Справа № 307/4312/13-к
Провадження № 1-кп/307/49/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 червня 2016 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів кримінальне провадження про обвинувачення:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженця смт. Вишково Хустського районну Закарпатської області, України, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , України, тимчасово проживає в АДРЕСА_2 , з повною загальною середньо освітою, не працюючий, не одружений, раніше судимого вироком Хустського районного суду від 24 березня 1994 року за ч.ч. 2 і 3 ст. 140, ст. 43 КК України (в редакції 1960 року); вироком Тячівського районного суду від 13 лютого 2001 року за ч. 2 ст. 140 КК України (в редакції 1960 року); вироком Тячівського районного суду від 26 грудня 2006 року за ч.ч. 2 і 3 ст. 185 КК України; вироком Хустського районного суду від 27 червня 2007 року за ч. 2 ст. 185 КК України; вироком Тячівського районного суду від 12 жовтня 2009 року за ч. 2 ст. 185 КК України; вироком Тячівського районного суду від 28 лютого 2013 року за ч.ч. 2 і 3 ст. 185 КК України; вироком Тячівського районного суду від 08 листопада 2013 року за ч.ч. 2 і 3 ст. 185 КК України; вироком Хустського районного суду від 19 лютого 2014 року за ч.ч. 2 і 3 ст. 185 КК України; вироком Виноградівського районного суду від 28 березня 2014 року за ч. 3 ст. 185 КК України; вироком Хустського районного суду від 06 травня 2014 року за ч.ч. 2 і 3 ст. 185 України із застосуванням ст..ст. 70, 71 КК України до покарання у виді 5 років і 9 місяців позбавлення волі, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 185 ч. 2 і 3 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 10 березня 2013 року, близько 15.00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_3 , вирішив здійснити крадіжку з даного будинку і реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла, зайшов через відчинені двері до приміщення кухні, де помітив жіночу сумочку, з якої таємно повторно викрав гаманець чорного кольору, в якому знаходились грошові кошти в сумі 900 гривень і посвідчення водія на ім`я ОСОБА_6 , чим завдав останній матеріального збитку на вказану суму.
Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні по епізоду крадіжки у потерпілої ОСОБА_7 свою вину визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся і пояснив, що 10 березня 2013 року, після обіду, він знаходився в місті Тячів на одній із вулиць в районі лікарні. Там побачив відкриті ворота на одному із дворогосподарств. Він подумав щось викрасти, зайшов у двір, а потів у літню кухню, де помітив жіночу сумочку, з якої викрав гроші в сумі 900 гривень і посвідчення водія. Гроші витратив на власні потреби, а документи викинув у приміщенні недобудови, що розташована неподалік.

По іншим епізодам обвинувачення свою причетність до інкримінованих йому кримінальних правопорушень повністю заперечив посилаючись на те, що раніше він частково визнавав себе винним і по деяким іншим епізодам обвинувачення та обмовив себе за порадою працівників міліції, які його запевнили, що то не вплине на його остаточне покарання. Однак на даний час стверджує, що інших інкримінованих крадіжок він не вчиняв, просить його суворо не карати і обмежитися вже відбутим покаранням. Причини зміни ним показань називати не бажає.

Розглянувши кримінальне провадження, суд вважає, що вина обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому правопорушення по епізоду крадіжки у потерпілої ОСОБА_7 в судовому засіданні повністю доведена і, крім його особистого визнання, це стверджується зібраними по справі і дослідженими в судовому засіданні наступними доказами.

З протоколу слідчого експерименту від 24.06.2014 року, проведеного з участю обвинуваченого ОСОБА_4 , встановлено місце і спосіб вчинення кримінального правопорушення по епізоду крадіжки у потерпілої ОСОБА_7 , місце, де обвинувачений викинув речові докази.

Цим же протоколом стверджено факт виявлення і вилучення речових доказів з місця, на яке вказав обвинувачений.

( Т.1 а.с. 102-118)
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи за №197 від 12.11.2015 ОСОБА_8 виявляє ознаки розумового недорозвитку у вигляді легкої розумової відсталості, що не позбавляло його в період часу , який відноситься до інкримінованих йому діянь, і не позбавляє можливості в теперішній час ,розуміти значення своїх дій та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.
( Т.9 а.с.86-91)
Оцінивши в сукупності зібрані по справі наведені докази, які повністю узгоджуються з показаннями самого обвинуваченого ОСОБА_4 щодо часу, місця і способу вчиненні крадіжки у потерпілої ОСОБА_7 , суд кваліфікує ці дії обвинуваченого ОСОБА_4 по епізоду крадіжки у потерпілої ОСОБА_7 за ст. 185 ч.3 КК України як як таємне викрадення чужого майна (крадіжка),вчинена повторно, поєднана з проникненням житло.

Стороною обвинувачення ОСОБА_4 також обвинувачується в тому, що 18 січня 2012 року, близько 1 години, будучи неодноразово судимим, перебуваючи в місті Тячів та проходячи по АДРЕСА_4 , вирішив повторно здійснити крадіжку з даного будинку та реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла, зайшов у двір і підійшовши до вхідних дверей відчинив їх, так як останні не були зачиненні на замок, після чого в коридорі даного будинку на кріслі помітив жіночу сумку чорного кольору, в якій знаходились грошові кошти в сумі 3500 гривень та особисті речі ОСОБА_9 , яку взяв в руку та прикривши двері за собою вийшов з будинку з сумкою в руках. В подальшому, відійшовши від будинку десять метрів, оглянув сумку і виявив грошові кошти в сумі 3500 гривень, які поклав до кишені та з даного місця пішов в невідомому напрямку, чим завдав потерпілій ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 3500 гривень.

Крім того, 20 листопада 2012 року, близько 14 години, ОСОБА_4 , перебуваючи в с. Колодне Тячівського району, та проходячи по вулиці Леніна, помітив автомобіль марки «Шкода Феліція», д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходився на узбіччі дороги навпроти будинку №77, вирішив здійснити крадіжку з даного автомобіля. Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, підійшов до вказаного автомобіля, відчинив не зачинені на замок двері, проник всередину автомобіля, звідки повторно, таємно викрав гаманець, в якому знаходились грошові кошти в сумі 150 гривень, посвідчення водія на прізвище ОСОБА_10 та техпаспорт до вказаного автомобіля, чим спричинив ОСОБА_10 , матеріальну шкоду на вказану суму.
Також, в ніч з 18.02.2013 року на 19.02.2013 року ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу проник у приміщення пристосованої для житла літньої кухні дворогосподарства АДРЕСА_5 , де проживає ОСОБА_11 , і, побачивши на столі гаманець, умисно, повторно, таємно викрав з нього гроші в сумі 3400 гривень різними купюрами та 150 доларів США, що по курсу Національного банку України становило 1198 гривень 95 копійок, спричинивши ОСОБА_11 матеріальних збитків на загальну суму 4598 гривень 95 копійок.
Крім того, в період з березня по квітень 2013 року ОСОБА_4 шляхом вільного доступу проник у приміщення будинку АДРЕСА_6 , де проживає ОСОБА_12 , і з кімнати кухні умисно, таємно, повторно викрав гаманець, у якому було 350 гривень та 900 доларів США, що по курсу Національного банку України становило 7193 гривні 70 копійок, спричинивши ОСОБА_12 матеріальних збитків на загальну суму 7543 гривень 70 копійок.
Крім того, 28 березня 2013 року, близько 12 години, ОСОБА_4 , перебуваючи в смт. Буштино та проходячи по АДРЕСА_7 , вирішив здійснити крадіжку з даного будинку та реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна поєднане з проникненням до житла, зайшов у двір і підійшовши до вхідних дверей відчинив їх, так ж останні не були зачиненні на замок, після чого в коридорі даного будинку на тумбочці помітив сумку, в якій знаходився гаманець червоного кольору з грошовими коштами в сумі 3000 гривень, які належали ОСОБА_13 , яку взяв в руку та прикривши двері за собою вийшов з будинку з гаманцем в руках. В подальшому, відійшовши від будинку оглянув гаманець і виявив грошові кошти в сумі 3000 гривень, які поклав до кишені та з даного місця пішов в невідомому напрямку, чим завдав ОСОБА_13 , матеріального збитку на загальну суму 3000 гривень.
Також, 25 квітня 2013 року, близько 22 години, ОСОБА_4 , перебуваючи в с. Теребля, та проходячи по вул. Шкільній, помітив велосипед, який знаходився біля паркану будинку АДРЕСА_8 , після чого вирішив таємно викрасти даний велосипед. Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, підійшов до велосипеду та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав велосипед сірого кольору, на якому поїхав в невідомому напрямку, чим спричинив потерпілому ОСОБА_14 , матеріального збитку на суму 1000 гривень.
Крім того, 04 травня 2013 року, близько 10 години, ОСОБА_4 , перебуваючи в смт. Буштино та проходячи по вул. Лесі Українки, вирішив зайти до будинку АДРЕСА_9 , і реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення майна, підійшов до вхідних дверей будинку АДРЕСА_9 , проник до вказаного будинку через незачинені вхідні двері, де оглянув будинок, та переконавшись, що в ньому нікого немає, підійшов до жіночої сумочки, яка була в одній з кімнат, та належала ОСОБА_15 , оглянувши її помітив жіночий гаманець з грошовими коштами в сумі 5300 гривень, який таємно викрав і одразу покинув будинок, чим завдав потерпілій ОСОБА_15 матеріального збитку на загальну суму 5300 гривень.
Також, 06 травня 2013 року, близько 14 години, ОСОБА_4 , перебуваючи в смт. Буштино та проходячи по АДРЕСА_10 , вирішив здійснити крадіжку з даного будинку та реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла, зайшов у двір і підійшовши до вхідних дверей відчинив їх, так як останні не були зачиненні на замок, після чого, в кімнаті даного будинку на піаніно помітив відеокамеру чорного кольору, яка належать ОСОБА_16 , та яку взяв в руку і прикривши двері за собою вийшов з будинку з викраденою відеокамерою. В подальшому, з метою збагачення продав вказану відеокамеру невстановленій особі, чим завдав ОСОБА_16 матеріального збитку на загальну суму 2000 гривень.
Крім того, на початку червня 2013 року в АДРЕСА_11 , ОСОБА_4 , шляхом вільного доступу, проник усередину приміщення будинку АДРЕСА_12 , де проживає ОСОБА_17 , і з кімнати кухні умисно, повторно, таємно викрав золотий перстень, золотий браслет та золотий ланцюжок, які знаходилися в чашці в шафі для посуду, чим заподіяв матеріальних збитків потерпілій ОСОБА_17 на суму 4000 гривень.
Також, в кінці червня 2013 року, близько 13 години, ОСОБА_4 , перебуваючи в м. Тячів та проходячи по АДРЕСА_6 , вирішив зайти до будинку АДРЕСА_13 , і реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення майна, зайшов на подвір`я даного домогосподарства, де помітив дитячий візок, в якому знаходилась жіноча сумочка, яка належала ОСОБА_18 , оглянувши її помітив жіночий гаманець з грошовими коштами в сумі 2500 гривень та 100 доларів США, що в перерахунку на гривні становило 800 гривень на час вчинення крадіжки, який таємно викрав і одразу покинув будинок, чим завдав потерпілій ОСОБА_18 матеріального збитку на загальну суму 3300 гривень.
Крім того, 08 липня 2013 року, близько 16 години, ОСОБА_4 , перебуваючи в смт. Буштино та проходячи по вул. Терешкової, помітив велосипед, який знаходився на території домогосподарства біля будинку АДРЕСА_14 , після чого вирішив таємно викрасти даний велосипед і реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна шляхом вільного доступу зайшов на територію домогосподарства, підійшов до велосипеду та переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав велосипед чорно-червоного кольору, на якому поїхав в невідомому напрямку, чим спричинив потерпілій ОСОБА_19 матеріального збитку на суму 1000 гривень.
Також, 13 липня 2013 року, близько 15 години, перебуваючи в смт.Буштино, та проходячи по вул. Івана Франка, вирішив здійснити крадіжку з будинку. Реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення майна, підійшов до будинку АДРЕСА_15 , та проник до вказаного будинку через незачинені вхідні двері, де в спальній кімнати помітив гаманець, з якого викрав дві золоті каблучки, загальною вагою шість грамів та вартістю 2 400 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_20 матеріальну шкоду на загальну суму 2400 гривень.
Крім того, 08 серпня 2013 року, близько 14 години, ОСОБА_4 , перебуваючи в с. Грушево та проходячи по АДРЕСА_16 , вирішив здійснити крадіжку з даного будинку та реалізуючи свій злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до житла, зайшов у двір і підійшовши до вхідних дверей, які відчинив ключем, що знаходився під килимком перед дверима, після чого проник до будинку, де в кімнаті даного будинку помітив ноутбук марки «Асер» синього кольору, який належить ОСОБА_21 , та який взяв в руку і зачинивши двері за собою вийшов з будинку з викраденим ноутбуком, а ключ сховав під килимок, де і знайшов його. В подальшому, з метою збагачення, продав вказаний ноутбук невстановленій особі, чим завдав ОСОБА_21 матеріального збитку на загальну суму 5000 гривень.

Органом досудового слідства ці дії обвинуваченого ОСОБА_4 по епізоду крадіжки у потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 кваліфіковано за ст. 185 ч. 2 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, а по епізодах крадіжок у потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_22 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 за ст. 185 ч. 3 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням житло.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні по даним епізодам обвинувачення свою причетність до вчинення інкримінованих правопорушень повністю заперечив посилаючись на те, що він дані крадіжки не вчиняв взагалі, а під час досудового слідства за порадою працівників міліції обмовив себе.

Потерпілі в судове засідання не з`явилися, так як згідно до поданих письмових заяв з об`єктивних причин просили розглянути кримінальне провадження у їх відсутності, а тому суд за згодою сторін кримінального провадження розглянув кримінальне провадження у їх відсутності.

Як на докази, що мають значення для кримінального провадження по зазначеним епізодам обвинувачення та підлягають доказуванню прокурор послався на наступні докази,які надані стороною обвинувачення і досліджені в судовому засіданні.

З протоколу огляду місця події від 13.07.2013 року встановлено місце вчинення кримінального правопорушення по епізоду крадіжки у потерпілої ОСОБА_20

(Т.1 а.с.37-40)

Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 19.07.2014 року обвинувачений ОСОБА_4 показав місце і спосіб вчинення кримінального правопорушення по епізоду вчинення крадіжки у потерпілої ОСОБА_9

(Т.2 а.с.45-54)

Згідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 26.08.2014 року обвинувачений ОСОБА_4 показав місце і спосіб вчинення кримінального правопорушення по епізодам вчинення крадіжки у потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13

( Т.4 а.с.56-65)

З протоколу огляду місця події від 19.02.2013 року встановлено місце вчинення кримінального правопорушення по епізоду крадіжки у потерпілої ОСОБА_11

( Т.7 а.с.8-10)

З протоколу огляду місця події від 14.11.2013 року встановлено місце вчинення кримінального правопорушення по епізоду крадіжки у потерпілої ОСОБА_12

( Т.7 а.с.33-35)

З протоколу огляду місця події від 14.11.2013 року встановлено місце вчинення кримінального правопорушення по епізоду крадіжки у потерпілої ОСОБА_17

( Т.7 а.с.49-50)

За змістом ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст..91 ч.1 КПК України до предмета доказування у кримінальному провадженні належать:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання;

6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення;

7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

А згідно ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 ч.1 цього Кодексу, покладається на сторону обвинувачення.

Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

А згідно до ст. 95 цього Кодексу показання - це відомості, які надаються в усній або письмовій формі під час допиту підозрюваним, обвинуваченим, свідком, потерпілим, експертом щодо відомих їм обставин у кримінальному провадженні, що мають значення для цього кримінального провадження.

Підозрюваний, обвинувачений, потерпілий мають право давати показання під час досудового розслідування та судового розгляду.

Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.

З об`єктивної сторони злочин, передбачений ст. 185 ч.2 і 3 КК України, який інкримінований ОСОБА_4 полягає в незаконному безоплатному вилученню майна поза волею власника. Таке вилучення обов`язково повинно бути таємним.

Крадіжка вважається закінченою з моменту вилучення майна і реальної можливості розпорядитися ним як своїм власним.

Кваліфікуючими ознаками інкримінованих ОСОБА_4 злочинів є вчинення крадіжки повторно та поєднання з проникненням у житло.

Суб`єктивна сторона складу цього злочину характеризується тільки прямим умислом.

Оцінивши в сукупності зібрані по справі наведені докази,суд вважає, що стороною обвинувачення в судовому засіданні не наведено і не надано належних і допустимих доказів, які б достовірно вказували на наявність у діях ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення по епізодам інкримінованих йому крадіжок у потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_9 , ОСОБА_22 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ..

Наведені в судовому засіданні стороною обвинувачення як докази протоколи огляду місця події від 13.07.2013 року по епізоду крадіжки у потерпілої ОСОБА_20 , від 19.02.2013 року по епізоду крадіжки у потерпілої ОСОБА_11 , від 14.11.2013 року по епізоду крадіжки у потерпілої ОСОБА_12 , від 14.11.2013 року по епізоду крадіжки у потерпілої ОСОБА_17 вказують тільки на місце вчинення кримінальних правопорушень по вказаним епізодам, а не на причитність до їх вчинення саме ОСОБА_4 .. А оглянуті і досліджені в судовому засіданні протоколи проведення слідчого експерименту від 19.07.2014 року по епізоду вчинення крадіжки у потерпілої ОСОБА_9 , та від 26.08.2014 року по епізодам вчинення крадіжки у потерпілих ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_13 ґрунтуються виключно на показаннях обвинуваченого ОСОБА_4 , від яких останній в судовому засіданні відмовився.

Інших належних і допустимих доказів стороною обвинувачення не наведено.

Оскільки суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, а також згідно до ст.. 373 ч.3 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, суд вважає, що через відсутність достовірних доказів про причетність ОСОБА_4 до крадіжок у потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_9 , ОСОБА_22 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , підстав для ухвалення обвинувального вироку по вказаним епізодам обвинувачення немає.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що ОСОБА_4 по епізодам інкримінованих йому крадіжок у потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 слід визнати невинуватим та з під обвинувачення за цією статтею виправдати за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 185 ч.2 КК України.

Що стосується обвинувачення ОСОБА_4 по епізодам крадіжок у потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_22 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , які органом досудового слідства кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України, то, оскільки за цією частиною дії ОСОБА_4 вже кваліфіковані по епізоду крадіжки у потерпілої ОСОБА_6 , то ці епізоди з обвинувачення ОСОБА_4 слід виключити за недоведеністю участі ОСОБА_4 у вчиненні цих крадіжок.

При призначенні покарання ОСОБА_4 за вчинення доведеного йому кримінального правопорушення, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується негативно, обставини справи, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 : визнання своєї вини і щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд не знайшов.

Враховуючи наведене, з урахуванням даних про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово відбував покарання за вчинення умисних корисливих злочинів і знову вчинив умисний тяжкий корисливий злочин, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 і попередження вчинення з його боку нових злочинів можливе тільки в умовах ізоляції від суспільства, а тому щодо нього необхідно і доцільно призначити покарання в виді позбавлення волі на певний строк.
Цивільного позову не заявлено.
Процесуальних витрат не має.
Запобіжний захід в даному провадженні не застосовувався.
Керуючись ст.ст.374-375 КПК України, суд,
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання в виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного за цим вироком покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Хустського районного суду від 6 травня 2014 року три роки позбавлення волі, і остаточно до відбуття ОСОБА_4 призначити покарання в виді позбавлення волі строком на шість років.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_4 рахувати з 14 жовтня 2013 року.

ОСОБА_4 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні, передбаченому ст. 185 ч.2 КК України та з під обвинувачення виправдати за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 185 ч.2 КК України.
Цивільного позову не заявлено.
Процесуальних витрат не має.
Запобіжний захід в даному провадженні не застосовувався.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим ОСОБА_4 , який утримується під вартою, - в той же строк з моменту отримання копії вироку..

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: ОСОБА_1