Єдиний унікальний номер 236/3437/15-к
Номер провадження 11-кп/775/484/2016

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇ Н И

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бахмуті Донецької області 01 липня 2016 року кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 01 лютого 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красний Лиман Донецької області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:

03.11.2015 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч. 1 ст. 185 КК України до 240 годин громадських робіт;

07.12.2015 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської обл за ч. 3 ст. 185, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 (двох) років 6 (шести ) місяців позбавлення волі, за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів визначено остаточне покарання шляхом часткового складання призначених покарань у виді 2 (двох) років 10 місяців позбавлення волі.

На підставі за ст. 75 КК України звільнено від відбуття покарання з іспитовим строком 2 (два) роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України

Вироки Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03 листопада 2015 року та Ізюмського міськрайсуду Харківської області від 07 грудня 2015 року ухвалено виконувати самостійно,

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 01 лютого 2016 року ОСОБА_7 визнано винним в тому, що він 07 листопада 2015 року, з метою вчинення крадіжки чужого майна, реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, із корисливих мотивів, на території Краснолиманської воєнізованої охорони, яка розташована по вул. Кірова, 39 в м. Красний Лиман Донецької області, незаконно заволодів велосипедом "Комфорт", який належав ОСОБА_8 , чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на суму 1 527 грн, після чого ОСОБА_7 з місця події зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_7 , з метою вчинення крадіжки мідного кабелю з бетонних опор станції Красний Лиман, прийшов до 59 залізничної колії 425-го км Південного парку відправлення станції Красний Лиман Донецької залізниці, вздовж якої проходить лінія дистанційного переведення роз`єднувачами контактної мережі, де реалізуючи свій злочинний намір, діючи умисно, протиправно, скориставшись тим, що навколо були відсутні сторонні особи, підійшов до опори Л-1 № 689 та, шляхом перекусу кабелю металевими кусачками, які він заздалегідь взяв вдома та носив при собі, заволодів мідним контрольним кабелем КРНБ - 19*2.5 мм2, довжиною 10 м, вартістю 1м - 21.60 грн, загальною вартістю 216.11грн, який належить Краснолиманській дистанції "Державного підприємства "Донецька залізниця". ОСОБА_7 намагався непомітно винести кабель, таким чином викрасти його, але на місці події був затриманий працівниками воєнізованої охорони, які присікли його дії, в зв`язку з чим, з причин, які від його волі не залежали, довести свій намір до кінця не зміг.

На вищевказаний вирок прокурор подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання у зв`язку з неправильним застосуванням закону про кримінальну відповідальність та вказує на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення внаслідок м`якості, та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 засудити за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 (двох) років позбавлення волі, за ч.3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України до 1 (одного) року позбавлення волі, за ч. 1 ст. 70 КК України до 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі. Вирок Ізюмського міськрайонного суду Харківської області просив виконувати самостійно. На підставі ч. 1 ст. 71, ст. 72 КК України до 2 (двох) років 6 (шести) місяців 20 (двадцяти) днів позбавлення волі та виключити із вступної частини посилання на судимість за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 10 листопада 2011 року.

Прокурор, який брав участь в розгляді справи судом апеляційної інстанції, підтримав доводи апеляційної скарги частково, просив застосувати вимоги ч. 4 ст. 70 КК України до вироку Ізюмського міськрайонного суду Харківської області.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги частково, думку обвинуваченого та його захисника, які просили вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора не підлягає задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення, доведеність вини й кваліфікація дій обвинуваченого сторонами в апеляційному порядку не оскаржуються та на підставі ч. 1 ст. 404 КПК України, не перевіряються.

При апеляційному розгляді встановлено, що відносно обвинуваченого ОСОБА_7 Слов`янським міськрайонним судом Донецької області 05 квітня 2016 року ухвалено вирок, яким ОСОБА_7 засуджено за ч. 2 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України до покарання за вказаним вироком приєднано невідбуту частину покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03.11.2015 року та остаточно призначено покарання у виді 3 років 7 днів позбавлення волі.

Вироки Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 07 грудня 2015 року та Краснолиманського міського суду Донецької області від 01.02.2016 року ухвалено виконувати самостійно.

Вказаний вирок Слов`янського міськрайонного судом Донецької області 05 квітня 2016 року ніким із учасників судового розгляду оскаржений не був, набрав чинності та звернений до виконання.

Цим вироком, зверненим до виконання, фактично вирішені доводи апеляції на вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 01 лютого 2016 року, оскільки приєднано покарання за вироком Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03.11.2015 року, про що ставилося питання в апеляційній скарзі на вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 01.02.2016 року.

За таких обставин доводи апеляційної скарги безпідставні, оскільки їх задоволення приведе до повторного застосування кримінального закону та існування стосовно ОСОБА_7 двох вироків, які набрали чинності та суперечать один одному, що приведе до не можливості їх виконання.

Не ґрунтуються на матеріалах справи і не підлягають задоволенню і доводи апеляційної скарги про виключення із вступної частини вироку посилання на судимість ОСОБА_7 за вироком Краснолиманського міського суду Донецької області від 10 листопада 2011 року, оскільки жодна з частин оскаржуваного вироку не містить такого посилання

Не підлягають задоволенню і доводи прокурора в судовому засіданні апеляційного суду про застосування вимог ч. 4 ст. 70 КК України до вироку Ізюмського міськрайонного суду Харківської області, оскільки ці доводи виходять за межі апеляційної скарги і суперечать вимогам ч. 1 ст. 404 КПК України.

Крім того, такі доводи про доповнення до апеляційної скарги тягнуть за собою погіршення становища обвинуваченого, що суперечить вимогам ч. 4 ст. 403 КПК України.

З вказаних підстав не підлягає задоволенню клопотання прокурора в судовому засіданні апеляційного суду про відкладення розгляду справи для внесення в майбутньому вказаних вище змін до апеляційної скарги, оскільки вони грубо порушують КПК України і суттєво обмежують гарантовані законом права обвинуваченого.

На підставі викладеного, керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И ЛА:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Вирок Краснолиманського міськрайонного суду Донецької області від 01 лютого 2016 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення і може бути оскаржена до ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а за судженим, який утримується під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії ухвали

Судді: