Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/6666/16-к
У Х В А Л А

3 серпня 2016 року слідчий суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 , винесене в кримінальному провадженні № 0000164 від 26 липня 2016 року, погоджене прокурором ОСОБА_4 про накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_5 ,-

встановив:

СВ прокуратури Черкаського області розслідується кримінальне провадження № 0000164 від 26.07.2016 за ознаками злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України

В ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до наказу № 15-о від 05.02.2016, перебуває на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу фактичних перевірок контролю за готівковими операціями управління аудиту ГУ ДФС у Черкаській області, тобто є представником влади.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 26 липня 2016 року близько 17 години 40 хвилин під час зустрічі із фізичною особою підприємцем ОСОБА_6 , в приміщені службового кабінету № 530, який розташований на п`ятому поверсі будівлі Головного управління ДФС у Черкаській області за адресою: вул. Хрещатик, 235, м. Черкаси, шляхом вимагання, одержав для себе від останньої неправомірну вигоду в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень, за поверхневе проведення перевірки за дотримання суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів і ліцензій та за не нарахування в повному розмірі штрафних санкцій.

26 липня 2016 року ОСОБА_5 затриманий в порядку ст. 208 КПК України за підозрою у вчиненні вищевказаного злочину.

27 липня 2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ч.3 ст.368 КК України.

Санкцією статті Кримінального кодексу України, яка інкримінується ОСОБА_5 , передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від 5 до 10 років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років із конфіскацією майна, у зв`язку з чим є достатні підстави накласти арешт на майно, яке перебуває у приватній власності підозрюваного ОСОБА_5 , а саме квартира, загальною площею 31.9 (кв.м), розташована за адресою: АДРЕСА_1 з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав з підстав, вказаних вище.

Дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя вважає, що клопотання підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Частитною1 статті 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У відповідності до ч.5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбаченим КК України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально правового характеру в у виді конфіскації майна .

Згідно ч.2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

Як зазначено в п.6 розділу 2.6 узагальнення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року, метою застосування арешту майна є забезпечення можливості конфіскації майна або цивільного позову. При цьому слід пам`ятати, що сторона кримінального провадження, яка подає клопотання про арешт майна зобов`язана навести підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна (правову кваліфікацію правопорушення, яке передбачає покарання у вигляді конфіскації майна, докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди). У свою чергу, слідчий суддя, задовольняючи клопотання про накладення арешту на майно, зобов`язаний навести ці підстави у рішенні.

Враховуючи зазначену мету арешту майна, вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, має бути співмірною з розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, або ж, якщо метою арешту майна є забезпечення конфіскації, то вартість арештованого майна має узгоджуватись із санкцією статті, яка передбачає покарання за злочин, у вчиненні якого підозрюється чи обвинувачується особа.

Крім того, слід враховувати, що на майно не може бути накладено арешт з метою його конфіскації, якщо злочин, у вчиненні якого підозрюється чи обвинувачується особа, не передбачає такого виду покарання.

Як вбачається з матеріалів клопотання, 27 липня 2016 року ОСОБА_5 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 368 КК України.

Санкція вказаної статті передбачає такий вид покарання як конфіскація майна.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_5 на праві власності належить квартира АДРЕСА_2 .

За таких обставин слідчий суддя приходить до висновку про задоволення клопотання.

Керуючись ст. ст. 40, 113, 117, 131, 132, 170, 171, 309 КПК України, -

ухвалив:

Клопотання задовольнити.

З метою конфіскації майна накласти арешт на майно підозрюваного ОСОБА_5 , а саме: квартиру АДРЕСА_2 .

Копію ухвали направити слідчому, в провадженні якого знаходиться справа, прокурору.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області в порядку, визначеному КПК України.

Слідчий суддя: ОСОБА_1