справа № 488/1395/16-к
провадження № 1-кп/488/185/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.08.2016 року

Корабельний районний суд міста Миколаєва
у складі:
головуючого суддіОСОБА_1
за участю
секретарівОСОБА_2 , ОСОБА_3
прокурора:ОСОБА_4
обвинуваченого:ОСОБА_5
захисника:ОСОБА_6

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Миколаєва, українець, громадянин України, не працює, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 152 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
30.01.2016 року приблизно о 15 годині 30 хвилин, обвинувачений ОСОБА_8 , знаходячись в тамбурі біля вхідних дверей квартир АДРЕСА_2 та АДРЕСА_3 , маючи умисел на вчинення із потерпілою ОСОБА_9 насильницького статевого акту, наніс останній один удар в голову, після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, повалив потерпілу на підлогу та, подолавши її опір, вступив з останньою у статеві зносини всупереч її волі.

Допитаний в ході судового засідання обвинувачений свою провину у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 1 статті 152 КК України визнав повністю та пояснив, що дійсно, 30.01.2016 року, під надуманим приводом запросивши раніше знайому йому потерпілу до під`їзду будинку АДРЕСА_4 , подолавши опір потерпілої шляхом завдання удару рукою по голові, вступив з нею у статеві зносини.

Окрім показань обвинуваченого, його вина у вчинені інкримінованого кримінального правопорушення підтверджується також іншими дослідженими судом доказами.

З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (а.п. 22) вбачається, що 30.01.2016 року потерпіла заявила про вчинення стосовно неї обвинуваченим вказаних вище насильницьких дій. Місце вчинення кримінального правопорушення було оглянуте. В ході огляду нічого не вилучалося (а.п. 23-26).
Одяг, що був вдягнений на потерпілій та обвинуваченому, був добровільно виданий ними співробітникам поліції (а.п. 31, 39), оглянутий (а.п. 32-33, 40-41), визнаний речовими доказами (а.п. 38, 42) та переданий на експертне дослідження, після проведення якого зберігається в камері схову речових доказів Корабельного ВП (а.п. 37, 43, 62, 67).
Окрім того, були відібрані (а.п. 49-51), визнані речовими доказами (а.п. 61, 66) та передані на експертне дослідження біологічні зразки обвинуваченого та потерпілої.
В ході проведення експертних досліджень № 153 від 11.03.2016 року (а.п. 35-36), № 55/ц від 11.03.2016 року (а.п. 45-47), № 152 від 03.02.2016 року (а.п. 53-54), № 151 від 03.02.2016 року (а.п. 56-57), № 50/ц від 11.03.2016 року (а.п. 59-60), № 154 від 11.03.2016 року (а.п. 64-65), встановлено, що на трусах потерпілої знаходиться сперма з кров`ю людини, а на колготах та брюках кров людини, на трусах та статевому члені обвинуваченого епітеліальні клітини жіночої генетичної статті з домішкою сперматозоїдів.
Окрім того, з висновку експерта № 222 від 24.03.2016 року (а.п. 68-69) вбачається, що потерпілій спричинені тілесні ушкодження у вигляді синця голови, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
В ході судового розгляду кримінального провадження потерпіла померла з причин, що не пов`язані із кримінальним провадження, що розглядається судом (а.п. 90)
У відповідності до частини 3 статті 349 КПК України, з урахуванням думки учасників провадження, судом прийняте рішення про недослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, тобто усіх вищевикладених обставин. При цьому судом з`ясовано, що учасники провадження правильно розуміють зміст вказаних обставин, сумніві щодо добровільності їх позиції відсутні. Судом також роз`яснено учасникам, що вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Таким чином, проаналізувавши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає доказаною вину ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину). Дії обвинуваченого зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, суд кваліфікує за частиною 1 статті 152 КК України.

Вивченням особистості обвинуваченого встановлено, що він повнолітній (а.п. 70), не одружений, раніше не судимий (а.п. 71-72, 73), не працює, перебуває на обліку у лікаря-нарколога з приводу хронічного алкоголізму (а.п. 76), неодноразово обстежувалася лікарем-психіатром з діагнозом «олігофренія в ступені легкої дебільності» (а.п. 77, 79), за місцем проживання інспектором поліції характеризується посередньо (а.п. 59).

Окрім того, відповідно до висновку № 75 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 19.02.2016 року (а.п. 80-84), обвинувачений страждає та страждав в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння психічним розладом легкою розумовою відсталістю, синдромом залежності від алкоголю, в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с. 74-78).

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення (злочину), який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, сукупність усіх обставин, що характеризують даний злочин, який є умисним, насильницьким, особистість обвинуваченого, про що детально вказано вище.

Обставиною, що пом`якшуює покарання, суд вважає визнання обвинуваченим вини.

Таким чином, суд доходить до висновку про призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі на строк, що буде достатнім як для покарання обвинуваченого, так і для його виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів як ним, так і іншими особами, однак вважає можливим виправлення обвинуваченого без відбування покарання та звільнення його від відбування покарання з випробуванням в порядку, передбаченому статтею 75 КК України з покладенням обов`язків, передбачених статтею 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 370, 374 Кримінально-процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого частиною 1 статті 152 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі частини 1 статті 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

На підставі пунктів 2, 3, 4 частини 1 статті 76 КК України покласти на обвинуваченого наступні обов`язки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

-повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речові докази, а саме:

-одяг, що був вдягнений на обвинуваченому повернути за належністю останньому (а.п. 42, 43);
-одяг, що був вдягнений на потерпілій знищити (а.п. 37, 38);
-біологічні зразки обвинуваченого та потерпілої (а.п. 61, 62, 66, 67) знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1