Справа № 307/2127/15-к
Провадження № 1-кп/307/72/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 березня 2016 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в місті Тячів матеріали кримінального провадження № 0000989 про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , України, українця, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, не працюючого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 27.05.2015 року близько 15 год. в порушення вимог Лісового кодексу України та порядку спеціального використання лісових ресурсів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 23.07.2007 р. за № 761, перебуваючи на території ДП «Мокрянське ЛМГ» у с. Тарасівському лісництві, в урочищі «Малий Поркулець», у кварталі № 41, виділі № 2 вказаного лісництва, в лісах, які відносяться до І-ї групи лісів та являються захисними, самовільно, для власних потреб, без відповідного дозволу, зрубав 5 дерев породи «ялина», діаметрами на пнях 3 дерева по 38 см. та два дерева 34 та 32 см. відповідно, чим заподіяв матеріальну шкоду державним інтересам в особі державного підприємства «Мокрянське ЛМГ» на загальну суму 697,00 грн.
Дії обвинуваченого ОСОБА_4 досудовим розслідуванням кваліфіковані за ст. 246 КК України незаконна порубка дерев в інших особливо-охорюваних лісах.

В судовому засіданні прокурором подано клопотання про затвердження судом угоду про визнання винуватості та надано суду угоду про визнання винуватості.

Згідно ст. 474 ч. 3 КПК України, якщо угоди досягнуто під час судового провадження, суд невідкладно зупиняє провадження процесуальних дій і переходить до розгляду угоди.

4 березня 2016 року між прокурором Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було укладену угоду про винуватість, згідно якої ОСОБА_4 визнав себе винним у інкримінованому кримінальному правопорушенні.

Згідно з умовами вказаної угоди, сторони угоди за взаємною згодою визначили вид та міру покарання, яке повинен понести обвинувачений у разі затвердження такої угоди, а саме - у вигляді штрафу у розмірі встановленої в санкції ст. 246 КК України, тобто на призначення покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. з конфіскацією незаконно добутого. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про винуватість, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Вирішуючи питання, щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода між прокурором та обвинуваченим.

Прокурор у судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні угоди про винуватість дотримані вимоги КК та КПК України, просить угоду затвердити і призначити обвинуваченому, узгоджене в угоді покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. з конфіскацією незаконно добутого.

Обвинувачений та його захисник в судовому засіданні також просять зазначену угоду затвердити та призначити узгоджене ними покарання, при цьому обвинувачений беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України в обсязі підозри та дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання.

Кримінальне правопорушення за ст. 246 КК України, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до злочину середньої тяжкості. Узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами кримінального провадження є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу повністю усвідомлюють зміст укладеної угоди про винуватість, характер обвинувачення, цілком розуміють свої права, визначені п.1 ч.5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч.1 ст. 473 КПК України; також наслідки невиконання угоди, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди відповідають вимогам КПК України, КК України та інтересам суспільства; не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, матеріальна шкода відшкодована обвинуваченим, суд, враховуючи заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження угоди про винуватість.

Керуючись ст.ст. 373,374, 474, 475 КПК України, суд,

З А С У Д И В:

Затвердити угоду про винуватість, укладену 4 березня 2016 року між прокурором Тячівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 246 КК України та призначити йому узгоджене угодою про визнання винуватості покарання у виді штрафу в розмірі п`ятисот двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. із конфіскацією незаконно добутого.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд Закарпатської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженим та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1