єктивно зв`язують підозрюваного з певним злочином і вони не повинні бути достатніми, щоб забезпечити засудження, але мають бути достатніми, щоб виправдати подальше розслідування або висунення звинувачення.

У даному кримінальному провадженні обґрунтованість повідомленої підозри, тобто зв`язок підозрюваного з вчиненням кримінального правопорушення підтверджується даними, наявними у матеріалах за клопотанням слідчого, що є підставою для застосування до нього запобіжного заходу.

При цьому слід зауважити, що слідчий суддя на даному етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема оцінювати докази з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінальних правопорушень. Слідчий суддя на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів повинен визначити лише чи є причетність особи до вчинення кримінальних правопорушень вірогідною та достатньою для застосування щодо особи обмежувальних заходів. Дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_9 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду щодо необхідності задоволення клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки слідчий в повному обсязі довів суду обставини, які виправдовують обмеження права ОСОБА_9 на свободу. Таке обмеження не суперечить вимогам ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Апеляційним судом м. Києва прийнято до уваги довідки про стан здоров`я підозрюваного, однак застосовуючи запобіжний захід, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Визначення таких прав, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці цінностей суспільства, що на даному етапі досудового розслідування свідчить про неможливість застосування до ОСОБА_9 іншого більш м`якого запобіжного заходу.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судом також враховано вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_9 , у разі визнання його винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він обґрунтовано підозрюється, характеризуючі дані про особу підозрюваного, в їх сукупності, зокрема його вік стан його здоров`я, майновий та сімейний стан, наявність на утриманні трьох малолітніх дітей.

Крім того, слідчий суддя правильно, з урахуванням та в межах вимог ст. 182 КПК України, а також з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої розмір застави повинен визначатися тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави, буде достатнім стримуючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні, оцінивши також тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_7 , дані про його особу та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, з урахуванням його сімейного та матеріального становища, визначив останньому заставу в межах 50 мінімальних заробітних плат, що належним чином забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, у випадку внесення застави.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі прокурора доводи про те, що застосований слідчим суддею альтернативний запобіжний захід не спроможний в повній мірі забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного, з урахуванням тяжкості та існування ризиків неналежної процесуальної поведінки ОСОБА_9 не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді у справі не вбачається.

Рішення слідчого судді є законним та обґрунтованим, яке ухвалено на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтвердженні достатніми даними, дослідженими судом, а також яким дана належна оцінка, а тому апеляційна скарга прокурора, з викладеними в ній доводами, задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.167, 170-173, 309, 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 21 січня 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_8 погоджене прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_5 та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 18 березня 2016 року, із визначенням розміру застави в межах 50 мінімальних заробітних плат, що відповідно становить 68 900 гривень, щодо ОСОБА_7 - залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_5 - без задоволення.

Ухвала Апеляційного суду м. Києва касаційному оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

_________________ ___________________ __________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

[1] Справа № 11-сс/796/510/2016 Категорія: 183 КПК України
Слідчий суддя суду першої інст.: ОСОБА_11
Головуючий суддя в суді апел. інст.: ОСОБА_1