Справа № 405/7363/16-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.10.2016 року cлідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу адвоката ОСОБА_3 , діючої в інтересах ОСОБА_5 на рішення слідчого

В С Т А Н О В И В :

Адвокат ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 звернулася до суду зі скаргою, в якій просила скасувати постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 від 05.09.2016 року про відмову у визнанні потерпілим, у кримінальному провадженні №0000096 від 01.06.2016 року.
Заявлено вимогу про зобов`язання слідчого залучити ОСОБА_5 до кримінального провадження № 0000096 в якості потерпілого, зазначив, що вказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню.
У судовому засіданні захисник скаргу підтримала повністю та наполягала на її задоволенні.
Слідчий в судовому засіданні вказав на відсутність підстав для її задоволення, оскільки об`єктивних даних, які б свідчили про завдання скаржнику кримінальним правопорушенням шкоди досудовим розслідуванням не встановлено.
Заслухавши заявника та слідчого, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
В судовому засіданні встановлено, що слідчим відділом прокуратури Кіровоградської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000096, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, за фабулою: службові особи ГУ НП в Кіровоградській області, 15.05.2016, перевищуючи надані їм повноваження, під час затримання ОСОБА_6 07.04.1978 у кримінальному провадженні № 0003253 від 18.11.2015, застосували щодо нього методи фізичного впливу.
Постановою старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 від 14.06.2016 року відмовлено у визнанні ОСОБА_5 потерпілим, у кримінальному провадженні № 0000096. В постанові зазначено, що на день винесення постанови достатніх даних, які б свідчили про завдання ОСОБА_5 кримінальним правопорушенням шкоди немає, а в разі отримання таких даних в подальшому вирішуватиметься питання про зміну процесуального статусу ОСОБА_5 .
Ухвалою слідчого судді Ленінського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_7 від 08.08.2016 року постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 від 14.06.2016 року про відмову у визнанні потерпілим у кримінальному провадженні №0000096 від 01.06.2016 року скасовано.
Відповідно до ч. 2 ст.55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.
Крім того, відповідно до ч.3 ст.55 КПК України, потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона після початку кримінального провадження подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого.
Вказані норми закону свідчать, що процесуальний статус потерпілого особа набуває або з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення до слідчого, прокурора, або з моменту подання нею вже після початку розслідування заяви про залучення до провадження як потерпілого і вручення їй пам`ятки про процесуальні права та обов`язки потерпілого.
02.09.2016 року ОСОБА_5 звернувся до старшого слідчого СВ прокуратури Кіровоградської області із заявою про визнання його потерпілим у кримінальному провадженні.
Разом з тим, постановою старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 від 05.09.2016 року відмовлено у визнанні ОСОБА_5 потерпілим, у кримінальному провадженні № 0000096. В постанові зазначено, що на день винесення постанови достатніх даних, які б свідчили про завдання ОСОБА_5 кримінальним правопорушенням шкоди немає.
Так, відповідно до ч. 5 ст. 55 КПК України, за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.
При цьому відзначається, що слідчий суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда скасовуючи постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 від 14.06.2016 року звертав увагу слідчого на те, що останнім не взято до уваги довідку, яка надана захиснику на запит від 08.08.2016 року про стан здоров`я ОСОБА_5 , яка підтверджується наявною у матеріалах кримінального провадження довідкою медичної частини УВП № 14 від 23.05.2016 року, відповідно до якої підтверджуються у ОСОБА_5 під час його огляду виявлені тілесні ушкодження.
Крім того, в матеріалах кримінального провадження наявна постанова слідчого в ОВС СВ прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 від 23.09.2016 року про призначення судово медичної експертизи на предмет встановлення ступеню тяжкості наявних у ОСОБА_5 тілесних ушкоджень. На час розгляду скарги у суді висновок експерта до слідчого відділу прокуратури Кіровоградської області не надійшов.
В зв`язку з цим відзначається, що за наявності доказів існування тілесних ушкоджень у ОСОБА_8 і відсутності висновку експерта щодо можливого спричинення таких тілесних ушкоджень в строк після затримання вказаної особи працівниками міліції, передбачені ч. 5 ст.55 КПК України підстави для відмови у визнанні заявника потерпілим у кримінальному провадженні відсутні. Не завдання кримінальним правопорушенням шкоди заявникові за таких обставин не можна вважати очевидним.
Вирішуючи питання про можливість зобов`язати слідчого визнати ОСОБА_8 потерпілим у кримінальному провадженні № 0000096 враховується, що за правилами ч.2 ст.307 КПК України слідчим суддею може бути прийнято рішення про зобов`язання вчинити певну дію у разі встановлення бездіяльності, натомість у даному випадку оскаржується рішення слідчого, а не його бездіяльність, у зв`язку з чим в задоволенні скарги в цій частині слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені, зокрема бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у відмові у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою .

За результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу (ч. 1 ст. 307 КПК України).
Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути зокрема про скасування рішення слідчого чи прокурора (п.1 ч. 2 ст. 307 КПК України).
Керуючись ст.ст.303-307, 309 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу адвоката ОСОБА_3 на рішення слідчого задовольнити частково.

Скасувати постанову ст. слідчого СВ прокуратури Кіровоградської області ОСОБА_4 від 05.09.2016 року про відмову у визнанні потерпілим ОСОБА_5 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя Ленінського
районного суду
м. Кіровограда ОСОБА_1