465/5005/15-к
1-кп/465/433/16
УХВАЛА
про відвід
"15" червня 2016 р. Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

з участю законного представника

обвинуваченого ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши матеріали кримінального провадження про звинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_7 за ч.2 ст.187 КК України,-

в с т а н о в и в:
на розгляд Франківського районного суду м. Львова прокурором Львівської місцевої прокуратури №3 скеровано кримінальне провадження №0001435 про обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 звернув увагу головуючого судді на порушення вимог ст. ст. 35, 76 КПК України, оскільки останнім постановлено ухвалу про повернення даного обвинувального акту прокурору, яка апеляційним судом Львівської облісті скасовано, а відтак вважає, що є обгрунтовані підстави для заявлення самовідводу.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні підтримав заявлений головуючим суддею самовідвід.

Законний представник ОСОБА_6 у підготовчому судовому засіданні щодо вирішення самовідводу головуючого судді поклалася на розгляд суду.

Згідно з вимогами ст.75 КПК України, слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

В силу змісту ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненим законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод». Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори» від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору Щодо безсторонності суду при розгляді справ, Європейський суд з прав людини висуває дві вимоги: по-перше, бути суб`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву стосовно його безсторонності. Щоб задовольнити ці вимоги, суд повинен відповідати суб`єктивному і об`єктивному тесту: безсторонність для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинна визначатися суб`єктивним тестом, тобто на підставі особистого переконання окремого судді в даній справі , і за об`єктивним тестом, тобто з`ясування, чи має суддя гарантії, достатні для виключення будь-якого законного сумніву стосовно його безсторонності.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року в справі Білуха проти України зазначено, що наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст.9 КПК України, Кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до вимог ч.1 ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених ст.ст. 75-79 КПК України, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.
Так, головуючим суддею ОСОБА_1 1-4 квітня 2016 року постановлено ухвалу про повернення даного обвинувального акту у кримінальному провадженні №0001435 прокурору для доопрацювання, серед іншого з підстав порушення права на захист громадян ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , закріплених Конституцією України, Конвенцією «Про захист прав людини і основоположних свобод» та чинним кримінально-процесуальним законодавством, оскільки під час досудового розслідування не було залучено дипломованого перекладача.
Між тим, ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області від 26.04.2016 року скасовано згадану ухвалу від 1-4.04.2016 року та призначено новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
Зважаючи на встановлені обставини, положення національного законодавства та практику Європейського суду з прав людини, слід прийти до висновку, що з метою недопущення будь яких сумнівів в учасників кримінального провадження щодо неупередженості та безсторонності судді при новому розгляді матеріалів обвинувального акту у кримінальному провадженні кримінальне провадження №0001435 про обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та виключення підстав для скасування процесуального рішення по справі, а тому вважаю, що самовідвід слід задоволити.

З наведених міркувань та керуючись ст.ст. 80, 81 КПК України, -

у х в а л и в:
заявлений самовідвід головуючого судді ОСОБА_1 у розгляді кримінального провадження №0001435 про обвинувачення ОСОБА_5 та ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України задоволити.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає

Суддя: ОСОБА_1