Провадження № 11-кп/792/612/16
Справа № 686/2309/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.08.2016 Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

оператора ОСОБА_6 ,

прокурора ОСОБА_7 ,

засудженого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому в режимі відеоконференції кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 24 червня 2016 року,

в с т а н о в и л а:
Вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 05 травня 2015 року, який набрав законної сили 04 червня 2015 року (кримінальне провадження № 1-кп/0158/45/15), ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красів Горохівського району Волинської області, засуджено за ч.1 ст.345 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.71 КК України, до покарання, призначеного за цим вироком, шляхом часткового складання невідбутої частини покарання за вироком Горохівського районного суду Волинської області від 11 квітня 2013 pоку за сукупністю вироків призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 7 років 9 місяців із конфіскацією майна. Запобіжний захід ОСОБА_8 обрано тримання під вартою, взявши під варту із зали суду. Строк відбуття покарання постановлено рахувати з моменту фактичного затримання - 05.05.2015.

Для участі у судовому розгляді вищевказаного кримінального провадження № 1-кп/0158/45/15, згідно з ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 18 березня 2015 року, ОСОБА_8 було етаповано з Цуманської ВК № 84 до Луцького слідчого ізолятора, де він перебував з 27.03.2015 по 04.06.2015, тобто до дня набрання вироком законної сили.

Відбуваючи покарання у Райковецькій виправній колонії (№78), засуджений ОСОБА_8 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду з клопотанням про застосування до нього Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26 листопада 2015 року № 838-VIII (далі - Закон № 838-VIII).

Уточнивши свої вимоги, в судовому засіданні ОСОБА_8 просив зарахувати йому в строк покарання, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, строки його попереднього ув`язнення (тримання під вартою) з 10.12.2012 по 27.09.2013 та з 07.03.2014 по 17.06.2014 за вироком Горохівського районного суду Волинської області від 11.04.2013, а також з 27.03.2015 по 07.08.2015 за вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 05.05.2015.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 24 червня 2016 року, на підставі ч.5 ст.72 КК України, клопотання засудженого задоволено частково: вирішено строк попереднього ув`язнення з 27.03.2015 по 04.06.2015 зарахувати в строк відбуття покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. В задоволенні решти вимог клопотання відмовлено.

Своє рішення суд мотивував тим, що зарахуванню підлягає ув`язнення ОСОБА_8 за вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 05.05.2015, а саме з 27.03.2015 (дня етапування з Цуманської ВК № 84 до Луцького слідчого ізолятора для участі у судовому розгляді кримінального провадження № 1-кп/0158/45/15) по 04.06.2015 (до набрання вказаним вироком законної сили).

Вимоги клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування у строк відбування покарання за правилами, визначеними ч.5 ст.72 КК України в редакції Закону № 838-VIII, періоду перебування його у місцях попереднього ув`язнення з 05.06.2015 по 07.08.2015, тобто після набрання вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 05.05.2015 законної сили, задоволенню не підлягають, оскільки в цей час, в силу положень ст.1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», він попередньо ув`язненим вже не був (фактично відбував покарання).

Безпідставними уважав суд і вимоги клопотання засудженого ОСОБА_8 про зарахування у строк відбування покарання за тими ж правилами періоду перебування його у місцях попереднього ув`язнення з 10.12.2012 по 27.09.2013 та з 07.03.2014 по 17.06.2014 за вироком Горохівського районного суду Волинської області від 11.04.2013, оскільки вказані строки мають місце в іншому кримінальному провадженні, за яким ОСОБА_8 був раніше засуджений, відбував покарання у виді позбавлення волі та за останнім вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 05.05.2015 йому, на підставі ст. 71 КК України, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Горохівського районного суду Волинської області від 11.04.2013 з врахуванням попереднього ув`язнення.

За змістом апеляційної скарги та доповнення до неї, посилаючись на невідповідність висновків суду, викладених в ухвалі, та порушення вимог кримінального процесуального закону, засуджений просить у ній ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що, на його думку, суд за правилами ч.5 ст.72 КК України неправомірно зарахував до покарання період попереднього ув`язнення лише за останнім вироком, і не зарахував інших періодів попереднього ув`язнення. Стверджує, що відеоконференція під час судового провадження проведена з порушеннями ч.3 ст.336 КПК України, оскільки він частково чув і частково бачив суд, тому можна уважати, що суд відбувся без нього.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого, який, підтримавши апеляційну скаргу з посиланням на зазначені у ній доводи, уточнив свої вимоги і вже просив змінити ухвалу суду, зарахувавши йому за правилами ч.5 ст.72 КК України, крім зарахованого судом першої інстанції, і строк попереднього ув`язнення у період з 10.12.2012 по 02.07.2013 (по день набрання законної сили вироком Горохівського районного суду Волинської області від 11.04.2013), думку прокурора, який підтримав вимоги засудженого у цій частині, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів уважає, що вона не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до частини п`ятої статті 72 КК України в редакції Закону України „Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання від 26.11.2015 №838-VII, який набрав чинності з 24.12.2015, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі (абзац перший). У строк попереднього ув`язнення включається, у тому числі й перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження (пункт „ґ абзацу 4).

За змістом цієї норми закону строк попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі зарахувується з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі саме у межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.

У частині п`ятій статті 72 КК України не передбачено зарахування за такими правилами (один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі) попереднього ув`язнення в інших кримінальних провадженнях, де особу також було засуджено до покарання у виді позбавлення волі. При цьому невідбута частина покарання за попереднім вироком, у відбутий строк якого вже було зараховано строк попереднього ув`язнення, частково приєднується до покарання за новим вироком на підставі ст.71 КК України, тобто за сукупністю вироків.

Тому колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для зарахування ОСОБА_8 за вказаними правилами строку його попереднього ув`язнення в інших кримінальних провадженнях до строку покарання у виді позбавлення волі, призначеного у кримінальному провадженні, в якому було ухвалено вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 05 травня 2015 року.

Правильними є висновки суду першої інстанції і про відсутність підстав для зарахування за цими правилами у покарання у виді позбавлення волі, призначеного останнім вироком, строку перебування засудженого ОСОБА_8 в слідчому ізоляторі після набрання цим вироком законної сили, оскільки з цього часу він уже відбував покарання і не вважався попередньо ув`язненим.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції навів докладні мотиви, з яких уважав доводи засудженого про зворотне неприйнятними.

Що стосується доводів апелянта з посиланням на те, що відеоконференція під час судового провадження проведена з порушеннями ч.3 ст.336 КПК України, оскільки він частково чув і частково бачив суд, то вони спростовуються даними технічних носіїв інформації, на яких, зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Зокрема, з відео - та аудіо записів видно, що останній є достатньо якісним, а відео запис у деяких частинах мав недостатню якість звуку лише щодо пояснень представника виправної колонії. Але у тих випадках, де було незрозуміло, що говорив представник виправної колонії, головуючий просив його уточнити відповідну інформацію, а після уточнення зміст слів ставав зрозумілим учасникам судового провадження. При цьому саме відеозображення на технічному записі є достатньо якісним.

Більше того, з вказаних технічних записів видно, що сам засуджений під час судового засідання у режимі відеоконференції був присутній в одному приміщенні з представником виправної колонії, а тому не міг не чути, що говорив останній, оскільки чув його безпосередньо, а не за допомогою засобів зв`язку. До того ж ОСОБА_8 упродовж судового засідання давав відповіді на запитання головуючого, не робив зауважень з приводу того, що йому щось не зрозуміло, а перед закінченням з`ясування судом обставин доповнень та клопотань не заявляв.

З приводу якості звуку чи відео зображення не робив заяв і представник виправної колонії.

Отже колегія суддів уважає доводи апелянта необґрунтованими і підстав для скасування ухвали суду першої інстанції в межах апеляційної скарги не убачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 24 червня 2016 року про часткове задоволення клопотання засудженого вироком Ківерцівського районного суду Волинської області від 05 травня 2015 року ОСОБА_8 : зарахування в строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 27.03.2015 по 04.06.2015 із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2