Провадження №1-в/485/204/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2016 року Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представників установи ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка у режимі відеоконференції клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про застосування умовно дострокового звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ:
28 березня 2016 року до суду надійшла заява засудженого ОСОБА_5 в якій він просив суд застосувати до нього умовно-достроково звільнення від покарання на не відбутий термін покарання.

Згідно клопотання засудженого ОСОБА_5 засуджений 27 грудня 2007 року за вироком Апеляційного суду Черкаської області за ч.1 ст.263, п.7 ч.2 ст..115,70 КК України до 13 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання рахувати з 27 грудня 2007 року, кінець строку 13 листопада 2018 року.
Відповідно до ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин.

Законним приводом до розгляду питання про застосування умовно дострокового звільнення від відбування покарання засудженого, є подання адміністрації установи виправної колонії, відповідно ч.3 ст.154 КВК України.

Як вбачається з матеріалів особової справи такого подання до суду не надходило.

Крім того ОСОБА_5 засуджений вироком Апеляційного суду Черкаської області від 27 грудня 2007 року за тяжкий злочин до 13 років позбавлення волі. (а.с.9-15)

Ухвалою Верховного суду України від 27 травня 2008 року касаційну скаргу ОСОБА_5 на вирок Апеляційного суду Черкаської області залишено без задоволення, вирок залишено без змін.

Згідно протоколу засідання комісії за №23 від 27 жовтня 2015 року ОСОБА_5 було відмовлено у можливості представлення його до умовно дострокового звільнення у зв`язку з не проходженням повного курсу лікування від туберкульозу легень. Стягнень, заохочень не мав.

Згідно протоколу засідання комісії за №5 від 14 березня 2016 року ОСОБА_5 було відмовлено у можливості представлення його до умовно дострокового звільнення у зв`язку з не довівшого свого виправлення, тому, що участі у програмах диференційного впливу не приймає, проявляє байдужість, не вбачає в цьому суспільної необхідності.

Станом на 29 лютого 2016 року згідно медичної довідки здоров`я ОСОБА_5 задовільний.

За такого, суд дійшов висновку, що заява засудженого про умовно-дострокове звільнення його від відбування покарання не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.81 КК України, ст.154 КВК України ст. ст. 537,539 КПК України суд,-

УХВАЛИВ:
Заяву ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області через місцевий суд протягом 7 діб.

СУДДЯ