Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/5918/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 березня 2016 року Подільський районний суд м. Києва

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
представника потерпілих ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,
захисника ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Києва кримінальне провадження №0002399, яке надійшло від старшого прокурора прокуратури Подільського району м. Києва ОСОБА_4 з обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Чернігівської області, Коропського району, смт. Понорниця, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не судимого, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, працюючого у таксі "Народне", водієм, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
21.02.2015 року, приблизно о 02 год. 00 хв., за адресою м. Київ, вул. Сирецька, 108 у ОСОБА_8 та невстановленої слідством особи, з корисливих мотивів виник умисел спрямований на вчинення нападу з метою заволодіння майном ОСОБА_5 .
З метою реалізації цього свого злочинного наміру ОСОБА_8 вступив у попередню змову з невстановленою слідством особою, спрямовану на вчинення нападу на ОСОБА_5 та заволодіння його майном, із застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я.
Діючи на виконання свого злочинного наміру, 21.02.2015 року приблизно о 02 год. 00 хв., знаходячись у вказаному місці та часі, ОСОБА_8 спільно з невстановленою слідством особою застосовуючи фізичну силу витягнули ОСОБА_5 з автомобіля, після чого ОСОБА_8 наніс декілька ударів в область голови останнього від чого той впав. Після цього, ОСОБА_8 та невстановлена слідством особа ногами стали наносити удари в область тулубу та верхніх і нижніх кінцівок потерпілого ОСОБА_5 , який лежав на землі, чим застосували щодо останнього насильство, яке є небезпечним для життя та здоров`я вказаного потерпілого.
Після цього, ОСОБА_8 заволодів майном, що було у ОСОБА_5 , а саме з рук вирвав сумку з ноутбуком «Apple MacBook» 13 дюймів, вартість якого складала 10 400 грн. та заламавши ліву руку ОСОБА_5 , зняв з неї годинник «Патек Філіп», вартість якого складала 17 000 грн., а з правої кишені джинсів в які був одягнений останній, витягнув мобільний телефон «Garmin-Asus A10», вартість якого складала 866 грн. 66 коп. Всім цим майном він заволодів.
Відповідно до висновку експерта №551 від 26.02.2015 року при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_5 та вивченні медичної документації на його ім`я виявлені наступні тілесні ушкодження:
а) закрита травма грудей: синець в правій надключичній ділянці з переходом в проекцію правої ключиці, на передню поверхню правого плечового суглоба, грудей в проекцію 2-го 4-го ребер та грудини, доходячи до передньої середини лінії тіла, перелом акроміального кінця правої ключиці з незначним зміщенням уламків;
б) синці: в на передньо-внутрішній поверхні лівого колінного суглоба 1, в ділянці чола справа з переходом в праву надбрівну ділянку, в проекцію «хвостової» частини правої брови, на верхню повіку правого ока у внутрішній куточок -1;
в) садно на тильній поверхні правої кисті в проекції 3-го п`ясно-фалангового суглоба.
Вказані ушкодження спричинені тупим (тупими) предметом (предметами), що не відобразили в собі характерних властивостей травмуючого (травмуючих) предмета (предметів), за давністю утворення, враховуючи їх морфологічні особливості, можуть відповідати даті вказаній в постанові, тобто 21.02.2015 року.
Характер ушкоджень зазначеного у підпункті а) (перелом з ознаками зміщення уламків) свідчить про те, що як відновлення анатомічної цілісності правої ключиці так і власне функції правої верхньої кінцівки буде спостерігатися у термін понад 21 добу і саме з цього терміну необхідно обчислювати строки тривалості розладу здоров`я, тому є підстави стверджувати, що тілесні ушкодження зазначені у підпункті а) «Підсумків» відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я), відповідно до пп. 4.6. та 2.2.1.в) вищезазначених "Правил".
Тілесні ушкодження вказані у підпунктах б) та в) "Підсумків", відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я), відповідно пп. 4.6 та 2.3.4 вищезазначених "Правил".
Заволодівши годинником «Патек Філіп» та мобільним телефоном «Garmin-Asus A10», які належать ОСОБА_5 , а також ноутбуком «Apple MacBook», який ОСОБА_5 не належав, а лише перебував у його користуванні, ОСОБА_8 спільно з невстановленою особою спричинили матеріальної шкоди на загальну суму 28 266 грн. 66 коп., після чого з місця злочину втекли, а майном, яким заволоділи розпорядились на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України не визнав та показав, що у той час він працював таксистом у таксі "Народне". 21.02.15 вночі він перебував на зміні та одержав замовлення на послуги таксі. В якості пасажирів до його таксі у той час сіли ОСОБА_5 і ОСОБА_10 , яких він до цього не знав. У процесі поїздки між ним та вказаними пасажирами, які вели себе неадекватно, з огляду на стан сп`яніння, виник конфлікт, у процесі якого ОСОБА_5 наніс йому удар по голові. Після цього він зупинив таксі і запропонував вищевказаним особам покинути його таксі. На ці його дії вказані особи, зокрема, ОСОБА_5 , забрав ключі від замка запалення його таксі та вийшли з нього. Далі між ним та вказаними пасажирами продовжився конфлікт, в процесі якого він просив їх повернути ключі, ОСОБА_5 вдарив його, на, що він у відповідь вдарив останнього. Також його намагався вдарити і ОСОБА_10 . У подальшому протягом 5 хвилин між ними відбулась бійка. Цей конфлікт бачили багато людей, які зібралися навколо них. ОСОБА_5 і ОСОБА_11 продовжували поводити себе неадекватно, падали на землю, кидалися на проїжджаючі автомобілі. У процесі конфлікту приїжджали працівники міліції, яких він викликав, які намагалися забрати ключі, однак їм це не вдалося і вони повідомили йому, щоб він сам повертав ключі та покинули місце конфлікту. Окрім того, на місце цього конфлікту приїхали його колеги з таксі, серед них і ОСОБА_12 , яких він викликав за допомогою спеціальної програми «Байкал». ОСОБА_12 повідомив, що має можливості замінити замки в його автомобілі, якщо ключі не знайдуться, однак це буде коштувати грошей. У подальшому за пропозицією ОСОБА_12 , ОСОБА_5 і ОСОБА_10 добровільно сіли до автомобіля його колеги таксиста, якого він не знає, та вони (він ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та інші таксисти прізвищ, яких він не знає) разом із ОСОБА_5 і ОСОБА_10 на декількох автомобілях таксі від`їхали від місця попереднього конфлікту на відстань близько 1,5 км. У подальшому ОСОБА_12 вивів ОСОБА_5 і ОСОБА_10 з автомобіля та повідомив, що нові замки та ключі від його ( ОСОБА_8 ) автомобіля, які були ними викрадені будуть коштувати грошей та зажадав від них відшкодування. Останні повідомили, що грошей у них немає. Після цього ОСОБА_10 повідомив, що в якості відшкодування може надати свій мобільний телефон. Крім того, він ( ОСОБА_10 ) запропонував ОСОБА_5 передати їм в якості відшкодуванні ноутбук, який був при ньому. Останній не хотів віддавати ноутбук, але все ж віддав. Ці речі були покладені в автомобіль, на, якому приїхав ОСОБА_12 . Після цього потерпілі пішли. Зранку ключі від його автомобіля знайшли охоронці і їм повернули. У подальшому він із ОСОБА_12 поїхали на радіоринок та останній кудись пішов із речами, які їм передали потерпілі та повернувся без них і передав йому 3 500 гривень, повідомивши, що це відшкодування моральної шкоди за вказаний інцидент. Коли ОСОБА_12 йшов із речами потерпілих на радіо ринок він усвідомлював, що той іде їх продавати. Також він наголошував на тому, що речі потерпілі віддали добровільно, при цьому віддали лише мобільний телефон та ноутбук. Інших речей вони не віддавали їм та ніхто нічого в них не забирав. Ніякого годинника останні їм не передавали. Також обвинувачений наголошував, що він по відношенню до потерпілих не застосовував будь-якого примусу та насильства, за виключенням декількох ударів, які були застосовані в якості самозахисту під час першого конфлікту, ще до того, як приїхали працівники міліції, однак від цих ударів потерпілі не могли зазнати таких тілесних ушкоджень, які в них були виявлені. Звідки в них утворились інші тілесні ушкодження він пояснити не зміг.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_8 вина останнього у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України повністю підтверджується наступними доказами, які підтверджують встановлені судом обставини, зокрема.

Показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який у суді повідомив, що до вказаних подій він ОСОБА_8 не знав, підстав його обмовляти немає. 21.02.15 вночі він із своїм колегою по роботі ОСОБА_10 для поїздки по домівках викликали таксі. Не дивлячись на те, що вони повертались з корпоративу він наголошував, що вони із ОСОБА_10 були майже тверезі. Особисто він у той вечір випив декілька келихів вина. ОСОБА_10 теж не виглядав п`яним. За їх викликом на автомобілі таксі приїхав ОСОБА_8 . Під час поїздки йому дійсно не сподобалось, як останній їх віз, зокрема, як йому здалось він заблукав, кружляв по вулицях, а тому він із цього приводу зробив ОСОБА_8 коректне зауваження. Після цього, коли вони їхали по вулиці О.Теліги ОСОБА_8 зупинив автомобіль та повідомив їм, щоб вони виходили. Вони підкорились його вимозі та вийшли з автомобіля ОСОБА_8 й пішли в сторону зупинки громадського транспорту. ОСОБА_8 навіть не взяв плату за частину проїзду, не дивлячись на те, що він пропонував розплатитись. У подальшому їх наздогнав ОСОБА_8 , який почав лаятись та звинувачувати їх у крадіжці ключів від замку запалення від його автомобіля. Він наголошував, що ніякого ключа від автомобіля ОСОБА_8 не забирав і не бачив, що ОСОБА_10 забирав вказаний ключ. Вони про це повідомили ОСОБА_8 , однак це його не задовольнило і він почав штовхати їх та здійснювати галас. У подальшому приїхала міліція, якій ОСОБА_8 повідомив про факт крадіжки ними ключа. Аналогічно вони повідомили й представникам міліції, що не брали ключа і ті невдовзі поїхали. На місце вказаного конфлікту приїхали також колеги ОСОБА_8 , таксисти. Після того, як міліція поїхала до них із ОСОБА_10 підійшли ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , якого він теж не знав до цих подій, і вони вимагали компенсацію за викрадений ключ, а потім повідомили, що треба їх відвезти в інше місце ї «вибивати» компенсацію за викрадені ключі. У подальшому ОСОБА_8 разом із іншим невідомим таксистом заштовхали його у автомобіль. Також проти волі заштовхали й ОСОБА_10 у автомобіль та відвезли у менш людне місце яке було неподалік. Там, його із застосуванням сили ОСОБА_8 витягнув із автомобіля. Також він бачив, як ОСОБА_12 витягнув із автомобіля ОСОБА_10 . Після того, як ОСОБА_8 витягнув його з автомобіля він почав разом із ще одним невстановленим таксистом наносити йому удари руками й ногами по різним частинам тіла. Від ударів він впав не землю і нападники продовжили побиття. У подальшому ОСОБА_8 зірвав у нього з руки годинник «Патек Філіп», забрав ноутбук «Макбук» і мобільний телефон «Асус» і зарядний пристрій до ноутбуку. Після цього до них підійшов ОСОБА_12 із ОСОБА_10 і перший наказав їм тікати, що вони із ОСОБА_10 і зробили. Добігли вони до автомобільної заправки й попросили викликати міліцію. Він наголошував, що всі тілесні ушкодження, які були в нього виявлені під час медичного освідування він одержав від побиття ОСОБА_8 та іншої особи саме при заволодінні майном, оскільки під час першого конфлікту на вулиці О.Теліги ОСОБА_8 лише штовхнув його і він вдарився плечем і від цього був лише синець, а решту тілесних ушкоджень він зазнав при заволодінні його майном, коли ОСОБА_8 з іншою невстановленою особою наносили йому удари. Також потерпілий повідомив, що годинник «Патек Філіп», яким заволодів ОСОБА_8 йому подарував дядько із США, який у подальшому повідомив, що коштує такий годинник 17 000 гривень. Підтверджуючих вартість указаного годинника документів у нього немає. Крім того, потерпілий наголошував, що діяв ОСОБА_8 із невідомою особою разом із якою наносив йому тілесні ушкодження злагоджено.

Показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка у суді повідомила, що ОСОБА_5 і ОСОБА_10 являються її колегами по роботі. 20.02.15 у них на роботі був корпоратив. Під час цього корпоративу останні багато спиртного не вживали, випили трохи вина. Уночі їй зателефонували ОСОБА_5 і ОСОБА_10 , які повідомили, що їх пограбували таксисти та забрали майно, серед іншого і її ноутбук «Макбук», який взяв у тимчасове користування напередодні ОСОБА_5 . Під час цієї нічної розмови із обома потерпілими вона по голосам чула, що вони були тверезі і налякані. Охарактеризувала потерпілих, як порядних людей, які не зловживали алкоголем.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , який у суді повідомив, що до вказаних подій він ОСОБА_8 і ОСОБА_13 не знав, підстав їх обмовляти немає. 21.02.15 вночі він із своїм колегою по роботі ОСОБА_5 їхали на таксі додому. За кермом таксі був ОСОБА_8 . Під час поїздки виникла словесна перепалка між ними та ОСОБА_8 , у зв`язку із тим, що останній, блукав по вулицях і на їх думку неякісно надавав послуги таксі. У подальшому ОСОБА_8 , не довізши їх до кінцевого місця призначення, висадив на вул. О.Теліги. Коли вони після цього йшли до зупинки ОСОБА_8 наздогнав їх та почав вимагати повернути ключі від замку запалення його автомобіля. Ані він, ані ОСОБА_5 ці ключі не брали, про, що повідомили ОСОБА_8 . У зв`язку із галасом, який здійснявся зібрались люди, серед яких і таксисти, яких викликав ОСОБА_8 , серед, яких був і ОСОБА_12 . Потім приїхала міліція і останнім вони теж повідомили, що ніяких ключів не брали. Коли міліція поїхала ОСОБА_8 , ОСОБА_12 та ще один невідомий таксист, який приїхав на підмогу ОСОБА_8 примусово затягнули їх до автомобіля та відвезли у більш безлюдне місце, неподалік від місця першочергового конфлікту. Там, його з автомобіля витягнув ОСОБА_13 , який почав примушувати його віддати гроші або майно, однак при цьому не бив. Також він бачив, як ОСОБА_8 та інший невідомий таксист витягнули ОСОБА_5 кинули на землю та почали бити. В цей час у нього ( ОСОБА_10 ), без нанесення тілесних ушкоджень, забирав майно ОСОБА_12 . Коли їх пограбували він підійшов до ОСОБА_5 і їх обох відпустили. В той час, коли вони йшли ОСОБА_5 повідомив, що у нього ОСОБА_8 забрав годинник, ноутбук та мобільний телефон. Особливо він жалкував за годинником, повідомивши, що цей годинник йому подарував дядько із США. Потім вони на автомобільній заправці викликали міліцію і розповіли про обставини нападу на них з боку таксистів. Указаний свідок наголошував, що вони не були в стані сп`яніння. До цього дійсно в них на роботі був корпоратив, однак вони із ОСОБА_5 випили по декілька келихів вина і були майже тверезими.

Показаннями свідка ОСОБА_14 , яка у суді повідомила, що вона проживає у будинку АДРЕСА_3 . Ані обвинуваченого, ані потерпілих до цих подій не знала підстав обмовляти останніх або виправдовувати немає. Вночі 21.02.15 вона перебувала вдома і на вулиці почула крики й визирнула у вікно. Там, побачила скупчення людей і автомобілі. Одного з цих людей повалили на землю та били, серед іншого і по обличчю. Бачила як чоловіки виривали якісь речі у чоловіка якого били. Побачивши це вона викликала міліцію. Потім спостерігала, як чоловік якого били та ще один чоловік пішли від місця побиття, а інші на автомобілях поїхали. Облич осіб, які били та якого били вона не розгледіла.

Показаннями свідка ОСОБА_15 , який у суді повідомив, що він працює охоронцем у магазині «АТБ». 21.02.15 вночі він перебував на зміні разом із ОСОБА_16 . Під час цього забіг покупець та повідомив, що на вулиці сутичка між таксистом та пасажирами. Вони вибігли на вулицю і бачили конфлікт між ОСОБА_8 і двома чоловіками. Всіх учасників цього конфлікту він до цього не знав. ОСОБА_8 вимагав від цих двох чоловіків повернути ключі від його автомобіля. На його думку ці два хлопці були п`яні. Під час цих подій він не бачив, щоб хтось бив цих двох чоловіків. Під час цих подій приїхали працівники міліції і після цього він пішов. ОСОБА_8 залишив свій номер телефону та попросив вранці подивитись ключі. Вранці наступного дня ключі він знайшов неподалік від місця цього конфлікту і в цей же день приблизно о 8.30 по телефону повідомив про це ОСОБА_8 та повернув їх йому ж одразу. При ньому у вказаних чоловіків майно не забиралось. Він бачив у руках одного з них сумку від ноутбуку, чи був там ноутбук він не знає, а у іншого телефон.

Показаннями свідка ОСОБА_16 , який у суді повідомив, що він працює охоронцем у магазині «АТБ». 21.02.15 вночі він перебував на зміні. Під час чергування він вночі почув на вулиці галас і вийшов на вулицю. Бачив конфлікт між ОСОБА_8 і двома чоловіками. Всіх учасників цього конфлікту він до цього не знав. ОСОБА_8 бігав за цими двома чоловіками, а останні тікали від нього. Йому здалося, що ці два хлопці були п`яні. Зі змісту криків осіб він зрозумів, що ОСОБА_8 звинувачував цих двох чоловіків у крадіжці ключів від його автомобіля. В той час, як він спостерігав за розвитком цих подій він не бачив, щоб хтось бив цих двох чоловіків. Під час цих подій приїхали працівники міліції і після цього він пішов. Як йому відомо вранці наступного дня ключі ОСОБА_8 були знайдені неподалік від місця цього конфлікту і повернуті ОСОБА_8 . При ньому у вказаних чоловіків майно не забиралось, їх ніхто не бив і вони нікого не били.

Показаннями свідків ОСОБА_17 і ОСОБА_18 , які у суді повідомили, що у той період вони працювали патрульними інспекторами міліції Шевченківського РУ ГУ МВС України в м.Києві. 21.02.15 вони у складі групи патруля виїжджали за викликом на вулицю О.Теліги у м.Києві. Приїхавши на місце вони з`ясували, що конфліктують таксист та два пасажири чоловічої статі, які як їм здалося були п`яні, однак поводили себе адекватно спокійно, ні на кого не кидалися. Зокрема, як повідомив ОСОБА_8 , який був таксистом ці два пасажири, яких він підвозив, забрали в нього ключі від замку запалення автомобіля та не повертають їх. Вказані два чоловіки заперечували цей факт. При цьому вони перевірили чи немає при них цих ключів і їх не виявили. На місці конфлікту було багато людей, у тому числі приїхали інші таксисти. Всі шукали ключі. Тілесних ушкоджень на цих двох пасажирах вони не бачили. У їх присутності бійки не було. У одного з пасажирів була сумка з ноутбуком. Після цього вони поїхали, а всі учасники конфлікту залишились на місці.

Показаннями свідка ОСОБА_12 , який будучи допитаним у суді повідомив, що він працює таксистом. 21.02.15 уночі він у той час, коли надавав послуги таксі одержав по рації сигнал тревоги «Байкал», який означає, що якомусь із таксистів потрібна допомога. Приїхавши на місце він побачив ОСОБА_8 , якого до цього не знав. Останній йому повідомив, що він на таксі підвозив пасажирів, які були у стані алкогольного сп`яніння поводили себе неадекватно, агресивно і коли він їм запропонував вийти з його автомобіля, забрали ключі від нього та не повертають їх. Також він бачив обох потерпілих, яких теж до цього не знав, які були у стані сильного алкогольного сп`яніння. Також він помітив на обличчі ОСОБА_8 червоні сліди від побиття та порвату куртку. Бійки між потерпілими та обвинуваченими він не бачив. У подальшому приїхали працівники міліції, однак реальної допомоги останні не надали і ключі потерпілі так і не повернули. Коли працівники міліції поїхали вони запропонували потерпілим розрахуватись за викрадені ключі. У подальшому вони вирішили відїхати від цього місця та продовжити розмову щодо відшкодування потерпілими завданих збитків. Разом із ним та ОСОБА_8 поїхали також обидва потерпілих, які сіли до автомобіля добровільно. Відїхавши на певну відстань вони виїшли з автомобіля, при цьому він допоміг ОСОБА_10 вийти, оскільки той був дуже п`яний. Як виходив ОСОБА_5 він не бачив. У подальшому він повідомив ОСОБА_10 про необхідність відшкодування і той добровільно віддав йому в якості відшкодування мобільний телефон та гроші у сумі 1 500 гривень. Також він взяв його особисті документи. У цей час ОСОБА_8 спілкувався з ОСОБА_5 і він не бачив, що там відбувається і не бачив чи відддав щось ОСОБА_5 ОСОБА_8 . У подальшому потерпілі пішли, а він поклав на дах автомобіля мобільний телефон та гроші, які в якості відшкодування передав ОСОБА_10 . Також на цьому ж дахі опинився ноутбук та годинник. Хто їх туди поклав він не бачив. Речі, які потерпілі віддали в якості відшкодування вони із ОСОБА_8 вирішили збути. У подальшому вони з ОСОБА_8 повернулись на місце першочергового конфлікту та продовжили шукати ключі від автоомбіля ОСОБА_8 . Далі вони попросили охоронника магазину, який розташовувався неподалік від цього місця зранку пошукати ключі, та у разі, коли знайдуть їх зателефонувати їм. У подальшому він відвіз ОСОБА_8 додому. Речі, які видали потерпілі залишились у нього в автомобілі. Зранку їм зателефонував охоронник магазину та повідомив, що знайшов ключі від автомобіля і вони із ОСОБА_8 поїхали за ними. Після цього, вони поїхали на радіринок «Караваєві дачі», де удвох вирішили збути ноутбук та мобільний телефон. Він продав мобільний телефон «Айфон» та ноутбук за 7 000 гривень. Виручені від продажу гроші вони розділили із ОСОБА_8 . З них він собі взяв 4 200 гривень. Решту віддав ОСОБА_8 . Також останній забрав собі мобільний телефон «Асус», який також віддав хтось із потерпілих. Особисто він щодо потерпілих насильства не вчиняв та не бачив, щоб хтось інший вчиняв таке насильство щодо них. Наголошував, що майно потерпілі віддали добровільно.

Показаннями свідка ОСОБА_19 , який у суді пояснив, що він працює таксистом. 21.02.15 диспетчер таксі повідомив про конфлікту ситуацію з одним із таксистів і оскільки він був неподілік він під`іїхав на вул. ОТеліги у м.Київ, на місце де цей конфлікт відбувався. Там, він побачив велику кількість людей, серед, яких був і ОСОБА_8 . Зі слів останнього він зрозумів, що пасажири, яких той підвозив агресивно по відношенню до нього поводились і коли він висадив їх, взагалі забрали ключі від замку запалення та не повертають їх. Всі люди шукали ключі. Він поспілкувався з одним із пасажирів, якого звинувачував ОСОБА_8 у крадіжці ключів і той заперечив, що вони брали ключі. Він не бачив, щоб цих пасажирів хтось бив, і не бачив, щоб били ОСОБА_8 . Він бачив, що один із пасажирів падав на проїзджу частину, однак ОСОБА_8 його рятував і той потім казав, що в нього поламана ключиця, однак він не бачив будь-яких тілесних ушкоджень на ньому. Також свідок наголошував, що пасажири, яких звинуачували у крадіжці ключів були п`яні та поводили себе не адекватно. Після того, як поїхала міліція він теж поїхав. У його присутності майно ні в кого не забирали. В інше місце, аніж О.Теліги він ні з ким не їздив і не знає, що там відбувалось.

Окрім показань обвинуваченого, потерпілих та свідків вина ОСОБА_8 також підтверджується наступними дослідженими судом доказами, зокрема.

Протоколом огляду місця події від 21.02.15 та фототаблицями до нього, згідно якого було оглянуто місцевість за адресою: АДРЕСА_3 , де ОСОБА_8 та іншою невстановленою особою було здійснено напад на ОСОБА_5 та де вони заволоділи його майном, застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я вказаного потерпілого.

Рапортом помічника оперативного чергового Подільського РУ ГУМВС України в м.Києві ОСОБА_20 від 21.02.15, у якому той інформує свого начальника про те, що о 08 год. 02 хв. від лікарів надійшло повідомлення про те, що госпіталізовано ОСОБА_5 з тілесними ушкодженнями, який лікарям пояснив, що напередодні його побили таксисти та забрали майно.
Рапортом інспектора ПС роти ПС Подільського РУ ГУМВС України в м.Києві ОСОБА_21 від 21.02.15, у якому той інформує свого начальника про те, що ними було отримано виклик від чергового у якому інформували міліцію про те, що невідомі особи на вулиці біля будинку №108 по вулиці Сирецькій у м.Києві били людину і ймовірно пограбували. Прибувши на місце виклику до них звернувся ОСОБА_5 і ОСОБА_10 , які повідомили, що працівники таксі «Народне» викрали їх майно. Було встановлено, що ці дії вчинив ОСОБА_8 .
Протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімках від 14.04.15, згідно якого потерпілий ОСОБА_5 впізнав ОСОБА_8 , як особу, яка вчинила на нього разом із невстановленою особою розбійний напад.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання по фотознімках від 14.04.15, згідно якого свідок ОСОБА_10 впізнав ОСОБА_8 , як особу, яка вчинила на ОСОБА_5 разом із невстановленою особою розбійний напад.

Протоколом від 27.02.15, згідно якого у ОСОБА_8 вилучено мобільний телефон«Garmin-Asus A10», який належить ОСОБА_5 і яким ОСОБА_8 заволодів під час здійснення розбійного нападу.

Протоколом проведення слідчого експерименту від 13.05.15, згідно якого з ОСОБА_5 було проведено слідчий експеримент.

Висновком експерта №551 від 26.02.2015 року, згідно якого при проведенні судово-медичної експертизи ОСОБА_5 та вивченні медичної документації на його ім`я виявлені наступні тілесні ушкодження:
а) закрита травма грудей: синець в правій надключичній ділянці з переходом в проекцію правої ключиці, на передню поверхню правого плечового суглоба, грудей в проекцію 2-го 4-го ребер та грудини, доходячи до передньої середини лінії тіла, перелом акроміального кінця правої ключиці з незначним зміщенням уламків;
б) синці: в на передньо-внутрішній поверхні лівого колінного суглоба 1, в ділянці чола справа з переходом в праву надбрівну ділянку, в проекцію «хвостової» частини правої брови, на верхню повіку правого ока у внутрішній куточок -1;
в) садно на тильній поверхні правої кисті в проекції 3-го п`ясно-фалангового суглоба.
Вказані ушкодження спричинені тупим (тупими) предметом (предметами), що не відобразили в собі характерних властивостей травмуючого (травмуючих) предмета (предметів), за давністю утворення, враховуючи їх морфологічні особливості, можуть відповідати даті вказаній в постанові, тобто 21.02.2015 року.
Характер ушкоджень зазначеного у підпункті а) (перелом з ознаками зміщення уламків) свідчить про те, що як відновлення анатомічної цілісності правої ключиці так і власне функції правої верхньої кінцівки буде спостерігатися у термін понад 21 добу і саме з цього терміну необхідно обчислювати строки тривалості розладу здоров`я, тому є підстави стверджувати, що тілесні ушкодження зазначені у підпункті а) «Підсумків» відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 добу (за критерієм тривалості розладу здоров`я), відповідно до пп. 4.6. та 2.2.1.в) вищезазначених "Правил".
Тілесні ушкодження вказані у підпунктах б) та в) "Підсумків", відносяться до легких тілесних ушкоджень (за критерієм тривалості розладу здоров`я), відповідно пп. 4.6 та 2.3.4 вищезазначених "Правил".

Висновком експерта № 190 від 25.03.15, згідно якого вартість на момент вчинення кримінального правопорушення складала: ноутбуку «Apple MacBook» 13 дюймів 13 183 грн.; мобільного телефону «Garmin-Asus A 10» - 866 грн. 66 коп. Також експерт вказав, що встановити вартість годинника «Патек Філіп» не виявилось можливим.

Речовим доказом мобільним телефоном «Garmin-Asus A 10», вилученим у ОСОБА_8 , яким він заволодів під час розбійного нападу на ОСОБА_5 .

Відповіддю від 26.03.15 №2603, з якої вбачається, що 20.02.15 о 23.45 год. замовлення на послуги таксі прийняв ОСОБА_8 .

Копією вироку Подільського районного суду м.Києва від 25.06.15, з якої убачається, що у цей день було засуджено ОСОБА_12 , який є свідком по цьому кримінальному провадженню, за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України до покарання у виді 2 років позбавлення волі, зі звільненням його від відбування покарання, згідно ст.75 КК України з іспитовими строком 2 роки. Засуджено його за те, що у той час, коли ОСОБА_8 і невстановлена особа, вчиняли розбійний напад на ОСОБА_5 . ОСОБА_12 в той же час та в тому ж місці вчинив відкрите викрадення майна ОСОБА_10 . Вказаний вирок набрав законної сили.

Диском, долученим за клопотанням сторони захисту, на якому зафіксовано запис розмови ОСОБА_8 із диспетчером, де перший інформує про те, що у нього пасажири забрали ключі, поводили себе некоректно та агресивно.

Оцінюючи у сукупності всі надані та досліджені у судовому засіданні докази, які на думку суду є належними та допустимими, суд вважає встановленим, що своїми умисними діями, які виразилися у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_8 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 187 КК України.

Визначаючи розмір майна, яким ОСОБА_8 заволодів під час розбійного нападу суд бере до уваги що згідно з висновком експерта № 190 від 25.03.15 вартість на момент вчинення інкримінованого ОСОБА_8 кримінального правопорушення мобільного телефону «Garmin-Asus A 10» складала 866 грн. 66 коп. Оскільки доказів, що вартість цього мобільного телефону складала більшу суму на той час, зокрема, 2 000 гривен, як це вказано прокурором у кінцевому звинуваченні ОСОБА_8 , суду не надано, а тому суд приходить до висновку, що вартість указаного мобільного телефону «Garmin-Asus A 10», яким ОСОБА_8 заволодів під час розбійного нападу на ОСОБА_5 складає 866 грн. 66 коп., а не 2 000 гривень. Що ж стосується вартості ноутбуку «Apple MacBook», яким теж заволодів ОСОБА_8 під час розбійного нападу на ОСОБА_5 , то суд погоджується з висновком прокурора, що його вартість складає 10 400 гривень, а не 13 183 гривень, як вказано у висновку експерта № 190 від 25.03.15, оскільки серед іншого таку суму 10 400 гривень також вказала і потерпіла ОСОБА_6 , якій належав даний ноутбук. Визначаючи вартість годинника «Патек Філіп», яким теж заволодів ОСОБА_8 суд бере до уваги показання потерпілого ОСОБА_5 , зокрема, що цей годинник йому подарував його дядько із США і жодних документів на підтвердження його вартості у нього і у дядька немає. Разом із тим, дядько ОСОБА_5 , як повідомив останній суду, після вчинення на нього розбійного нападу повідомив, що коштував цей годинник 17 000 гривень. Беручи до уваги, що орган досудового слідства намагався експертним шляхом визначити вартість зазначеного годинника, однак з огляду на його відсутність встановити її не вдалося, суд бере до уваги показання потерпілого ОСОБА_5 за основу, при цьому звертає увагу, що підстав, що даний потерпілий давав суду неправдиві показання, у тому числі й з цього питання, у суду немає. Всі показання потерпілого є логічними та такими, що узгоджуються зі всіма матеріалами справи, а тому суд відноситься до них, як до належного та допустимого доказу.
Намаганням уникнути кримінальної відповідальності суд вважає показання обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що нападу на ОСОБА_5 він та інша невстановлена особа не вчиняв і що ОСОБА_5 без будь-якого примусу та побиття на вулиці Сирецькій, біля будинку №108 у м.Києві, добровільно в якості відшкодування збитків за викрадений у нього ключ від замку запалення, віддав особисті речі.
Ці показання обвинуваченого повністю були спростовані в ході судового розгляду під час допиту потерпілого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , які повідомили суду, що будь-якого викрадення ключа від автомобіля у ОСОБА_8 , з боку потерпілого та свідка не було, а навпаки було безпідставне звинувачення їх у вчиненні цих дій, а потім з використанням цього приводу вивезення у малолюдне місце, де ОСОБА_8 разом із невідомим чоловіком, застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я потерпілого, під час злагоджених дій, заволоділи майном ОСОБА_5 .
Зазначені показання потерпілого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_14 , є логічними, послідовними та такими, що узгоджуються між собою та з іншими доказами по справі. При цьому, суд звертає увагу, що ОСОБА_14 була випадковим очевидцем цих подій і була не знайома ані з потерпілим ОСОБА_5 , ані зі свідком ОСОБА_10 та з іншими учасниками цього кримінального провадження.
Крім цього, суд звертає увагу також на ту обставину, що ОСОБА_8 повідомив суду про те, що майно потерпілий ОСОБА_5 передав йому добровільно в якості відшкодування за нібито викрадений у нього ключ від замку запалення. Разом із тим, навіть після того, як цей ключ вранці наступного дня був повернутий ОСОБА_8 охоронцями, які знайшли його, ОСОБА_8 майно потерпілому не повернув і навіть не робив спроби, а одразу разом із ОСОБА_12 поїхав збувати його на радіоринок, хоча можливість повернення цього майна була, оскільки ОСОБА_12 відкрито викрав серед іншого й документи, у тому числі й паспорт свідка ОСОБА_10 , що давало реальну можливість, у разі бажання знайти потерпілих та повернути викрадене майно.
Отже, суд робить висновок, що при бажанні і якщо б дійсно це майно потерпілий добровільно передав в якості відшкодування, ОСОБА_8 мав можливість його повернути, однак цього не зробив, що свідчить про його злочинний намір заволодіти майном і збути його, що він і зробив на наступний після заволодіння майном день.
Це на думку суду свідчить про те, що ці твердження ОСОБА_8 є неправдивими і спрямовані виключно для поліпшення свого процесуального становища та ввести суд в обману, а тому суд до них ставиться критично та вважає їх обраним способом захисту.
Що ж стосується заподіяних тілесних ушкоджень ОСОБА_5 то, суд бере до уваги показання всіх потерпілих та свідків, які стверджували, що під час першочергового конфлікту, який мав місце на вулиці О.Теліги у м.Києві ОСОБА_5 не мав тілесних ушкоджень та ОСОБА_8 у той час завдав під час них лише удар у плече, від якого зі слів ОСОБА_5 залишився лише синець, а отже, всі інші виявлені у ОСОБА_5 тілесні ушкодження, були заподіяні ОСОБА_8 і невстановленою особою саме під час розбійного нападу із метою заволодіння майном.
Суд вважає, що надав всі свої показання у суді ОСОБА_8 , у яких він виправдовує свої дії, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинений злочин.
Підстав ставити під сумнів показання потерпілого ОСОБА_5 , свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_14 та інших свідків, які підтверджують винуватість ОСОБА_8 у вчиненні розбійного нападу немає.
Також суд критично відноситься до показань свідка ОСОБА_12 у тій частині, що нібито він не бачив, що ОСОБА_8 і невстановлена особа робили по відношенню до ОСОБА_5 та вважає, що з огляду на близьку відстань від вказаних осіб, кількість тілесних ушкоджень, які ОСОБА_5 зазнав, останній мав чути як удари, які наносили ОСОБА_8 та невстановлена особа та бачити видимі тілесні ушкодження. Також суд критично відноситься й до його показань у тій частині, що нібито ОСОБА_5 і ОСОБА_10 добровільно сіли у автомобіль і прослідували з ними на вулицю Сирецьку, 108 і там добровільно в якості відшкодування за викрадений ключ віддали своє майно, оскільки ці показання спростовані ОСОБА_5 , ОСОБА_10 та ОСОБА_14 . До того ж суд звертає увагу на ту обставину, що у суді по розгляді кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_12 за відкрите викрадення майна ОСОБА_10 перший повністю визнав свою провину, про, що свідчить копія вироку, долучена до даного кримінального провадження, у тому числі там він підтвердив про примусовість обернення майна ОСОБА_10 і цей вирок щодо нього набрав законної сили. Це свідчить про те, що ОСОБА_12 у такий спосіб намагається сприяти ОСОБА_8 .
Намаганням сприяти ОСОБА_8 уникнути відповідальності або пом`якшити покарання суд вважає і показання свідка ОСОБА_19 , у яких той повідомив суд, що ОСОБА_5 під час конфлікту на вулиці О.Теліги падав на проїжджу частину та повідомляв, що зламав ключицу, оскільки ці його показання були спростовані, як самим ОСОБА_5 , який повідомив, що під час конфлікту на вулиці О.Теліги ОСОБА_8 штовхнув його і він впав, однак від цього в нього був лише синець. Про інше побиття або падіння на вул. О.Теліги він не повідомляв. Також спростовані були ці показання рештою свідків, серед іншого і працівників міліції, які повідомили, що не бачили таких подій, а також не бачили на ОСОБА_5 та ОСОБА_10 тілесних ушкоджень.
Отже, суд вважає ці показання надуманими та ставиться до них критично.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до тяжких злочинів, особу винного, який, характеризується позитивно, раніше не судимий, має на утриманні малолітнього сина, працює у службі таксі, на обліках у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання ОСОБА_8 судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_8 покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання передбачений санкцією ч. 2 ст. 187 КК України, на думку суду, зможе виправити обвинуваченого та попередити вчинення ним нового злочину.

З урахуванням тяжкості злочину, обставин справи та враховуючи особу винного суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення можливі лише при відбутті реального терміну покарання, передбаченого санкцією ч.2 ст.187 КК України, однак у мінімальних межах.

Підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає.

Суд також вважає за необхідне керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта.

Питання долі речових доказів вирішити, згідно положень ст.100 КПК України.

Також суд прийшов до висновку, що позовні вимоги потерпілої ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 матеріальної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Згідно ч.2 ст.127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

У ч.1 ст.128 КПК України, передбачено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Ч.1 ст.129 КПК України передбачає, що ухвалюючи обвинувальний вирок суд залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.

Судом під час судового розгляду встановлено, що злочинними діями ОСОБА_8 , які виразились у розбійному нападі на ОСОБА_5 у процесі якого ОСОБА_8 заволодів майном, серед іншого й ноутбуком «Apple MacBook» 13 дюймів, вартість якого складала 10 400 грн., який належав ОСОБА_6 і який не повернутий до цих пір. Цими злочинними діями ОСОБА_8 потерпілій ОСОБА_22 заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 10 400 грн., яка повинна бути ОСОБА_8 відшкодована в повному обсязі, а тому цивільний позов ОСОБА_6 , як такий, що доведений у судовому засіданні підлягає задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст. 187 КК України у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити без змін домашній арешт.

Строк відбуття покарання ОСОБА_8 рахувати з моменту затримання в порядку виконання вироку.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 на відшкодування матеріальної шкоди грошові кошти у розмірі 10 400 гривень.

Згідно ч.2 ст.124 КПК України стягнути з ОСОБА_8 на користь держави витрати за залучення експерта у розмірі 368 грн. 28 коп.

Речовий доказ мобільний телефон «Garmin-Asus A 10», вилучений у ОСОБА_8 , яким він заволодів під час розбійного нападу на ОСОБА_5 і який на даний час перебуває на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 залишити у останнього, оскільки він йому належить.

На вирок до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 діб із моменту проголошення вироку.

Суддя ОСОБА_1