"19" жовтня 2016 р. Справа № 363/3756/16-к
УХВАЛА

19 жовтня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Вишгороді обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001003 щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 187 КК України,

встановив:
строк дії ухвали цього ж суду від 26 серпня 2016 року про тримання обвинуваченого ОСОБА_4 під вартою згідно вимог ст. 197 КПК України закінчується 23 жовтня 2016 року.

Відповідно до вимог ст.ст. 197 і 331 КПК України незалежно від наявності клопотання суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу закінчення цього строку.

Заслухавши прокурора, який висловився про необхідність продовження тримання особи під вартою, обвинуваченого, який проти цього заперечив, посилаючись на ускладнені сімейні обставини, вагітність неповнолітньої доньки, смерть батька, а також захисника обвинуваченого, дослідивши наявні матеріали, суд дійшов наступного.

Так, ОСОБА_4 ґрунтовано обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину розбійного нападу із застосуванням небезпечного насильства, будучи раніше судимим за вчинення особливо тяжкого злочину проти життя і здоров`я, який відбував покарання в місцях позбавлення волі й на початку 2016 року звільнився на підставі ч. 5 ст. 72 КК України.

Підтвердженні дані про суспільно-корисну діяльність обвинуваченого суду не представлено, який пояснив, що на території Вишгородського району знаходився на заробітках, постійно проживає за межами Київської області.

При цьому суд також ураховує характер інкримінованого злочину, конкретні обставини його вчинення групою осіб, ступінь його тяжкості, розмір завданої шкоди, характер вчинених злочинних і насильницьких дій проти потерпілого. Зі справи також вбачається, що обвинувачений з місця події втік і затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

Відтак по справі судом встановлено наявність ризиків ухилення обвинуваченого від суду, перешкоджання кримінальному провадженню, продовження вчинення правопорушень, і вказані ризики, які стали підставою для тримання під вартою обвинуваченого до цього часу все ще є актуальними.

Водночас належні гарантії та міцні соціальні зв`язки обвинуваченого, які б переважали вказані ризики, судом не встановлено.

Твердження обвинуваченого про ускладнені сімейні обставини не переважають згаданих вище ризиків й самі по собі підставою для обрання менш суворого запобіжного заходу бути не можуть.

За викладених обставин, суд вважає, що продовження строку тримання обвинуваченого під вартою на два місяці не є значним в розумінні встановлення балансу інтересів судового розгляду й обмежень прав особи на вільне пересування. Такий строк тримання під вартою суд вважає прийнятним і виправданим для втручання в права і свободи обвинуваченого.

Підстав для обрання альтернативного запобіжного заходу судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 331, 372 КПК України,

ухвалив:

продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Київському слідчому ізоляторі № 13 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у м. Києві та Київській області до 23 грудня 2016 року включно.
Строк продовження дії існуючої міри запобіжного заходу слід відраховувати з 23 жовтня 2016 року.
Проведення підготовчого судового засідання відкласти на 14 год. 28 жовтня 2016 року, на яке викликати відсутніх учасників судового процесу.

Ухвала згідно вимог ч. 2 ст. 392 і ч. 5 ст. 532 КПК України не може бути оскарженою і набирає законної сили з моменту її проголошення.

Суддя