В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 липня 2016 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
за участю секретаря - ОСОБА_2
прокурора - ОСОБА_3
потерпілого - ОСОБА_4
обвинуваченого - ОСОБА_5
захисника - ОСОБА_6
розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, внесеного в ЄРДР за № 0000895 від 17 вересня 2015 року,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, 17 вересня 2015 року, близько 09 години 35 хвилин, керуючи технічно справним автомобілем «ЗАЗ-Деу», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Дніпровській м. Павлограда Дніпропетровської області, з боку м. Донецька у напрямку м. Дніпропетровська.

Під час руху в районі будинку № 409вул. Дніпровської м. Павлограда водій ОСОБА_5 не діяв таким чином, щоб не наражати на небезпеку життя та здоров`я громадян, будучи неуважним, не обрав безпечну швидкість руху в умовах дорожньої обстановки, внаслідок чого втратив контроль над керуванням автомобіля та виїхав через бордюрний камінь за межі проїжджої частини по напрямку свого руху, після чого, в некерованому стані в районі зупинки громадського транспорту здійснив наїзд передньою правою частиною керованого ним автомобіля на пішохода ОСОБА_7 .

Своїми діями водій ОСОБА_5 грубо порушив вимоги п. п. 1.3, 1.5, 2.3 б), 2.9 а), 12.1 Правил дорожнього руху України, згідно яких:

п. 1.3 «Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху, а також бути взаємно ввічливими»;

п. 1.5 «Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;

п. 2.3 «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;

п.2.9 «Водіям забороняється:

а) керувати транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння, під впливом наркотичних чи токсичних речовин, у хворобливому стані, у стані стомлення або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції і увагу;»

п. 12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.»

Порушення п.п.12.1 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_5 знаходиться у причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної події.

У результаті наїзду пішохід ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження у вигляді: саден в лівій скроневій області на межі росту волосся в лівій тім`яній області в проекції лівого тім`яного бугра та в потиличній області справа, саден на передній поверхні грудної клітини в проекції правої підключичної області по середньо-ключичній лінії, в проекції 2-3-го міжребер`я по білягрудинній лінії справа, на передній черевній стінці зліва, в гіпогастральній області на 14,5 см., нижче від пупка, в поперековій області справа з розповсюдженням на задню поверхню грудної клітини справа, в області лівої сідниці в проекції верхнього внутрішньо-зовнішнього квадратів, саден на внутрішній поверхні лівої кісті та лівого передпліччя на всіх рівнях, на тильній поверхні лівого ліктьового суглобу, на передньо-внутрішній поверхні правої гомілки у верхній третині, на передньо-зовнішніх поверхнях лівого стегна у верхній та нижніх третинах, та на передньо-внутрішній поверхні правого плеча в середній третині з пошкодженням підлеглих тканин, на всіх поверхнях в області нижньої третини правого передпліччя з розповсюдженням на праву кисть з пошкодженням підлеглих тканин, на передньо-внутрішній поверхні правої гомілки в середній та нижніх третинах з розповсюдженням на гомілково-ступневий суглоб з пошкодженням підлеглих тканин, відкритого перелому променевої та ліктьової кісток нижньої третини правого передпліччя, відкритого перелому велико-та малогомілкової кісток в нижній третині правої гомілки, закритий перелом лівої стегнової кістки в нижній третині, множинних двосторонніх прямих та непрямих переломів ребер по кільком анатомічним лініям з пошкодженням пристінкової плеври, перелому грудного відділу хребта, перелому грудини, перелому кісток тазу, розриву серця, печінки, легень, розмізжчування селезінки, субарахноїдального крововиливу.

Виявлені тілесні ушкодження, враховуючи їх характер, утворились від дії тупих твердих предметів, які діяли за ударно-струсуючим механізмом з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області, або при ударі об такі, та такими предметами були виступаючі частини транспортного засобу, що рухався, та дорожнє покриття при ударі і падінні на нього, що мало місце при наступних фазах автотравми: удар виступаючими частинами транспортного засобу, що рухався, відкиданням тіла, наступним падінням, ударом і тертям тіла об дорожнє покриття.

За своїм характером виявленні тілесні ушкодження відносяться до тяжкого ступеню за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення та призвели до смерті потерпілого, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , близько 09 години 35 хвилин, в районі будинку АДРЕСА_1 .

Ознаки встановленого судом злочинного діяння відповідають ознакам злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки порушення п. 12.1 Правил дорожнього руху України, перебувають в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та з наслідками у вигляді смерті потерпілого.

Дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Обвинувачений, скориставшись своїм правом, відмовився від дачі показів з приводу обставин обвинувачення. Однак, його версія подій зводиться до того, що він не керував автомобілем в момент ДТП, а перебував на пасажирському сидінні у стані алкогольного сп`яніння.

Встановлені обставини підтверджуються наступними дослідженими в судовому засіданні доказами.

Потерпілий ОСОБА_4 пояснив, що з обвинуваченим він не знайомий, 17 вересня 2015 року він на місці ДТП, побачив батька, який лежав поруч з зупинкою, розбитий Ланос, який знаходився за 30 м. від місця наїзду, на зустрічній полосі у напрямку до центру міста. Біля машини знаходився ОСОБА_8 , у стані алкогольного сп`яніння, який турбувався розбитим автомобілем. Коли потерпілий повідомив ОСОБА_8 , що він збив його батька, то обвинувачений намагався його вдарити. ОСОБА_8 то сідав за кермо, палив, то вставав, постійно дзвонив знайомим.
Права сторона машини була розбита об батька. ОСОБА_8 зачепив батька, який полетів метрів на 8 в кущі. ОСОБА_8 зачепив бордюр за 5-7 метрів до зупинки, потім наїхав на батька, який стояв на зупинці. Скло було усюди, але його було мало. Було видно, що автомобіль зачепив бордюр. Гальмівного сліду не було, але були сліди юзу. Свідка ОСОБА_9 не було, бо його забрала швидка допомога раніше. Огляд місця ДТП проходив у присутності потерпілого. Наїзд на батька був на пішохідному тротуарі, не на проїжджій частині. Присутні сказали, що за кермом була висока людина в чорній куртці. Соколов вищий за ОСОБА_9 та був у чорній куртці. Обвинуваченим шкода не відшкодована. Батько проживав разом з потерпілим, був учасником війни та отримував пенсію і пільги, допомагав, купив квартиру онуку, особливо допомагав у плані опалення. За півтора місяця до смерті батька потерпілий втратив матір, потім батька, внаслідок чого дуже переживав.
Автомобіль занесло вправо, бо були сліди юзу, а не гальмівні. Була пляма від антифріза на місці зіткнення автомобіля. Сліди юзу починалися метрів за 7 до зупинки. Потім відбулося зіткнення з батьком, і ОСОБА_8 занесло через дві полоси на зустрічну. У ОСОБА_10 був крін на праву сторону, диск був розбитий.
Швидкість, на думку потерпілого, виходячи з обстановки, була висока. Позов потерпілий підтримує у повному обсязі.
Свідок ОСОБА_11 пояснив, що потерпілого не знає, а з обвинуваченим відносини добрі. Напередодні 17.09.2015 року обвинувачений попросив відвезти його до суду. Прудкий приїхав з роботи о 09.30 годині, обвинувачений сказав, сідай, поїдемо, потім обвинувачений довго шукав ключі, за якими побіг до дому, але вони були в барсетці в автомобілі. Далі обвинувачений сказав, що сам поведе, бо ОСОБА_9 їде повільно. ОСОБА_8 висадив свідка з водійського сидіння на пасажирське сидіння. Поблизу був свідок ОСОБА_12 , він сидів у своїй машині і бачив, як ОСОБА_8 сів за кермо. При цьому ОСОБА_12 питав ОСОБА_9 , навіщо він сідає, також поряд була свідок ОСОБА_13 . Коли ОСОБА_8 сів за кермо, він був ніби адекватний, коли машина нагрілася від пічки, у нього була якась неадекватна реакція та було чутно запах алкоголю. Пічку включали, бо запотівало вікно. В обвинуваченого почав заплітатися язик у зв`язку з вживанням спиртних напоїв. Виїхали на Ленінградську, поїхали на ОСОБА_14 , потім ОСОБА_9 не пам`ятає, що трапилося, далі опинився у лікарні. Не може сказати, з якою швидкістю рухався автомобіль, але швидко. В ході руху ОСОБА_8 здійснював обгін. Не пам`ятає, де саме, але обганяли грузовик, десь навпроти Заману.
Свідок був одягнений у темний светр з молнією, штани темні, звичайні. Зріст 1,60 м. У свідка були виявлені ушиби голови. У районі грудної клітини ушкоджень не було. У лікарні його поклали у палату, госпіталізували у відділі нейрохірургії. Знаходився десь тиждень. Не пам`ятає, що говорив, що стукався головою об стойку. Вікно було відчинено зі сторони ОСОБА_8 - з водійської сторони. Враховуючи характер ОСОБА_8 , не було сенсу робити зауваження ОСОБА_8 , щоб він їхав повільніше.
Швидкість автомобіля була більше 100 км. Скло було опущено з водійської сторони. Більше в машині вікна не були опущені. Прудкий налаштував сидіння під себе. Потім сів ОСОБА_8 , він його переналаштував.
Свідок ОСОБА_15 вказав, що знає обвинуваченого, з потерпілим незнайомий.
17.09.2016 року, коли він перебував в автомобілі біля будинку, то побачив, як ОСОБА_9 сидів у машині ОСОБА_10 за кермом, а ОСОБА_8 не було. Потім вийшов ОСОБА_8 , через жести зрозумів, що ОСОБА_8 сказав ОСОБА_9 вийти. Вони пересіли, помінялися місцями. ОСОБА_8 був напідпитку. Свідок боявся, щоб ОСОБА_8 не зачепив його автомобіль. Прудкий сів на переднє пасажирське сидіння. Свідок не бачив, як обвинувачений та ОСОБА_9 виїхали, бо сам виїхав раніше. Раніше бачив ОСОБА_8 у стані алкогольного сп`яніння. Прудкий був у тверезому стані і взагалі не п`є. Не пам`ятає, у що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були вдягнені. Автомобіль ОСОБА_8 завівся, коли за руль сів ОСОБА_8 та зачинив за собою двері.
Свідок ОСОБА_16 пояснила, що в день ДТП бачила зранку ОСОБА_8 біля третього під`їзду десь о 08 годині. ОСОБА_8 випивав на вулиці якусь рідину білого кольору з незнайомим чоловіком. Його машина спочатку стояла на площадці. Потім свідок бачила, як обвинуваченого чекав ОСОБА_9 , який збирався його вести в суд. ОСОБА_8 пішов перевдягатися, потім прийшов, але без ключів, потім ОСОБА_8 пішов додому за ключами, повернувся. Прудкий сів на пасажирське сидіння, а ОСОБА_8 за кермо, завів машину та вони поїхали. З обвинуваченим не сварились, хоча претензії були, але відносини були нормальні. Не пам`ятає, у що ОСОБА_8 та ОСОБА_9 були вдягнені. Потім приїхали сусіди та сказали, що бачили ДТП.
Свідок ОСОБА_17 показав, що в той день працював, їхав по маршруту. В районі силікатного заводу була ДТП. Не може сказати, хто був за кермом, але той, хто вийшов з водійського сидіння, хитався. Потерпілий на зупинці перебував один. Права сторона автомобіля була зчесана. Усі двері були закриті. Не знає, чи можливо було відчинити пасажирські двері, враховуючи ті пошкодження. Думає, що машину зчесало чи об дерево, чи об стіну, чи об стовп, бо, на його думку, об людину так не можна пошкодити машину.
Свідок ОСОБА_18 вказав, що з потерпілим та обвинуваченим він не знайомий, та показав, що їхав в автобусі №1. Сидів на задньому сидінні, на автобус неслась машина «Деуланос». Відкрив штору, подивився у заднє вікно та побачив, що до нього повернута пасажирська сторона автомобіля. На тротуарі лежав чоловік, в 3-4 метрах від дороги. В автомобілі один пасажир сидів, наклонивши голову вперед. Водій вийшов з машини, присів біля бордюру. Його оточили люди з автомобілів.
Пасажир на передньому сидінні не рухався, свідок не знає, чи був той у свідомості. Не бачив, у що він був одягнений, через скло, водій, який вийшов, був одягнений у чорну куртку. Водій вийшов та пішов, може, трошки похитувався, але свідок не може сказати, чи він був п`яний, бо з автобусу не виходив. Пробули на місці ДТП 3-4 хвилини. У присутності свідка пасажир автомобіля сидів у машині. Як діставали пасажира, не бачив. Водій ОСОБА_10 був короткострижений, худорлявий, зріст, може 1,80 см. Бачив його у профіль. Зріст обвинуваченого такий, як бачив у водія. Волосся було нібито коротше, бороди не було (на момент допиту в обвинуваченого борода). Особа обвинуваченого схожа на особу водія.
У соціальній мережі свідок побачив пост про те, що шукали свідків ДТП, та написав, що він там був. Після чого його викликали до міліції, де він дав покази. Бачив фотографії в соціальній мережі, бо надіслали дві фотографії та спитали, хто був на місці вчинення ДТП. Хлопця, який надав фото, звали ОСОБА_19 , це хлопець доньки підсудного. Свідок залишив слідчому листок з двома фото з соцмережі на простому листі а4, на яких, здається, розписався. Наполягає на своїх показах, що особа за кермом була схожа на ОСОБА_8 . Під час додатково допиту при пред`явленні фотографій на аркуші формату А4 вказав, що це фото, які він надав слідчому. Пасажир на фото в окулярах та чорній футболці. У білій футболці водій.
Свідок ОСОБА_20 пояснила, що приблизно о 08 годині 10 хвилин вона на автомобілі їхала у крайній лівій полосі. Назустріч «летів» автомобіль Ланос. В Ланосі вивернули кермо вправо, після чого автомобілі роз`їхались. ОСОБА_21 вдарилася об стовп, коли машина вдарилась об стовп, то з пасажирської сторони вилетів у сторону чорний предмет, думала, сумка, а виявилось, що це автомобіль відкинув дідуся на зустрічну смугу. Ланос зупинився прямо перед автобусом на зустрічній смузі. З водійської сторони з машини вийшли два чоловіка - один менший, другий більший.
Коли перший раз побачила ОСОБА_10 , це було на відстані десь метрів за сто. Всі машини попереду почали уходити в сторону. Наїзд був в районі зупинки. Водій ОСОБА_10 вивернув руль, його кинуло у сторону, він почав рухатися по діагоналі. Дідусь, якого збили, стояв біля стовпа. Правою стороною автомобіля відкинуло дідуся. Після удару об стовп машину почало кидати, він зупинився прямо перед автобусом, водійські двері виходили прямо на вікно водія автобуса. Не може стверджувати, що бачила ОСОБА_9 на бордюрі, бо він по комплекції не схожий.
Коли швидка зупинилася біля ОСОБА_10 , то побачила особу на бордюрі. Лікарі швидкої були біля автомобіля Ланос. Потім швидка поїхала в сторону міста. Це була велика людина, десь 2 м зросту, великої комплекції, але свідок не впевнена, що це був ОСОБА_8 . Не бачила, хто виходив перший. Коли перша швидка поїхала, людина ще залишалась на бордюрі.
Бачила схожого на обвинуваченого чоловіка, але другий чоловік, який був там, зовсім не схожий на свідка ОСОБА_9 . Та людина, яка сиділа на бордюрі, була одягнена в щось темне. Не знає, чи светр, чи щось інше. Темний верх та темний низ.
При свідкові пасажирські двері автомобіля не відчинялися.
Свідок ОСОБА_22 за участі законного представника пояснив, що добре знайомий з обвинуваченим і знає свідка ОСОБА_9 . Він їхав на маршрутці номер 8 до Технікуму, як сталося, ДТП свідок не бачив, бо стояв у маршрутці, вона була переповнена. Бачив, як машину почало крутити, вона зупинилася на другій лінії лівої стороні. Потім водій сказав виходити з маршрутки. Коли свідок виходив, то був період, коли він взагалі нічого не бачив. Коли вийшов, звернув увагу, що ОСОБА_8 діставав ОСОБА_9 з машини зі сторони водія.
Коли вийшов з маршрутки, під`їжджала швидка. Люди почали розходитися. Ланос зачепив маршрутку автобус «Богдан». На бордюрі сидів та тримався за голову ОСОБА_8 , коли свідок йшов до зупинки. У що ОСОБА_8 був одягнений, не пам`ятає. Спочатку ОСОБА_23 поклав біля машини впоперек на спину на асфальт, коли витягнув зі сторони водія. Далі ОСОБА_8 пішов на бордюр, залишив ОСОБА_9 . Не бачив, чи прийшов ОСОБА_9 до тями. Прудкий ще лежав, коли ОСОБА_8 пішов до бордюру, потім під`їхала швидка. З того моменту, як відбулося ДТП, до того, як він вийшов з маршрутки та побачив, як ОСОБА_8 дістає ОСОБА_9 , пройшло 3-4 хвилини. ОСОБА_8 був у нетверезому стані. Вважає, що за кермом був ОСОБА_9 , бо ОСОБА_8 діставав ОСОБА_9 зі сторони водія.
ОСОБА_8 був у стані алкогольного сп`яніння. В той день зранку свідок бачив його нетверезим. В його машині грала музика. Він сидів на лавці біля під`їзду та вживав спиртні напої
Свідок ОСОБА_24 вказав, що був очевидцем ДТП. Це було в районі газової заправки. Свідок керував автобусом «Богдан». Побачив, що ОСОБА_10 зі сторони ОСОБА_25 у сторону центру був у стані заносу по ходу вдарився об бордюр, і його почало крутити. На зупинці стояв чоловік, якого автомобіль зачепив, але цього моменту він не бачив. Швидкість була висока. З ОСОБА_10 вийшли один чи два чоловіки. Їхала швидка, зупинилася та підійшли до постраждалого. Не бачив, хто вийшов з пасажирського сидіння, не пам`ятає, хто в якому був одязі. Впізнати чоловіка, який виходив з пасажирського сидіння, не зможе. Не бачив, щоб ОСОБА_10 ще об щось стукався, не звертав на це уваги. ОСОБА_26 , яка вийшла з-за керма, хиталась та, здається, була в темному одязі. Пішохід стояв на зупинці один.

Свідок ОСОБА_27 пояснив, що знає обвинуваченого по роботі та пояснив, що у вересні 2015 року, він їхав в районі десь 10.00 год. ранку, по ходу руху свого автомобіля побачив попереду туман, дим, пил, передні машини зменшили швидкість, він також це зробив. Потім побачив машину ОСОБА_10 , права сторона була повністю зім`ята, розташування - по діагоналі на зустрічній полосі. Проїжджав по правому ряду, повільно. Побачив, що стоїть ОСОБА_28 , знає його в обличчя, задні двері за водієм машини відкриті, а він допомагав чоловіку вийти з машини з водійського сидіння. ОСОБА_8 стояв на проїжджій частині. Він відчинив двері та допоміг людині вийти. Права сторона автомобіля була м`ята, зокрема, задні та передні двері. Більше нічого не помітив. На наступний день на роботі свідок почув про ОСОБА_8 , згадав, що не він був за кермом. У що був вдягнений ОСОБА_8 , не пам`ятає. ОСОБА_21 стояла так, що він бачив його обличчя. Сам момент ДТП не бачив. На місці ДТП був десь через півхвилини. Не бачив, в чому був вдягнений чоловік, якого витягував ОСОБА_8 . З огляду на пошкодження на правій стороні Ланосу, неможливо було відкрити водійські двері, були сильні пошкодження. Єдине, що бачив - те, що ОСОБА_8 діставав когось з місця водія, задні двері за водієм були відчинені.
Свідок ОСОБА_29 пояснив, що знає обвинуваченого. Бачив, як ОСОБА_8 ходив додому перевдягатися. Коли машина стояла, ОСОБА_9 сидів за кермом. Коли машина поїхала, не бачив, хто сидів за кермом. Білу ОСОБА_30 відганяв хлопець з першого під`їзду, До ОСОБА_8 цей хлопець не підходив. Не бачив, у чому був ОСОБА_8 . Прудкий був у джинсах та сорочці якось попільного кольору, без куртки. Коли ОСОБА_9 сидів в автомобілі, він налагодив сидіння під себе. За 20 хвилин до від`їзду ОСОБА_8 хлопець на Таврії відігнав свою машину. Була десь 08.30 год. З Прудким знайомий не дуже добре, а із ОСОБА_8 давно, років 10. Того ранку з ОСОБА_8 розмовляв, стан ОСОБА_8 був нормальний. Було ледь видно, що ОСОБА_8 вживав спиртні напої. У присутності свідка ОСОБА_9 автомобіль не заводив. Свідок не бачив, хто був за кермом, коли машина від`їжджала. У присутності свідка ОСОБА_8 не сідав за кермо. Момент від`їзду від під`їзду автомобіля не бачив. Він клав плитку біля першого під`їзду, також була присутня жінка, яка керує будинком, звати ОСОБА_31 . Не бачив, як машину переставляли з одного місця на інше.
Свідок ОСОБА_32 вказав, що обвинуваченого знає, відносини добрі, згадав потерпілого, знайомий. Клав плитку біля третього під`їзду з ОСОБА_33 . ОСОБА_34 спочатку стояла в кармані, потім не може сказати. Не звертав уваги, де машина була потім. Прудкого знає.
ОСОБА_35 клав плитку біля третього під`їзду, свідок йому підносив. Біля першого під`їзду не знає, чи клав ОСОБА_35 плитку. Зі свого під`їзду свідок підносив йому плитку. Це було з 9.00 год. Не знає, чи клав ОСОБА_35 плитку до 09.00 год. біля першого під`їзду.
ОСОБА_8 був у нормальному стані. Поздоровалися. Він не був п`яний. Не бачив, щоб хтось сідав за кермо автомобіля ОСОБА_10 . Не бачив, хто його перегнав з карману. Машина стояла. Потім вона поїхала. Свідок не бачив, хто поїхав.
Свідок ОСОБА_36 пояснив, що у вересні їхав з ОСОБА_37 на 40 років. Була десь 10 година ранку. У районі, трішки далі, ніж заправка, стояв ОСОБА_10 задньою частиною до забору під кутом на приватний сектор. Коли він їхав назад, десь через 30-40 хвилин, звернув увагу, що права сторона автомобіля пом`ята, переднє праве колесо вискочило.
Обвинуваченого на місці ДТП не бачив. Передні пасажирські двері на ОСОБА_10 , можливо, можна було відчинити. Вм`ятина була посередині.
Допитаний в якості свідка слідчий ОСОБА_38 показав, що на місце ДТП приїхав з експертом-криміналістом. Складав протокол огляду місця ДТП та схему. Експерт-криміналіст робив фотофіксацію місця ДТП. Не пам`ятає, чи знаходився ОСОБА_8 на місці вчинення ДТП, хоча обличчя знайоме. Особисто з ОСОБА_8 не спілкувався. Спілкувався у лікарні з другим учасником ДТП. Все зафіксував у протоколі: місцезнаходження автомобіля, тіла, кепки, ще були якісь деталі, точно не пам`ятає, чи картка, чи годинник. Фіксував у протоколі ушкодження автомобіля. Ніяких речей не виймав, слідів рук також. Фіксував у протоколі місце зіткнення шин автомобіля з бордюром. Опору, здається, фіксував, можливо. Коли робив огляд автомобіля, права сторона, зі сторони пасажира, була пошкоджена та пасажирська дверка не відкривалась, бо була заблокована, бо слідчий не зміг її відкрити. Скла не було. В салоні нічого не пересував. Опитував другу людину у лікарні, в палаті, де він лежав, він був у нормальному адекватному стані, чітко все розказував, як було.
Переднє праве та заднє праве колеса були спущені. На бордюрі були пошкодження від дисків. Диски також були пошкоджені. Прудкий сказав, що ОСОБА_8 його за декілька днів до цього просив відвести його в суд. Домовилися, що ОСОБА_9 відвезе ОСОБА_8 . Того ранку вони зустрілися. Прудкий сів у машину, налаштував переднє сидіння під себе. Потім ОСОБА_8 піднімався за ключами чи барсеткою. Коли повернувся, сказав, що сам поїде за кермом.
На опорі залишилася фарба після зіткнення з автомобілем. Пошкодження правої сторони автомобіля були від зіткнення з опорою. Диски, можливо, були пошкоджені при зіткненні як з опорою, так і з бордюром.
Важко було встановити місце наїзду на пішохода. Це було можливо тільки зі слів людей, які це бачили. Через цю причину слідчий не вказав місце наїзду у схемі.
Допитаний в якості свідка криміналіст ОСОБА_39 показав, що проводив фотофіксацію, робив панорамні, оглядові, детальні знімки, знімки трупа на місці ДТП. Потім фотофіксацію салону автомобіля, території місця ДТП. Взяв мікрочастки з салону автомобіля за наказом слідчого з бокових ручок водійського та пасажирського сидіння, коробки передач. Помістив їх на дактилоплівку, потім у пакет, потім віддав пакет слідчому Миколаєнку. Осип скла був на задньому сидінні. Переднє лобове скло було не повністю розбите. У фототаблиці зафіксовані сліди на бордюрі. Якщо б на стовпі були сліди, то він би їх фіксував.
Свідок ОСОБА_40 показав, що 17.09.2015 року поступив виклик оглянути місце події в районі силікатного заводу біля заправки. Був збитий пішохід ОСОБА_7 , свідок описував пошкодження трупа та його положення. Потерпілий знаходився з правої сторони, в садку, біля дерев. Біля потерпілого був карман проїжджої частини. Не пам`ятає, чи була електроопора. Потерпілий лежав на відстані метрів 15-20 від карману, де лежали його черевики та кепка. Не бачив скло біля потерпілого.
Також в судовому засіданні допитаний експерт ОСОБА_41 , який показав, що швидкість 100 км/год, яка зазначена у постанові про призначення експертизи, не суперечать матеріалам. Інформація, яка наявна в матеріалах справи, а саме протокол огляду місця ДТП, не є достатнім для визначення чіткого місця наїзду. Дуже невелика вірогідність встановлення місця наїзду. Водій порушив п. 12.1 ПДР - вибір безпечної швидкості для руху. Водій не вибрав безпечну швидкість, тобто він повинен рухатися за такої швидкості, щоб забезпечити безпеку. Водій повинен вибрати той режим, щоб мати змогу робити всі маневри рухатись по лінійному чи змінювати напрямок руху тощо. Немає достатніх даних для того, щоб визначити місце, де стояв пішохід. Причини, через які водій втратив керування, оцінюються правоохоронними органами.
У даній ситуації по слідам юзу неможливо було визначити траєкторію їзди автомобіля. Є фототаблиця, де знаходилося тіло, як воно переміщувалося. На висновки експертизи інша швидкість, зокрема (60 км/год), або конкретне місце наїзду не вплинуло би. Питання про встановлення швидкості перед експертом не ставилось, та швидкість була взята із вихідних даних, але вона не протирічить даним у кримінальному провадженні
Швидкість не впливає на порушення даного пункту ПДР.
Свідок ОСОБА_42 пояснила, що вона фельдшер швидкої допомоги. Їхали з виклику по вул. Дніпровській, побачили, що на лівій стороні був взагалі відсутній рух. Побачили, що машина стоїть посередині дороги, розбита, один чоловік сидів на бордюрі, схопившись за голову, качався, інший стояв біля нього, потім почав ходити навколо машини. Свідок підійшла до них, спитала, що їх турбує, але вони не могли відповісти. Одна людина сиділа на бордюрі, взявшись за голову, свідок підійшла до нього, спитала, що трапилось, він нічого не відповів, почала його оглядати, не побачила ніяких тілесних ушкоджень. Чоловіка, який тримався за голову, фельдшер забрала в машину. Оглянула його, відвезла до лікарні, виставлений діагноз - струс головного мозку. Він поводив себе незрозуміло. На обличчі не було саден. Якщо б від чоловіка пахло алкоголем, то це відобразила б у картці виклику.
Свідок ОСОБА_43 показав, що 17.09.2015 року поступив виклик по ДТП на вул. Дніпровській. Коли йому поступає такий виклик, він його приймає, реєструє, пише рапорт, повідомляє чергового ДАІ та направляє групу на місце ДТП. Потім повідомляє керівництво. Підтвердив написання двох рапортів. Діагноз, вказаний у рапорті, зі слів медсестри.
Експерт ОСОБА_44 підтвердив висновок комплексно-комісійної експертизи та зазначив, що згідно довідки з травмпункту встановлено в обвинуваченого: забійна рана лівої області, забій лівого стегна.
Аналіз медичної документації, аналіз і проведення дослідження автомобіля, виїзд на місце ДТП дали змогу прийти до висновку, що на другому етапі ДТП рух осіб, які знаходились на передніх сидіннях, ззаду на перед, з права на ліво, це доказує те, що пасажир внаслідок цієї дії зміщується вперед та ліворуч (це фізика). По виявленим ушкодженням та при огляді автомобіля встановлено, що один з пасажирів, який був на правому пасажирському сидінні, отримав травму голови, при русі на даному етапі тіла вперед і ліворуч, і комісія встановила наявність характерного для цього ушкодження лобового скла, яке було пошкоджено з внутрішньої сторони. Було встановлено деформацію рульового колеса, його було деформовано ззаду на перед, з права на ліво. Проводячи порівняльний аналіз, комісія експертів прийшла до підсумку, що особа, яка сиділа на передньому правому пасажирському сидінні, - ОСОБА_9 , за наявності у нього характерних ушкоджень, травми голови. А особа, яка рухалась в тому ж напрямку, могла отримати тілесні ушкодження при контакті з рульовим колесом та внутрішньою поверхнею лівих передніх дверей. Ушкодження у вигляді забійної рани у ОСОБА_8 , могло виникнути від контакту з єдиним предметом - виступаючою на дверцятах ручки склопідіймача, вона була жорсткої конструкції, і тому рана могла виникнути від контакту з нею.
Тілесні ушкодження інакше як за описаним механізмом і за вказаними умовами ОСОБА_8 отримати не міг. Дивитися рану після того, як її зашили, немає сенсу, бо вона змінює свій розмір, форму, і це вже не рана, а рубець, який експертного значення не має. Має сам факт наявності рани і її локалізація - ліва поперекова ділянка.
Відповідно до п. 4.6 Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, діагноз забій (виявлений у ОСОБА_8 ) при визначенні ступеня тяжкості та при наданні експертної оцінки не береться до уваги, бо ця зміна не несе експертних даних. Там написано: набряк це реакція на якусь дію, на якісь зміни. Діагноз забій як експертний доказ не сприймається.
Характер ушкоджень на лобовому склі, характер деформації рульового колеса свідчать, що зміщення і переміщення тіл було з великою швидкістю і значною силою, достатньою для виникнення даних ушкоджень, в даному автомобілі, даному салоні за інших умов ці ушкодження виникнути не могли.
Є експертний термін про те, що діє на людину сила, від цієї сили він рухається, при русі було зіткнення з лобовим склом. Підкинуло чи ні, це не важливо. Експертам цікаво, з чим контактувала людина при русі, він міг контактувати з лобовим склом. І пошкодження співпали. Тому експерти приходять саме до висновку, що ОСОБА_8 знаходився на водійському сидінні.
Експерт дає оцінку тільки тому, що є, не має права нічого припускати. Експерти використовували дані автотехнічних досліджень та судово-медичної експертизи, встановлюють, від чого могло бути пошкодження.
Дзеркало заднього виду місце контакту голови з лобовим склом. Експерт автотехнік пише, що в нормі є в автомобілі в даній області є дзеркало заднього виду і лобове скло. Травма голови підтверджується контактом з лобовим склом. На місці огляду автомобіля вивчав можливі контакти для утворення тілесних пошкоджень. При даному русі тіл стойки автомобіля: передні, середні, задні участі не приймали. На них пошкоджень немає. На стойках ззовні та всередині від контактів з тілами не було виявлено пошкодження.
Після огляду рубців обвинуваченого експерт зазначив, що ран декілька, а не одна, але це нічого не змінює. Дані пошкодження згруповані в одній частині на площі 5/6 см.
Пошкодження, які виникають при контакті з уламками скла від дверей, ні в ОСОБА_8 , ні у ОСОБА_9 не знайдено. Пошкодження повинні бути колото-різані, так як у них гостре ребро.
Людина, яка сиділа на передньому правому сидінні, після етапів ДТП могла залишитись і не переміщатись зі свого місця на інше місце з моменту первинної фази ДТП до останньої.
Швидкість 60 км/год і більше вже є достатньою для травмування пасажирів і людей. Пошкодження, виявлені у ОСОБА_7 , це пошкодження внаслідок взаємодії потерпілого з автомобілем. Якщо у людини ламаються передпліччя, стегно, кістка тазу, це дуже великі кістки, виникла деформація та інше, то могла здертися фарба. Але це за межами компетенції експерта.
Відповідно до протоколу огляду місця події схеми та фототаблиці від 17 вересня 2015 року оглянуто місце ДТП по вул. Дніпровській м. Павлограда в районі буд. 409. В ході огляду зафіксовано розташування автомобіля «Заз -Деу» сліди заносу, сліди на бордюрі перед посадковою площадкою зупинки, на ґрунті за бордюром та сліди на бордюрі та за бордюром при виїзді з посадкової площадки. Зафіксовано ушкодження автомобіля, зокрема ушкодження лобового скла, правої частини автомобіля та коліс, розташування тіла ОСОБА_7 та його речей. ( т.1 а 142-157). Також зафіксовано розташування стовпа електроопори біля виїзду з посадкової площадки та відсутність електроопори перед заїздом на посадкову площадку в місці слідів на бордюрі, а також те, що деркало заднього огляду перебуває на передній панелі з боку пасажира ( фото №31-32).
Також протоколом додаткового огляду місця події за дорученням суду від 21 березня 2016 року, встановлено відстань від електроопори до краю споруди зупинки громадського транспорту та відстань від споруди зупинки до проїзної частини, а також зафіксовано відсутність ушкоджень на електроопорі біля зупинки. З фототаблиці також слідує, що перед посадковою площадкою електроопора взагалі відсутня, а найближча знаходиться перед поворотом з вул. Дніпровської вправо в напрямку до м. Дніпра. Також з фототаблиці слідує наявність на місці ДТП годинника та палиці для ходіння.( т. 2 а.97-102)
З постанови від 17 вересня 2015 року слідує, що автомобіль «Заз -Деу», відбитки та змиви з ручки перемикання швидкостей, з руля, з ручки склопідіймача, водійської дверцяти визнано речовими доказами. (т. 1 а. 160).
Відповідно до медичного висновку в 10.30 годин 17 вересня 2015 року, обвинувачений перебував в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до довідки №9493 від 17 вересня 2015 року обвинувачений оглянутий лікарем травматологом. Запис, що травма отримана в результаті ДТП, діагноз пошкодження правого акроміального ключичного з`єднання. Забійна рана поперекової ділянки зліва, забій верхньої лівого стегна. ( т.1 а. 164)
Відповідно до акту обстеження дорожніх умов на ділянці автомобільної дороги недоліків в утриманні дороги не виявлено. ( т. 1 а. 165).
Протоколом огляду трупу від 17 вересня 2015 року зафіксовано зовнішній вигляд ОСОБА_7 біля буд № 407 та зафіксовано зовнішні ушкодження. ( т. 1 а. 166-167)
Відповідно до висновку СМЕ № 584 від 25 вересня 2015 року при експертизі трупа ОСОБА_7 виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна в лівій скроневій області на межі росту волосся, в лівій тім`яній області в проекції лівого тім`яного бугра та в потиличній області справа; садна на передній поверхні грудної клітини в проекції правої підключичної області по середньо-ключичній лінії, в проекції 2-3-го міжребер`я по білягрудинній лінії справа, на передній черевній стінці в епігастральній області в центрі, на передній черевній стінці зліва, в гіпогастральній області на 14,5 см нижче від пупка, в поперековій області справа з розповсюдженням на задню поверхню грудної клітини справа, в області лівої сідниці в проекції верхнього внутрішньо-зовнішнього квадрантів; саден на внутрішній поверхні лівої кисті та лівого передпліччя на всіх рівнях, на тильній поверхні лівого ліктьового суглобу, на передньо-внутрішній поверхні правої гомілки у верхній третині, на передньо-зовнішніх поверхнях лівого стегна у верхній та нижній третинах, та на передньо-внутрішній поверхнях лівого колінного суглобу; забійних ран на передньо-зовнішній поверхні правого плеча в середній третині з пошкодженням підлеглих тканин, на ВСІХ поверхнях в області нижньої третини правого передпліччя з розповсюдженням на праву кисть з пошкодженням підлеглих тканин, на передньо-внутрішній поверхні правої гомілки в середній та нижній третинах з розповсюдженням на гомілково-ступневий суглоб з пошкодженням підлеглих тканин; відкритий перелом променевої та ліктьової кісток нижньої третини правого передпліччя, відкритий перелом велико- та малогомілкової кісток в нижній третині правої гомілки, закритий перелом лівої стегнової кістки в нижній третині; множинні двосторонні прямі та непрямі переломи ребер по кільком анатомічним лініям з пошкодженням пристінкової плеври, перелом грудного відділу хребта, перелом грудини, перелом кісток тазу, розриви серця, печінки, легень, розмізжчування селезінки, субарахноїдальний крововилив. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження відносяться до ТЯЖКОГО ступеню за ознакою небезпечності для життя в момент спричинення та як такі, що призвели до смерті потерпілого.
Виявлені тілесні ушкодження, утворились від дії тупих твердих предметів, за ударно- струсуючим механізмом з місцем прикладання діючої сили у вищезазначені області, або при ударі об такі, та такими предметами могли бути виступаючі частини транспортного засобу, що рухався та дорожнє покриття при ударі і падінні на нього, можливо при наступних фазах автотравми: удар виступаючими частинами транспортного засобу, що рухався, відкиданням тіла, наступним падінням, ударом і тертям тіла об дорожнє покриття.
Смерть настала внаслідок сумісної тупої травми грудної клітини, тазу та кінцівок, з множинними двосторонніми переломами ребер, переломом грудини, переломом грудного відділу хребта, переломами лобкових кісток з розходженням симфізу, відкритий перелом кісток правого передпліччя, закритий перелом лівого стегна та відкритий перелом кісток правої гомілки, розриви серця, печінки, легень, розмізжчування селезінки, забійні рани правих верхньої та нижньої кінцівок, множинні садна тіла, які ускладнилась травматичним шоком, що й призвело до безпосередньої причини смерті потерпілого. Утворення ушкоджень може відповідати 17 вересня 2015 року. Етиловий спирт в крові трупа не виявлений. Вірогідно, що в момент первинного контактування з транспортним засобом потерпілий був повернутий передньою половиною тіла та знаходився у вертикальному положенні. (т. 1 а. 169-174)
Відповідно до висновків транспортно-трасологічної експертизи № 70/29-669 від 06 листопада 2015 року: на передньому правому колесі автомобіля «Заз-Деу» мається вісім пошкоджень шини, з яких два наскрізні та чотири пошкодження колеса. На задньому правому колесі автомобіля одне наскрізне пошкодження та чотири пошкодження колеса. На передньому лівому колесі автомобіля одне пошкодження колеса. На задньому лівому колесі автомобіля одне пошкодження колеса. Пошкодження виникли внаслідок дії на колеса аварійного навантаження, яке виникло в момент ДТП. Ймовірніше за все, пошкодження на колесах виникли внаслідок контакту коліс з бордюрним каменем. (т.1 а. 175-183)
Постановою від 06 листопада 2015 року колеса автомобіля «Заз-Деу» визнано речовими доказами. ( т. 1 а. 185)
Експертизою № 70/28-678 від 06 листопада 2015 року встановлено, що гальмівна, рульова система автомобіля «ЗАз-Деу» на момент огляду перебуває в працездатному стані. ( т.1 а. 186-189).
Відповідно до висновків автотехнічної експертизи № 70/27-615 від 18 вересня 2015 року водій автомобіля «Заз-Деу» ОСОБА_5 в даній дорожній обстановці повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.1 ПДР України. Технічна можливість запобігти ДТП визначалась виконанням водієм ОСОБА_5 п. 12.1 ПДР і для цього не було перешкод технічного характеру. ( т. 1 а.195-196)
Відповідно до висновків комплексної судової автотехнічної та транспортно-трасологічної експертизи № 70/27-700 від 06 листопада 2015 року водій автомобіля «Заз-Деу» ОСОБА_5 в даній дорожній обстановці повинен був діяти відповідно до вимог п. 12.1 ПДР України. Технічна можливість запобігти ДТП для водія автомобіля ОСОБА_5 визначалась виконанням п 12.1 ПДР і для нього не було яких-небудь перешкод технічного характеру, які б не дозволяли б йому їх виконати. Невиконання вимог п. 12.1 ПДР з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням ДТП. Визначити місце наїзду є неможливим. ( т.1 а. 191-193).
Згідно відповіді на запит станції швидкої медичної допомоги встановлено, що 17 вересня 2015 року о 09.40 годин надійшов виклик на місце ДТП за адресою: АДРЕСА_2 . Карета прибула о 09.43 год для надання допомоги ОСОБА_7 , 1933 року народження. Діагноз біологічна смерть. Друга бригада прибула на місце о 09.45 год. для надання допомоги ОСОБА_11 .. Діагноз струс головного мозку садно лівого передпліччя. Госпіталізовано в хірургічне відділення КЗ «Павлоградська міська лікарня № 4 ДОР. ( т. 2 а. 43)
Відповідно до довідки № 552 від 21 травня 2015 року, з метою роз`яснення довідки травматолога №9493 від 17 вересня 2015 року ( т.1 а. 164), слідує діагноз пошкодження правого акроміального-ключичиного з`єднання. Забійні рани поперекової ділянки зліва. Забій лівого стегна. Алкотестер позитивний. ( т. 2 а. 67).
Згідно висновків комплексної комісійної судово-медичної та транпортно-трасологічної, автотехнічної криміналістичної експертизи від 03 червня 2016 року слідує, що характер виявлених ушкоджень у гр. ОСОБА_5 : забійна рана лівої поперекової області, забій правого акроміально-ключичного з`єднання з набряком м`яких тканин, забій верхньої третини лівого стегна, з урахуванням деформації рульової колонки в напрямку ззаду-наперед та зліва-направо, напрямку рухів осіб під час 2-го етапу ДТП, які знаходились в салону автомобіля: дещо ззаду наперед та дещо справа наліво (позиція № 1 на схемі, зображення № 39), що гр. ОСОБА_5 знаходився на передньому лівому сидінні автомобіля «ЗазДеу» і під час 2-го етапу ДТП контактував з рульовим колесом та внутрішньою поверхнею лівої передньої двері (травмуючим чинником для виникнення забійної рани поперекової області ліворуч могла бути виступаюча поверхня ручки склопідіймача).
Враховуючи характер виявлених ушкоджень у гр. ОСОБА_11 : забій м`яких тканин лобно-тім`яної області, характер пошкодження переднього вітрового скла «ЗАЗ- Деу» у вигляді сітки павутинно-подібних тріщин, з урахуванням напрямку дії зусилля на скло, спрямоване ззаду-наперед і з середини салону назовні, з урахуванням напрямку рухів осіб під час 2-го етапу ДТП, які знаходились в салоні автомобіля: дещо ззаду наперед та дещо справа наліво (позиція № 1 на схемі, зображення № 39), комісія експертів вважає, що гр. ОСОБА_11 знаходився на передньому пасажирському сидінні праворуч і під час ДТП та лобно-тім`яної ділянкою голови контактував з переднім вітровим склом автомобіля (місце пошкодження переднього вітрового скла).
Потерпілому ОСОБА_7 тілесні ушкодження спричинені від дії тупих твердих предметів зі значною силою, механізм їх виникнення складався з двох фаз.
1фаза - удар правою боковою поверхнею автомобіля на рівні задніх дверцят в область лівої бокової поверхні грудної клітини, лівого стегна, кісток тазу, удар задньою частиною правої задньої двері в області проєму скла (зображення №7,8), в область нижньої третини лівого передпліччя, середньої третини лівого плеча, з виникненням місцевих переломів ребер по передньо-підпахвовій лінії ліворуч, розривами серця, легень, розміжченням селезінки;
2фаза - відкидання тіла назовні і вперед по відношенню до напрямку руху автомобіля, з ударом нижньої третини правої гомілки о тупий твердий предмет, що мав грань або ребро (по характеру травмування і висоті розташування перелому, найбільш вірогідно, удар відбувся о ребро бровного каменю в області зупинки транспорту) з наступним ковзанням передньо-правою поверхнею тіла по ґрунту.
Під час первинного контакту автомобіля з гр. ОСОБА_7 останній був повернутий лівою боковою поверхнею тіла до правої бокової поверхні автомобіля (на рівні задніх правих дверцят). Будь-яких об`єктивних судово-медичних даних, які вказують на положення нижніх кінцівок в стану кроку, не виявлено. Первинний контакт автомобіля «Заз-Деу» з пішоходом відбувся на рівні задньої частини задньої правої дверці автомобіля і задньої частини отвору (проєму) вікна задніх правих дверцят.
ОСОБА_11 знаходився на передньому пасажирському сидінні і під час ДТП лобно-тім`яною ділянкою голови контактував з переднім вітровим склом автомобіля ( в місці пошкодження переднього вітрового скла. Експертним шляхом визначити місце розташування наїзду на пішохода не є можливим, але виходячи з зафіксованого комплексу слідової інформації, у протоколі огляду місця ДТП та схемі до нього місце наїзду розташоване перед початком осипу скла. Автомобіль «Заз-Деу» здійснював переміщення як по проїзній частині, частково за межами проїзної частини, так і в межах заїзного карману зупинки громадського транспорту. У заданій дорожній обстановці водій автомобіля «Заз-Деу» ОСОБА_5 повинен був діяти згідно п.п. 12.1, 12.4, 12.9 (б) ПДР України. У заданій дорожній обстановці водій «Заз-Деу» мав технічну можливість запобігти технічному характеру ДТП. В заданій дорожній обстановці в діях водія «ЗазДеу» вбачається невідповідність технічним вимогам п. 12.1 ПДР, яка з технічної точки зору, знаходиться в причинному зв`язку з технічним характером ДТП. При швидкості руху автомобіля 100 км/год вбачається порушення п. 12.4,12.9 ПДР, але ці порушення не знаходяться в причинному зв`язку з ДТП. Вирішення питання, щодо наявності або відсутності у водія автомобіля технічної можливості запобігти контактуванню з іншими об`єктами та учасниками дорожнього руху після втрати курсової стійкості керованого транспортного засобу позбавлено технічного смислу. На дактрилоплівках сліди рук не зафіксовано.
Також досліджено висновки експертизи № 97,96,98 від 30 травня 2016 року, які враховані у висновках комплексної комісійної судово-медичної та транпортно-трасологічної, автотехнічної криміналістичної експертизи від 03 червня 2016 року.( т. 2 а 212-232, т. 3 а. 2-50)
Аналізуючи досліджені докази, позицію захисту про перебування обвинуваченого на пасажирському сидінні, суд приходить до наступних висновків.
Свідок ОСОБА_15 вказав, що ОСОБА_5 зранку сідав за руль та, зачинивши двері, завів автомобіль, після чого свідок швидко поїхав, щоб обвинувачений не зачепив його авто.
Також свідок ОСОБА_16 повідомила аналогічні обставини та вказала, що сам ОСОБА_5 сів за руль, та автомобіль поїхав.
Також свідок ОСОБА_9 чітко зазначає, що він пересів на переднє пасажирське сидіння, після чого обвинувачений поїхав за кермом автомобіля.
Суд зважає на те, що свідок захисту ОСОБА_29 не бачив, хто був за рулем, коли автомобіль від`їжджав від будинку, та в присутності цього свідка двигун автомобіля не заводили. Аналогічним чином свідок ахисту ОСОБА_32 не бачив, хто почав рух від будинку за рулем автомобіля.
У той же суд критично відноситься до показів вказаних свідків, які зазначали що ОСОБА_5 був у нормальному стані, бо вказана обставина спростовується як показами свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , так і даними медичного огляду.
Таким чином, суд вважає встановленою ту обставину, що від будинку за кермом автомобіля виїхав саме обвинувачений.
Свідок ОСОБА_18 чітко вказав, що пасажир після ДТП перебував на передньому сидінні, а обвинувачений у справі - на місці водія, крім того, свідок вказав на нього як водія серед осіб, зображених на фото, які йому надав хлопець доньки обвинуваченого, але зазначив, що водій був без бороди (на момент допиту свідка в обвинуваченого була борода).
Покази свідка ОСОБА_18 не спростовуються показами неповнолітнього свідка захисту ОСОБА_45 , який вказав, що він зробив висновок про те, що ОСОБА_9 був за кермом, бо ОСОБА_8 діставав його зі сторони водія, а самого моменту, звідки виходив обвинувачений, він не бачив. Свідок ОСОБА_9 вказує, що він втрачав свідомість. Свідок ОСОБА_46 підтвердив, що пасажир після ДТП зігнувшись сидів на місці пасажира, після того, як водій вийшов з автомобіля. Та й сам свідок ОСОБА_47 вказав, що свідка ОСОБА_9 обвинувачений витягнув з автомобіля та поклав у лежачому стані на асфальт. Також суд враховує, що на момент огляду автомобіля водійські двері були заблоковані, на що вказав слідчий, тому суд приходить до висновку, що обвинувачений після ДТП діставав ОСОБА_9 з пасажирського сидіння через водійські двері внаслідок заблокованої пасажирської двері, після чого поклав свідка на асфальт у лежачому стані.
Також свідок ОСОБА_20 показала, що після того перша швидка допомога поїхала в сторону центра міста, а це протилежна сторона від міської лікарні №4, куди доставляли свідка ОСОБА_9 , та людина під два метра зросту залишалась на бордюрі.
Таким же чином свідок ОСОБА_48 бачив момент, коли обвинувачений витягав свідка ОСОБА_9 зі сторони водія, а яким чином виходив і звідки виходив обвинувачений, свідок не зазначає, бо цього не бачив.
Крім того, висновки комплексної комісійної експертизи чітко зазначають про місце розташування обвинуваченого та місце розташування свідка ОСОБА_9 в автомобілі. Аналізуючи покази свідків, які вказують на перебування обвинуваченого за кермом автомобіля під час виїзду від дому обвинуваченого, та покази свідків, які бачили момент ДТП та безпосередньо події після ДТП, з врахуванням даних комплексної комісійної експертизи, суд приходить до висновку про керування автомобілем обвинуваченим.
Доводи захисту про контакт автомобіля з електропорою не підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, а ґрунтуються на припущеннях, зроблених свідком ОСОБА_17 , який висловив суб`єктивне припущення, що машину зчесало або об дерево, або об стовп, та показах свідка ОСОБА_20 яка роз`їхалась з автомобілем «ЗазДеу) та пояснила, що машина вдарилась об стовп і в цей момент з-за машини вилетіло щось темне. Але суд враховує, що коли ці події відбувались, то, як слідує з показів свідка, вона ще рухалась, тобто сприймала події в дзеркало заднього огляду, роз`їхавшись попередньо з автомобілем «ЗазДеу», при цьому пришвидшивши рух. Натомість протокол додаткового огляду не містить будь-яких даних про пошкодження стовпу електроопори біля зупинки, також протокол первинного огляду не місить даних про пошкодження стовпу електроопори. Крім того, суд враховує, що, на думку комісії експертів, яка висловлена в комплексній експертизі, місце наїзду на пішохода розташоване перед початком осипу скла ( т. 2 а. 194). Відповідно ж до схеми огляду місця ДТП від 17.09.2015 року та протоколу огляду місця ДТП від 21.03.2016 року осип скла мав місце перед електроопорою, яка розташована на відстані трьох метрів після виїзду з посадкової площадки.(т. 1 а. 157, т. 2 а. 97-101). Таким чином, суд приходить до висновку, що в будь-якому випадку спершу мав місце контакт автомобіля з потерпілим, якому були спричинені несумісні з життям тілесні ушкодження.
Також безпідставні є доводи захисника про те, що слідчий ОСОБА_38 в судовому засіданні розповідав, що йому свідок ОСОБА_9 поясняв, що вдарився головою об стійку автомобіля. Так слідчий вказав, що ОСОБА_9 йому розповідав про те, що саме ОСОБА_8 був за рулем автомобіля. Показів про те, що свідок ОСОБА_9 ударявся головою об стійку, слідчий в судовому засіданні не надавав. А з іншого боку, суд відповідно до ст. 97 КПК України не може визнати допустимим доказом показання з чужих слів, якщо вони даються слідчим, стосовно пояснень осіб, наданих слідчому, під час здійснення ними кримінального провадження.
Суд критично відноситься до позиції захисту, що загиблий не є пішоходом, бо не перебував на проїзній частині, бо відповідно до ПДР тротуар - елемент дороги, призначений для руху пішоходів, який прилягає до проїзної частини або відокремлений від неї газоном, отже, особа, перебуваючи і за межами проїздної частини, має статус пішохода.

Також безпідставними є доводи захисту про те, що ДТП мало місце не на зупинці, бо зупинка розташована далі від події. Так відповідно до Правил розміщення та обладнання зупинок міського електро- та автомобільного транспорту від 15 травня 1995 року, зупинка це не споруда, а територія, яка включає посадочну площадку для пасажирів і місце для зупинки маршрутних транспортних засобів. Межі зупинки (у поздовжньому напрямку), визначаються довжиною посадочної площадки для пасажирів та її шириною. А навіс є обладнанням зупинки.
Також комплексна комісійна експертиза містить чіткій механізм ДТП з розподілом на етапи ДТП. Допитаний експерт ОСОБА_44 підтвердив висновки комплексної комісійної експертизи та надав додаткові пояснення щодо механізму отримання обвинуваченим та свідком ОСОБА_9 тілесних ушкоджень в автомобілі.
Безпідставними є доводи захисту та обвинуваченого, що він не міг сидіти на передньому сидінні, бо воно було підлаштоване під ОСОБА_9 , тому що з фототаблиці до протоколу огляду слідує, що спинки передніх сидіння приблизно однаково відкинуті ( фото 23, 16,18), передні сидіння на однаковій відстані від панелі, що чітко випливає з їх розташування відносно ручки перемикання коробки передач та замків фіксації поясів безпеки(фото 31, 32).
Також суд враховує, що відповідно до обвинувачення, ОСОБА_5 не обвинувачуєтьсяв порушенні швидкісного режиму, а обвинувачується в порушенні п. 12.1, а саме в необранні безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати рух автомобіля та безпечно керувати ним. Тому суд критично відноситься до позиції захисту про те, що не визначено швидкість автомобіля. Крім того, з показів експерта ОСОБА_49 слідує, що аналогічні висновки про порушення п. 12.1 і причинний зв`язок порушення вказаного пункту водієм і наслідками у вигляді ДТП має місце і при швидкості 60 км/год. Також комплесна комісійна експертиза у висновку підтвердила невідповідність дій водія вимогам п. 12.1 ПДР, що знаходиться в причинному звязку з технічним характером ДТП, а при швидкості руху 100км/год, ще й порушення вимог п. 12.4, 12.9 (б.).

В той же час допитані свідки зазначають про високу швидкість автомобіля «ЗазДеу», однак провадження розглядається судом в рамках предявленного обвинувачення.

Аналізуючи та оцінюючи інші досліджені в судовому засіданні докази, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними і приходить до висновку, що їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, свідчить про винність обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Призначаючи обвинуваченому вид і розмір покарання, суд керується ст. 65 КК України і враховує, що він вчинив злочин, який відноситься до тяжкого злочину, але вчинений з необережності. Оцінюючи суспільну небезпеку, суд звертає увагу на те, що наїзд на пішохода здійснений в районі зупинки, де водій повинен бути вкрай уважним, в стані алкогольного сп`яніння.
Суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, по місцю проживання та роботи характеризується позитивно, має неповнолітню дитину ОСОБА_50 , 1999 року народження, не вжив заходів для реального відшкодування завданих збитків.
Пом`якшувальні обставини не встановлені. Обтяжуючою обставиною є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Сторона обвинувачення, а саме прокурор та потерпілий, наполягали на призначенні суворої міри покарання. В суду не має підстав не приймати думку потерпілого.
Враховуючи викладене, зокрема позицію сторони обвинувачення, дані про особу обвинуваченого, вчинення необережного злочину, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів йому необхідно призначити покарання за ч. 2 ст. 286 КК України у вигляді позбавлення волі. Також, враховуючи місце вчинення ДТП, перебування обвинуваченого у стані алкогольного сп`яніння, суд приходить до висновку про необхідність застосування додаткового покарання у вигляді позбавленням права керування транспортними засобами.
Обговорюючи питання цивільного позову суд виходить з наступних положень цивільного законодавства. Так, відповідно до роз`яснень п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31 березня 1989 року «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» та п. 24 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 13 від 02 липня 2004 року «Про практику застосування судами законодавства, яким передбачені права потерпілих від злочинів» вбачається, що не підлягають розгляду в кримінальній справі позови за вимогами про відшкодування матеріальної шкоди, що не випливають з пред`явленого обвинувачення. Потерпілим заявлено позов до ОСОБА_5 та до ПАТ «Страхова компанія» «Дніпроінмед» про стягнення зі страхової компанії грошових коштів в сумі 6321 грн. в рахунок відшкодування матеріальних збитків та 16 536 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, та про стягнення з ОСОБА_5 в рахунок відшкодування моральної шкоди - 183464 грн.
Як вбачається з матеріалів справи, обов`язок про відшкодування заподіяної шкоди страховиком випливає не з обвинувачення, яке пред`явлено обвинуваченому, а із договірних зобов`язань про відшкодування шкоди, які визначаються спеціальним Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01 липня 2004 року з наступними змінами і доповненнями, яким передбачено порядок звернення з вимогами про відшкодування шкоди і умови такого відшкодування.

Зокрема, однією із умов вирішення питання про відшкодування страховиком шкоди, є надання потерпілою стороною обвинувального вироку суду, що набув чинності відносно особи, цивільна відповідальність якої застрахована за договором страхування. Однак, такий документ, на час розгляду справи в суді страховику не був наданий. Також не надано доказів стосовно того, що потерпілий звертався до страхової компанії з заявою про виплату страхового відшкодування. Тому вимоги до відповідача до ПрАТ «Страхова компанія «Дім Страхування» попередня назва ПрАТ «СК Дніпроінмед» є передчасними. Крім того, згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, в разі недостатності страхової виплати, для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.
Тому, цивільний позов потерпілого до страхової компанії про стягнення матеріальної та моральної шкоди є передчасним, а тому в цій частині повинен бути залишений без розгляду, з метою надання права потерпілому після звернення до страхової компанії з вироком реалізувати свої права на повне відшкодування завданої шкоди.
З обставин справи суд прийшов до висновку про спричинення потерпілому моральної шкоди, яка полягає у втраті рідного батька та у зв`язку із цим переживаннями потерпілого. Так, відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, суд бере до уваги характер правопорушення, а саме, що обвинуваченим вчинено необережний злочин, в стані алкогольного сп`яніння, втрату близької людини та пов`язану з цим глибину фізичних та душевних страждань. Також суд бере до уваги ту обставину, що обвинуваченим не вживались заходи для відшкодування шкоди.
Таким чином, з врахуванням принципу розумності та справедливості, суд визначає розмір відшкодування, який підлягає стягненню з обвнуваченого в сумі 140000 грн.
Питання речових доказів у справі необхідно вирішити за правилами ст. 100 КПК України.

Також з обвинуваченого підлягають стягненню витрати за проведення судово-медичних експертиз. Так на проведення комплексної комісійної судової автотехнічної транспортно-трасологічної, судово-медичної та криміналістичної експертизи витрачено 15888 грн., на проведення транспортнотрасологічної експертизи, оформленої висновком № 70/29-669 витрачено 1534, 50 грн., на проведення транспортно трасологічної експертизи № 70/28-678 витрачено 1846,60 грн., на проведення комплексної судової автотехнічної експертизи та транспортно-трасологічної експертизи № 70/27-700 витрачено 613,80 грн., на проведення автотехнічної експертизи №70/27-615 витрачено 306,90 грн.. Загальна сума коштів, витрачених на проведення експертизи, становить 20189,90 грн
На підставі викладеного, керуючись ст. 373,374 КПК України,
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_5 винуватим у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на п`ять років чотири місяці з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.
Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбування покарання, призначеного даним вироком, у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України час попереднього ув`язнення з 17 вересня 2015 року по 18 липня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання рахувати з моменту затримання ОСОБА_5 , тобто з 17 вересня 2015 року.
Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою залишити без змін.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 140000 грн.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ПрАТ «Страхова компанія «Дім Страхування» попередня назва ПрАТ «СК Дніпроінмед» про відшкодування моральної шкоди та матеріальної шкоди залишити без розгляду.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь державного бюджету витрати за проведення судових експертиз в сумі 20189,90 грн.

Речові докази:
- автомобіль марки «ЗАЗ-Деу», реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути власнику ОСОБА_51 ;
- відбиток сліду пальця з автомобіля «ЗазДеу», змиви потожирових часток з ручки перемикання швидкостей, змиви потожирових часток з руля, змив потожирових часток з ручки склопідіймача водійської дверки, зберігати в матеріалах кримінального провадження;
- колеса автомобіля «ЗАЗ-Деу», реєстраційний номер НОМЕР_1 , повернути власнику ОСОБА_51 ;
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд, протягом тридцяти діб з моменту його проголошення, а для осіб які перебувають під вартою, - в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Суддя ОСОБА_1