АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 654/1120/16-к
Провадження №11-кп/791/503/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: умовно-дострокове звільнення Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 травня 2016 року м. Херсон
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участі прокурора ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 ., на ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 06 квітня 2016 року, -

в с т а н о в и л а:
Цією ухвалою відмовлено в задоволенні спільного подання начальника Голопристанської виправної колонії №7 Херсонської області і спостережної комісії при Голопристанській районній державній адміністрації про умовно-дострокове звільнення

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця с. Карманово, Григоріопільського району, Республіка Молдова, українця, громадянина України, розлученого, з середньою освітою, до арешту не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого згідно вимоги ІАЗ МВС України:

1. 03.08.2010 Малиновським районним судом м. Одеси за ст. 121 ч.1, 69 КК України до 3 років позбавлення волі, звільненого 12.09.2011 умовно-достроково на 11 місяців 08 днів;

2. 17.09.2014 Іванківським районним судом Київської області за ст. 186 ч.1 КК України до 01 місяця 4 днів арешту, звільненого 17.09.2014 по відбуттю покарання;

3. 02.08.2012 Приморським районним судом м. Одеси за ст. 185 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки;

4. 17.03.2015 Приморським районним судом м. Одеси за ст. 185 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі.

Засудженого 14.07.2015 Красноокнянським районним судом Одеської області за ст. 185 ч.1, 309 ч.1, 70 ч.1 КК України до 1 року 01 місяця позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України шляхом часткового складання покарань, призначених за даним вироком та вироком Приморського районного суду від 17.03.2015, остаточно до відбуття 2 роки 03 місяці позбавлення волі.

Ухвалою Голопристанського районного суду Херсонської області від 22.02.2016 на підставі ув`язнення згідно ст. 72 ч.5 КК України в строк покарання зарахований час попереднього ув`язнення з 19.12.2014 по 14.08.2015.

Початок строку 19.12.2014

Кінець строку 24.07.2016

Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд послався на те, що ОСОБА_7 , відбуває покарання за вчинення злочину середньої тяжкості і раніше був судимий п`ять разів, звільнявся від відбування покарання з іспитовим строком, але на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин. Крім того відповідно до характеристики 04.02.2016 року Комісією Голопристанської виправної колонії в Херсонській області (№7) засудженому відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, як такому, що не став на шлях виправлення.

За час відбування покарання засуджений ОСОБА_7 до дисциплінарної відповідальності не притягувався, мав лише одне заохочення у вигляді подяки за сумлінне ставлення до праці, до якого суд поставився критично, оскільки засуджений в 2015 році не працював, а в 2016 році працював періодично.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 вважає, ухвалу суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню з підстав невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи, просить її скасувати, постановити нову ухвалу, якою задовольнити його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо суті поданої апеляційної скарги, думку прокурора, про залишення апеляційної скарги без задоволення, вивчивши матеріали провадження, вислухавши прокурора у дебатах, який залишився на попередній позиції, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_7 не відповідає фактичним обставинам страви.

Згідно зі ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений за умисний злочин середньої тяжкості відбув не менше половини строку покарання та сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», зазначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання має надзвичайно важливе значення для виправлення засуджених та запобігання вчиненню нових злочинів, тобто для досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України.
Відмовляючи в умовно-достроковому звільненні ОСОБА_7 від відбування покарання суд мотивував своє рішення тим, що засуджений скоїв злочин середньої тяжкості, був неодноразово судимий, звільнявся від відбування покарання з іспитовим строком проте на шлях виправлення не став та вчиняв нові злочини, має лише одне заохочення у вигляді подяки за сумлінне ставлення до праці, в 2016 році працював періодично своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення.
З таким висновком суду першої інстанції не можна погодитися. За даними матеріалів провадження, початок строку відбування покарання рахується з 19.12.2014 року, кінець строку 24.07.2016 року. Станом на 11.05.2016 року відбув 2/3 строку покарання. За час відбування покарання до дисциплінарної відповідальності не притягувався, один раз заохочувався адміністрацією установи за сумлінну поведінку та ставлення до праці. Згідно характеристики заступника начальника установи із соціально-виховної та психологічної роботи до Голопристанської виправної колонії (№7) в Херсонській області прибув 07.09.2015 року на стаціонарне лікування від туберкульозу легень, до лікування відноситься задовільно, призначені лікарями медичні препарати приймає систематично, на профілактичному обліку не перебуває, у ставленні до представників адміністрації та медичного персоналу ввічливий, тактовний, виконує роботи по благоустрою установи, розуміє їх необхідність, працевлаштований в їдальні установи, до майна установи і предметів якими користується при виконанні дорученої роботи ставиться дбайливо, дружні відносини підтримує з засудженими різної спрямованості. Підтримує зв`язок з близькими родичами шляхом листування. Приймає участь в громадському житті відділення.
Згідно психологічної характеристики має витриману поведінку, здатен вирішувати конфліктні ситуації примирливо, рівень суспільної небезпеки низький.
Колегія суддів вважає, що сукупність всіх цих обставин дають підстави вважати, що засуджений ОСОБА_7 на час подання клопотання про своє умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відбувши на цей час 2/3 призначеного йому покарання за вчинення злочину середньої тяжкості, своєю поведінкою та відповідальним ставленням до праці за час відбування покарання довів своє виправлення.
Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання суперечить вимогам матеріального права у зв`язку з чим його не можна визнати законним та обґрунтованим, а тому ухвала суду підлягає скасуванню з ухваленням нової ухвали.
Враховуючи викладені обставини, колегія суддів вважає за можливе застосувати щодо ОСОБА_7 положення ст.81 КК України та звільнити його від відбування покарання умовно-достроково.
На підставі ст.81 КК України і керуючись ст.ст.404, 405, п.4 ч.1 ст.407, ст.419 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу, засудженого ОСОБА_7 , - задовольнити.

Ухвалу Голопристанського районного суду Херсонської області від 06 квітня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні спільного подання начальника Голопристанської виправної колонії №7 Херсонської області і спостережної комісії при Голопристанській районній державній адміністрації про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 - скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити спільне подання начальника Голопристанської виправної колонії №7 Херсонської області і спостережної комісії при Голопристанській районній державній адміністрації про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 , засудженого вироком Красноокнянського районного суду Одеської області за ст.ст. 185 ч.1, 309 ч.1, 70 ч.1, 70 ч.4 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі

Засудженого ОСОБА_7 умовно-достроково звільнити від відбування невідбутої частини покарання, призначеного вироком Красноокнянського районного суду Одеської області від 14 липня 2015 року , на весь строк, що залишився 2 місяці 13 днів.

Покласти на ОСОБА_7 обов`язок не вчиняти протягом невідбутої частини покарання нового злочину.
Роз`яснити засудженому ОСОБА_7 , що у випадку коли він виконав такий обов`язок, він остаточно звільняється від відбування невідбутої частини покарання, а у випадку коли він вчинить новий злочин протягом невідбутої частини покарання суд згідно з ч.4 ст.81 КК України призначить йому покарання за правилами передбаченими ст.ст.71, 72 КК України
Ухвала набирає законної сили негайно та оскарженню не підлягає.
Судді: (три підписи)
З оригіналом згідно,

Суддя: ОСОБА_2