Справа №721/922/16-к
Провадження 1-КП/721/111/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Путильський районний суд Чернівецької області в складі:
Головуючого - судді: ОСОБА_1
за участю секретаря: ОСОБА_2
прокурора: ОСОБА_3
захисника: ОСОБА_4
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Путила кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, гр. України, з середньою освітою, не одруженого, працюючого приватним підприємцем, раніше не судимого.
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Органом досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України

А саме, ОСОБА_5 будучи приватним підприємцем, який відповідно до вимог законодавства зареєстрований як суб`єкт підприємницької діяльності, одним із видів діяльності якого є розпиловка деревини, що відповідно до п.п. 104,115 «Переліку робіт з підвищеною небезпекою» затвердженого наказом Держнаглядохоронпраці №117.03.77-00.000 від 05 вересня 2008 року виконує роботи з підвищеною небезпекою таким чином на лісопильному цеху, що в с. Селятин Путильського району Чернівецької області допустив наступні порушення а саме: стрічковий верстат не обладнаний гальмівним пристроєм, що не відповідає п.6.3.15., «Правила охорони праці в деревообробній промисловості» Наказ №20 від 31.01.05 Державний комітет України з нагляду за охороною праці; на пильному верстаті двигуна на валах обертів з ремнями відсутнє захисне огородження, що не відповідає п.6.3.43., «Правила охорони праці в деревообробній промисловості» Наказ №20 від 31.01.05 Державний комітет України з нагляду за охороною праці; сміття та відходи виробництва не вивезені межі підприємства, та не знищені. При тимчасовому їх зберіганні не вжито заходів до недопущення ними забруднення ґрунту, води, повітря п.2.1.2., «Правила охорони праці в деревообробній промисловості» НПАОП 20.0-1.02-05. Наказ Держнаглядохоронпраці України 31.01.05 №20; виробничі, допоміжні будівлі й приміщення не обладнані природною і припливно-витяжною вентиляцією, а також системою опалення відповідно до будівельних норм і правил «Опалення, вентиляція і кондиціювання», затверджених постановою Держкоммістобудування України від 28.12.94 №106, із змінами (СНиП 2.04.05-91); працівники підприємства не забезпечені в повній мірі спецодягом, спецвзуттям та іншими 313. Ст.8 ЗК «Про охорону праці»; п/п ОСОБА_5 не пройшов навчання та перевірку знань в навчальному закладі з питань охорони праці і не пред`явив (на час перевірки) відповідне посвідчення п.5.1.Типове положення «Про порядок проведення навчання і перевірки знань з питань охорони праці» НПАОП 0.00-4.12.05, наказ №15 від 26.01.05 ст.18 ЗУ «Про охорону праці» № 2694 від 14.10.92

Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями скоїв кримінальне правопорушення передбачене ч.1 ст.272 КК України, тобто порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою за кваліфікуючими ознаками: «Порушення правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою на виробництві особою, яка зобов`язана їх дотримувати, якщо це порушення створило загрозу загибелі людей чи настання інших тяжких наслідків»

12.10.2016 року між заступником прокурора Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 укладена угода про визнання винуватості, яку учасники процесу під час проведення підготовчого судового засідання просили затвердити.

Згідно вказаної угоди обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.272 КК України, та зобов`язався: беззастережно визнати обвинувачення в обсязі повідомленої підозри у судовому провадженні.

Крім цього, згідно вказаної угоди ОСОБА_5 погодився понести покарання за вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ст.272 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

В судовому засіданні ОСОБА_5 стверджував, що повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ст.272 ч.1 КК України щодо якої він визнає себе повністю винуватим, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст.473 КПК України, які йому роз`яснені судом.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_5 вказував на те, що угода про визнання винуватості укладена між ним та прокурором, за участю захисника добровільно, без застосування будь - якого насильства, примусу чи погроз та не є наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Заслухавши думку учасників процесу з приводу затвердження угоди, дослідивши матеріали кримінального провадження, переконавшись у добровільності укладення угоди з боку ОСОБА_5 , перевіривши угоду на відповідність вимогам ст.ст.472-473 КПК України та нормам КК України, суд приходить до висновку про відсутність підстав для відмови у її затвердженні.

Так, згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до вимог п.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

При цьому, як передбачено ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Як встановлено судом, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.272 ч.1 КК України, даний злочин, згідно ст.12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Судом також з`ясовано, що ОСОБА_5 , цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, а також враховуючи те, що взяті на себе зобов`язання ОСОБА_5 можуть бути реально виконані, суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості, постановивши відносно ОСОБА_5 обвинувальний вирок та призначивши йому узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.368-371,374,473-476 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Затвердити угоду про визнання винуватості від 12 жовтня 2016 року по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000214 від 05.10.2016 року, яка укладена між заступником прокурора Кіцманської місцевої прокуратури ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в скоєнні злочину, передбачених ч.1 ст.272 КК України і за його вчинення призначити йому покарання, у виді 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700грн., без позбавлення права обіймати певні посади чи займатись певною діяльність.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернівецької області через Путильський районний суд Чернівецької області протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з дня отримання копії вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1