Провадження № 11-кп/779/373/2016
Категорія ч.1 ст.286 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Івано-Франківського міського суду від 8 червня 2016 року кримінальне провадження №0002213 про обвинувачення ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.286 Кримінального кодексу України ( далі КК ), за участю прокурора ОСОБА_9 , обвинуваченого ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_7

в с т а н о в и л а :
вироком Івано-Франківського міського суду від 8 червня 2016 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, неодруженого, працюючого водієм в ТзОВ « Софтех », українця, громадянина України, раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК, та призначено покарання у виді виправних робіт за місцем роботи строком на 1 ( один ) рік з відрахуванням в доход держави 15% заробітку без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Постановлено стягнути із обвинуваченого ОСОБА_8 в користь держави 2393 ( дві тисячі триста дев`яносто три ) грн. 82 коп. за проведення судових експертиз.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

За вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у тому, що він 2 червня 2015 року близько 14 год. 15 хв., керуючи сідловим тягачем марки « DAF FT 95.430 », реєстраційний номер НОМЕР_1 , із напівпричепом-фургоном марки « Metaco » , реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався проїзною частиною дороги вул. Калуське шосе у напрямку вул. Галицька в м. Івано-Франківську. В цей час по вул. Горбачевського на дозволений зелений сигнал світлофора рухався маршрутний автобус №40 марки « Богдан », реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_10 із пасажирами в салоні. В той час для водія ОСОБА_8 по ходу його руху на світлофорі з жовтого сигналу перемкнулось червоне світло, а для водія ОСОБА_10 відповідно на зелене світло. Однак, обвинувачений ОСОБА_8 всупереч вимог п.8.7.3, 8.10 та 8.11 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність, проігнорував заборонений сигнал світлофора, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху транспортного засобу, не надав перевагу в русі автобусу, своєчасно не вжив заходів для зменшення руху аж до зупинки тягача та продовжив рух прямо, проявивши тим самим злочинну недбалість, тобто не передбачав можливості настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння, хоча повинен був і міг їх передбачити, внаслідок чого допустив зіткнення із автобусом марки « Богдан ».

При цьому обвинувачений ОСОБА_8 порушив вимоги ПДР України, а саме: п.2.3 б) який вказує, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не відволікатись від керування транспортним засобом у дорозі; п.8.7.3 г) жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів; є) у якому сказано, що червоний сигнал світлофора, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух; п.8.10 у разі подання світлофором ( крім реверсивного ) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 ( стоп-лінія ), дорожнім знаком 5.62 «Місце зупинки», якщо їх немає не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні, то в усіх інших випадках перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів; п.8.11, у відповідності до якого водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченого пунктом 8.10 ПДР України, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рух далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху; п.12.1., в якому зазначено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Внаслідок порушення обвинуваченим ОСОБА_8 вищевказаних пунктів Правил дорожнього руху України відбулась дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої водій автобуса марки « Богдан », потерпілий ОСОБА_10 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох кісток середньої третини лівої гомілки зі зміщенням відламків, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такі, що викликали тривалий розлад здоров`я і не є небезпечними для життя в момент спричинення.

У апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 покликається га незаконність вироку. Зазначає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки судом не дана належна оцінка показанням свідків та висновку судової транспортно-трасологічної експертизи. Крім того вказує, що суд необґрунтовано не прийняв до уваги висновок судової автотехнічної експертизи, проведеної на запит захисника, відповідно до якої водій ОСОБА_8 не мав технічної можливості зупинити керований ним автопоїзд до перехрестя шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування.

Просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким кримінальну справу щодо ОСОБА_8 закрити на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України.

Подана прокурором апеляційна скарга, в якій ставилося питання про скасування вироку та постановлення нового вироку з призначенням обвинуваченому більш суворого покарання, до закінчення апеляційного розгляду ним відкликана.

У засіданні апеляційного суду:

- захисник та обвинувачений підтримали апеляційну скаргу, посилаючись на незаконність вироку;

- прокурор заперечив доводи апеляційної скарги та вважає висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за який його засуджено, таким, що ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах.

З`ясувавши всі обставини кримінального провадження, вислухавши доводи обвинуваченого ОСОБА_8 , який підтримав подану захисником апеляційну скаргу, захисника про скасування вироку та закриття кримінального провадження, прокурора про залишення вироку без змін, обговоривши доводи й мотиви апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Згідно зі ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, зокрема, ухвалюватися судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду і оціненими судом відповідно до ст.94 КПК України та з наведенням належних і достатніх мотивів і підстав його ухвалення.

Цих вимог суд першої інстанції дотримався у повній мірі.

Суд правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні злочину, за який його засуджено, грунтується на досліджених по справі доказах, а саме показаннях потерпілого ОСОБА_10 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , даних протоколу огляду місця події від 02.06.2015 року, висновку інженерно-технічної експертизи 309/17-372 від 25.06.2015 року, висновку інженерно-технічної експертизи 309/17-371 від 20.07.2015 року, висновку судово-медичної експертизи №736 від 08.11.2015 року та іншими письмовими матеріалами справи.

Посилання захисника в апеляційній скарзі на відсутність в діях ОСОБА_8 складу злочину не ґрунтується на досліджених доказах.

Так, показаннями свідка ОСОБА_13 встановлено, що вантажний автомобіль під керуванням ОСОБА_8 при ввімкненні червоного сигналу світлофора знаходився на відстані приблизно 20 метрів до самого світлофора. Цим спростовується твердження обвинуваченого про те, що при наближенні до світлофора для нього загорівся жовтий сигнал, він завершував маневр і не мав можливості застосувати екстрене гальмування.

Як в суді першої інстанції, так і в засіданні апеляційного суду ОСОБА_8 не заперечував, що перевозив негабаритний вантаж, який не був належним чином закріплений, а тому він не міг застосувати екстрене гальмування. За таких обставин суд обґрунтовано визнав, що ОСОБА_8 не дотримався вимог п.12.1 Правил дорожнього руху, відповідно до якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Судом також дана оцінка всім доказам по справі та мотивовано, чому не взято уваги висновок судової автотехнічної експертизи, проведеної за заявою адвоката ОСОБА_7 , на дані якого посилається захисник в апеляційній скарзі, обґрунтовуючи відсутність в діях ОСОБА_8 складу злочину.

При цьому суд правильно зазначив, що дані висновку експертизи не відповідають зібраним по справі доказам, показанням свідків та потерпілого. Висновок про відсутність технічної можливості для водія ОСОБА_8 зупинити керований ним транспортний засіб не може бути врахований, оскільки в ході судового розгляду було встановлено, зокрема показаннями потерпілого ОСОБА_10 та свідка ОСОБА_13 , що ОСОБА_8 проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, який загорівся ще до проїзду стоп-лінії.

Крім того, у висновку судової автотехнічної експертизи №935, проведеної за заявою адвоката, який був повторно досліджений в засіданні апеляційного суду, зазначено, що у заданій дорожній ситуації причиною ДТП з технічної точки зору стали ті обставини,що водій автопоїзда ОСОБА_8 , не вибравши безпечної швидкості, позбавив себе можливості зупинити автопоїзд при ввімкненні забороняючого рух сигналу світлофора.

Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до обґрунтовано висновку про те, що у даній дорожній ситуації водій ОСОБА_8 , з технічної точки зору, повинен був, наближаючись до регульованого перехрестя, рухатись із такою швидкістю, щоб мати змогу постійно контролювати рух транспортного засобу та безпечно керувати ним, не виїжджати на перехрестя на жовтий або червоний сигнал світлофора. В заданій дорожній ситуації для водія автобуса марки "Богдан", р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_10 , з технічної точки зору виникла аварійна дорожня ситуація, в умовах якої його дії не регламентуються технічними вимогами ПДР України. Технічна можливість у водія автопоїзда ОСОБА_8 попередити дану дорожньо-транспортну пригоду виражалась у дотриманні ним вимог пунктів 8.7.3, 8.10, 8.11 ПДР України. Для водія автобуса марки "Богдан", р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_10 , з технічної точки зору, виникла аварійна дорожня ситуація, в умовах якої його дії не регламентуються технічними вимогами ПДР України. Відповідно експертом зроблено висновок про те, що в заданій слідством у постанові дорожньо-транспортній ситуації, невідповідність дій водія автопоїзда ОСОБА_8 вимогам пунктів 8.7.3, 8.10 та 8.11 Правил дорожнього руху України перебуває у причинно-наслідковому зв`язку із настанням ДТП, тому причиною настання даної ДТП, з технічної точки зору, були обставини, які пов`язані з невідповідністю дій водія ОСОБА_8 вимогам зазначених пунктів ПДР України.

Дії ОСОБА_8 за ч.1 ст. 286 КК кваліфіковано правильно.

Під час апеляційного розгляду не встановлено також підстав для визнання недопустимим доказу, а саме висновку судової транспортно-трасологічної експертизи, про що йдеться в апеляційній скарзі захисника.

За таких обставин вимоги захисника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 про закриття провадження за відсутністю в діях обвинуваченого складу злочину є необґрунтованими.

Підстав для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції колегія суддів не встановила.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Івано-Франківського міського суду від 8 червня 2016 року щодо ОСОБА_8 - без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий ОСОБА_2

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_4