Справа № 716/1271/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24.10.2016 року Заставнівський районний суд Чернівецької області в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Заставна кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за №0000279 від 01.09.2016 року на підставі обвинувального акту та угоди про примирення між підозрюваним та потерпілим в кримінальному провадженні за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця уродженця с. Дихтинець Путильського району Чернівецької області, з неповною середньою освітою, не працюючого, одруженого, має на утриманні 3-х малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 біля 22 год. 30 хв. 31 серпня 2016 року, переслідуючи корисливу мету направлену на таємне викрадення чужого майна, умисно, шляхом вільного доступу, із території поблизу домогосподарства ОСОБА_6 в с. Бабин Заставнівського району Чернівецької області, таємно викрав коня червоного кольору, вартістю 20 000 грн., який належить ОСОБА_5 жителю с. Бабин Заставнівського району Чернівецької області та з викраденим з місця події зник в результаті чого завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 20000 грн. 00 коп.

Своїми діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1ст. 185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Під час досудового розслідування між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 досягнуто та підписано угоду від 19.09.2016 року про примирення на тих умовах, що ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість в таємному викраденні чужого майна, добровільно відшкодував матеріальну шкоду.

Сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_4 за ст.185 ч.1 КК України у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим та підозрюваним, суд виходить з наступного.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, про що щиро розкаявся. Також пояснив суду, що угоду він уклав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі.

ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_5 просили суд затвердити зазначену угоду.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити дану угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним, оскільки вона не суперечить вимогам кримінального та кримінального процесуального законодавства.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, а саме: таємне викрадення чужого майна, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Кваліфікація вчиненого ОСОБА_4 злочину за ст.185 ч.1 КК України є вірною і не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжкий злочин, ніж той, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що підозрюваний та потерпілий повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення щодо якого визнає себе винуватим ОСОБА_4 , цілком розуміють свої права визначені п.1 ч. 4 та п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, а також наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, суд вважає, що умови угоди про примирення між підозрюваним та потерпілим, її форма та зміст відповідають вимогам КПК та КК України, відповідно наявні всі правові підстави для затвердження цієї угоди.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Укладення угоди було добровільним і ОСОБА_4 має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує умови угоди про примирення, укладеної 19.09.2016 року між підозрюваним та потерпілим і узгоджену сторонами міру покарання, вважає, що таке покарання слід йому призначити з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, всіх обставин справи, які пом`якшують його покарання, а саме щирого каяття активного сприяння розкриттю злочину та добровільного відшкодування завданої шкоди, а також з врахуванням особи обвинуваченого.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України.

Керуючись ст.ст.314, 370, 374, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 19.09.2016 року в м. Заставна у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000279 від 01.09.2016 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Речовий доказ: коня червоного кольору, переданого на зберігання ОСОБА_5 залишити останньому за належністю.

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку відповідно до ч.1 ст. 473 КПК України, до апеляційного суду Чернівецької області через Заставнівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя ОСОБА_7