УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Одеса 18 серпня 2016 року

Слідчий суддя Приморський райсуд м. Одеси ОСОБА_1 за участі секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянув клопотання слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 , погодженого з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , та матеріали кримінального провадження №0000377 від 17.05.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, про арешт майна,-

ВСТАНОВИВ:

Слідчим управлінням ГУНП в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000377 від 17.05.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України.
Згідно видань масової інформації в інтернет мережі, виявлено незаконний видобуток каменю-вапняку на території Роздільнянського району Одеської області.
В ході досудового розслідування було встановлено, що місцем незаконного видобутку вапняку є територія Роздільнянського району, а саме земельна ділянка з частиною кадастрового номеру зона 01 квартал 001, на заході від якої розташована земельна ділянка з частиною кадастрового номеру зона 06 квартал 001, на півночі від якої розташована земельна ділянка з частиною кадастрового номеру зона 01 квартал 001, на сході від якої розташована земельна ділянка з кадастровим номером :01:001:2727, на півдні від якої розташовані земельні ділянки з кадастровими номерами :01:001:2606, :01:001:0038, :01:001:0037, :01:001:0036, що є приватною власністю.
В ході санкціонованого обшуку в період часу з 15.08 по 16.08.2016 на земельній ділянці з частиною кадастрового номеру зона 01 квартал 001 виявлено та вилучено: 2001 одиниця каменю вапняку, 8 одиниць двигунів від електричної установки «КМАЗ-188», 1 візок.
Під час проведення обшуку було виявлено, що в кузові автомобіля марки «Камаз» державний номерний знак якого НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 червоного кольору, який знаходився біля входу до штольні № 1 на вищезазначеній ділянці, знаходиться 900 одиниць каменю вапняку, які завантажувались ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Встановлено, що водієм даного автомобіля є ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуваючи за кермом вищезазначеного автомобіля, піднявши кузов висипав на землю 900 одиниць каменю вапняку, чим пошкодив його цілісність.
Під час обшуку на місце його безпосереднього проведення з`явився чоловік, котрий представився ОСОБА_8 , мешканцем с. Великий Дальник Біліївського району Одеської області та повідомив, що є власником автомобіля «Камаз» державний номерний знак якого НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 червоного кольору, хоча згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 даний автомобіль зареєстровано на ОСОБА_9 . Разом з ОСОБА_8 на місці проведення обшуку перебувала група невідомих чоловіків, котрі не зважаючи на роз`яснення ухвали Приморського районного суду про проведення обшуку та вилучення автомобіля марки «Камаз» державний номерний знак якого НОМЕР_1 , в якому знаходилась готова продукція каменю вапняку, вели себе агресивно та перешкоджали проведенню слідчої дії. Після цього біля 07:00 години ОСОБА_8 не звертаючи уваги на законні вимоги слідчого та оперативних співробітників УСБУ в Одеській області ,сівши за кермо автомобіля марки «Камаз» державний номерний знак якого НОМЕР_1 з місця проведення обшуку зник.
Враховуючи зазначене, під час досудового розслідування виникла необхідність в застосуванні заходу забезпечення кримінального провадження арешту майна вилученого під час проведення обшуку на земельній ділянці з частиною кадастрового номеру зона 01 квартал 001, що розташована на території Роздільнянського району Одеської області,а саме:
-2001 одиниця каменю вапняку;
-8 одиниць двигунів від електричної установки «КМАЗ-188»;
-металевий візок.
Також, виникла необхідність у накладені арешту на вантажний автомобіль марки «Камаз» державний номерний знак якого НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 червоного кольору в якому було виявлено 900 одиниць каменю вапняку, в зв`язку з тим, що даний автомобіль є знаряддям вчинення кримінального правопорушення.
Клопотань щодо фіксації процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування від учасників не надходило.

Враховуючи припис ст.107 КПК України, суд вважає за можливим розглянути вказане клопотання без фіксації технічними засобами.

В судовому засіданні прокурор зазначив, що метою накладення арешту є збереження зазначеного майна в якості доказів вчинення вищезазначеного кримінального правопорушення.
В свою чергу, не проведення вказаної слідчої дії у вигляді арешту майна призведе до недосягнення мети досудового розслідування.
Розглянувши клопотання слідчого, вивчивши надані матеріали кримінального провадження за №0000377 від 17.05.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 240 КК України, вважаю необхідним в задоволенні клопотання слідчого задовольнити, з наступних підстав:
Так, згідно ч.1, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, арешт майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів, а також за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Відповідно до ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які можуть бути використані, як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій.

Відповідно до ч. 11 ст. 170 КПК України заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у разі, коли існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Виявлені та вилучені в ході проведення обшуків за місцями мешкання підозрюваних предмети, можуть зберігати на собі сліди злочину, можуть бути використані, як доказ фактів та обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, є доказом злочину, а тому відповідає критеріям визначеним у ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України, що дає підстави для накладення арешту.

Згідно ч. 4 ст. 132 КПК України для оцінки потреб досудового розсування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі та документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

У даному випадку, невжиття заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна, призведе до його зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, передачі, а також призведе до втрати доказів у кримінальному провадженні, а тому потреби досудового розслідування, на цій стадії кримінального провадження, виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи осіб, як накладення арешту на майно.
Керуючись ст.ст. 36, 131, 170-172 КПК України,-

УХВАЛИВ:
Клопотання слідчого задовольнити.
Накласти арешт на вилучене в ході проведення обшуку на земельній ділянці з частиною кадастрового номеру зона 01 квартал 001, що розташована на території Роздільнянського району Одеської області, а саме:
-2001 одиниця каменю вапняка;
-8 одиниць двигунів від електричної установки «КМАЗ-188»;
-металевий візок.
Накласти арешт на вантажний автомобіль марки «Камаз» державний номерний знак якого НОМЕР_1 , номер шасі НОМЕР_2 червоного кольору, з подальшим затриманням та розміщенням на арешт майданчику.
Копію ухвали направити слідчому, прокурору.

Ухвала слідчого судді про накладення арешту підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
18.08.2016