УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №279/1681/16-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.407 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 травня 2016 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5 ,
потерпілої: ОСОБА_6 ,
прокурора: ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Коростенського міськрайонного суду Житомирської області, від 18 травня 2016 року ,-
Своє рішення слідчий суддя мотивував тим, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження винесена на підставі зібраних і досліджених доказів у їх сукупності.
В апеляційній скарзі ОСОБА_6 , вважає ухвалу суду незаконною та такою, що постановлена без належного дослідження усіх матеріалів кримінального провадження. Акцентує увагу на тому, що у кримінальному провадженні не були проведені всі необхідні слідчі дії спрямовані на доведення вини ОСОБА_9 у заподіянні їй тілесних ушкоджень, не прийняті відповідні процесуальні рішення для з`ясування питання про заподіяння шкоди її неповнолітнім дітям. За результатами апеляційного розгляду просить ухвалу слідчого судді скасувати, призначити судово-психологічну експертизу з метою з`ясування можливості спричинення діями ОСОБА_9 її синам ОСОБА_10 та ОСОБА_11 моральної шкоди, повідомити ОСОБА_9 про підозру за ч.1 ст.125 та за ч.2 ст.126 КК України; повідомити про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України слідчого ОСОБА_8 та процесуального прокурора ОСОБА_12 ; залучити до кримінального провадження в якості її представника ОСОБА_13 ..
Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_6 , яка підтримала апеляційну скаргу, міркування прокурора про відсутність підстав для її задоволення, перевіривши ухвалу слідчого судді в межах, передбачених ст. 404 КПК України, колегія суддів вважає, що подана апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.
У відповідності до ст.125 КК України суб`єктивна сторона злочину, що розглядається у даному провадженні, характеризується тільки умисною виною. Заподіяння легкого тілесного ушкодження внаслідок необережної вини не є караним. Не тягне за собою кримінальної відповідальності заподіяння такого тілесного ушкодження в стані сильного душевного хвилювання.
Вивченням матеріалів кримінального провадження встановлено, що 04 січня 2015 року о 11год 30хв., під час з`ясування стосунків щодо чергового залиття водою квартири АДРЕСА_1 , між власником цієї квартири ОСОБА_9 та її сусідкою ОСОБА_6 , яка мешкає в квартирі АДРЕСА_2 , виникли неприязнені відносини, які призвели до сварки між ними. При цьому, згідно показань ОСОБА_14 , сусідка ОСОБА_9 , висловлюючи образи, схопила її за волосся намагаючись вдарити головою об вхідні двері, нанесла декілька ударів мокрою ганчіркою по обличчю та руці, при її спробі закритися в квартирі, вхідними дверями притиснула їй руку, заподіявши тим самим тілесні ушкодження.
Допитана у провадженні ОСОБА_9 підтвердила вказаний факт сварки із ОСОБА_14 , заперечила твердження останньої про її побиття, конкретизувала, що при з`ясуванні стосунків ногою притримувала вхідні двері її квартири, не надаючи їй тим самим їх зачинити та уникнути спілкування.
Згідно висновку експерта №07 від 05.01.2016., у обстежуваної ОСОБА_14 виявлено легке тілесне ушкодження у вигляді синця на внутрішній поверхні нижньої частини правого передпліччя, що не потягло короткочасного розладу здоров`я.
Встановлені в ході досудового розслідування обставини свідчать про те, що ОСОБА_6 отримала виявлені у неї тілесні ушкодження не в наслідок її умисного побиття ОСОБА_9 , а під час штовханини, яка виникла між ними, коли вона намагалася зачинити вхідні двері своєї квартири.
Колегія суддів погоджується з висновками слідчого судді про те, що за відсутності інших тілесних ушкоджень, відсутності беззаперечних доказів, які б не викликали сумнівів щодо їх достовірності та підтверджували показання ОСОБА_14 про її умисне побиття ОСОБА_9 , у слідчого СВ Коростенського МВ були достатні підстави для закриття кримінального провадження у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_9 складу злочину, передбаченого ст.125 КК України, а тому, апеляційна скарга, щодо незаконності такого рішення, визнається безпідставною.
В силу того, що апеляційний суд не наділений законом повноваженнями порушувати кримінальне провадження та проводити досудове слідство, є безпідставними вимоги апелянта про повідомлення, за результатами апеляційного розгляду, про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.384 КК України слідчого ОСОБА_8 , прокурора ОСОБА_12 , та за ст.ст.125, 126 КК ОСОБА_9 ..
Суперечать вимогах ст.58 КПК України і інші доводи апеляційної скарги про незаконність рішення слідчого судді щодо відмови потерпілій у визнанні її представником у кримінальному провадженні гр-на ОСОБА_13 .. Згідно цього закону, представником потерпілої має право бути захисник, який, у відповідності до ст.50 КПК, для підтвердження своїх повноважень на участь у кримінальному провадженні, має мати свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю та надати ордер, договір на надання правової допомоги.
З урахуванням наведеного, підстави для скасування чи зміни оскаржуваного рішення слідчого судді відсутні.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА :
Ухвала апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді :