Справа № 190/524/16-к
Провадження №1-в/190/356/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2016 року м.П`ятихатки

П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника установи ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку з П`ятихатською виправною колонією управління Державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області (№ 122) клопотання засудженого

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, громадянина України, не одруженого, середньо-спеціальною освітою, раніше судимого: 1) 23.05.2002 р. Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області за ст.ст. 185 ч. 1, 185 ч. 3, 186 ч. 2, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, 2) 25.03.2005 р. тим же судом за ст.ст. 185 ч. 2, 190 ч. 2, 70, 71 КК України до 1 року 7 місяців позбавлення волі, 3) 23.06.2008 р. тим же судом за ст.ст. 132 ч. 1, 185 ч.. 3, 190 ч. 2, 186 ч. 2, 70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений умовно-достроково 23.08.2011 р. на строк 6 місяців 18 днів, фактично проживаючого по АДРЕСА_1 ,

про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

в с т а н о в и в:

24.02.2016 р. ОСОБА_5 звернувся до П`ятихатського районного суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, яке обґрунтував тим, що відбуває покарання в П`ятихатській ВК (№ 122), працевлаштований на виробництві, працює добре. На тепер стягнень не має, а має заохочення. З врахуванням строку попереднього ув`язнення відкрилася пільга для умовно-дострокового звільнення.

Засуджений ОСОБА_5 , допитаний дистанційно, клопотання підтримав, вважаючи, що довів своє виправлення.

Представник установи ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечив проти клопотання і вказав, що ОСОБА_5 працевлаштований, характеризується в установі посередньо. У грудні 2015 р. адмінкомісія колонії відмовила засудженому у направленні матеріалів про умовно-дострокове звільнення до суду, оскільки вважала, що ОСОБА_5 не довів своє виправлення. До тепер ані стягнень, ані заохочень до засудженого не було застосовано.

Спостережна комісія П`ятихатської районної державної адміністрації про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання представника не направила. В.о. голови П`ятихатської райдержадміністрації ОСОБА_6 подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

Вислухавши думку прокурора, який заперечив проти задоволення клопотання, пояснення представника установи, засудженого, вивчивши матеріали особової справи, суд дійшов до наступного висновку.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_5 вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30.11.2012 р. засуджений за ст.ст. 185 ч.ч. 2, 3, 186 ч. 2, 70 ч. 1, 71 ч. 1 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі, вирок набрав законної сили 28.12.2012 року.

З 10.07.2012 року ОСОБА_5 перебуває в місцях позбавлення волі, а в П`ятихатській ВК (№122) відбуває покарання з 14.02.2013 року.

Згідно останньої характеристики на засудженого від 24.12.2015 р., ОСОБА_5 під час тримання в Дніпропетровському СІ характеризується посередньо, стягнень і заохочень не мав. Відбуваючи покарання в Солонянській ВК (№ 21) з 17.01.2013 р. по 07.02.2013 р. також характеризується посередньо, заохочень і стягнень не було. Не мав їх і під час утримання в Дніпропетровському СІ з 07.02.2013 р. по 14.02.2013 р.. Під час відбування покарання в П`ятихатській виправній колонії (№ 122) засуджений характеризується посередньо, мав 4 стягнення, які на тепер погашені, та заохочувався з метою стимулювання правослухняної поведінки в подальшому. Двічі поміщався в дисциплінарний ізолятор за зберігання заборонених предметів та вживання алкогольних напоїв. В колонії працевлаштований в бригаду деревообробного виробництва, до виконання обов`язків ставиться посередньо, потребує контролю з боку представників адміністрації установи за якістю виготовленої продукції.

Відповідно до ст. 81 КК України особам, які відбувають покарання, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, тобто умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому суд ретельно з`ясовує ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засудженого, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці.

Як вбачається із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині. Доцільність такого звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.

Суд вважає, що поведінка засудженого свідчить про відсутність позитивної динаміки у його поведінці, оскільки перебуваючи в місцях позбавлення волі з 10.07.2012 р., у тому числі в Дніпропетровсмькому слідчому ізоляторі, Солонянській ВК (№ 21), заохочень і стягнень не мав, а відбуваючи покарання в П`ятихатській ВК (№ 122) двічі,а саме 26.06.2015 р. і 31.12.2015 р., заохочувався додатковим побаченням і подякою, та як вказано в характеристиці з метою стимулювання правослухняної поведінки в подальшому. При цьому, ОСОБА_5 неодноразово засуджений за вчинення тяжких корисливих злочинів, а його посилання на те, що після зарахування йому строку попереднього ув`язнення в строк покарання він підпадає під умовно-дострокове звільнення, є хибним, оскільки при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення основним та вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого. Як видно з характеристики засудженого сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, до праці в установі ставиться посередньо, готовності до самокерованої, право слухняної поведінки в умовах обмеженої ізоляції та нагляду не виказує. Згідно витягу з протоколу № 24 від 24.12.2015 р. засідання адміністративної комісії П`ятихатської ВК (№ 122) ОСОБА_5 відмовлено в поданні матеріалів про умовно-дострокове звільнення як такому, що не довів своє виправлення.

В особовій справі засудженого наявний табель обліку робочого часу засуджених бригади № 41 на підприємстві П`ятихатської ВК (№ 122) за листопад 2015 р., з якого слідує, що ОСОБА_5 протягом місяця відпрацював 158 годин, інших відомостей про його роботу, у тому числі відомостей про нарахування засудженому заробітної плати, в справі немає. Суд бере до уваги і те, що ОСОБА_5 раніше неодноразово судимий, скоїв злочин в період умовно-дострокового звільнення, а одноразове заохочення за весь період відбуття покарання, тим більше застосоване для стимулювання правослухняної поведінки засудженого, не може свідчити про виправлення. Враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу засудженого в цілому, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 не довів своє виправлення.

На підставі ст. 81 КК України, керуючись ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через П`ятихатський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її проголошення.

Головуючий суддя ОСОБА_1