Справа № 438/915/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/1193/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху
11 листопада 2016 року Суддя апеляційного суду Львівської області ОСОБА_2 у місті Львові, перевіривши апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_3 на вирок Бориславського міського суду Львівської області від 29 вересня 2016 року відносно ОСОБА_4 ,
В С Т А Н О В И В:
Вироком Бориславського міського суду Львівської області від 29.09.2016 року ОСОБА_4 визнано винним та засуджено за ч.1 ст.125 до 60 годин громадських робіт, за ч.1 ст.122 до одного року обмеження волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено один рік обмеження волі. На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання із встановленням іспитового строку строком один рік з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України.

На вказаний вирок суду заступник прокурора Львівської області ОСОБА_5 подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі у її прохальній частині прокурор просить скасувати оскаржуваний вирок у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.125 КК України 60 годин громадських робіт, за ч.1 ст.122 КК України один рік обмеження волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_4 остаточне покарання один рік обмеження волі.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.396 КПК України в апеляційній скарзі зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Однак апеляційна скарга прокурора не відповідає вимогам ст.396 КПК України, зокрема, в апеляційній скарзі не зазначено обґрунтування у чому полягає незаконність чи необґрунтованість вироку суду щодо неправильності призначення покарання, адже прокурор просить призначити обвинуваченому покарання за тим же самим принципом (остаточне покарання за ч.1 ст.70 КК України) і теж саме покарання за розміром і строком (за ч.1 ст.125 КК України 60 годин громадських робіт, за ч.1 ст.122 КК України один рік обмеження волі, на підставі ч.1 ст.70 КК України один рік обмеження волі), - що призначено обвинуваченому за оскаржуваним вироком.

Отже, не можливо зрозуміти у чому ж полягає незаконність вироку щодо неправильного призначення покарання, якщо прокурор просить апеляційний суд прийняти таке ж саме за змістом рішення щодо призначення покарання, що ухвалив місцевий суд.

Таким чином, приходжу до переконання, що апеляційну скаргу прокурора необхідно залишити без руху та надати йому строк для усунення її недоліків

Керуючись ст.ст.396, 399 КПК України

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Львівської області ОСОБА_5 на вирок Бориславського міського суду Львівської області від 29 вересня 2016 року відносно ОСОБА_4 залишити без руху.

Надати заступнику прокурора Львівської області ОСОБА_5 строк для усунення недоліків апеляційної скарги протягом трьох днів з дня одержання копії ухвали.

Копію ухвали надіслати особі, яка подала апеляційну скаргу.

Суддя-доповідач ОСОБА_2