Провадження № 1-кп/742/164/16
Єдиний унікальний № 742/2322/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 серпня 2016 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Прилуках кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Велика Дівиця Прилуцького району Чернігівської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, вдівця, пенсіонера, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого (в силу ст.89 КК України),
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
28.05.2016 року близько 9 години ОСОБА_4 , маючи умисел на викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, прибув до ринку «Привіз», розташованого поблизу території залізничного вокзалу у м.Прилуки, де на паркувальному майданчику поряд з лабораторією ветеринарно-санітарної експертизи, скориставшись відсутністю власника та уваги сторонніх осіб, шляхом підбору ключа до замикаючого пристрою, таємно викрав належний ОСОБА_5 велосипед марки «Аіст», вартістю згідно з висновком судово-товарознавчої експертизи станом на момент крадіжки 1036 грн 25 коп. Після цього з місця вчинення злочину зник. В подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив суду, що 28.05.2016 року близько 9 години ранку з паркувального майданчика, розташованого поряд з лабораторією ветеринарно-санітарної експертизи, що на ринку «Привіз», здійснив крадіжку належного ОСОБА_5 велосипеда марки «Аіст» через брак коштів на придбання нового колеса для заміни на велосипеді онука.
Свою вину у скоєному ОСОБА_4 визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненні даного злочину та повідомив, що викрадений ним велосипед було зразу ж повернуто його власниці.

Показання обвинуваченого відповідають всім фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Тому відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, отримавши згоду всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом було з`ясовано, чи правильно розуміють учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм було роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд встановив, що своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України.
Відповідно до ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття.

Відповідно до ст.67 КК України обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 , судом виявлено не було.

Вирішуючи питання про міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує конкретні обставини справи, вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, ступінь тяжкості вчиненого злочину, що не є тяжким, обставину, яка пом`якшує його покарання, за відсутності обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 , а також особу самого обвинуваченого, який раніше не судимий (а.п.34), має посередню характеристику за місцем проживання (а.п.27), досяг пенсійного віку (а.п.25), а також стан його здоров`я, зокрема те, що на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває (а.п.29, 31), у зв`язку з чим суд приходить до висновку про можливість призначення ОСОБА_4 покарання в межах санкції частини статті інкримінованого йому злочину у виді штрафу, оскільки саме такий вид покарання, на думку суду, буде повністю відповідати характеру скоєного ним злочину та його суспільній небезпеці, тому зможе належним чином посприяти виправленню ОСОБА_4 і запобігти вчиненню ним інших злочинів.

Потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов не заявлявся.
Судові витрати у даному кримінальному провадженні за проведення товарознавчої експертизи становлять 351 грн 84 коп. (а.п.37), які підлягать стягненню з обвинуваченого.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, і призначити покарання у виді штрафу розміром п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 не обирати.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати у розмірі 351 (триста п`ятдесят одна) грн 84 коп. за проведення товарознавчої експертизи.
Речовий доказ велосипед марки «Аіст» (а.п.21), який знаходиться на зберіганні у його власниці ОСОБА_5 , - залишити у її законному володінні та розпорядженні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Чернігівської області через Прилуцький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня проголошення даного вироку, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1