АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,
потерпілих ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Деснянського районного суду м. Києва від 23 червня 2016 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 23 червня 2016 року,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та призначено йому покарання у виді 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів строком на 3 роки. Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної силу змінено з домашнього арешту на тримання під вартою в Київському СІЗО Управління ДПСУ в м. Києві та Київській області, взявши його під варту в залі суду.

Судом визнано доведеним, що ОСОБА_6 12 квітня 2016 року близько 23 год. 45 хв., керуючи технічно-справним автомобілем «Меrcedes-Benz E 280», д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині мосту Московського зі сторони вул. Бальзака в напрямку пр. Г. Сталінграду в м. Києві в порушення вимог п.п. 2.3 «б», 2.9 «а», 12.1, 12.3, та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України в стані алкогольного сп`яніння; зі швидкістю 130-140 км/год, що перевищує максимально допустиму швидкість руху на даній ділянці в 40 км/год; не вибрав безпечну швидкість керованого ним автомобіля, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; проявив неуважність до дорожньої обстановки та її зміни при виникненні перешкоди у вигляді знаків 1.37 і 4.8 Правил дорожнього руху України, встановлених на проїзній частині, яку він об`єктивно спроможнім був виявити, а також вертикальну рампу зі світло відбиваючими елементами і миготливими ліхтарями, встановлену на причепі «БЗП 7-02» д.н.з. НОМЕР_2 , яка сигналізувала про ділянку проведення дорожніх робіт; не вжив заходів до зменшення швидкості аж до зупинки керованого ним автомобіля, а продовжив рух далі, внаслідок чого навпроти електроопори № 33 на проїзній частині мосту Московського в м. Києві здійснив наїзд на вказані дорожні знаки, задню частину причепа «БЗП 7-02» д.н.з. НОМЕР_2 , що стояв у зчепленні із автомобілем «ГАЗ-3307» д.н.з. НОМЕР_3 , та пішохода ОСОБА_10 , який знаходився поряд з автомобілем.

Згідно даних судово-медичної експертизи (висновок експерта № 915/2 від 20.04.2016) в результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_10 отримав тяжкі тілесні ушкодження, від яких загинув на місці пригоди; між спричиненими ОСОБА_10 тілесними ушкодженнями та наслідками його смерті є прямий причинний зв`язок.

Порушення обвинуваченим ОСОБА_6 вимог п.п. 2.3 «б», 2.9 «а», 12.1, 12.3, та 12.9 «б» Правил дорожнього руху України знаходяться у прямому причинному зв`язку з виникненням вказаної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками - смертю потерпілого ОСОБА_10 .

Відповідно до даних висновку експерта № 307ат від 21.03.2016 автотехнічної експертизи, на момент огляду автомобіля «Меrcedes-Benz E 280» д.н.з. НОМЕР_1 несправностей технічного стану гальмівної системи та рульового керування не виявлено, а виявлено несправності технічного стану ходової частини, які виникли в процесі ДТП.

Згідно з даними висновку автотехнічної експертизи (висновок експерта №384ат від 23.05.2016), в ситуації, що склалась на дорозі, водій автомобіля «Меrcedes-Benz E 280» д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_6 повинен був керуватися вимогами пунктів: 12.2, 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України; ОСОБА_6 з моменту виникнення небезпеки для його руху мав технічну можливість уникнути наїзд на перешкоду, а саме на нерухомий причеп «БЗП» д.н.з. НОМЕР_2 та пішохода ОСОБА_10 шляхом застосування екстреного гальмування.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та доведеність винності ОСОБА_6 ,порушує питання про зміну вироку Деснянського районного суду м. Києва від 23 червня 2016 року в частині призначеного покарання, просить призначити ОСОБА_6 основне покарання у виді 3 років позбавлення волі і звільнити його від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік.

Свої вимоги захисник ОСОБА_7 обґрунтовує тим, що вирок суду в частині призначення основного покарання в розмірі 5 років позбавлення волі є необґрунтованим та занадто суворим, не відповідає вимогам ч. 2 ст. 65 КК України; суд першої інстанції призначив покарання вище від найнижчої межі і вище половини розміру вищої межі санкції кримінального закону, який передбачає інкриміноване кримінальне правопорушення; судом визнанно та враховано наявність таких обставин, які пом`якшують покарання: щире каяття, добровільне часткове відшкодування завданого збитку, а також те, що обвинувачений вперше притягується до кримінальної відповідальності, характеризується позитивно, має на утриманні малолітнього сина; обставиною, що обтяжує покарання, судом визнано вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, потерпілих, які незаперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили вирок суду першої інстанції змінити, призначити покарання із застосуванням ст. 75 КК України, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за обставин, викладених у вироку, є правильним, обґрунтованим, і в цій частині ніким по справі не оспорюється.

З огляду на доведеність винності вірною є й кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 286 КК України.

Призначаючи покарання суд першої інстанції у відповідності до ст. 65 КК України з урахуванням тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особи обвинуваченого ОСОБА_6 , конкретних обставин вчинення кримінального правопорушення,думки потерпілих, враховуючи обставини, що пом`якшують покарання, в тому числі й ті, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, встановивши обставину, що обтяжує покарання стан алкогольного сп`яніння, дійшов законного та обґрунтованого висновку про призначення ОСОБА_6 покарання у межах санкції, ч. 2 ст. 286 КК України у виді позбавлення волі строком на п`ять років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки, належним чином вмотивувавши своєрішення у вироку.

Таке покарання, на думку колегії суддів, відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особі обвинуваченого та буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень.
Посилань на інші обставини, які були б підставами для пом`якшення йому покарання у виді позбавлення волі та застосування положень ст. 75 КК України у апеляційній скарзі захисника не наведено.
Підстав для зміни вироку, передбачених ст. 409 КПК України, з наведених обвинуваченим та його захисником мотивів, колегією суддів не встановлено, а тому апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Деснянського районного суду м. Києва від 23 червня 2016 року щодо ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 - без задоволення.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

_______________ ______________ ______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/1510/2016 Категорія: ч. 2 ст.286 КК України
Головуючий у 1-ій інстанції: ОСОБА_11
Доповідач: ОСОБА_1