Справа № 211/430/16-к
Провадження № 1-кп/211/234/16
В и р о к

і м е н е м У к р а ї н и

07 липня 2016 року Довгинцівський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю: прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Кривому Розі кримінальне провадження № 0003218 по обвинуваченню

ОСОБА_6

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , судимого:

1/ 06.08.1996р. Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 101 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився 06.02.1998р. умовно-достроково на 1 рік 4 місяці 6 днів;

2/ 27.12.1999р. Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 140 ч.2 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 30.08.2002р. умовно-достроково на 7 місяців 28днів;

3/ 24.02.2004р. Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст.185 ч.1, 309 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі;

4/ 28.04.2004р. Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 185 ч.3, 186 ч.2, 186 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі, відповідно до ст.70 ч.4 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, звільнився 18.09.2007р.;

5/ 01.06.2009р. Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 309 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком в 2 роки,

6/ 13.10.2009р. Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі, відповідно до ст.71 КК України до 4 років 1 місяць позбавлення волі, звільнився 07.10.2013р. по відбуттю строку покарання;

7/ 14.08.2014р. Дзержинським районним судом м. Кривого Рогу за ст.ст. 185 ч.2, 263 ч.2 ч.1 КК України до 3 років позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком в 2 роки,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 2 ст.186 КК України,

в с т а н о в и в:

будучи неодноразово судимим, в тому числі за викрадення чужого майна, останній раз 14.08.2014р. до позбавлення волі, відповідно до ст.75 КК України із звільненням від відбування покарання з іспитовим строком, ОСОБА_6 під час іспитового строку повторно вчинив відкрите викрадення чужого майна.

Злочин ним вчинено при наступних обставинах.

08 листопада 2015 року приблизно о 17:00 годині ОСОБА_6 прийшов па територію домоволодіння АДРЕСА_2 , де зустрівшись з власником домоволодіння ОСОБА_7 , запитав чи не знає той, де знаходиться ОСОБА_8 . Коли той відповів, що не знає, ОСОБА_6 попросив в нього мобільний телефон, щоб начебто подзвонити ОСОБА_9 .

Коли ОСОБА_7 передав ОСОБА_6 мобільний телефон марки «Нокіа» моделі 1280, залишивши в себе чохол від телефону з грошовими коштами в сумі 1150 гри., у ОСОБА_6 раптово виник злочинний намір на відкрите викрадення даного мобільного телефону та грошових коштів. З цією метою ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, утримуючи мобільний телефон, вартість якого згідно висновку експерта № 42 від 16.01.2016 року складає 235 грн., вихопив з руки потерпілого чохол, в якому знаходилися грошові коїти у сумі 1150 гривень, після чого с місця вчинення злочину зник.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчинені злочину визнав повністю та пояснив, що 08.11.2015р. він прийшов до своєї знайомої ОСОБА_10 і у дворі зустрівся з потерпілим, попросив в нього телефон, щоб подзвонити ОСОБА_10 . Потім телефон він повернув потерпілому. Коли той став класти телефон в чохол, він вихопив в нього з рук телефон з чохлом та побіг.

Він чув як потерпілий кричав йому навздогін і, побоючись, що за ним будуть бігти, кинув телефон в одну сторону, чохол в іншу і втік.

Потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що 08.10.2015р. він прийшов додому, зайшов на веранду і за ним зайшов підсудний, якого він раніше не знав і попросив в нього телефон подзвонити. Він дав тому телефон. В кармані одягу в нього було 1150 грн., так як напередодні 6 числа він отримав пенсію. Підсудний вихопив в нього з карману гроші і втік разом з телефоном та грошима.

Відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого не заперечували учасники судового провадження.

Обвинувачений пояснив, що правильно розуміє зміст цих обставин, його позиція є добровільною і розуміє, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Дії підсудного судом кваліфікуються за частиною 2 ст.186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

Досудовим слідством дії обвинуваченого кваліфіковані також за ознакою застосування насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Під час розгляду справи в суді прокурором було змінено обвинувачення з вилученням вказаної кваліфікуючої ознаки.

Вирішуючи питання про покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Вчинений злочин відноситься до тяжких злочинів.

Пом`якшуючою обставиною є визнання вини та щире каяття, обтяжуючими рецидив злочинів (а.с.59-63,65-66 вимоги про судимості, копія вироку), вчинення злочину проти особи похилого віку (на час вчинення злочину потерпілому було 79 років).

За місцем проживання підсудний характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває (а.с.55-58,64).

Враховуючи тяжкість злочину, те, що його вчинено в період іспитового строку, суд вважає, що покарання повинно бути обрано у виді позбавлення волі реально.

Вирішуючи питання про міру покарання, суд враховує пом`якшуючу та обтяжуючи обставини, характеристику обвинуваченого, думку потерпілого, який просив строго підсудного не карати.

Так як злочин підсудним вчинено під час невідбутого покарання за попереднім вироком, остаточне покарання за цим вироком йому призначається відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків.

Керуючись ст.ст.370,374 КПК України, суд
п р и с у д и в:
визнати ОСОБА_6 винним у вчинені злочину, передбаченого частиною 2 статті 186 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Відповідно до ст.71 КК України до призначеного покарання частково приєднати покарання за вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 14.08.2014р.. і остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців.

Строк покарання рахувати з 25 січня 2016р.

Відповідно до частини 5 ст.72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення з 25.01.2016р. по день набрання вироком законної сили з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_6 залишити дотеперішній тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Речові докази мобільний телефон марки «Нокіа, що зберігається у потерпілого ОСОБА_7 , залишити в нього.

На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення, засудженим в той же строк з дня отримання копії вироку, може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Дніпропетровської області через Довгинцівський районний суд.

Суддя: ОСОБА_1