Справа № 362/4160/16-к
Провадження № 1-кс/362/487/16
У Х В А Л А

22 серпня 2016 року Слідчий суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області ОСОБА_1 , переглянувши матеріали скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Васильківського відділу поліції ГУНП в Київській області,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на бездіяльність слідчого, якій просить зобов`язати слідчий відділ територіального органу поліції залучити його як потерпілого до кримінального провадження, відмомості про яке внесено до ЄРДР 28.05.2016 р. стосовно громадянки ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 190 КК України за його заявою на підставі ухвали слідчого судді Васильківським ВП ГУ НП Київської області, оскільки слідчим йому не було видано пам`ятку про процесуальні права і обов`язки потерпілого, посилаючись на статтю 55 КПК України.

Перевіривши матеріали скарги, з урахуванням положень Глави 26 КПК України, якою чітко визначено порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування, приходжу до наступних висновків.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди.

Частина перша статті 303 КПК України встановлює вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені на досудовому провадженні.

Натомість, заявником не дотримано норм процесуального закону в цій частині та заявлено вимоги, які не передбачені ст. 303 КПК України.

Оскільки скарга за формою і змістом суперечить положенням КПК України, слідчий суддя позбавлений можливості вирішити по суті питання щодо її задоволення.

Відповідно до частини другої статті 55 КПК України, права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого.

Частина п`ята статті 55 КПК України передбачає, що за наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Отже, згідно із наведеною нормою кримінального процесуального закону права і обов`язки потерпілого у кримінальному провадженні № 120 161 101 400 013 55 виникли у ОСОБА_2 з моменту подання заяви про вчинення щодо нього кримінального правопорушення,

При цьому слід зазначити, що заявником не підтверджено і не зазначено і не наведено доказів на підтвердження факту винесення слідчим постанови про відмову у визнанні ОСОБА_2 потерпілим у кримінальному провадженні № 120 161 101 400 013 55.

Тобто, з урахуванням змісту вказаної статті КПК України та відсутності обов`язку прийняття процесуального документу про визнання особи потерпілою, вважаю, що скаргу необхідно повернути особі, яка її подала.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 303, 304 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

Скаргу скарги ОСОБА_2 на бездіяльність слідчого Васильківського відділу поліції ГУНП в Київській області повернути особі, яка її подала.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому КПК України.

Ухвалу може бути оскаржено безпосередньо до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня отримання особою копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1