У Х В А Л А

Справа № 183/391/16

№ 1-кп/183/337/16

25 лютого 2016 року м. Новомосковськ
Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю :

секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002706 відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що 13.11.2015 року близько 12 год. 00 хв., знаходячись разом зі своєю дружиною ОСОБА_4 за місцем спільного проживання по АДРЕСА_1 , в ході сварки з приводу подружніх взаємовідносин, діючи умисно, наніс ОСОБА_4 один удар долонею правої руки в область нижньої щелепи зліва, спричинивши останній тілесні ушкодження у виді струсу головного мозку, синця в області нижньої щелепи зліва, які в сукупності відносяться до легкого ступеню тяжкості з короткочасним розладом здоров`я тривалістю понад 6 днів, але не більше 21 дня. Після цього ОСОБА_7 схопив ОСОБА_4 руками в області плечей, спричинивши останній тілесне ушкодження у виді синця на лівому плечі, яке відноситься до легкого ступеню тяжкості.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 просив задовольнити подану ним 23.02.2016 року до суду заяву про звільнення його на підставі ст. 45 КК України від кримінальної відповідальності за вчинений злочин. В обґрунтування заяви посилався на те, що він вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, щиро розкаявся у вчиненому та шкодує про це, шкода злочином не спричинена.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 попросив пробачення у потерпілої та пояснив, що визнає факт нанесення ним одного удару потерпілій долонею руки в область щелепи, жалкує про те, що так сталося. Щодо тілесного ушкодження у виді синця на плечі потерпілої зазначив, що не причетний до цього та згодом на запитання суду висловився не впевнено з приводу визнання своєї вини в цій частині. Потерпіла не заявляла до нього будь-яких вимог матеріального характеру, оскільки на лікуванні взагалі не перебувала.

Потерпіла ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення заяви обвинуваченого та пояснила, що останній жодним чином не розкаявся у вчиненому, вибачився перед нею лише публічно в суді, вину свою повністю не визнає. Матеріальна та моральна шкода їй не відшкодована обвинуваченим, у зв`язку із чим нею подано до суду цивільний позов у цьому провадженні.

Представник потерпілої ОСОБА_5 заперечував проти задоволення заяви обвинуваченого та пояснив, що останній на досудовому розслідуванні не сприяв розкриттю злочину, обвинувачений фактично не розкаявся у вчиненому, оскільки не визнає свою вину у повному обсязі, і подання ним вказаної заяви має на меті лише уникнути відповідальності за вчинене.

Прокурор ОСОБА_3 заперечував проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України, оскільки на досудовому розслідуванні та в суді обвинувачений не визнавав свою вину у повному обсязі. Потерпілою заявлено цивільний позов до обвинуваченого, тому підстав для задоволення його заяви не має.

Захисник ОСОБА_6 підтримав заяву обвинуваченого.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, який, відповідно до ст. 12 КК України віднесено до злочину невеликої тяжкості. Із пояснень обвинуваченого в судовому засіданні суд вбачає, що він фактично визнає свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні частково. Під щирим розкаянням розуміється визнання особою факту вчинення злочину, дійсне, відверте визнання своєї провини у вчиненому, щирий жаль з приводу цього та осуд своєї поведінки. Також, потерпілою заявлено до обвинуваченого цивільний позов про відшкодування спричиненої їй матеріальної та моральної шкоди, що свідчить про відсутність підстав для застосування положень ст. 45 КК України.

За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні заяви ОСОБА_7 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 285-288 КПК України, суд,
п о с т а н о в и в :
В задоволенні заяви обвинуваченого ОСОБА_7 про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 45 КК України у зв`язку з дійовим каяттям, відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1