В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"27" вересня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0011234 за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Орлівське Красноперекопського р-ну АР Крим, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-28.10.2011 року вироком Любарського районного суду Житомирської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;

-13.08.2014 року вироком Любарського районного суду Житомирської області за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України на 2 роки позбавлення волі, був звільнений 13.07.2016 року з Коростенської ВК № 71 Житомирської області по відбуттю строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в:
07.08.2016 року близько 12 години ОСОБА_7 проходячи по доріжці між будинком № 12 по бульвару О. Давидова та школою № 137, яка розташована за адресою: м. Київ, вул. Ентузіастів, 7/4, помітив раніше не знайому ОСОБА_8 , яка тримала у правій руці власну сумку з речами. В цей час у ОСОБА_7 виник злочинний умисел, направлений на повторне відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_8 , а саме сумки та особистих речей, які в ній знаходились. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, з метою повторного відкритого викрадення чужого майна, ОСОБА_7 підійшов зі спини до ОСОБА_8 , у якої шляхом ривка з правої руки відкрито викрав її жіночу сумку, вартістю 100 гривень, в якій знаходилось: гаманець, вартістю 300 гривень, грошові кошти в сумі 25 гривень та мобільний телефон «Самсунг», вартістю 700 гривень, а всього на загальну суму 1125 гривень. Після цього, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину намагався зникнути, але був затриманий. Таким чином, ОСОБА_7 , вчинивши усі дії, які вважав необхідними, свій злочинний умисел спрямований на повторне відкрите викрадення чужого майна, до кінця не довів з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_7 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав в повному обсязі, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно 07.08.2016 року близько 12 години йшов по доріжці між будинком № 12 по бульвару О. Давидова та школою № 137, де помітив раніше не знайому ОСОБА_8 , яка тримала у правій руці сумку з речами, яку він вирішив забрати. Він підійшов зі спини до ОСОБА_8 та вирвав у неї з правої руки її сумку, в якій знаходились: гаманець, грошові кошти в сумі 25 гривень та мобільний телефон «Самсунг». Після цього, він з місця вчинення злочину намагався зникнути, але був затриманий працівниками поліції.

Показання ОСОБА_7 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_7 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

При ухваленні вироку відносно обвинуваченого ОСОБА_7 суд вважає за необхідне відповідно до положень ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосувати як джерело права Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини.

Так, у рішеннях «Коробов проти України» від 21.10.2011 року, «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року Європейський суд з прав людини зазначає, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_7 у закінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу обвинуваченого, який неодружений, офіційно не працює, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, характеризується негативно, раніше неодноразово судимий за аналогічні корисливі злочини, а також суд враховує його вік та стан здоров`я.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, є щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Згідно ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, з урахуванням особи обвинуваченого, суд не знаходить підстав для застосування щодо ОСОБА_7 положень ст.ст. 69, 75 КК України.

З урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у виді позбавлення волі.

Крім того, суд вважає за необхідність застосувати ч. 1, ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувавши ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати не понесені.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_7 , у вигляді тримання під вартою, до набрання вироком законної сили, залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 обчислювати з 07.08.2016 року.

Зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч. 1, ч. 5 ст. 72 КК України.
Речові докази у справі, а саме: гаманець, грошові кошти в сумі 25 гривень, мобільний телефон «Самсунг», що передані на зберігання потерпілій ОСОБА_8 повернути потерпілій.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м.Києва через Дніпровський районний суд м.Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, з моменту вручення їй копії судового рішення.

Обвинуваченому роз`яснюється право подати клопотання про помилування, а також роз`яснюється учасникам кримінального провадження право ознайомитись із журналом судового засідання, обвинуваченому, роз`яснюється право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.

Суддя: