АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/774/16 Справа № 205/1940/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,

представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 ,

обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4, на ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2016 року про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , -

В с т а н о в и л а:
цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 28 ч. 1 ст. 122 КК України, повернуто прокурору в порядку п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, як такий, що не відповідає вимогам закону (а.п. 34 - 37).

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що слідчий складаючи, а прокурор затверджуючи обвинувальний акт відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , не дотримались положень п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, оскільки виклад фактичних обставин кримінального правопорушення здійснений без врахування загальних засад кримінального законодавства України, правова кваліфікація кримінального правопорушення викладена з посиланням на положення статті і частини статті Кримінального кодексу України, які не підлягають застосуванню при визначенні кваліфікації суспільно-небезпечного діяння особи, формулювання обвинувачення ОСОБА_9 та ОСОБА_11 за ч. 1 ст. 122 КК України не узгоджується із диспозицією зазначеної норми кримінального закону, крім того у підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_12 зазначила, що вона здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні на підставі постанови керівника Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 про призначення групи прокурорів, натомість постанови про призначення її процесуальним керівником у кримінальному провадженні прокурор не надала.

Прокурор, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та призначити новий розгляд цього кримінального провадження у суді першої інстанції.

В обґрунтування своєї апеляції прокурор вказує, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст. 291 КПК України і містить усі відомості зазначені у цій статті (а.п. 42-45).

Відповідно до ст. 402 КПК України інші сторони судового провадження заперечення на апеляційну скаргу не подали.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, просив ухвалу суду скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції, виступ потерпілого ОСОБА_7 , його представника адвоката ОСОБА_8 , обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які вважали судове рішення правильним і заперечували проти задоволення апеляційної скарги прокурора, їх виступи в судових дебатах, перевіривши матеріали кримінального провадження в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 291 КПК України, - обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим.

Обвинувальний акт має містити певні відомості, які вказані у ч. 2 ст. 291 КПК України, а також - виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Таким чином, законодавець чітко встановив право суду повернути обвинувальний акт, лише у випадку його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України, зокрема: якщо він містить положення, що суперечать одне одному; містить недопустиму натуралізацію опису злочину; не підписаний слідчим чи не затверджений прокурором; до нього не долучено передбачені законом додатки.

Повернення обвинувального акту прокурору передбачає не формальну невідповідність такого акту вимогам закону, а наявність у ньому таких недоліків, які перешкоджають суду призначити судовий розгляд.

Перевіркою матеріалів провадження встановлено, що вказані судом першої інстанції обставини, не можуть бути підставами для повернення обвинувального акта, оскільки вичерпний перелік цих підстав викладений у ст. 291 КПК України.

Як вбачається зі змісту обвинувального акту в кримінальному провадженні, він містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення та анкетні відомості обвинувачених.

Отже, вимоги апеляційної скарги прокурора є такими, що підлягають задоволенню, оскільки доводи викладені в ухвалі суду першої інстанції, як підстави, які слугували поверненню обвинувального акту не відповідають нормам КПК України, оскільки, як вказувалось вище, його повернення можливе лише у випадку невідповідності акту вимогам ст. 291 КПК України.

За таких обставин, рішення суду про повернення прокурору обвинувального акту є помилковим, а тому ухвала підлягає скасуванню з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження.

Таким чином, згідно зі ст. 409 КПК України, у зв`язку з істотним порушенням кримінального процесуального закону та невідповідності висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, а кримінальне провадження поверненню на новий судовий розгляд у той же суд.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської місцевої прокуратури № 4 задовольнити.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 березня 2016 року про повернення прокурору обвинувального акту стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_10 скасувати.

Матеріали направити до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська для розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду: