АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 180/1234/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/712/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 вересня 2016 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5
розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі Дніпропетровської області апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 серпня 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 15.09.2014 року за № 0001132, відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Любимо-Павлівка, Каховського району Херсонської області, громадянина України, не працюючого, маючого середню освіту, не одруженого, маючого одну малолітню дитину, раніше не судимого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.146 ч.2, 152 ч.3 КК України.
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Жовті Води, Дніпропетровської області, громадянина України, маючого середньо-спеціальну освіту, в шлюбі не перебуває, зареєстрованого та мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 24.12.2009 р. Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ст.185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.ст.75, 76 КК України від покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки:
- 01.02.2011 р. Жовтоводським міським судом Дніпропетровської області за ст.186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі. На підставі ст.71 КК України частково приєднано не відбутий строк за вироком Жовтоводського міського суду від 24.12.2009 р. та остаточно призначено покарання у вигляді 4 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 12.03.2014 року за ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 04.03.2014 р. на підставі ст.81 КК України умовно-достроково на не відбутий строк 01 рік 01 місяць 15 днів,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.146 ч.2, 152 ч.3 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8
захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_9
захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_10 .
В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, у зв`язку з істотними порушеннями кримінального процесуального законодавства, а обвинувальний акт з додатками повернути на новий судовий розгляд, в суді першої інстанції, зі стадії підготовчого судового засідання.
Ухвалою Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 серпня 2016 року обвинувальний акт, як такий, що не відповідає вимогам КПК України, повернуто прокурору керівнику Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області. Перевіривши обвинувальний акт на відповідність вимогам ст.291 КПК України суд першої інстанції дійшов висновку, що в ньому не вказано ім`я та по батькові слідчого та прокурора. Крім того встановлено, що в ході досудового розслідування було призначено та проведено двадцять дві експертизи, проте акт не містить в собі відомостей про розмір витрат на залучення експертів, або про відсутність таких витрат.
Разом з цим судом першої інстанції звернув увага на те, що за приписами ч. 4 ст. 291 КПК України надання суду інших документів, окрім обвинувального акту, а також документів, визначених у вказаній частині, до початку судового розгляду забороняється, а оскільки до суду першої інстанції надійшли всі матеріали досудового розслідування на стадії підготовчого провадження, що може негативно вплинути на об`єктивність та безпосередність судового розгляду, тому суд вважає за доцільне повернути разом з обвинувальним актом всі матеріали, визначені в реєстрі досудового розслідування.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор у кримінальному провадженні посилається на те, що обвинувальний акт складено відповідно до вимог ст. 291 КПК України. За результатами досудового розслідування слідчим складено обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 в описовій частині якого на першому аркуші вказано слідчих, які здійснювали досудове розслідування у кримінальному провадженні. Крім того, на другому аркуші обвинувального акту в описовій частині вказано прокурорів, що здійснювали процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.
Також прокурор зазначає, що проведення судових експертиз державними спеціалізованими установами у кримінальних провадженнях за дорученням слідчого, прокурора та суду здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. В ході досудового розслідування у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 всі експертизи було проведено на підставі постанов слідчого, а не на замовлення сторони захисту. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті мають міститися відомості про розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування). В ході досудового слідства дійсно проводились судово- медичні, судово-імунологічні, судово-цитологічні експертизи, судово-психіатрична експертиза, розмір витрат по яких експертами не вказувались, довідки про вартість проведення експертиз не надходили. При цьому вимоги ст. 291 КПК України не передбачають обов`язкового зазначення відомостей про відсутність таких витрат. Інформацію про вартість витрат на проведення експертиз надано лише Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром за проведення 7 судових молекулярно-генетичних експертиз, про що вказано в обвинувальному акті, як розмір витрат на залучення експерта.
На думку прокурора у кримінальному провадженні, ухвала суду першої інстанції винесена з істотним порушенням вимог ст.ст.9, 314 КПК України.
Відповідно до ст. 402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами апеляційного розгляду подані не були.
В судовому засіданні при апеляційному розгляді провадження прокурор підтримав апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні та просив повернути обвинувальний акт з додатками на новий судовий розгляд, захисники обвинувачених, кожен окремо, заперечували проти апеляційної скарги та просили залишити ухвалу суду без змін.
Заслухавши суддю-доповідача та учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, зіставивши їх з наявними матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Аналізуючи, з урахуванням доводів апеляційної скарги, підстави, з яких обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 був повернутий прокурору, колегія суддів оцінює їх як такі, що є належними та достатніми для прийняття відповідного процесуального рішення.
Як передбачено п.3 ч.3 ст.314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право, крім іншого, повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу.
Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив, і мета вчиненого правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Згідно п. 4 ч. 2 ст. 219 КПК України обвинувальний акт має містити відомості щодо прізвища, ім`я, по батькові та займану посаду слідчого, прокурора.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувальний акт від 03.03.2015 року складений та підписаний слідчим СВ Жовтоводського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, майором міліції ОСОБА_11 , затверджено 03.03.2015р. процесуальним керівником у кримінальному провадженні, прокурором прокуратури м. Жовті Води Дніпропетровської області молодшим радником юстиції ОСОБА_12 , а отже в обвинувальному акті не вказано ім`я та по батькові слідчого та прокурора.
Таким чином, на думку колегії суддів, при складанні обвинувального акту відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не дотримано вищезазначених вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про порушення норм КПК при складанні обвинувального акту.

Згідно ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт повинен обов`язково містити відомості, передбачені п.п.1-9 цієї частини вказаної статті.
Як вбачається з обвинувального акту, дійсно в порушення п.8 ч.2 ст.291 КПК України в обвинувальному акті відсутній розмір витрат на залучення експерта.
Норма п.8 ч.2 ст.291 КПК України є імперативною і передбачає, у разі проведення експертизи під час досудового розслідування, зазначення в обвинувальному акті розміру витрат на залучення експерта. З матеріалів кримінального провадження вбачається, що під час досудового слідства в ньому було проведено судово-дактилоскопічна, судово-медичні, судово-імунологічні, судово-цитологічні, молекулярно-генетичні, судово-психіатричні експертизи.
Статтею 122 КПК України регламентовано, що залучення стороною обвинувачення експертів спеціалізованих державних установ, а також проведення експертизи за дорученням слідчого судді або суду здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим установам з Державного бюджету України. Разом з цим, згідно ст.15 Закону України «Про судову експертизу» проведення судових експертиз державними спеціалізованими установами у кримінальних провадженнях за дорученням слідчого, прокурора, суду та у справах про адміністративні правопорушення здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету України, а проведення судових експертиз, обстежень і досліджень судово-медичними та судово-психіатричними установами здійснюється за рахунок коштів, які безпосередньо і цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з державного чи місцевого бюджету, за винятком випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
В свою чергу, у відповідності до ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Враховуючи вище наведене, колегія суддів вважає, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні має містити відомості про розмір витрат на залучення експерта для проведення експертиз.
В зв`язку з викладеним, колегія суддів не погоджується з доводами апеляції прокурора та вважає, що обвинувальний акт складений з порушенням норм чинного КПК України, отже висновок суду про повернення обвинувального акту прокурору є правильним, а доводи апеляції прокурора необґрунтованими.
На думку колегії суддів, рішення суду про повернення обвинувального акту прокурору не суперечить вимогам закону, є обґрунтованим і достатньо вмотивованим, підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.
Отже, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні не підлягає задоволенню, ухвалу суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а обвинувальний акт повернути прокурору для усунення встановлених недоліків.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні - залишити без задоволення, а ухвалу Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 19 серпня 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до ЄРДР 15.09.2014 року за № 0001132, відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.146, ч.3 ст.152 КК України, повернуто прокурору керівнику Жовтоводської місцевої прокуратури Дніпропетровської області, як такий, що не відповідає вимогам КПК України - залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4