Справа № 464/2226/16-к
пр.№ 1-в/464/743/16
У Х В А Л А
05.04.2016 року м.Львів
Суддя Сихівського районного суду м.Львова ОСОБА_1 , за участю: прокурора ОСОБА_2 , засудженого ОСОБА_3 , представника установи виконання покарань ОСОБА_4 , секретаря судового засідання ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові справу за заявою ОСОБА_3 про умовно-дострокове звільнення від покарання, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_3 16 листопада 2012 року засуджений Шевченківським районним судом м.Львова за вчинення злочину, передбаченого ст.187 ч.2 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років шість місяців із конфіскацією майна; за ст.263 ч.2 КК України виправдано за недоведеністю. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 21.01.2016 застосовано Закону України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» та зараховано ОСОБА_3 три роки чотири дні перебування його в місцях попереднього ув`язнення.

У відповідності до ст.539 КПК України засуджений ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про застосування відносно нього ст.81 КК України (умовно-дострокове звільнення від відбування покарання).

Заслухавши пояснення засудженого, який просить умовно-достроково звільнити від відбування покарання, пояснення представника адміністрації та висновок прокурора, які заперечили проти клопотання, вивчивши матеріали особової справи засудженого, приходжу до наступного, з огляду на таке.

Згідно з ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно з роз`яснень п.п.2, 17 постанови № 2 від 26.04.2002 року Пленуму Верховного суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність при умовно-достроковому звільненні від відбування покарання - того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організація засуджених виправної установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці. Критерієм сумлінної поведінки є неухильне дотримання всіх вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засудженого обов`язків. Чесним ставленням до праці є постійна старанність у роботі, прагнення до кращого виконання дорученої роботи, підвищення кваліфікації, бережливе ставлення до матеріалів, обладнання. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

Із матеріалів кримінального провадження вбачається, що початок строку покарання 21.04.2011, кінець строку покарання 17.10.2016; на день розгляду справи засуджений відбув більше 2/3 строку покарання, до кінця строку відбування покарання залишилось 6 місяців 12 днів.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 відбуває покарання за вчинення злочину, передбаченого ст.187 ч.2 КК України, який відноситься до тяжкого злочину, у відповідності до ст.12 цього Кодексу.

Разом із тим, під час перебування в установі виконання покарань засуджений ОСОБА_3 у вчиненні злочину розкаюється та вважає обране покарання справедливим; працевлаштований на виробництві установи, відсутні будь-які докази знищення, пошкодження матеріалів, обладнання під час праці, за сумлінну поведінку та добросовісне відношення до праці за підсумками роботи у 3-4 кварталах 2015 році двічі заохочувався; при цьому, такий час не розцінюється судом як безпосередньо таким, що передує розгляду спірного питання, а відтак вважаю, що засуджений своє працею довів своє виправлення; вимоги режиму утримання порушував п`ять разів за що притягався до дисциплінарної відповідальності, востаннє 10.06.2015, однак такі стягнення погашені у встановленому законом порядку, а відтак вважається, що на момент розгляду справи відсутні будь-які стягнення, що свідчить про дотримання вимог режиму місця відбування покарання та всіх покладених на засуджених обов`язків; приймає участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу на засуджених, а тому, вивчивши ретельно особу засудженого судом встановлено критеріїв, що останній сумлінною поведінкою та чесним ставленням до праці довів своє виправлення, а відтак, приходжу висновку, що ОСОБА_3 необхідно умовно-достроково звільнити від відбування покарання, а клопотання задовольнити.

На підставі ст.81 КК України та керуючись ст.ст.537, 539 КПК України, -

п о с т а н о в и в:
клопотання - задовольнити.

Звільнити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від покарання призначеного вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 16.11.2012 та ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 21.01.2016 засудженому зараховано 3 роки 4 дні попереднього ув`язнення у відповідності до ст.72 ч.5 КК України, умовно-достроково на 6 місяців 12 днів.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом семи діб з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1