АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/965/16 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: Злочини проти власності
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 травня 2016р. колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

- головуючого судді ОСОБА_2

- суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4

- при секретарі ОСОБА_5

- за участю прокурора ОСОБА_6

- обвинуваченого ОСОБА_7

- захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8

- потерпілої ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційні скарги прокурора, який приймав участь у розгляді провадження судом першої інстанції, обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09.02.2016 року, матеріали кримінального провадження №645/10248/15-к за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.389 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Харків, українець, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, не одружений, не працюючий, місця реєстрації та постійного мешкання не має, раніше судимий:

-14.12.2011р. Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

-19.06.2015р. Фрунзенським районним судом м. Харкова за ч.1 ст.185 КК України до двохсот годин громадських робіт,

засуджений до покарання за ч.3 ст.185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, за ч.2 ст.389 КК України - до 1 (одного) року обмеження волі.

Відповідно до положень ч.1 п. 1 (б) ст. 72 КК України перераховане призначене ОСОБА_10 покарання за ч.2 ст. 389 КК України на 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України призначено ОСОБА_10 покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.06.2015р. з урахуванням положень ч. 1 п. 1(г) ст. 72 КК України остаточно призначено покарання 3 (три) роки 10 (десять) днів позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_10 рахується з 21.12.2015р. - з дня фактичного затримання.

Запобіжний захід, обраний у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань Управління ДПС України в Харківській області (№ 27), залишено без змін до набрання вироком законної сили.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зараховано у строк покарання перебування ОСОБА_10 у попередньому ув`язненні із розрахунку: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов Повного Товариства «Ломбард «Свіжа копійка» до ОСОБА_10 про відшкодування матеріальних збитків від злочину - задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_10 на користь Повного Товариства «Ломбард «Свіжа копійка» матеріальну шкоду в розмірі 2898,24 грн. (дві тисячі вісімсот дев`яносто вісім грн.. 24 коп.).

Питання про речові докази та судові витрати вирішені.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 26.02.206 року роз`яснено даний вирок, та зазначено, що строк попереднього ув`язнення, який проводиться з розрахунку один день позбавлення попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі рахується з моменту фактичного затримання по день винесення вироку.

Згідно вироку, в період часу, а саме в червні 2015 року (точна дата в ході досудового розслідування не встановлена) ОСОБА_10 , тимчасово проживаючи у своєї бабусі ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 , без відома ОСОБА_11 та ОСОБА_9 (яка також проживає у вказаній квартирі) заволодів ключем від зазначеної квартири.

06 грудня 2015 року приблизно о 00 год. 20 хв. ОСОБА_10 , маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, поєднане з проникненням до квартири, використовуючи ключ, яким таємно заволодів, проник до квартири АДРЕСА_2 .

Реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, обвинувачений, діючи повторно, умисно, з корисливих мотивів, скориставшись тим, що ОСОБА_9 спить та не може перешкоджати його злочинним діям, з кімнати таємно викрав планшет ТМ «Samsung» Galaxy Tab 4» вартістю 3925,3грн., який належить потерпілій ОСОБА_9 .

Після цього ОСОБА_10 , викравши майно та отримавши можливість ним розпоряджатися, з місця вчинення кримінального правопорушення зник, чим спричинив ОСОБА_9 матеріальний збиток на зазначену суму.

Крім того, ОСОБА_10 , засуджений вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.06.2015 року за ч.1 ст.185 КК України до 200 год. громадських робіт, діючи умисно та протиправно, скоїв кримінальне правопорушення при наступних обставинах.

18.08.2015 року до підрозділу Фрунзенського МРВ КВІ УДПтС України в Харківській області на виконання надійшов вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 19.06.2015 року, яким ОСОБА_10 засуджений за ч.1 ст.185 КК України до 200 год. громадських робіт.

29.09.2015 року засуджений ОСОБА_10 отримав під підпис направлення до КП «Харківблагоустрій» для відпрацювання 200 год. громадських робіт та зобов`язання приступити до відпрацювання з 01.10.2015 року не більше як чотирьох годин на день у вільний час від основної роботи чи навчання, безоплатно.

В період часу з 01.10.2015 року ОСОБА_10 , діючи умисно, з метою ухилення від призначеного йому покарання у виді громадських робіт, при цьому не маючи поважних причин (тяжка тривала хвороба, виїзд в іншу місцевість без дозволу у зв`язку із загибеллю близьких тощо) злісно порушив покладені на нього обов`язки, не вийшов на роботу.

При цьому він ОСОБА_12 районний підрозділ МРВ КВІ УДПтС України в Харківській області та Фрунзенський районний суду м. Харкова про причини відсутності на роботі не повідомив, і таким чином ухилився від відбування покарання, та не відпрацював жодної години громадських робіт.

Від прокурора, який приймав участь у розгляді провадження судом першої інстанції надійшла відмова від апеляційної скарги в порядку, передбаченому ст.403 КПК України.

Не погоджуючись з вироком суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_10 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду першої інстанції скасувати частково, що фактично є змінною вироку, та звільнити його від відбування покарання на підставі ст.75 КК України, з випробуванням.

В обґрунтування апеляційної скарги обвинувачений вказує, що вирок суду є дуже суворим, оскільки призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості скоєного злочину та його особі у зв`язки з тим, що після розлучення його батьків він став проживати з бабусею та тіткою, яка є потерпілою у даному кримінальному провадженні.

Зареєстрований він був за місцем проживання матері, але постійно проживає у бабусі.

Крім того, обвинувачений вказує, що слідчим йому не було надано обвинувальний акт, та не надано можливість ознайомитися з матеріалами досудового слідства.

Як вказує обвинувачений, на досудовому слідстві він вину визнав повністю, але не підробляв ключі від квартири та не проникав до неї, оскільки він в ній проживав.

Також обвинувачений ОСОБА_10 в своїй апеляційній скарзі вказує, що працівники міліції ввели його в оману, та повідомили, що батьки від нього відмовились, ніхто захищати його не буде, та він за допомогою працівників міліції написав заяву, що відмовляється від послуг адвоката.

Зв`язатися з рідними він не міг, оскільки працівники міліції незаконним шляхом утримували його у відділку на протязі тижня, та повідомили його батьків вже після санкції на арешт.

Бондарко також вказує, що тепер йому відомо, що є центр правової допомоги, який надає правову допомогу безкоштовно, та йому органи досудового слідства повинні були надати безкоштовного захисника, тобто, на його думку, було порушено право на захист.

Як зазначає обвинувачений, працівник міліції казали йому, що і як треба писати, що він зробив в силу своєї юридичної неграмотності та психологічну втому.

Крім того, ОСОБА_10 вказує, що потерпіла його тітка, на досудовому слідстві хотіла написати заяву, щоб його не притягували до кримінальної відповідальності, але слідчий відмовив їй, та повідомив, що про це вона скаже в суді, тому він вважає, що його дії кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України неправильно, оскільки він мав вільний доступ до житла, а якби в нього був захисник, то цього не сталося б, протяте він не має право оспорювати кваліфікацію своїх дій.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, думку обвинуваченого та його захисника, які просили її задовольнити, думку потерпілої, яка теж просила задовольнити апеляційну скаргу обвинуваченого, обговоривши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали судового провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судові рішення згідно із ст.370 КПК України повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбаченого цим Кодексом.

Дане рішення суду першої інстанції колегія суддів переглядає відповідно до ст.404 КПК України, тобто, в межах апеляційної скарги.

Як вбачається із вироку суду першої інстанції кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 розглянуто у порядку та з вимогами ч.3 ст.349 КПК України.

Суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювались, так як проти цього не заперечували учасники судового провадження.

Крім того, як вбачається із вироку суду та технічного запису учасникам процесу було роз`яснено, що у такому випадку сторони позбавлені права оскаржувати дані обставини в апеляційному порядку.

Таке ж роз`яснення у письмовій формі мається у матеріалах кримінального провадження (а.с.59).

Таким чином, колегія суддів апеляційну скаргу ОСОБА_10 в частині фактичних обставин скоєного не розглядає, оскільки такий розгляд суперечить вимогам ч.3 ст.349 КПК України.

Що ж стосується мірі покарання обвинуваченому, то вона призначена у відповідності зі ст.65 КК України в межах, встановлених санкціями ч.3 ст.185, ч.2 ст.389 КК України, з урахуванням характеру та ступені тяжкості ним скоєного, особи винного, який раніше судимий, обставини, що пом`якшує покарання.

Суттєвих порушень, які б були безперечними підставами для скасування або зміни вироку суду колегія суддів не встановила.

Юридична кваліфікація дій ОСОБА_10 відповідає тому, що ним було скоєно, та є правильною.

Крім того, матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_10 вказують на те, що він у ході як досудового, так і судового слідства був повідомлений про можливість мати адвоката, але такого клопотання не заявляв, використавши своє право на адвоката на своє розуміння.

Притягнення до кримінальної відповідальності за ч.3 ст.185 КК України не передбачає обов`язкової участі адвоката, тому колегія суддів вважає доводи апелянта на порушення його прав на захист помилковими, та направленими на пом`якшення своєї відповідальності за скоєне.

Не вбачаючи підстав для зміни або скасування вироку суду першої інстанції, колегія суддів апеляцію обвинуваченого залишає без задоволення, а вирок суду без змін.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України колегія суддів зараховує ОСОБА_10 строк його попереднього ув`язнення у строк відбутого покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі до дня набрання вироком законної сили.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404,405,407,409,413,418,419 КПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 09 лютого 2016 року, яким він визнаний винним за ч.3 ст.185, ч.2 ст.389 КК України та засуджений до 3 (трьох) років 10 днів позбавлення волі без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 у відбутий строк покарання строк його попереднього ув`язнення із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі з 21.12. 2015 року по 12.05.2016 року.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії ухвали.

Головуючий суддя
Судді -