ЄУН№337/2022/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2016 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Запоріжжя кримінальне провадження відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не працює, знаходиться на обліку в центрі зайнятості як безробітний, не одружений, раніше судимого 20.11.2013р. Хортицьким районним судом м.Запоріжжя за ч.1 ст.125 КК України до штрафу в розмірі 510 грн., штраф сплачений 07.06.2016р., зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 389 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення при наступних обставинах:

Так, 20.11.2013 року вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя, який набрав законної сили 21.12.2013р. та був належним чином доведений до сторін провадження, ОСОБА_4 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, та призначено основне кримінальне покарання у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн.

Відповідно до ст.26 КВК України, засуджений до основного покарання у вигляді штрафу зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документу про сплату штрафу.

В подальшому, в період з 21.12.2013 року по теперішній час ОСОБА_4 , будучи особою, засудженою до сплати штрафу у зазначеному розмірі, діючи умисно, маючи реальну можливість виконати вказаний вирок суду, оскільки з 10.04.2015 року до 07.12.2015 року був офіційно працевлаштований та отримував доходи, призначений судом штраф не сплатив, чим ухилився від його сплати.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину в скоєнні даного кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини скоєння кримінального правопорушення, як вони викладені в обвинувальному акті, не оспорював їх, від дослідження в судовому засіданні доказів, що були зібрані в ході досудового розслідування відмовився. Він щиро кається в скоєному, просить суворо не карати.

З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що в ході досудового розслідування зібрано достатньо доказів для обґрунтованого обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, а тому визнання обвинуваченим своєї вини, на думку суду, є цілком виправданим.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення повністю, сторони не оспорювали фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються.

Суд вважає встановленим та доведеним, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.389 КК України, а саме ухилення від сплати штрафу особою, засудженою до цього виду покарання, у вчиненні якого суд визнає його винуватим.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення - невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше був судимий, судимість у встановленому порядку не знята та непогашена, не працює, не одружений, неповнолітніх дітей та інших утриманців немає, має постійне місце мешкання, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться.

В якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.

З урахуванням вищевказаного, необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень суд вважає покарання у вигляді обмеження волі, яке слід обрати в мінімальному розмірі, визначеному санкцією статті 389 ч.1 КК України.

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_4 був засуджений вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 20.11.2013р. за ч.1 ст.125 КК України до штрафу в розмірі 510,00грн. Кримінальне правопорушення, за яким ОСОБА_4 обвинувачується в межах даного кримінального провадження, останній вчинив в період відбуття покарання за вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 20.11.2013р., у зв`язку з чим покарання йому повинно бути призначено за сукупністю вироків на підставі ст.71 КК України.
Але судом встановлено, що штраф в сумі 510,00грн., призначений вироком Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 20.11.2013р., ОСОБА_4 сплатив 07.06.2016р., тобто після вчинення даного кримінального правопорушення, але до постановлення вироку у даному кримінальному провадженні, у зв`язку з чим підстав для застосування ст.71 КК України суд не знаходить.
Крім того, з урахуванням усіх обставин справи, даних про особу обвинуваченого, думки прокурора, суд вважає можливим на підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у вигляді обмеження волі, якщо він протягом встановленого судом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.

Керуючись ст.368,370,374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.389 КК України, та призначити йому покарання за даною статтею у вигляді обмеження волі строком на 1 (один) рік.

Відповідно до ст.75,76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного судом покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, якщо вирок не було скасовано, він набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

Суддя ОСОБА_1

15.06.2016