Справа № 395/1197/13-к
Провадження № 1-кп/395/1/2014
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 лютого 2014 рокум. Новомиргород

Новомиргородський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
з участю:
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
захисників-адвокатів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Новомиргороді кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000352 від 11.05.2013 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Каніж Новомиргородського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середня, що працює трактористом у ТОВ МТС «Ятрань», зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Іванівка Маловисківського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середня, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого у АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,
ВСТАНОВИВ:

09 травня 2013 року ОСОБА_4 , працюючи слюсарем ТОВ МТС «Ятрань» та бригадир тракторної бригади ТОВ МТС «Ятрань» ОСОБА_5 близько 8 год. 30 хв. отримали на складі ТОВ МТС «Ятрань», що розташований за адресою: Кіровоградська область, Новомиргородський район, с. Каніж, вул. Кірова, 6а, 29 мішків посівного матеріалу соняшника та повантаживши насіння на причеп автомобіля, поїхали в напрямку полів № 10-11, що знаходяться у с. Каніж Новомиргородського району, де повинні були передати насіння трактористам. Приїхавши до вказаних полів, ОСОБА_4 лишився на полі, де передав трактористам 11 мішків з посівним матеріалом насіння соняшника, а ОСОБА_5 поїхав назад до тракторної бригади.
Близько 16 години 30 хвилин ОСОБА_5 власним автомобілем ВАЗ 2106 повернувся назад до ОСОБА_4 щоб відвезти невикористане насіння соняшника в кількості 18 мішків, яке знаходилося в причепі до складу. По дорозі між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на викрадення 9 мішків посівного матеріалу соняшника. З цією метою, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю уваги з боку осіб, які б могли побачити протиправний характер їх дій, по дорозі до складу зупинилися біля одного з полів, що розташоване у с. Каніж Новомиргородського району, де з причепу до багажника автомобіля ВАЗ 2106, який належить ОСОБА_5 , переклали 8 мішків посівного насіння соняшника марки «NK Ferti», вартістю згідно довідки підприємства ТОВ «МТС Ятрань» за один мішок 1458 гривень, на загальну суму 11664 грн., та один мішок соняшника марки «NK Armoni», вартістю 1350 гривень. У подальшому ОСОБА_4 та ОСОБА_5 9 мішків з насінням соняшника повернули назад до складу. Після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 зникли з місця вчинення кримінального правопорушення, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд, чим спричинили ТОВ «МТС Ятрань» матеріальну шкоду на загальну суму 13014 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, визнав повністю та пояснив наступне.
На початку травня поточного року, точної дати не пам`ятає, прийшов на роботу приблизно о 08.00 год. Він працював слюсарем, його безпосереднім керівником був бригадир тракторної бригади ОСОБА_5 . На період весняних-польових посівних робіт він був залучений для вивезення насіння на поля, оскільки цю роботу необхідно було зробити у короткі строки.
Прийшовши на роботу, погрузив насіння на причеп в кількості 29 мішків. У кожному мішку було приблизно по 12 кілограм; точна вага була зазначена на мішках, які були запечатані. Діждався поки приїде ОСОБА_5 і вони приєднали причеп та поїхали у поле, де висіювали мішки з насінням. Точну кількість висіяних мішків не пам`ятає, але пам`ятає, що частина мішків залишилася невикористаними. Коли поверталися до току з ОСОБА_5 , то по дорозі зупинилися та перевантажили насіння з причепу до багажника автомобіля ОСОБА_5 , після чого сіли до автомобіля та поїхали на тік. Приїхавши на тік, причеп відчепили та залишили біля контори з іншими мішками з насінням соняшника та пустими мішками, а потім він пішов додому, а ОСОБА_5 поїхав у невідомому напрямку.
Він погодився на пропозицію ОСОБА_5 вкрасти частину насіння тому, що останній був його начальник і тим більше, що ОСОБА_5 пообіцяв йому підвищення в посаді з слюсаря на тракториста, де платять більшу заробітну плату, що в подальшому і зробив. Наступного дня було виявлено недостачу, йому зателефонували та повідомили про те, щоб він з`явився на роботу. Потім його повезли у степ, показали знайдені пусті мішки. Пізніше через декілька днів, він розповів про обставини даної події. Недостачу виявили, через те, що не було пустих мішків.
Також ОСОБА_4 зазначив, що усвідомлював протиправність своїх дій, розумів, що разом з ОСОБА_5 скоюють крадіжку, так як мішки з насінням вони перевантажували не на току, а в степу. На запитання як бути з пустими мішками, які здаються, ОСОБА_5 відповів йому, що це не його клопіт.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, не визнав та пояснив наступне.
Керуючим по господарству у травні 2013 року був ОСОБА_8 , який 3 травня 2013 року повідомив йому про необхідність вивезення на поле насіння для посіву на причепі, на що він погодився. ОСОБА_4 за вказівкою ОСОБА_8 був задіяний у виконанні цієї роботи. Під час посівної кампанії ОСОБА_4 допомагав трактористам засівати, проте фактично працював слюсарем. У подальшому він поїхав додому за причепом, повернувся, залишив ОСОБА_4 та ОСОБА_9 причеп для завантаження та поїхав. Потім йому зателефонував ОСОБА_9 та повідомив, що причіп завантажений; він приїхав, причепив причіп та разом ОСОБА_4 поїхав на поле, залишив причіп на полі, а сам поїхав назад у справах по роботі. Потім йому зателефонував ОСОБА_10 , він повернувся і забрав причіп та ОСОБА_4 . Вони доїхали до току і відчепив причеп. Після того заїхав у тракторну бригаду, там був батько ОСОБА_4 - ОСОБА_11 , який запросив його до себе так як він зарізав барана, але він відмовився через те, що йому потрібно було косити берег. Потім він пішов до ОСОБА_12 за трактором і поїхав косити. У подальшому він дізнався про зникнення посівного насіння соняшника; директор сказав йому повернути 20000 грн. за насіння, інакше повідомить у міліцію. ОСОБА_5 погодився на те, щоб повідомити правоохоронні органи і об`єктивно розібратися в зазначених обставинах.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину, а обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав, вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 повністю доведена сукупністю зібраних по справі та досліджених у судовому засіданні, узгоджених між собою доказів:

- показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_13 , який показав, що 10.05.2013 року йому стало відомо про крадіжку в його господарстві насіння соняшника „Ферті та «Armoni». Йому відомо, що насіння зникло під час перевезення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Порядок проведення робіт по вивозу насіння на поле був такий: зранку насіння отримується відповідними особами в запечатаних мішках, а по закінченню пусті мішки здаються.
Агроном знайшов пусті мішки в посадці та повідомив керівництво, після чого було зателефоновано поставщику даного насіння у фірму „Топфер, яка повідомила, що дані мішки з номером та серією було поставлено лише їх підприємству. Після чого він сфотографував мішки від насіння та вимагав пояснення у ОСОБА_4 , який пояснив як вони їхали та як все було. Він детально опитав ОСОБА_4 , який пояснив йому, що після вивезення насіння він залишився його охороняти на полі так як трактор сіє поле і водій трактора не бачить мішків. Відповідальний на в`їзді та виїзді за вантаж охоронник. Отримував посівний матеріал та розписувався у журналі за насіння ОСОБА_4 . Після того як ОСОБА_4 з ОСОБА_5 привезли причіп з насінням до току, вони вдвох залишили причеп без нагляду та втекли. Пропозиція перевантажити насіння у мішках з причепу до багажнику по дорозі з поля до току була з боку ОСОБА_5 .
Крім того, свідок пояснив, що на підприємстві відповідала за контроль охорона, у якої був журнал контролю прийому-передачі матеріальних цінностей, де цей журнал зараз йому невідомо. Договір про матеріальну відповідальність ні з ОСОБА_4 , ні з ОСОБА_5 підписаний не був, посадових інструкцій у обвинувачених також не було. На час розгляду справи у суді ОСОБА_5 офіційно звільнений з роботи, оскільки відмовився підписувати договір про матеріальну відповідальність. До того часу коли йому стало відомо про крадіжку насіння з ОСОБА_5 були хороші відносини, до нього була довіра і не зрозуміло навіщо йому було вчиняти крадіжку насіння, а тому він і дав на нього позитивну характеристику. Після розглядаємих подій на підприємстві було проведено багато змін, у результаті яких деякі працівники звільнилися; у ході ретельних особистих перевірок документів, спілкування з людьми також було з`ясовано, що ОСОБА_5 причетний до інших крадіжок, у тому числі великої кількості зерна. ОСОБА_5 іноді з`являвся на роботі в нетверезому стані, змушував підлеглих працівників здійснювати крадіжки, прикриваючись його іменем і відчував безкараність своїх дій, а тому у судовому засіданні він характеризує його негативно. Що стосується ОСОБА_4 , то незважаючи навіть на об`єктивне обвинувачення його у крадіжці насіння, він характеризує його посередньо, не бачить підстав для звільнення останнього та сподівається, ОСОБА_4 виправиться у майбутньому;

- показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_8 , який показав, що 9 чи 10 травня 2013 року він залучив ОСОБА_14 та ОСОБА_15 вивозити посівні матеріали на поле. На наступний день вранці він прийшов на роботу і йому повідомив ОСОБА_16 , що виявив мішки від їх насіння соняшника в посадці. Вони поїхали з ним на те місце і дійсно побачили там мішки, які були дуже схожі на мішки від їх насіння соняшника. Він зірвав бірку з мішка та зателефонував дилеру, який продавав їм насіння та запитав його чи продавали вони ще комусь в Новомиргородському районі такі мішки з насінням соняшника, на що йому відповіли, що продавали тільки ТОВ МТС Ятрань. Після цього він зателефонував ОСОБА_17 та повідомив про те, що трапилося, у зв`язку з чим останній сказав щоб викликали міліцію. Він самостійно не з`ясовував хто винний у крадіжці;

- показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_18 , який показав, що на час розглядаємих подій займав посаду головного агронома. Вранці, близько 10-11 години 10 травня 2013 року він об`їжджав поля підприємства і виявив неподалік в посадці мішки схожі на ті, в яких вони сіяли насіння соняшника. Він зупинився та підійшов ближче, порахував мішки, їх виявилось 9 штук. Він не став їх чіпати і поїхав в село, де повідомив про те, що бачив ОСОБА_8 і вони разом з ним поїхали на місце де були мішки. Виявилось, що то дійсно мішки від насіння соняшника, яке належить МТС «Ятрань». Йому відому, що ОСОБА_5 своїм автомобілем вивозив посівний матеріал на поле, а ОСОБА_4 охороняв причіп з насінням. У ОСОБА_5 був свій автомобіль, тому його і попросили допомогти вивезти посівний матеріал на поле. Договір про матеріальну відповідальність з обвинуваченими не укладався. ОСОБА_4 отримував та здавав посівний матеріал під підпис на току, а ОСОБА_5 перевозив насіння. Пам`ятає, що бачив ОСОБА_14 та ОСОБА_15 9 травня 2013 року після 16 години як вони їхали з поля в сторону току;

- показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_19 , який показав, що коли він працював в МТС «Ятрань», то в його обов`язки входило охорона току та прилеглих складів. 9 травня 2013 року він був на роботі, у цей день ОСОБА_5 та ОСОБА_4 приїхали на тік за посівним матеріалом щоб відвезти його на поле. Прохоров розписався в журналі про те скільки мішків вони взяли. Того ж дня після 14 години, точно він не пам`ятає, обвинувачені приїхали; вони з Прохоровим згрузили мішки з насінням, які залишилися недосіяними, а ОСОБА_15 відразу ж кудись поїхав. Прохоров розписався в журналі про те скільки мішків привіз назад, а те скільки мішків було пустих в той день не зафіксувалося, оскільки ОСОБА_15 відразу ж поїхав, а ОСОБА_14 кудись поспішав. Більш того, він не перераховув пусті мішки, оскільки повністю довіряв Прохорову, за що у подальшому мав неприємності від свого керівництва.
Крім того, свідок пояснив, що в`їзд та виїзд машин із зерном чи насінням фіксувався в журналі, який знаходиться в охорони току. Перед тим як вивезти зерно чи насіння агроном говорив якого сорту потрібно вивозити зерно, його грузять на причіп і машина відвозить його на поле;

- показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_20 , яка показала, що 9 числа, не пам`ятає якого місяця, 2013 року розпочалася посівна. Прохоров та ОСОБА_15 отримували посівний матеріал у охорони під підпис. У кінці дня вони повернулись з поля та знову під підпис здали мішки охороні. Вони мішки згрузили, ніхто їх не перераховував. У подальшому коли агроном виявив мішки, про це сказали завідуючому ОСОБА_21 про те, що сталося, останній зателефонував на фірму, яка їм продала посівний матеріал. Фірма-продавець посівного матеріалу підтвердила, що таке насіння продавали тільки їх підприємству. Мішки виявили 10 числа о 09 годині ранку, після чого приїхав директор і вони почали з`ясовувати всі обставини. Свідок пояснила, що не пам`ятає скільки мішків в той день отримали ОСОБА_15 та ОСОБА_14 . Видачу посівного матеріалу зі складу контролювала охорона. Коли з`ясовували у охорони як все сталося, то їй повідомили, що ОСОБА_15 кудись дуже поспішав та відразу поїхав, тому в нього не було часу здати мішки, ОСОБА_14 теж кудись поспішав, а тому по журналу мішки не здавалися ввечері;

- показаннями допитаного у судовому засіданні свідка ОСОБА_22 , який показав, що неприязних відносин з обвинуваченими не має, вони односельчани; ОСОБА_5 його колишній сусід, а ОСОБА_14 однокласник його дочки. З ТОВ «МТС Ятрань» відносин ніяких немає. 9 травня 2013 року він пішов на поляну за ферму перепнути корову, яка там випасалася. Там побачив як по дорозі їхав легковий автомобіль з причепом. Він не здивувався, оскільки на той час розпочалася посівна. Потім автомобіль «жигулі шістьорка», синього чи темно - фіолетового кольору з причепом синього кольору з брезентом на ньому, зупинився, з неї вийшов ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , які відкрили брезент на причепі, вийняли з нього яркі мішки та переклали їх до машини, після чого сіли в машину та поїхали, це було близько 14-15 години дня. Все відбувалося на відстані 30 метрів від нього. На тому місці були зарослі і він не знає чи бачили його обвинувачені, але він їх дуже добре бачив. Пірко та ОСОБА_14 вдвох перекладали мішки. За декілька днів до цього він їхав трактором через поля і бачив цей причіп з мішками на полі, біля нього був ОСОБА_15 . 13 чи 14 травня 2013 року він посварився з дружиною та поїхав до Вінниці. Через два місяці повернувся і почув, що в селі розказують про даний випадок. Потім підійшов ОСОБА_23 та пояснив, що відносно його сина міліція розслідує справу з приводу того, що зникло посівне насіння. Він йому сказав, що бачив як це все відбувалося, на що ОСОБА_14 попрохав щоб він дав показання. Він погодився і давав показання слідчому, але не хотів приходити до суду, бо боявся за своє життя та життя своєї сім`ї, оскільки йому телефонували та погрожували щоб він не давав показання у суді;

- протоколом огляду місця події та фототаблицею до нього від 11.05.2013 р., згідно якого у Новомиргородському районі поблизу с. Каніж у посадці були знайдені порожні мішки від посівного насіння марки «NK Ferti та «NK Armoni»;

- довідкою МТС «Ятрань» №11/1 від 11.05.2013р. та копією видаткової накладної №335 від 17.04.2013р., у яких зазначена вартість посівного насіння соняшника марки «NK Ferti» та «NK Armoni»;

- протоколом одночасного допиту осіб від 18.06.2013р., згідно якого ОСОБА_4 підтвердив, що по дорозі з поля на тік, не доїжджаючи до току 300 м., разом ОСОБА_5 перевантажили з причепу до автомобіля останнього 9 мішків насіння соняшника, а потім сіли в цей автомобіль і поїхали на тік залишити те насіння, яке знаходилося у причепі;

- протоколом слідчого експерименту від 02.08.2013р. з фототаблицею до нього, згідно якого ОСОБА_4 підтвердив, що по дорозі з поля на тік разом ОСОБА_5 перевантажили з причепу до автомобіля останнього 9 мішків насіння соняшника, а потім сіли в цей автомобіль і поїхали на тік залишити те насіння, яке знаходилося у причепі.

Дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає, що вина обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 доведена повністю і їх діям органами досудового слідства дана правильна юридична кваліфікація за ст.185 ч.2 КК України, так як вони вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене за попередньою змовою групою осіб.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_5 та в його інтересах захисника-адвоката ОСОБА_7 про те, що, що у діях ОСОБА_5 відсутній склад злочину, передбачений ст.185 ч.2 КК України є безпідставними та повністю спростовуються зібраними по справі і дослідженими у судовому засіданні вище наведеними доказами, у тому числі показаннями обвинуваченого ОСОБА_24 . При цьому суд враховує, що як ОСОБА_4 , так і ОСОБА_5 зазначили у судовому засіданні, що між ними не було неприязних відносин, були суто виробничі стосунки; відповідно при таких обставинах суд не вбачає будь-яких підстав ОСОБА_4 оговорювати ОСОБА_5 . До того ж, власне ні ОСОБА_5 , ні його захисник не навели належних доказів, які б ставили під сумнів показання ОСОБА_4 , а лише безпідставно зазначали, що ОСОБА_5 оговорюють, проте у зв`язку з чим не пояснювали.

При аналізі показань свідка ОСОБА_25 у судовому засіданні суд оцінює їх критично. Так, свідок пояснила, що зі слів сестри її чоловіка їй відомо, що була якась крадіжка з якою пов`язаний ОСОБА_5 , який є її зятем; свідком крадіжки вона не була і нічого про неї не знає; у судове засідання прийшла підтримати ОСОБА_5 . Тобто, показання даного свідка не можуть бути належним доказом.

При призначенні покарання обвинуваченим суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив умисний корисливий злочин середньої тяжкості, заподіяну злочином шкоду не відшкодував, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем роботи посередньо.
Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Що стосується обвинуваченого ОСОБА_5 , то він вчинив умисний корисливий злочин середньої тяжкості, заподіяну злочином шкоду не відшкодував, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, за місцем колишньої роботи - негативно. Суд не приймає до уваги письмову позитивну характеристику на ОСОБА_5 , так як директор МТС «Ятрань» « ОСОБА_13 давав показання у судовому засіданні як свідок і детально охарактеризував обох обвинувачених з урахуванням всіх обставин, пов`язаних з роботою в МТС «Ятрань», що суд і приймає до уваги.
Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_5 , судом не встановлено.

Враховуючи тяжкість вчинення злочину, наявність декількох обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи особу ОСОБА_4 , який раніше не судимий, суд вважає, що покарання йому необхідно призначити у виді обмеження волі, при цьому виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим обвинуваченого на підставі ст.75 КК України необхідно звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановленням йому іспитового строку, зобов`язавши його у відповідності до ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Враховуючи тяжкість вчинення злочину, відсутність обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, негативну характеристику за місцем роботи, суд вважає, що покарання ОСОБА_5 необхідно призначити у виді позбавлення волі. Проте суд, враховуючи, що ОСОБА_5 раніше не судимий, під час розгляду справи знаходився на стаціонарному лікуванні у зв`язку з проведенням операційного втручання та продовжує хворіти, вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 також можливе без ізоляції від суспільства, у зв`язку з чим обвинуваченого на підставі ст.75 КК України необхідно звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановленням йому іспитового строку, зобов`язавши його у відповідності до ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд
УХВАЛИВ :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 від призначеного покарання звільнити з випробуванням з встановленням йому іспитового строку на 1 (один) рік, зобов`язавши його у відповідності до ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 від призначеного покарання звільнити з випробуванням з встановленням йому іспитового строку на 3 (три) роки, зобов`язавши його у відповідності до ст.76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання та роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
На вирок можуть бути подані учасниками судового провадження апеляційні скарги до апеляційного суду Кіровоградської області через Новомиргородський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.

Суддя ОСОБА_26 Орендовський