Єдиний унікальний номер 236/1067/16-к
Номер провадження 11-кп/775/1008/2016

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати по розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючий ОСОБА_1

судді ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретар ОСОБА_4

прокурор ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6

7 вересня 2016 року у м. Бахмуті розглянула у закритому судовому засіданні в приміщені Апеляційного суду Донецької області апеляційну скаргу захисника в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 30 червня 2016 року, яким, -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлівка Олександрівка району, Донецької області, українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, який не працює, інвалідом не являється, на утриманні нікого не має, раніше не судимий, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджено за ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 153, ч. 1 ст. 186 КК України і на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено покарання у виді 7 років та 6 /шість/ місяців позбавлення волі.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку, 16 березня 2016 року приблизно о 16 годині ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного та наркотичного сп`яніння, проїжджаючи на своєму мотоциклі марки «Мінськ», державний номер НОМЕР_1 , по ґрунтовій дорозі в лісному масиві між с. Рубці та с. Яцьківка Краснолиманського району Донецької області, вчинив наїзд на ОСОБА_8 . В наслідок чого між ними виникла сварка, під час якої у ОСОБА_7 виник умисел, спрямований на задоволення статевої пристрасті неприродним способом. З метою реалізації свого умислу, розуміючи, що ОСОБА_8 не бажає вступати з ним у статевий зв`язок, задля подолання опору останньої та створення умов для задоволення статевої пристрасті неприродним способом, застосував фізичне насильство, яке виразилося в здавлюванні рукою шиї ОСОБА_8 , спричинивши синці передньої та правої бокової поверхні шиї, які відносяться до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, при цьому супроводжуючи свої дії погрозами застосування фізичного насильства та вбивством, схопив рукою потерпілу за плече та, використовуючи фізичну силу і масу свого тіла, привів останню в положення сидячи на колінах, після чого зняв з себе брюки та труси, спустивши їх до рівня колін, та з метою задоволення статевої пристрасті неприродним способом змусив останню вчинити з ним орогенетальний контакт.

Крім того, під час вчинення насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом з ОСОБА_8 , при зазначених обставинах, у вказаному місці та проміжку часу, ОСОБА_7 скоїв відкрите заволодіння майном потерпілої. Так, в момент подолання ОСОБА_7 спротиву ОСОБА_8 до вступу з ним в статеві зносини неприродним способом, на мобільний телефон останньої, який знаходився в кишені одягнутої на ній курточки, почали надходити вхідні дзвінки. В якийсь момент ОСОБА_8 вчинила спробу відповісти на дзвінок, діставши мобільний телефон марки «НТС DESIER 610», і в цей момент у ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел, спрямований на відкрите викрадення вказаного мобільного телефону. Реалізуючи свій злочинний умисел і переслідуючи корисливі цілі, ОСОБА_7 ривком вирвав з руки останньої мобільний телефон марки «НТС DESIER 610», вартістю 5 623 грн. 75 коп., в якому знаходилась карта пам`яті, об`ємом 4 Гб та сім-карта мобільного оператора «МТС», вартістю 15 грн., таким чином, відкрито заволодів зазначеним майном, спричинивши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 5 638 грн. 75 коп.

Також, при зазначених обставинах, у вказаному місці та проміжку часу, після насильницького задоволення статевої пристрасті неприродним способом, розуміючи, що ОСОБА_8 не бажає вступати з ним в статевий зв`язок, у ОСОБА_7 виник умисел на її зґвалтування. Реалізуючи свій злочинний умисел, будучи особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 153 КК України, перебуваючи у раніше зазначеному місці, приблизно о 16 годині 10 хвилин, виказуючи погрози застосування фізичного насильства до потерпілої, з метою подолання опору та попередження такого, попередньо застосувавши фізичне насильство, чим подавив її волю до опору, простелив на землю свою курточку та наказав ОСОБА_8 лягти на неї і, застосовуючи фізичну силу, зняв з останньої брюки та білизну, після чого вступив з потерпілою в природні статеві зносини.

В апеляційній скарзі захисник просив, скасувати обвинувальний вирок суду першої інстанції та закрити кримінальне провадження за не встановленням достатніх доказів винуватості обвинуваченого ОСОБА_7 і вичерпання можливості їх отримання.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив задовольнити її, прокурора, який заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив залишити вирок суду без змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції встановив фактичні обставини вчиненого кримінального правопорушення обвинуваченим ОСОБА_7 і на підставі доказів, досліджених в судовому засіданні у відповідності до норм кримінально процесуального закону України, ухвалив судове рішення.

Так, потерпіла ОСОБА_8 пояснила суду, що 16.03.2016 року зустріла обвинуваченого ОСОБА_7 , який застосував насилля та причинив тілесні ушкодження та зґвалтував її, насильницькі задовольнив статеву пристрасть неприродним способом та заволодів її мобільним телефоном. В той же день звернулась до поліції про вчинення у відношенні її кримінального правопорушення.

Свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 дали аналогічні показання, що потерпіла була дуже налякана та вони дійсно побачили в неї на шиї сліди від здавлювання, якісь ушкодження на обличчі, руках та розбиті коліна, порвані на колінах брюки, тобто підтвердили факт вчинення кримінальних правопорушень у відношенні потерпілої ОСОБА_8 .

У відповідності до протоколу огляду місця події від 16.03.2016 року, в якому зафіксована обстановка вчинення кримінального правопорушення, а також протоколом огляду транспортного засобу, а саме мотоцикла «Мінськ», з деформованим крилом переднього колеса.

Висновком судово-медичною експертизою було встановлено, що потерпілій заподіяно садна обличчя, правої кісті, м`яких тканин передньої поверхні обох колінних суглобів, синці задньої поверхні правого стегна та гомілки, садно попереку, синці передньої та правої бокової поверхні шиї, які могли утворитися від ударів об тупі предмети при падінні з мотоцикла, від дії виступаючих частин мотоцикла при наїзді ззаду по відношенню до тіла потерпілої, від дії тупих предметів, якими могли бути пальці рук при здавлюванні шиї потерпілої. Тобто вказані тілесні ушкодження потерпілій ОСОБА_8 було заподіяно саме обвинуваченим, за обставин вказаних потерпілою в судовому засіданні, тобто правопорушення мали місце і скоєні вони були саме обвинуваченим.

Згідно протоколів проведення слідчих експериментів від 21.03.2016 року за участю обвинуваченого ОСОБА_7 та потерпілої ОСОБА_8 та відеоматеріалами до них, в процесі яких обвинувачений та потерпіла в присутності понятих через 5 днів від події скоєння правопорушень добровільно, аналогічно один одному розказали та показали, що правопорушення мали місце у час, за обставин та місці, вказаними потерпілою в судовому засіданні, що свідчить про те, що саме обвинувачений, а не будь хто інший скоїв інкриміновані правопорушення.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд повно та об`єктивно встановив фактичні обставини справи, на підставі доказів і дав належну правову оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_7 , якого визнав винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.. 153 ч. 1, 152 ч. 2, 186 ч. 1 КК України.

В той же час, колегія суддів вважає, що доводи захисника, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження при апеляційному розгляді в той частині, що суд не повно з`ясував фактичні обставини справи. Ці доводи захисника спростовуються вищенаведеними доказами, яким суд першої інстанції дав належну правову оцінку у вироку.

Згідно ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, встановлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції, при призначенні покарання за вчинення кримінальних правопорушень, врахував фактичні обставини справи, особу винного, обставини, які обтяжують покарання, призначив необхідне і достатнє покарання для його виправлення і колегія суддів не вбачає підстав для скасування вироку.

Таким чином колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, а вирок суду законний та обґрунтований і ухвалений у відповідності до норм кримінально - процесуального закону України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 405, 407, 419 Кримінально - процесуального кодексу України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Вирок Краснолиманського міського суду Донецької області від 30 червня 2016 року у відношенні ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 152, ч. 1 ст. 153, ч. 1 ст. 186 КК України залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Ухвала набирає чинності негайно і може бути оскарженою в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня оголошення, а особі, яка утримується під вартою з моменту вручення копії судового рішення.

Судді