Справа № 452/1047/16-к
УХВАЛА
про застосування запобіжного заходу
у вигляді тримання під вартою
19 травня 2016 року м. Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Стебник, Дрогобицького району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, одруженого, із середньою освітою, військовонезобов`язаного, неодноразово судимого, останній раз 22 грудня 2015 року Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області за ч. 3 ст. 185 та ч. 3 ст. 15 і ч. 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування призначеного покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку на два роки,-
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 та ч. 1 ст. 162 КК України,
У провадженні Самбірського міськрайонного суду Львівської області знаходиться вказане кримінальне провадження щодо обвинувачення ОСОБА_4 у тому, що він 31 липня 2015 року о 13 годині, потворно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом підбору ключа через вхідні двері проник в приміщення квартири АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_5 , звідки таємно викрав гроші в сумі 100 польських злотих, що згідно офіційного курсу валют, встановленого НБУ, становить 588,20 грн., револьвер під патрон Флобера марки «Safari PФ-440», вартістю 3 700 грн., та комплект постільної білизни торгової марки «Ярослав», вартістю 420 грн., чим спричинив потерпілій майнову шкоду на загальну суму 4 708,20 грн., а саме, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України
Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 29 листопада 2015 року о 14 годині шляхом підбору ключа відкрив зовнішні двері та зламав внутрішні вхідні двері квартири АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_6 , після чого незаконно проник в приміщення даної квартири, тим самими порушивши недоторканість житла, тобто у незаконному проникненні до житла, а саме, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 162 КК України.
Також, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 15 грудня 2015 року о 14 годині, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, зайшов в під`їзд багатоквартирного житлового будинку по АДРЕСА_4 та із квартири АДРЕСА_5 вказаного будинку, яка належить ОСОБА_7 , скориставшись її відсутністю і тим, що двері були відчинені, з полиці меблевої стінки, повторно, таємно викрав золоте кільце вартістю 2 400,00 грн., чим спричинив потерпілій майнову шкоду на вказану суму, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 24 лютого 2016 року, приблизно о 10 год. 50 хв., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом підбору ключа до замка вхідних дверей проник у приміщення квартири АДРЕСА_6 , в якій проживає ОСОБА_8 , де із гаманця, який знаходився на столі однієї із кімнат, повторно, таємно викрав гроші в сумі 1 250,00 грн., чим спричинив потерпілій майнову шкоду на вказану суму, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Під час досудового розслідування до ОСОБА_4 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк два місяці, який спливає 23 травня 2016 року.
Прокурор звернувся до суду з клопотанням про застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк шість років неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних, у переважній більшості корисливих злочинів, перебуваючи на волі може вчинити інше кримінальне правопорушення, у зв`язку з чим наявний ризик того, що може переховуватися від суду, тобто існують ризики, які передбачені ст. 177 КПК України і менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобіганню вказаних ризиків.
З`ясувавши обставини заявленого клопотання, вислухавши пояснення обвинуваченого та думку прокурора про доцільність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд дійшов до висновку про обрання щодо ОСОБА_4 цього запобіжного заходу з таких підстав.
Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам, зокрема, вчинити інше кримінальне правопорушення.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснити ці дії.
Згідно ст. 194 цього Кодексу під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Стаття 178 КПК України передбачає, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів, зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання її винною у кримінальному правопорушенні, вік та стан здоров`я, міцність соціальних зв`язків обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців, наявність постійного місця роботи та репутацію обвинуваченого, його майновий стан та наявність судимостей, дотримання умов попередньо застосованих запобіжних заходів, розмір майнової шкоди та інше.
Згідно ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Ураховуючи наведене, а саме те, що із наданих прокурором доказів вбачаються наявність обґрунтованої підозри раніше судимого обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки, а також наявність ризиків, зокрема: вчинити інше кримінальне правопорушення, так як він неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення умисних злочинів і обвинувачується у вчиненні злочинів у період іспитового строку, встановленого судом, та особу обвинуваченого, а саме те, що він обвинувачується у вчиненні злочинів під час застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту і це свідчить про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеному ризику, та з метою забезпечення виконання обвинуваченим ОСОБА_4 покладених на нього процесуальних обов`язків є підстави застосувати до нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до шестидесяти днів.
Відповідно до ч. 3 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
Так як підстави не визначити розмір застави у даному кримінальному провадженні, передбачені ч. 4 ст. 183 КПК України, відсутні, то визначення розміру застави є обов`язковим.
Згідно ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану обвинуваченого, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу.
Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Ураховуючи матеріальне становище обвинуваченого, тяжкість злочинів, у вчиненні яких він обвинувачується, розмір застави необхідно визначити у 80 розмірів мінімальної заробітної плати, оскільки внесення застави саме в такому розмірі може гарантувати виконання обвинуваченим покладених на нього обов`язків.
Крім того, у випадку застосування щодо обвинуваченого ОСОБА_4 альтернативного запобіжного заходу у виді застави, яка може бути внесена до 18 липня 2016 року, до 18 год., необхідно покласти на нього обов`язки: прибувати на виклики до суду, не відлучатися із населеного пункту, де він проживає, а саме, АДРЕСА_1 .
Керуючись ст. ст. 370-372, 376 КПК України, суд
Застосувати до обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк шістдесят днів, тобто до 18 год. 18 липня 2016 року.
Одночасно визначити розмір застави у 80 мінімальних заробітних плат, що становить 110 240 (сто десять тисяч двісті сорок) грн., яка може бути внесена як самим підозрюваним так і іншою фізичною або юридичною особою (заставодавцем) на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Львівській області у будь-який момент протягом дії ухвали.
Покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки: прибувати на виклики до суду, не відлучатися із населеного пункту, де він проживає, а саме, АДРЕСА_1 .
Термін дії обов`язків, покладених судом у разі внесення застави, визначити до 18 липня 2016 року, до 18 год.
Роз`яснити обвинуваченому, що у разі внесення застави у визначенному в даній ухвалі розмірі, оригінал документа з відміткою банку, який підтверджує внесення на депозитний рахунок ТУ ДСА України в Львівській області, має бути наданий уповноваженій особі Львівської УВП № 19 УДПтС України у Львівській області.
У разі внесення застави та з моменту звільнення обвинуваченого з-під варти внаслідок внесення застави, визначеної у даній ухвалі, обвинувачений зобов`язаний виконувати покладені на нього обов`язки, пов`язані із застосуванням запобіжного заходу у виді застави.
З моменту звільнення з-під варти у зв`язку з внесенням застави обвинувачений ОСОБА_4 вважається таким, щодо якого застосовано запобіжний захід у виді застави.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя