АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/268/16 Справа № 708/18/16-к Категорія: ч. 1 ст. 115 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

обвинувачена ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Смілянської місцевої прокуратури ОСОБА_10 на ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 лютого 2016 року про повернення начальнику Чигиринського відділу Смілянської місцевої прокуратури обвинувального акту відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, українки, освіта середня, одружена, на утриманні малолітніх дітей не має, не працює, раніше судима 05.10.2015 року Чигиринський районним судом Черкаської області за ч. 1 ст. 125 КК України до 80 годин громадських робіт,

яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и л а :
Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 лютого 2016 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 у підготовчому судовому засіданні повернуто начальнику Чигиринського відділу Смілянської місцевої прокуратури для усунення виявлених недоліків.

В ухвалі суд першої інстанції зазначив, що досудовим слідством вимоги п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України належним чином не виконані, складено обвинувальний акт, який не відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства.

Указав, що обвинувачення має бути викладено чітко і конкретно. В ньому має бути виписана як об`єктивна, так і суб`єктивна сторона злочину. Проте, досудовим слідством обвинувачення ОСОБА_7 належним чином не сформульовано. Опис об`єктивної сторони не відповідає змісту диспозиції ст. 115 КК України, оскільки в ньому не вказано шкідливі наслідки вчиненого злочину, а саме настання смерті ОСОБА_11 , та не зазначено внаслідок чого вона настала. Тому обвинувачення є неповним і таким, що не відповідає вимогам ст. 277 КПК України.

Крім цього, суд першої інстанції вказав, що обвинуваченій необхідно вручити копії обвинувального акту з додатками.

Не погодившись з ухвалою, прокурор, який брав участь у кримінальному провадженні, подав апеляційну скаргу, у якій просить ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02.02.2016 року скасувати в частині повернення обвинувального акту щодо ОСОБА_7 та повернути обвинувальний акт до Смілянського міськрайонного суду для розгляду в іншому складі суду.

Апеляційну скаргу мотивує тим, що ухвала суду є незаконною та постановлена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Указує, що правові вимоги, які ставляться до змісту обвинувачення, викладені в ст. 277 КПК України, згідно з якою підозра повинна містити стислий виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, у тому числі зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин.

Зазначає, що слідчий в обвинувальному акті вказав, що ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що 11.11.2015 близько 19 годин 00 хвилин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в приміщенні жилого будинку за місцем проживання ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою с. Головківка Чигиринського району на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, умисно, з метою вбивства завдала ОСОБА_11 , 1969 р. н., один вхідний удар кухонним ножем в праву верхню частину грудної клітки, чим спричинила останній згідно з висновком судово - медичної експертизи № 03-01/866, проникаюче поранення грудної клітки справа у вигляді рани на передній поверхні, що стало причиною смерті; ушкодження другого ребра справа, ушкодження міжреберних м`язів в другому міжребер`ї справа, ушкодження правої легені, які ускладнилися розвитком гострої крововтрати. Вказана травма виникла внаслідок дії предмета, що володіє властивостями колюче-ріжучого і має гостру ріжучу кромку (лезо) та обух завтовшки близько 1-1,5 мм з добре вираженими ребрами. Ширина травмуючого знаряддя в межах зануреної частини є близько 27 мм. Вказані ушкодження відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя.

Тим самим було встановлено достатність доказів для підозри громадянки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, а саме кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.

Тому, зазначає апелянт, зі змісту обвинувачення чітко зрозумілими є наслідки дій ОСОБА_7 , а саме спричинення смерті ОСОБА_11 , та причини її настання - проникаюче поранення грудної клітки справа у вигляді рани на передній поверхні грудної клітки справа, ушкодження міжреберних м`язів в другому міжребер`ї справа, ушкодження правої легені, які ускладнилися розвитком гострої крововтрати.

Крім того, указує, що суд, постановляючи ухвалу, не взяв до уваги розписку ОСОБА_7 про отримання копій обвинувального акта, заяви про відмову від цивільного позову та реєстру матеріалів досудового розслідування в присутності захисника.

Прокурор у судовому засіданні апеляційну скаргу підтримав з мотивів, які в ній наведені. Крім цього, прокурор заявив клопотання про продовження строку тримання під вартою обвинуваченої, оскільки він був продовжений судом першої інстанції до 09 березня 2016 року оскаржуваною ухвалою від 02 лютого 2016 року. Необхідність продовження строку перебування під вартою обвинуваченої прокурор мотивує тим, що ризики неналежної процесуальної поведінки обвинуваченої на даний час залишаються актуальними.

Обвинувачена та її захисник заперечили проти апеляції прокурора, просили її відхилити, однак не мали заперечень проти клопотання прокурора щодо продовження строку тримання обвинуваченої під вартою.

Потерпілий підтримав позицію прокурора.

Заслухавши доповідача, прокурора, обвинувачену ОСОБА_7 та її захисника, потерпілого, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він не відповідає вимогам цього кодексу.

При цьому слід звернути увагу, що закон не передбачає у якості підстави для повернення обвинувального акту прокурору факт невідповідності вимогам закону (кодексу) змісту письмового повідомлення про підозру. Тому будь-які посилання суду першої інстанції на невідповідність наявного обвинувачення вимогам ст. 277 КПК України не можуть бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема, якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Інших вимог до обвинувального акта, ніж перелічені вище, чинний КПК України не передбачає.

Колегія суддів вбачає, що суд першої інстанції необґрунтовано дійшов висновку щодо невідповідності обвинувального акту вимогам ст. 291 КПК України і безпідставно повернув обвинувальний акт прокурору.

Колегія суддів вбачає, що зазначений вище обвинувальний акт відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КПК України. Зокрема, обвинувачення сформульовано достатньо детально, щоб можна було чітко зрозуміти, які саме діяння ставляться обвинуваченій у вину. Цілком зрозумілою є інформація щодо кваліфікації діяння обвинуваченої, є достатні дані про її особу. Тому доводи прокурора, викладені в апеляційній скарзі, вбачаються слушними.

Також колегія суддів вважає таким, що не відповідає матеріалам кримінального провадження, твердження суду першої інстанції про необхідність вручення обвинуваченій копії обвинувального акту з додатками, оскільки у підготовчому судовому засіданні нею було заявлено про те, що слідчий їй не вручав вказаних документів. В матеріалів кримінального провадження міститься розписка підозрюваної ОСОБА_7 від 30.12.2015 року (а.м.к.п. 16) про отримання нею копії обвинувального акту у кримінальному провадженні на 6 арк. в одному примірнику, заяви про відмову від цивільного позову на 1 арк. в одному примірнику, а також копії реєстру матеріалів досудового розслідування на 7 арк. в одному примірнику.

Колегія суддів не ставить під сумнів право суду першої інстанції висловити свої зауваження до обвинувального акту, однак не будь-які недоліки обвинувального акту можуть бути підставою для його повернення прокурору.

Тому колегія суддів вбачає, що оскаржувана ухвала має бути скасована в частині, що стосується повернення обвинувального акту, а кримінальне провадження має бути повернуте до суду першої інстанції на новий судовий розгляд. При цьому колегія суддів вбачає обґрунтованою позицію суду першої інстанції щодо необхідності продовження строку тримання під вартою для обвинуваченої до 09 березня 2016 року, й в цій частині вбачає доцільним залишити оскаржувану ухвалу без змін.

Також колегія суддів вбачає доцільним задовольнити клопотання прокурора і продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 до 30 березня 2016 року включно, враховуючи, що ризики, на які посилався суд першої інстанції при продовженні цього строку раніше, залишилися актуальними. Зокрема, залишається актуальним ризик зникнення обвинуваченої з метою уникнення судового розгляду, враховуючи відсутність у неї достатньо сталих соціальних зв`язків за місцем проживання. Крім цього, залишається актуальним ризик стосовно можливого вчинення обвинуваченою інших злочинів.

Тому, виходячи з указаного вище, а також керуючись ст. 291, 314, 404, 405, 409 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 лютого 2016 року про повернення начальнику Чигиринського відділу Смілянської місцевої прокуратури обвинувального акту відносно ОСОБА_7 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, для усунення недоліків, скасувати в частині, що стосується повернення обвинувального акту, та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.

В частині, що стосується запобіжного заходу, ухвалу Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 02 лютого 2016 року залишити без змін.

Клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_7 задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 до 30 березня 2016 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :