Провадження № 1-в/592/18/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , представника СВК 116 ОСОБА_4 , заявника ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми заяву

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , урож. і мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, відбуває покарання у Сумській ВК-116,

про умовно-дострокове звільнення від покарання на не відбутий строк -

В С Т А Н О В И В:

Вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 13.03.2009 року ОСОБА_5 визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, з призначенням покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років.

До суду від засудженого ОСОБА_5 надійшла заява про застосування до нього ст. 81 КК України, яка / заява/ ним у судовому засіданні підтримана і особа вважає, що своєю поведінкою і сумлінним ставленням до праці заслуговує на умовно-дострокове звільнення від призначеного вироком суду покарання.

Прокурор , представник Сумської ВК -116 вважають, що застосування до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення є передчасним, бо особа за час відбування покарання в установі тричі притягалась до дисциплінарної відповідальності за порушення режиму утримання, останній раз 29.12.2014 року у вигляді ДІЗО на 15 діб правами начальника Сумської ВК-116 за зберігання заборонених предметів під час переведення його до дільниці реабілітації осіб, що стали на шлях виправлення. А це свідчить, що особа має нестійку поведінку. Незважаючи на позитивну характеристику, наявність заохочень можна прийти до висновку, що засуджений стає на шлях виправлення, а не довів своє виправлення.

Заслухавши представника Сумської виправної колонії, думку прокурора, дослідивши матеріали особової справи засудженого, суд вважає, що заява ОСОБА_5 не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 відбуває покарання у Сумській ВК-116 у виді позбавлення волі строком 7 років за вчинення тяжкого злочину, що спричинило смерть потерпілої особи.

Згідно ч.2 ст.81 КК України , умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Сумлінна поведінка полягає у зразковому дотриманні вимог режиму, участі у самодіяльних організаціях засуджених, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни, товариському ставленні до інших засуджених. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання.

Виходячи з вимог ст.81 КК України, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості.

Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.02.2002 року № 2 Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким передбачено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання , заміна не відбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність: при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення .

При розгляді заяви засудженого, вивченням його особової справи судом встановлено, що ОСОБА_5 характеризується позитивно, працевлаштований у бригаді № 11, до обов`язків ставиться сумлінно і за що має 11 заохочень, стає на шлях виправлення.

Однак за час відбування покарання ОСОБА_5 грубо порушував вимоги режиму утримання і за період квітня 2011 р. по грудень 2014 р. мав три стягнення / які погашені за строком давнини / , останній раз - 29.12.2014 року під час переведення до дільниці реабілітації , за зберігання заборонених предметів та поміщений до ДІЗО на 15 діб , за що був поставлений на профілактичний облік як злісний порушник порядку відбування покарання та знятий з такого обліку наказом начальника Сумської ВК-116 від 14.08.2015 р. за № 451 не з підстав виправлення, а тому що стягнення погашено за строком давнини.

Також комісією Сумської ВК-116 по застосуванню до ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення протоколом від 05.08.2014 року відмовлено особі у застосуванні ст. 81 КК України.

Зазначені обставини свідчать, що засуджений не має сталої поведінки та яка свідчить про його виправлення та перевиховання.

Враховуючи зазначене, суд дійшов висновку, що засуджений ОСОБА_5 на час розгляду його заяви стає на шлях перевиховання, однак не довів своє виправлення.

Тому враховуючи тяжкість вчиненого ним злочину та його наслідки , суд вважає, що до засудженого на даний час не може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування призначеного покарання.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537 ч.1 п.2, 539 КПК України, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання , призначеного йому вироком Борзнянського районного суду Чернігівської області від 13.03.2009 року за ч.2 ст. 121 КК України відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим ОСОБА_5 - в той же строк з дня отримання її копії .
Суддя ОСОБА_1