Справа № 502/677/15-к
УХВАЛА

29 вересня 2016 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області
у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю:
прокурора ОСОБА_2
захисника ОСОБА_3
обвинувачених: ОСОБА_4 , ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження,
внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань
за № 0000413 від 15.06.2015 р.
та кримінальне провадження,
внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань
за № 0000413 від 28.04.2014 р.
відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 345, ч. 3 ст. 15, ч.3 ст.186 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень,
передбачених ч. 3 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
В ході судового розгляду відповідних кримінальних проваджень, які ухвалою суду від 10.03.2016 року були об`єднані в одне провадження, прокурором було заявлено клопотання про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на 60 діб, згідно якого прокурор просив суд прокласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

1/ прибувати до слідчого, прокурора та суду за першою вимогою;

2/ в період часу з 20-ї по 08-му години не залишати місце постійного проживання будинок АДРЕСА_1 , без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3/ не відлучатися з населеного пункту в якому мешкає обвинувачений, зареєстрований чи перебуває, без дозволу суду, прокурора;

4/ утримуватися від спілкування з будь-якою особою, яка має відношення до даного кримінального провадження (потерпілим та свідками);

Контроль за поведінкою обвинуваченого, який перебуватиме під домашнім арештом, прокурор просив суд покласти на працівників Кілійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області.

Необхідність застосування до обвинуваченого запобіжного заходу прокурор в клопотанні обґрунтував тим, що він ніде не працює, не має доходів для проживання, може продовжувати вчиняти кримінальні правопорушення, здійснювати вплив на потерпілих та свідків, яких ще не допитано в судовому засіданні.

Відповідаючи на питання суду прокурор пояснив, що не йому невідомо, хто є власником відповідного житла, за адресою місцезнаходження якого він просить застосувати до обвинуваченого відповідний запобіжний захід.

Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник обвинуваченого ОСОБА_3 заперечували проти задоволення клопотання прокурора, зазначивши, що з моменту надходження до суду відповідного кримінального провадження сплинуло маже 9 місяців і за цей час обвинувачений жодних правопорушень не вчинив, своєчасно з`являвся на судові засідання, в зв`язку чим немає підстав для застосування до нього відповідного запобіжного заходу. Крім того, він тривалий час проживає зі своєю співмешканкою за іншою адресою АДРЕСА_2 та не знаходиться за адресою, яка зазначена прокурором у клопотанні.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав позицію іншого обвинуваченого.

Заслухавши заявлене прокурором клопотання, думку інших учасників судового провадження з приводу клопотання, проаналізувавши відповідні положення законодавства та додані прокурором до відповідного клопотання матеріали, судом встановлено наступне:

Як зазначено в ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого. Вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

В свою чергу, відповідно до вимог ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Як зазначено в ст. 181 КПК України - домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно положень ч.ч. 1-2 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

Враховуючи що прокурором не надано жодного доказу на підтвердження вказаних ним у клопотанні про застосуванні запобіжного заходу ризиків, а також беручи до уваги, що обвинувачений мешкає за іншою адресою, ніж та, що зазначена прокурором у клопотанні та протягом майже 9 місяців з дати надходження до суду відповідного кримінального провадження сумлінно з`являється на судові засіданні і його поведінка не свідчить про намір ухилитися від суду або перешкодити кримінальному провадженню іншим чином чи вчинити нове кримінальне правопорушення, суд приходить до висновку, що клопотання прокурора є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 176-178, 181, 193, 194, 369-372 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання прокурора про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 392 КПК України ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти такої ухвали можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч. 1 ст. 392 КПК України.

Суддя Кілійського районного суду ОСОБА_1