Справа № 161/4292/16-к Провадження №11-кп/773/417/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.2 ст.185, ч.3 ст.357 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 липня 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами заступника прокурора Волинської області ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Луцького міськрайонного суду від 12 травня 2016 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, одружений, має на утриманні малолітню дитину, непрацюючий, раніше судимий:
- 22.10.2015 року вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області за ст.ст.185 ч.1, 185 ч.2, 70 ч.1 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі, на підставі ст.75 КК України надано іспитовий строк 1 рік;
- 04.04.2016 року вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області за ст.ст. 185 ч.2, 71 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі;
засуджений за ч.3 ст.357 КК України на 1 рік обмеження волі;
за ч.2 ст.185 КК України на 2 роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.70, ст.72 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено до відбуття ОСОБА_7 2 роки позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, частково невідбутого покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.04.2016 року 6 місяців позбавлення волі та остаточно призначено до відбуття ОСОБА_7 2 роки 6 місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили обрано у вигляді тримання під вартою.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з 29.03.2016 року.
Зараховано ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 29.03.2016 року по день набрання вказаним вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Стягнуто з ОСОБА_7 в користь потерпілого ОСОБА_10 1900 грн. завданих матеріальних збитків та 500 грн. спричиненої моральної шкоди, а всього 2300 грн.
Стягнуто з ОСОБА_7 в користь потерпілої ОСОБА_11 2719 грн. 70 коп. завданих матеріальних збитків.
Вироком вирішено також долю речових доказів.
Розглядаючи справу в апеляційному порядку, Апеляційний суд Волинської області,
В С Т А Н О В И В:
Згідно вироку суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що 22.02.2016 року о 08.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на коридорі другого поверху в будинку АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, підійшовши до потерпілого ОСОБА_10 , відкрито викрав з кишені його штанів пенсійну картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , видану на ім`я останнього, на яку здійснювались нарахування пенсійних виплат та яка є важливим особистим документом. Він же в подальшому, близько 08.15 год. того ж дня, повторно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно, з корисливих мотивів, достовірно знаючи пін-код до викраденої пенсійної картки ОСОБА_10 , використавши її в банкоматі ПАТ «ПриватБанк», що по вул. Боженка м. Луцька, викрав з рахунку вказаної картки грошові кошти в сумі 1900 грн., спричинивши останньому матеріальних збитків на вказану суму.
Він же, повторно, 12.03.2016 року близько 14.30 год., перебуваючи поблизу магазину «Парфум-бар», що у ТЦ «Ювант» по вул. Карпенка-Карого, 1 в м. Луцьку, умисно, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав з прилавку мобільний телефон марки «Леново А859», ІМЕІ: НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , вартістю 2800 грн., з сім-карткою оператора мобільного зв`язку «МТС», яка матеріальної цінності не становить, та флеш-картою пам`яті об`ємом 16 Гб, вартістю 200 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_11 матеріальних збитків на загальну суму 3000 грн.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду змінити, пом`якшити призначене покарання. Врахувати те, що у вчиненому він розкаявся, вирішив стати на шлях виправлення, на утриманні має малолітню дитину.

В апеляційній скарзі заступник прокурора Волинської області ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність.

Ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним та призначити покарання за ч.1 ст.357 КК України 1 рік обмеження волі; за ч.2 ст.185 КК України 2 роки позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70, ст.72 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити до відбуття обвинуваченому 2 роки позбавлення волі. Згідно ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом приєднання до покарання, призначеного за даним вироком, частково невідбутого покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 04.04.2016 року 6 місяців позбавлення волі, остаточно визначити до відбуття ОСОБА_7 2 роки 6 місяців позбавлення волі.
Прокурор посилається на те, що судом допущено порушення вимог ст.370, 349 КПК України.
Крім того, судом не встановлено, що банківська картка, викрадена у потерпілого, відповідала ознакам важливих особистих документів, тобто була предметом злочину, передбаченого ч.3 ст.357 КК України.
Допущені місцевим судом невідповідності висновків фактичним обставинам кримінального провадження призвело до неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність, оскільки застосовано закон, який у даному випадку не підлягав застосуванню.
Заслухавши доповідача, який виклав суть оскаржуваного вироку та доводи апеляційних скарг, обвинуваченого, захисника, які свою апеляційну скаргу підтримали, а щодо апеляційної скарги прокурора покладались на погляд суду, прокурора, який свою апеляційну скаргу підтримав частково, а апеляційну скаргу обвинуваченого заперечив, дослідивши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційні скарги підлягають до часткового задоволення.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.
Ці вимоги закону судом не дотримані, внаслідок чого порушено норми матеріального та процесуального права.
Згідно з ч.3 ст.349 КПК України суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Разом з тим із вироку, журналу судового засідання, звукозапису судового засідання вбачається, що судом допущено порушення положень ст.349 КПК України.
Зокрема, судом належним чином не з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст обставин, які не оспорюються, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, не роз`яснив, що у такому випадку, вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Провівши розгляд провадження з грубим порушенням положень ч.3 ст.349 КПК України, суд допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили ухвалити законне та обґрунтоване рішення (ч.1 ст.412 КПК України).
Поза увагою суду залишилось те, що визнання обвинуваченим своєї вини ще не є безумовною підставою для прийняття рішення про скорочений судовий розгляд, оскільки визнання ним своєї вини у вчиненому злочині може бути покладено в основу обвинувачення тільки за умови підтвердження цього визнання сукупністю доказів, які є наявними у провадженні, а вина доведена в законному порядку.
Питання про наявність чи відсутність в діях ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ч.3 ст.357 КК України, і чи викрадена банківська картка є предметом даного злочину судом взагалі не досліджувалось.
Оскільки суд провадження розглянув з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства, фактичні обставини справи не дослідив, мотивів прийнятого рішення не навів, а тому відповідно до вимог ст.ст.410, 412, 415 КПК України вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.
При новому розгляді слід ретельно з`ясувати фактичні обставини кримінального провадження і, залежно від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення.
Щодо доводів, що викладені в апеляційній скарзі обвинуваченого, то вони підлягають дослідженню під час нового судового розгляду.
Керуючись ст.ст.405, 407, 409, 412, 415 КПК України, Апеляційний суд Волинської області,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та заступника прокурора Волинської області ОСОБА_9 задовольнити частково.
Вирок Луцького міськрайонного суду від 12 травня 2016 року щодо ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд кримінального провадження в цьому ж суді в іншому складі суду.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_7 в той самий строк з дня отримання її копії, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4