Справа № 592/6073/15-к
Провадження № 1-кп/592/214/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 травня 2016 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження № 0003826, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.05.2013 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора Сумської місцевої прокуратури ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_6 ,

в с т а н о в и в:
Під час судового провадження на стадії судового розгляду, після допиту обвинуваченого, потерпілих, свідків від сторони захисту надійшло клопотання про затвердження укладеної 30.05.2016 р. між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 угоди про примирення.

Зі змісту укладеної між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 угоди про примирення вбачається, що обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнає свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінального правопорушення за обставин, викладених у обвинувальному акті, а саме, що 22.05.2013 року близько 14 год. 45 хв. ОСОБА_5 разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_7 на велосипеді «Ardis Striker CTB 24», що належить ОСОБА_5 , під`їхали до маркету (магазину) «АТБ», що розташований за адресою: м.Суми, вул..Іллінська, буд.51/1. Після чого ОСОБА_7 залишив вищевказаний велосипед з лівого боку від сходів, що ведуть до маркету «АТБ», та разом з ОСОБА_5 зайшов до вказаного приміщення. У цей час до маркету «АТБ» наблизився ОСОБА_3 , який помітив велосипед «Ardis Striker CTB 24», що знаходився біля сходів, та увійшов всередину маркету. Перебуваючи в маркеті «АТБ», у ОСОБА_3 , який має не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість за вчинення корисливого злочину, виник умисел на повторне, незаконне збагачення шляхом вчинення крадіжки чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків, ОСОБА_3 , вийшов з маркету «АТБ» та діючи таємно, повторно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, користуючись неуважністю сторонніх осіб, заволодів велосипедом «Ardis Striker CTB 24», що належить ОСОБА_5 та направився на ньому до автомобільної стоянки, що розташована на АДРЕСА_1 , таким чином розпорядився ним, спричинивши потерпілій ОСОБА_5 майнової шкоди згідно товарознавчої експертизи № 719 від 29.05.2013 р. на суму 1265,40 грн.

Сторони визнають правильність кваліфікації дій по вказаному епізоду ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України та узгоджують вид і розмір покарання з урахуванням того, що матеріальних збитків завдано не було, обвинувачений (підсудний) щиро розкаявся у вигляді обмеження волі на строк один рік шість місяців. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного йому покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Обвинувачений зазначив, що саме за його ініціативою укладено угоду.

Потерпіла зазначила, що обвинувачений запропонував їй укласти угоду про примирення у минулому судовому засіданні.

Під час судового розгляду кримінального провадження обвинувачений та потерпіла ОСОБА_5 просили затвердити угоду про примирення, посилаючись на добровільність її укладання, без застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Прокурор проти затвердження угоди про примирення заперечувала, вказала, що укладена угода не відповідає інтересам суспільства. Так, обвинувачений ініціював затвердження угоди вже після призначення йому покарання та скасування вироку судом Апеляційної інстанції, що свідчить про бажання уникнути відповідальності. Злочин вчинив відносно особи з обмеженими можливостями, тому покарання зазначене в угоді не відповідає особі обвинуваченого.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 7 ст. 474 КПК України суд перевіряє угоду на відповідність вимогам КПК України та/або закону.
Згідно пунктів 1-3 ч. 7 ст. 474 КПК України суд відмовляє в затверджені угоди, зокрема якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу, та/або закону; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
Перевіривши угоду на відповідність вимогам Кримінального кодексу України, суд вважає, що її умови суперечать ст. 65 КК України.

Згідно ст. 1 КК України Кримінальний кодекс має своїм завданням правове забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та громадської безпеки, довкілля, конституційного устрою України від злочинних посягань, забезпечення миру і безпеки людства, а також запобігання злочинам. Для здійснення цього завдання Кримінальний кодекс України визначає, які суспільно небезпечні діяння є злочинами та які покарання застосовуються до осіб, що їх вчинили.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає покарання: 1) у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; 2) відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу; 3) враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Так, сторони угоди узгодили вид і розмір покарання з урахуванням того, що матеріальних збитків завдано не було, обвинувачений щиро розкаявся - у вигляді обмеження волі на строк один рік шість місяців; на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного йому покарання з випробовуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Визначаючи покарання в угоді у вигляді обмеження волі зі звільненням від відбуваня покарання не враховано особу винного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, має не погашену судимість.

За наведених обставин вбачається, що умови укладеної угоди про примирення між потерпілим і обвинуваченим не відповідають вимогам Кримінального кодексу України.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що в затвердженні угоди про примирення слід відмовити.

Керуючись ч.7 ст.474, 350 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
У затверджені угоди про примирення від 30.05.2016 року, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 відмовити.

Продовжити розгляд кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України в загальному порядку.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок суду.

Суддя ОСОБА_1