Справа № 464/2777/16-к
пр.№ 1-кп/464/162/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08.04.2016 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 , зареєстрований АДРЕСА_2 , українець, гр-н України, з вищою освітою, невійськовозобов`язаний, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не працює, судимості немає, -

за ч.2 ст.27, ч.1 ст.205 КК України, -

за участю: прокурора ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_8 , діючи умисно, в період 21 травня по 21 грудня 2014 року здійснив перереєстрацію ТОВ „Неаполітана-16" (), та ставши його службовою особою - директором, з метою прикриття незаконної діяльності та використання зазначеного суб`єкту господарювання для створення видимості фінансово- господарської діяльності, незаконного обернення безготівкових коштів в готівкові, здійснення документального оформлення начебто проведених операцій з купівлі-продажу товарів (надання послуг, виконання робіт), вчинив співучасть з невстановленими слідством особами у фіктивному підприємництві.

Як співвиконавець фіктивного підприємництва ТОВ „Неаполітана-16", ОСОБА_8 в травні 2014 року отримав фактичне право на керівництво фінансово-господарською діяльністю даного підприємства та здійснення організаційно-розпорядчих функцій.

Так, ОСОБА_8 , переслідуючи мету на здійснення фіктивного підприємництва, вчинив всі необхідні дії для реєстрації та відповідно став фактичним власником та директором юридичної особи ТОВ „Неаполітана-16" (доручення власника ОСОБА_9 на право здійснення ОСОБА_8 державної реєстрації підприємства від 22.05.14 р.), зареєстрованого реєстраційною службою Львівського міського управління юстиції (Свідоцтво про державну реєстрацію юридичної особи №0034823) за адресою: м.Львів, вул.Довженка 3/15, взяте на податковий облік в ДПІ у Сихівському районі м.Львова ГУ ДФС у Львівській області.

ОСОБА_8 як службова особа ТОВ „Неаполітана-16", у відповідності до ст.67 Конституції України, розділу третього Закону України від 16.07.1999 р. №996-ХІУ „Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні, ст.ст.16,47,168 Податкового кодексу України №2755-VІ від 02.12.2010 р. (із змінами та доповненнями), Статуту товариства з обмеженою відповідальністю „Неаполітана-16", затвердженого 27.05.2014 р. рішенням №01-05-14 учасника товариства в особі власника ТОВ Проект-інвест-2 ОСОБА_9 , був зобов`язаним виконувати організаційно-розпорядчі обов`язки - функції по керівництву даними підприємствами, розпорядженню їх майном та коштами, відповідальним за організацію та ведення бухгалтерського та податкового обліку, за повноту нарахування і своєчасність сплати до бюджету податків, зборів (обов`язкових платежів). Проте, не маючи наміру на здійснення реальної господарської діяльності ТОВ „Неаполітана-16", з метою прикриття незаконної діяльності підприємств, лише формально рахувався службовою особою - директором ТОВ „Неаполітана-16" з 21.05.14 р. (наказ №02/вк «Про призначення директора») до 21.12.2014 р. (наказ №02/вк від 21.12.2014 «Про призначення директора ОСОБА_10 »).

З метою здійснення незаконної діяльності ТОВ „Неаполітана-16", створення видимості реальної господарської діяльності та прикриття незаконної діяльності, ОСОБА_8 , за співучастю із невстановленими слідством особами, відкрив та використовував рахунок ТОВ „Неаполітана-16" № НОМЕР_1 у відділенні «Грушевське» ПАТ КБ „Правекс-Банк" (МФО 380838) та рахунок № НОМЕР_2 фізичної особи у відділенні «Грушевське» ПАТ КБ „Правекс- Банк" (МФО 380838).

Так, в період серпня 2014 року на рахунок ТОВ „Неаполітана-16" відкритого в ПАТ КБ „Правекс-Банк", надходили кошти від суб`єктів господарської діяльності в якості оплати товарів, робіт, послуг, які в подальшому перераховували на рахунки фізичних осіб, в тому числі на рахунок ОСОБА_8 , відкритому у відділенні «Грушевське» ПАТ КБ „Правекс-Банк", з якого останній знімав готівкові кошти на загальну суму 1 117 704 грн., як поворотна фінансова допомога.

Такі дії ОСОБА_8 , надавали можливість лише документально оформляти нібито проведення господарських операцій, для відображення фіктивних господарських операцій у податковому обліку та конвертації безготівкових коштів у готівкові.

Однак, 26 березня 2015 року працівниками СУ ФР ГУ ДФС у Львівській області, в результаті проведення слідчих дій, викрито вчинення кримінального правопорушення, вилучено фінансово-господарські документи СГД, зареєстрованих на підставних осіб, серед яких ТОВ „Неаполітана-16", зупинено незаконну господарську діяльність ряд осіб, серед яких ОСОБА_8 . Їх діяльність полягала лише у документальному прикритті нібито здійснення господарських операцій та конвертації безготівкових коштів у готівкові, шляхом зняття їх як поворотну фінансову допомогу.

Проведеними ДПІ у Сихівському районі міста Львова перевірками ТОВ „Неаполітана-16" (акт №767/13-50-22-02-13/39224127) встановлено відсутність об`єктів оподаткування при придбанні та продажу товарів (послуг), у ТОВ „Неаполітана-16" відсутні необхідні умови для досягнення результатів підприємницької (економічної) діяльності, відсутні основні фонди, технічний персонал, виробничі активи, складські приміщення, транспортні засоби, підприємство не знаходиться за юридичною адресою, що свідчить про нікчемність укладених ними угод.

Судом встановлено, що службовою особою та єдиним працівником ТОВ „Неаполітана-16" в період з 21.05.14 р. по 21.12.14 р. був ОСОБА_8 , який з метою отримання додаткового заробітку підписав ряд документів для створення, реєстрації ТОВ „Неаполітана-16" та відкриття банківських рахунків. Без мети здійснення фактичної діяльності підприємства знімав з банківського рахунку готівкові кошти і отримував винагороду по 1 000 гривень в місяць.

Дії ОСОБА_8 вірно кваліфіковано за ч.2 ст.27, ч.1 ст.205 КК України, так як він вчинив фіктивне підприємництво в співучасті з невстановленими особами, тобто створення суб`єкта підприємницької діяльності (юридичної особи), з метою прикриття незаконної діяльності.

Під час досудового розслідування 21 березня 2016 року між підозрюваним та прокурором укладено угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст.468, 469, 472 КПК України, згідно з якою вони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.2 ст.27, ч.1 ст.205 КК України, а також, що він має понести покарання у виді штрафу. За умовами угоди підозрюваний ОСОБА_8 засвідчив, що визнає неправомірність вчинення своїх дій і вину у вчиненні кримінального правопорушення, щиро розкаюється, зобов`язується сплатити призначений судом штраф та співпрацювати з правоохоронними органами у викритті та виявленні місця перебування співучасників кримінального правопорушення. Обираючи вид і міру покарання підозрюваному, прокурор при укладенні угоди про визнання винуватості врахував обставини, передбачені ст.470 КПК України, а тому сторони дійшли згоди, що підозрюваний ОСОБА_8 має понести покарання у виді штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 грн.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю. Ствердив, що розуміє права визначені, п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид і міру покарання. Просить затвердити угоду про визнання винуватості, яку уклав добровільно.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно п.2 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим.

За умовами ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.27, ч.1 ст.205 КК України, яке згідно зі ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

Судом у підготовчому судовому засіданні встановлено, що обвинувачений беззаперечно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення за вказаних обставин; сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст.472 КПК України та розуміють наслідки затвердження такої, передбачені ст.473 КПК України. Вид та міра покарання у виді штрафу, передбачені санкцією ч.1 ст.205 КК України, на які обвинувачений погоджується, обрані з врахуванням загальних засад призначення покарань, передбачених ст.ст.65-67 КК України. Судом не встановлено підстав для відмови в затвердженні угоди, визначених в ч.7 ст.474 КПК України.

Згідно з п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду. За умовами ч.1 ст.475 КПК України якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду, і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості і призначення узгодженого сторонами виду і міри покарання.

Запобіжний захід відповідно до видів, передбачених ст.131 КПК України, не обирався.

Керуючись ст.ст.314,373,374,475 КПК України, с у д , -

з а с у д и в :

Затвердити угоду від 21 березня 2016 року між ОСОБА_8 та заступником начальника відділу нагляду прокуратури Львівської області ОСОБА_6 про визнання винуватості.

ОСОБА_8 визнати винуватим за ч.2 ст.27, ч.1 ст.205 КК України та призначити йому покарання штраф п`ятсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить вісім тисяч п`ятсот (8500) гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає Законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

Головуючий

Оригінал. Виготовлено в одному екземплярі.