Справа № 296/4327/16-к
В И Р О К
Іменем України
28 липня 2016 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
підозрюваного ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Овруч Житомирської області, громадянина України, із середньою технічною освітою, непрацюючого, розлученого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
підозрюваного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :
Відповідно до угоди досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 , обіймаючи посаду водія-токаря групи регламенту та ремонту засобів наземного обладнання та планеру технічно-експлуатаційної частини авіаційної техніки військової частини НОМЕР_1 , 6 жовтня 2015 року перебував у приміщенні робочого кабінету "Лабораторія № 2" техніко-експлуатаційної частини (далі ТЕЧ) військової частини НОМЕР_1 , що розташована в АДРЕСА_1 , де у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна, що належить ОСОБА_6 .
Того ж дня в період часу з 8 год. по 16 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні робочого кабінету "Лабораторія № 2" ТЕЧ військової частини НОМЕР_1 , знаходячись на робочому місці, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, дістав із кишені куртки потерпілого ОСОБА_6 банківську карту "Ощадбанк" № НОМЕР_2 , де заволодів її реквізитами для подальшого їх використання та заволодіння грошовими коштами, що належить ОСОБА_6 .
В цей же день о 16 год. 09 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні робочого кабінету "Лабораторія № 2" ТЕЧ військової частини НОМЕР_1 , скориставшись тим, що його дії ніким не помічені, та за ним ніхто не спостерігає, використовуючи свій особистий мобільний телефон, який був підключений до всесвітньої мережі Інтернет, та мобільний телефон, що належить ОСОБА_6 , використовуючи реквізити вищезазначеної банківської картки "Ощадбанк", видаючи себе за її власника, заповнив заявку на переказ грошових коштів у еквіваленті 300 грн. з карткового рахунку ОСОБА_6 на свій особистий рахунок оператора мобільного зв`язку ТОВ "Лайфселл" з абонентським номером НОМЕР_3 , внаслідок чого сума в розмірі 300 грн. була списана з банківського рахунку ОСОБА_6 . Тим самим ОСОБА_4 умисно таємно викрав вказані 300 грн. ОСОБА_6 , якими розпорядився на власний розсуд.
25 грудня 2015 року о 12 год. 13 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні робочого кабінету "Лабораторія № 2" ТЕЧ військової частини НОМЕР_1 , скориставшись тим, що його дії ніким не помічені, та за ним ніхто не спостерігає, використовуючи свій особистий мобільний телефон, який був підключений до всесвітньої мережі Інтернет, та мобільний телефон, що належить ОСОБА_6 , використовуючи реквізити зазначеної банківської картки, видаючи себе за її власника, заповнив заявку на переказ грошових коштів у еквіваленті 300 грн. з карткового рахунку ОСОБА_6 на свій особистий рахунок оператора мобільного зв`язку ТОВ "Лайфселл" з абонентським номером НОМЕР_3 , внаслідок чого сума в розмірі 300 грн. була списана з банківського рахунку ОСОБА_6 . Тим самим ОСОБА_4 умисно таємно повторно викрав вказані 300 грн. ОСОБА_6 , якими розпорядився на власний розсуд.
17 лютого 2016 року об 11 год. 42 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні робочого кабінету "Лабораторія № 2" ТЕЧ військової частини НОМЕР_1 , скориставшись тим, що його дії ніким не помічені, та за ним ніхто не спостерігає, використовуючи свій особистий мобільний телефон, який був підключений до всесвітньої мережі Інтернет, та мобільний телефон, що належить ОСОБА_6 , використовуючи реквізити зазначеної банківської картки, видаючи себе за її власника, заповнив заявку на переказ грошових коштів у еквіваленті 150 грн. з карткового рахунку ОСОБА_6 на рахунок оператора мобільного зв`язку ТОВ "Лайфселл" з абонентським номером НОМЕР_4 , внаслідок чого сума в розмірі 150 грн. була списана з банківського рахунку ОСОБА_6 . Тим самим ОСОБА_4 умисно таємно повторно викрав 150 грн. ОСОБА_6 , якими розпорядився на власний розсуд.
В той же день о 11 год. 51 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні робочого кабінету "Лабораторія № 2" ТЕЧ військової частини НОМЕР_1 , скориставшись тим, що його дії ніким не помічені, та за ним ніхто не спостерігає, використовуючи свій особистий мобільний телефон, який був підключений до всесвітньої мережі Інтернет, та мобільний телефон, що належить ОСОБА_6 , використовуючи реквізити зазначеної банківської картки, видаючи себе за її власника, заповнив заявку на переказ грошових коштів у еквіваленті 150 грн. з карткового рахунку ОСОБА_6 на рахунок оператора мобільного зв`язку ТОВ "Лайфселл" з абонентським номером НОМЕР_5 , внаслідок чого сума в розмірі 150 грн. була списана з банківського рахунку ОСОБА_6 . Тим самим ОСОБА_4 умисно таємно повторно викрав 150 грн. ОСОБА_6 , якими розпорядився на власний розсуд.
18 лютого 2016 року о 15 год. 25 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні робочого кабінету "Лабораторія № 2" ТЕЧ військової частини НОМЕР_1 , скориставшись тим, що його дії ніким не помічені, та за ним ніхто не спостерігає, використовуючи свій особистий мобільний телефон, який був підключений до всесвітньої мережі Інтернет, та мобільний телефон, що належить ОСОБА_6 , використовуючи реквізити зазначеної банківської картки, видаючи себе за її власника, заповнив заявку на переказ грошових коштів у еквіваленті 300 грн. з карткового рахунку ОСОБА_6 на свій особистий банківський рахунок "Ощадбанк" № НОМЕР_6 , внаслідок чого сума в розмірі 308 грн. із врахуванням комісійного збору була списана з банківського рахунку ОСОБА_6 . Тим самим ОСОБА_4 умисно таємно повторно викрав 308 грн. ОСОБА_6 , якими розпорядився на власний розсуд.
19 лютого 2016 року о 09 год. 48 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні робочого кабінету "Лабораторія № 2" ТЕЧ військової частини НОМЕР_1 , скориставшись тим, що його дії ніким не помічені, та за ним ніхто не спостерігає, використовуючи свій особистий мобільний телефон, який був підключений до всесвітньої мережі Інтернет, та мобільний телефон, що належить ОСОБА_6 , використовуючи реквізити зазначеної банківської картки, видаючи себе за її власника, заповнив заявку на переказ грошових коштів у еквіваленті 600 грн. з карткового рахунку ОСОБА_6 на свій особистий банківський рахунок "Ощадбанк" № НОМЕР_6 , та того ж дня близько 10 год. 50 хв. ОСОБА_4 заповнив заявку на переказ грошових коштів у еквіваленті 120 грн. з карткового рахунку ОСОБА_6 на свій особистий рахунок оператора мобільного зв`язку ПрАТ "Vodafone" з абонентським номером НОМЕР_7 . Внаслідок чого сума в розмірі 733 грн. із врахуванням комісійного збору була списана з банківського рахунку ОСОБА_6 . Тим самим ОСОБА_4 умисно таємно повторно викрав 733 грн. ОСОБА_6 , якими розпорядився на власний розсуд.
В той же день об 11 год. 52 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні робочого кабінету "Лабораторія № 2" ТЕЧ військової частини НОМЕР_1 , скориставшись тим, що його дії ніким не помічені, та за ним ніхто не спостерігає, використовуючи свій особистий мобільний телефон, який був підключений до всесвітньої мережі Інтернет, та мобільний телефон, що належить ОСОБА_6 , використовуючи реквізити зазначеної банківської картки, видаючи себе за її власника, заповнив заявку на переказ грошових коштів у еквіваленті 700 грн. з карткового рахунку ОСОБА_6 на свій особистий банківський рахунок "Ощадбанк" № НОМЕР_6 , внаслідок чого сума в розмірі 712 грн. із врахуванням комісійного збору була списана з банківського рахунку ОСОБА_6 . Тим самим ОСОБА_4 умисно таємно повторно викрав 712 грн. ОСОБА_6 , якими розпорядився на власний розсуд.
22 лютого 2016 року об 11 год. 56 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні робочого кабінету "Лабораторія № 2" ТЕЧ військової частини НОМЕР_1 , скориставшись тим, що його дії ніким не помічені, та за ним ніхто не спостерігає, використовуючи свій особистий мобільний телефон, який був підключений до всесвітньої мережі Інтернет, та мобільний телефон, що належить ОСОБА_6 , використовуючи реквізити зазначеної банківської картки, видаючи себе за її власника, заповнив заявку на переказ грошових коштів у еквіваленті 1000 грн. з карткового рахунку ОСОБА_6 на свій особистий банківський рахунок "Ощадбанк" № НОМЕР_6 , внаслідок чого сума в розмірі 1015 грн. із врахуванням комісійного збору була списана з банківського рахунку ОСОБА_6 . Тим самим ОСОБА_4 умисно таємно повторно викрав 1015 грн. ОСОБА_6 , якими розпорядився на власний розсуд.
23 лютого 2016 року о 13 год. 12 хв. ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні робочого кабінету "Лабораторія № 2" ТЕЧ військової частини НОМЕР_1 , скориставшись тим, що його дії ніким не помічені, та за ним ніхто не спостерігає, використовуючи свій особистий мобільний телефон, який був підключений до всесвітньої мережі Інтернет, та мобільний телефон, що належить ОСОБА_6 , використовуючи реквізити зазначеної банківської картки, видаючи себе за її власника, заповнив заявку на переказ грошових коштів у еквіваленті 500 грн. з карткового рахунку ОСОБА_6 на свій особистий банківський рахунок "Ощадбанк" № НОМЕР_6 , внаслідок чого сума в розмірі 510 грн. із врахуванням комісійного збору була списана з банківського рахунку ОСОБА_6 . Тим самим ОСОБА_4 умисно таємно повторно викрав 510 грн. ОСОБА_6 , якими розпорядився на власний розсуд.
Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинив ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 4178 грн.
Дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч. 2 ст. 185 КК України як повторне таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
4 травня 2016 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні названих злочинів.
16 травня 2016 року між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 укладено угоду про примирення, згідно якої сторони визнають правильність кваліфікацій дій ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України та узгоджують вид і міру покарання ОСОБА_4 : за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.; за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1020 грн. За сукупністю злочинів сторони на підставі ст. 70 КК України узгодили остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів, що становить 1020 грн.
Вирішуючи питання про відповідність цієї угоди вимогам КПК України та закону, суд враховує наступне.
У даному кримінальному провадженні відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення може бути укладена, оскільки злочини, передбачені ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України, є злочинами середньої тяжкості, якими заподіяна шкода лише інтересам потерпілого.
Зміст угоди відповідає вимогам, встановленим ст. 471 КПК України, угода містить передбачені ст. 473 КПК України наслідки її укладення та затвердження, а також наслідки невиконання вимог угоди.
Укладення угоди між підозрюваним ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 є добровільним, на чому наголосили сторони угоди в судовому засіданні та заявили, що вони цілком розуміють наслідки угоди. Для визнання винуватості ОСОБА_4 наявні фактичні підстави.
Узгоджені сторонами вид і міра покарання, у тому числі застосування ст. 69 КК України при визначенні покарання за ч. 2 ст. 185 КК України, відповідають ступеню тяжкості вчинених злочинів, особі підозрюваного, який несудимий, відшкодував завдану шкоду, відсутності обтяжуючих та наявності двох пом`якшуючих покарання обставин, які в сукупності з наведеним істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого. Очевидної неможливості виконання підозрюваним взятих на себе зобов`язань не вбачається.
Потерпілий ОСОБА_6 , підозрюваний ОСОБА_4 , його захисник та прокурор висловили одностайну думку про затвердження угоди про примирення. Потерпілий підтвердив, що завдану шкоду йому відшкодовано, претензій до ОСОБА_4 не має.
Цивільний позов у провадженні не пред`явлено. Відомості про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.
Приймаючи до уваги призначене покарання, поведінку ОСОБА_4 при проведенні досудового розслідування та судового розгляду, підстав для застосування щодо нього запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 469, 471, 474-475 КПК України, суд
у х в а л и в:
Затвердити у кримінальному провадженні № 296/4327/16-к (№ ЄРДР 0000273) угоду про примирення від 16 травня 2016 року між потерпілим ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами угоди покарання:
за ч. 1 ст. 185 КК України у виді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісімсот п`ятдесят гривень;
за ч. 2 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в розмірі шестидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів, що становить одну тисячу двадцять гривень.
На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу в розмірі шестидесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить одну тисячу двадцять гривень.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок протягом тридцяти днів з дня проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирської області. При цьому вирок може бути оскаржений:
підозрюваним, його захисником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;
потерпілим, його представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу;
прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Копія вироку негайно після проголошення вручається підозрюваному та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1