УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області
Справа №295/5008/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія в порядку КПК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 квітня 2016 року року Апеляційний суд Житомирської області
в складі: головуючого ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю: секретаря ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
скаржника ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_10 , на ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 05 квітня 2016 року, -
в с т а н о в и в :
В ухвалі слідчого судді зазначено, що слідчий звернувся з клопотанням, в якому просить накласти арешт на автомобіль марки «DAF», державний номерний знак НОМЕР_1 , в складі напівпричепа «SCHWARZMULLER», державний номерний знак НОМЕР_2 , який знаходиться в користуванні ОСОБА_10 .
В клопотанні вказано, що 30.03.2016 року близько 09:45 год. на 131км.+500 м. авто дороги Київ-Чоп поблизу с. Глибочиця Житомирського району, водій автомобіля марки «Mercedes 190», державний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_12 , рухаючись в напрямку м. Рівне, здійснив зіткнення з автомобілем «DAF», державний номерний знак НОМЕР_1 , в складі напівпричепа «SCHWARZMULLER», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , який здійснював маневр розвороту. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій та пасажир автомобіля «Mercedes 190» отримали тілесні ушкодження.
30.03.2016 року в ході проведення огляду місця дорожньо-транспортної пригоди був вилучений автомобіль марки «DAF», державний номерний знак НОМЕР_1 , в складі напівпричепа «SCHWARZMULLER», державний номерний знак НОМЕР_2 .
В обґрунтування необхідності накладення арешту на транспортний засіб слідчий вказав, що вилучений автомобіль є речовим доказом по кримінальному провадженню, засобом вчинення злочину, в ході досудового розслідування існує необхідність проведення судових експертиз, з метою запобігання можливості його приховування, пошкодження та знищення просить накласти арешт на майно.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав та зауважив, що водій транспортного засобу є іноземцем, у разі повернення йому транспортного засобу, проведення слідчих дій, в тому числі експертиз, буде неможливо.
Захисник ОСОБА_13 заперечував проти задоволення клопотання, оскільки підстави для арешту відсутні, його довіритель на даний час не є підозрюваним по кримінальному провадженню, необхідність стягнення з нього матеріальної шкоди також відсутня. Громадянин ОСОБА_14 є лише водієм транспортного засобу, перевозив ввірений йому вантаж.
За таких обставин, слідчий суддя прийшов до висновку про задоволення клопотання про арешт майна.
Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_8 та скаржника ОСОБА_9 в підтримання апеляційної скарги, доводи прокурора ОСОБА_7 , який частково заперечував проти апеляційної скарги, пояснення слідчого ОСОБА_15 , який вважає, що на теперішній час відпала необхідність в арешті транспортного засобу, оскільки вихідні дані для проведення експертиз експертом отримані, обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали даного кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Зі змісту ч.2 ст. 170 КПК України вбачається, що арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Частина 3 статті 170 КПК України визначає, що у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті (збереження речових доказів), арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно з ч.10 ст. 170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку, в тому числі і на рухоме майно.
Частина 11 ст. 170 КПК України визначає, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.
З огляду на викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що транспортний засіб, на який просить накласти арешт слідчий, є речовим доказом по кримінальному провадженню, зберігає на собі сліди вчиненого злочину, може бути доказом обставин, які підлягають встановленню під час досудового розслідування, існує необхідність у проведенні судових експертиз.
Таким чином, висновки слідчого судді відповідають обставинам, які склалися на час розгляду клопотання слідчого про накладення арешту на майно.
Проте, в теперішній час змінилися обставини кримінального провадження.
Постановою слідчого СВ Житомирського РВП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області від 31.03.2016 року призначена судово-технічна експертиза зазначеного автомобіля з напівпричепом.
В судовому засіданні апеляційного суду слідчій ОСОБА_15 підтвердив і прокурор ОСОБА_7 не заперечував, що в теперішній час у експерта є достатні дані для проведення експертизи і не має необхідності утримувати транспортний засіб, яким керував ОСОБА_16 . Авто-технічну експертизу буде провадити той самий експерт, який провадить технічну експертизу транспортного засобу, а для проведення слідчого експерименту необхідності в арешті саме зазначеного автомобіля не має.
Відповідно до ч.4 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд зобов`язаний застосувати такий спосіб арешту майна, який не призведе до зупинення або надмірного обмеження правомірної підприємницької діяльності особи, або інших наслідків, які суттєво позначаються на інтересах інших осіб.
Крім того, відповідно до ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба.
Враховуючи наведене, а також те, що водій автомобіля «DAF», державний номерний знак НОМЕР_1 з напівпричепом «SCHWARZMULLER», державний номерний знак НОМЕР_2 - ОСОБА_14 виконує міжнародний договір з перевезення вантажу і в подальшому відпала необхідність в арешті зазначеного транспортного засобу, колегія суддів вважає, що ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на транспортний засіб.
Проте, доводи апелянта в частині скасування ухвали слідчого судді з підстав порушення строків розгляду клопотання та оскільки підозра нікому не пред`явлена безпідставні, оскільки не можуть слугувати підставою для скасування належним чином мотивованої ухвали слідчого судді.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 422 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 , в інтересах ОСОБА_10 , задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Богунського районного суду м. Житомира від 05 квітня 2016 року, якою накладено арешт на автомобіль марки «DAF», державний номерний знак НОМЕР_1 , в складі напівпричепа «SCHWARZMULLER», державний номерний знак НОМЕР_2 , який знаходився в користуванні ОСОБА_10 скасувати.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.
Судді :