Справа № 761/4296/16-к
Провадження № 1-в/761/280/2016
У Х В А Л А
Іменем України
18 лютого 2016 року

Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю: секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 ,

заявника - ОСОБА_4 та її захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва клопотання ОСОБА_4 про звільнення від додаткового покарання у виді конфіскації, призначеного вироком Печерського районного суду м. Києва від 17.09.2013 на підставі Закону України Про амністію в 2014 році, -

В С Т А Н О В И В :

01.02.2016 до Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_4 подано клопотання про звільнення від додаткового покарання у виді конфіскації, призначеного вироком Печерського районного суду м. Києва від 17.09.2013, яке не було виконано в частині конфіскації, на підставі ст. 14 Закону України «Про амністію у 2014 році».

В судовому засіданні ОСОБА_4 та її захисник підтримали клопотання з підстав, наведених, просили клопотання задовольнити. Прокурор не заперечував проти задоволення клопотання.

Вислухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши матеріали клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Так, як убачається з матеріалів клопотання, ОСОБА_4 засуджена вироком Печерського районного суду м. Києва від 17.09.2013 за ч.1 ст. 366, ч.4 ст.190,ч.1,2 ст.70 КК України до покарання у виді семи років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією усього майна, що є її особистою власністю з позбавленням права займати посади, пов*язані з виконанням організаційно розпорядчих та адміністративно господарських обов*язків. Ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 11 червня 2014 року вирок змінено, звільнено ОСОБА_4 від кримінального покарання, призначеного за ч.1 ст.366 КК України, на підставі ст.49,74 КК України. В іншій частині вирок Печерського районного суду м. Києва від 17.09.2013 залишено без змін.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04.07.2014 до ОСОБА_4 застосовано ст.6 Закону України «Про амністію у 2014 році», проте, як вказує в своєму клопотанні ОСОБА_4 , не вирішено питання про звільнення її від додаткового покарання у виді конфіскації усього належного майна, яке не виконано.

При вирішення питання, яке порушується ОСОБА_4 в клопотанні, суд враховує положення статті 14 Закону України «Про амністію у 2014 році», відповідно до якої особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування як основного, так і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, в частині вироку, яка не була виконана на день набрання чинності цим Законом .

Таким чином, серед видів покарань, від відбування яких особа може бути звільнена, відповідно до Закону України «Про амністію у 2014 році» визначене виключення, а саме: покарання у виді конфіскації майна, незалежно від того, чи був виконаний вирок у цій частині.

За таких обставин клопотання ОСОБА_4 не ґрунтується на Законі, підстави для звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання у виді конфіскації майна відсутні.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 14 Закону України Про амністію у 2014 році, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_4 про звільнення від додаткового покарання у виді конфіскації, призначеного вироком Печерського районного суду м. Києва від 17.09.2013 на підставі Закону України Про амністію в 2014 році залишити без задоволення.

На ухвалу може бути подано апеляцію до Апеляційного суду м. Києва протягом семи днів з дня її оголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя ОСОБА_1