Провадження № 1-кп/592/122/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Суми клопотання прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про зміну запобіжного заходу та покладення додаткових обов`язків відносно ОСОБА_4 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0005402 від 01.10.2014 року,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

представника цивільного позивача ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:
У підготовчому судовому засіданні прокурором надано суду клопотання про зміну запобіжного заходу та покладення додаткових обов`язків на обвинуваченого. Клопотання мотивоване тим, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 191 КК України. 16.09.2015 р. у зв`язку з ухилянням підозрюваного ОСОБА_4 від досудового розслідування та не встановленням місцезнаходження його оголошено у розшук та 02.10.2015 р. ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми ОСОБА_4 обрано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням на нього обов`язків, а саме: з`являтися до органів досудового слідства, прокуратури, суду за першим викликом тощо. Строк дії ухвали - 2 місяці та скінчився 02.12.2015 р., на момент його закінчення підстав для його продовження або зміни не було. На даний час виникли обставини, які дають підстави вважати, що ОСОБА_4 ухиляється, від суду, оскільки він протягом січня - липня поточного року неодноразово не з`являвся до суду, що призводило до відкладення проведення підготовчого засідання, без поважних на те причин. ОСОБА_4 неодноразово під власноручний розпис ознайомлювався із датою, часом та місцем проведення судових засідань. Беручи до уваги те, що ОСОБА_4 може переховується від суду, може перешкоджати кримінальному провадженню шляхом безпідставного затягування його розумного строку, ігнорування викликів суду, необхідних для вчинення необхідних процесуальних дій, та неможливість запобігання даним ризикам при застосуванні більш м`яких запобіжних заходів прокурор ОСОБА_7 просить змінити щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання шляхом покладення на нього обов`язків, передбачених п.п. 1 - 4, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України.

У судовому засіданні прокурор клопотання з наведених у ньому підстав підтримав та просив задовольнити. Зазначив, що на даний час наявні ризики, що ОСОБА_4 може переховуватися від суду, про що свідчать журнали судових засідань та наявні розписки про ознайомлення про час і місце проведення підготовчого судового засідання, також наявний ризик незаконного затягування розумного строку розгляду справи у даному кримінальному провадженні.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 ОСОБА_6 просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора у зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України. Зазначив, що на сьогоднішній день жодного запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 не існує, дія ухвали слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.10.2015 р. відповідно до положень ст. 203 КПК України закінчилась у грудні 2015 року. У клопотанні не зазначено доказів на обґрунтування ризиків. Випадки застосування електронних засобів контролю регламентовано ч. 2 ст. 195 КПК України, на даній стадії кримінального провадження підстави визначені законом - п. 1 ч. 2 ст.195 КПК України для застосування електронного засобу контролю відсутні, оскільки застосовуються тільки слідчим. Вказував, що подане клопотання не мотивовано.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав думку захисника, просив відмовити у задоволенні клопотання прокурора.

Представник потерпілої сторони Дочірнього підприємства «Паркінг» Комунального оптово-роздрібного підприємства «Дрібнооптовий» Сумської міської ради ОСОБА_5 при вирішенні клопотання поклався на розсуд суду.

Вислухавши прокурора, думку обвинуваченого і його захисника, представника потерпілого, суд приходить до наступних висновків.

Згідно вимог ч. 3 ст. 315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Відповідно до ст. 200 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися в порядку, передбаченому статтею 184 цього Кодексу, до слідчого судді, суду із клопотанням про зміну запобіжного заходу, в тому числі про скасування, зміну або покладення додаткових обов`язків, передбачених частиною п`ятою статті 194 цього Кодексу, чи про зміну способу їх виконання. За вимогами п. 3 ч. 2 ст. 200 КПК України до клопотання додається, зокрема підтвердження того, що підозрюваному, обвинуваченому надіслана копія клопотання та копії матеріалів, що обґрунтовують клопотання.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.10.2015 р. застосовано запобіжний захід особисте зобов`язання до підозрюваного ОСОБА_4 та покладено обов`язки: з`являтися до органів досудового слідства, прокуратури, суду за першим викликом; не виїздити за межі населеного пункту, в якому він зареєстрований та проживає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду залежно від стадії кримінального провадження; повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання, роботи; утриматися від спілкування зі свідками. Строк, на який покладено обов`язки на підозрюваного - два місяці.

За вимогами ст. 179 КПК України особисте зобов`язання полягає у покладенні на підозрюваного, обвинуваченого зобов`язання виконувати покладені на нього слідчим суддею, судом обов`язки, передбачені статтею 194 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 203 КПК України ухвала про застосування запобіжного заходу припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про обрання запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття кримінального провадження в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно вимог ч. 4 ст. 196 КПК України слідчий суддя зобов`язаний визначити в ухвалі дату закінчення її дії у разі обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або домашнього арешту.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором. Приписами ч. 6 ст. 194 КПК України визначено строк не більше двох місяців для обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Нормами Кримінального процесуального кодексу України строк запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання не є визначеним.
Як на обставини, які виникли після прийняття ухвали про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_4 , прокурор вказує на ризик можливого переховування його від суду, та посилається на неодноразові неявки до суду обвинуваченого, що на його думку підтверджується журналами судових засідань та матеріальними носіями із звукозаписами.

Саме на прокурора покладено обов`язок доводити наявність всіх обставин, передбачених ч. 1 ст. 194 КПК України та ч. 2 ст. 200 КПК України.

Суд звертає увагу, що відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 25 рішення по справі «Капо проти Бельгії» (Capeau v Belgium), 42914/98 від 13.02.2005 р. у кримінальних справах питання прийняття доказів належить досліджувати загалом в світлі пункту 2 статті 6, і вимагає воно, окрім іншого, щоб тягар доказування лежав на стороні обвинувачення. Так, у п. 146 рішення у справі «Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 р. Європейський суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного. (Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).

Строк дії ухвали Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.10.2015 р в частині покладення обов`язків на ОСОБА_4 закінчився 02.12.2015 р., проте запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання не є припиненим. Для покладення додаткових обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, чи про зміну способу їх виконання прокурору необхідно звертатися з відповідним клопотанням, при цьому саме на прокурора покладено обов`язок довести необхідність застосування кожного з вказаних у клопотанні обов`язків, а не формально перераховувати за пунктами відповідної норми закону.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що прокурором не в повній мірі дотримано вимоги ст. ст.ст. 176, 194, 200 КПК України, а тому вирішуючи подане клопотання в межах його доводів, суд дійшов висновку, що підстави для його задоволення відсутні.

Керуючись ст. 315 Кримінального процесуального кодексу України, суд

п о с т а н о в и в:
У задоволенні клопотання прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про зміну щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання шляхом покладення на нього обов`язків, передбачених п.п. 1 - 4, 9 ч. 5 ст. 194 КПК України відмовити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Суддя ОСОБА_1