Справа № 308/8764/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 вересня 2016 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 , прокурора військової прокуратури Ужгородського гарнізону ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність військового прокурора Ужгородського гарнізону щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань, -
В С Т А Н О В И В :
26.08.2015 р. до Ужгородського міськрайонного суду звернувся ОСОБА_3 зі скаргою щодо невнесення військовим прокурором Ужгородського гарнізону до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про вчинене кримінальне правопорушення.
Скарга вмотивована тим, що 23.08.2016 р. ОСОБА_3 подав заяву до військової прокуратури з вимогою порушити кримінальне провадження проти військового комісара Закарпатської області, який будучи службовою особою, яка займає особливо відповідальне становище всупереч статутним нормам, письмово не повідомив військового прокурора Ужгородського гарнізону про підлеглих, що вчинили кримінальне правопорушення, яке заподіяло істотну шкоду в умовах особливого стану в Україні.
Всупереч вимогам ст.214 КПК України, подана ним заява до Єдиного реєстру досудових розслідувань не внесена. Натомість, 26.08.2016 року, на ОСОБА_3 прибувши до військової прокуратури Ужгородського гарнізону дізнався про відсутність кримінального провадження відносно військового комісаріату Закарпатської області.
Вважає вказану відмову незаконною, оскільки слідчий, що здійснював перевірку по його заяві не здійснив жодних дій спрямованих на здійснення досудового розслідування.
На підставі наведеного просить зобовязати військового прокурора Ужгородського гарнізону внести відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань України про кримінальне правопорушення по ч.3 ст. 426 КК України, вчинене військовим комісаром Закарпатської області, службовою особою, що займає особливо відповідальне становище, що полягало в умисному невиконанні і не направленні письмового повідомлення про підлеглих що вчинили кримінальне правопорушення, яке заподіяло істотну шкоду в умовах стану в Україні.
Скаржник в судовому засіданні вимоги викладені в скарзі підтримав та просив їх задовольнити
Прокурора військової прокуратури Ужгородського гарнізону в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечив, пояснивши, що відомості, наведені в заяві від 23.08.2016 р. не є підставою у розумінні ст. 214 КПК України для внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування. Зокрема зазначив, наступне. Співставленням даних дій працівників ІНФОРМАЦІЯ_1 на які вказує ОСОБА_3 з диспозицією ст. 110 КК України встановлено, що дані дії не підпадають під об`єктивні ознаки ст. 110 ч.2 КК України, а тому підстав вважати, що в діях службових осіб ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачалися ознаки злочину, передбаченого ст. 110 ч.2 КК України відсутні, та вважати, що військовим комісаром ІНФОРМАЦІЯ_3 умисно не повідомлено військового прокурора про вчинення службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_2 злочину, передбаченого ст. 110 ч.2 КК України немає жодних підстав, у зв`язку з чим відсутні підстави внесення відомостей до ЄРДР.
Заслухавши скаржника та прокурора військової прокуратури Ужгородського гарнізону, дослідивши матеріалискарги, слідчий суддя приходить до наступних висновків.
Так, відповідно до п.1 ч.1ст. 303 КПК Українина досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна.
Відповідно до ч.1ст.214 КПК України,бездіяльність слідчого, прокурора щодоневнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР полягає у невнесенні вказаними особами відповідних відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Відомості, які підлягають внесенню до ЄРДР та їх перелік визначені ч.5 ст.214 КПК України, відповідно до положень якої до ЄРДР підлягають внесенню, серед інших відомостей, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.
Системний аналіз положень ст.ст.214,303 КПК України, свідчить про те, що предметом судового контролю слідчого судді може бути лише бездіяльність слідчого чи прокурора щодо невнесення відомостей до ЄРДР після отримання заяви чи повідомлення про кримінальні правопорушення, тобто саме заява чи повідомлення про кримінальні правопорушення є передумовою для внесення відомостей про кримінальні правопорушення до ЄРДРта для початку досудового розслідування в кримінальному провадженні та вказана заява чи повідомлення повинна містити достатні дані про наявність ознак кримінально-караного діяння.
Як вбачається з матеріалів скарги, 23.08.2016 року скаржником було подано заяву до військової прокуратури з вимогою порушити кримінальне провадження проти військового комісара Закарпатської області, який будучи службовою особою, яка займає особливо відповідальне становище всупереч статутним нормам, письмово не повідомив військового прокурора Ужгородського гарнізону про підлеглих, що вчинили кримінальне правопорушення, яке заподіяло істотну шкоду в умовах особливого стану в Україні.
У відповідно до диспозиції ст. 110 КК України посяганням на територіальну цілісність і недоторканість визнаються умисні дії, вчинені з метою зміни меж території або державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, а також публічні заклики чи розповсюдження матеріалів із закликами до вчинення таких дій.
Відомості, наведені в заяві від 23.08.2016 р. не є підставою у розумінні ст. 214 КПК України для внесення відомостей до ЄРДР та початку досудового розслідування. Зокрема отримані в заяві про злочин відомості щодо конкретних дій, спрямованих на зміну меж території або державного кордону України, порушення порядку встановленого Конституцією України, а також конкретні заклики щодо їх вчинення, здійснених публічно-відсутні, у зв`язку з чим відсутні підстави внесення відомостей до ЄРДР.
Інструкцією про порядок приймання, реєстрації та розгляду в органах прокуратури України заяв, повідомлень про вчинене кримінальне правопорушення, яка затверджена наказом Генерального прокурора України від 03.12.2012 року за № 125 визначено, що заява, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення повинна відповідати вимогам ч. 5 ст. 214 КПК України, зокрема містити короткій виклад обставин, що можуть свідчити про вчинене кримінальне правопорушення .
Так, відповідно до ч.1 ст.2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбачений цим кодексом.
Аналіз положень ч.1 ст.214 КПК України та ст.2 КК України дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви або повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне правопорушення.
Таким чином, підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях обєктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обовязково внесені до ЄРДР.
Таке ж тлумачення вимог ст. 214 КПК України ч.1 ст.2 КК України щодо внесення в ЄРДР не всіх заяв про вчинення злочину, а лише тих де є об`єктивні, підтверджені фактичні дані, висвітлено зокрема і у судовій практиці, а саме: рішенні Верховного суду України від 010.7.2013 р. Висновок Судової палати у кримінальних справах Верховного суду України щодо питання про початок кримінального провадження.
Разом з тим, аналіз заяви скаржника від 23.08.2016 року свідчить, що така за своїм змістом та суттю не є повідомленням про злочин, оскільки у ній не наведено даних про вчинення діяння, яке містить ознаки злочину. Така не містить фактичних обставин для внесення відомостей до ЄРДР, як злочин, по яких необхідно провести досудове розслідування, як то вимагає КПК України.
У звязку з цим, вважаю, що начальником служби безпеки України в Закарпатській області обґрунтовано зроблено висновок про відсутність підстав для внесення відомостей, викладених в заяві скаржника від 23.08.2016 року, до ЄРДР та припинення по цій заяві подальшої перевірки, оскільки дана заява не мстить фактичних даних про вчинення злочину.
За таких обставин, приходжу до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 110, 303, 304, 306, 307, 309, 376 КПК України,
УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на бездіяльність військового прокурора Ужгородського гарнізону щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя Ужгородського

міськрайонного суду ОСОБА_1