Справа № 761/7514/16-к
Провадження № 1-в/761/336/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі :

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю :

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Київського СІЗО ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Шевченківського районного суду м. Києва

клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого вироком Святошинського районного суду м. Києва від 08 серпня 2011 року за ч.2 ст.121 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 9 років,

-про умовне-дострокове звільнення від відбування покарання,

ВСТАНОВИВ :

25 лютого 2016 року засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовне-дострокове звільнення від покарання.

Клопотання мотивує тим, що він вироком Святошинського районного суду м. Києва від 8 серпня 2011 року засуджений за ч.2 ст. 121 КК України до 9 років позбавлення волі. Вирок набрав законної сили. Він відбуває покарання в виді позбавлення волі в Київському слідчому ізоляторі, працює, виконує всі вимоги, має заохочення, не має нарікань з боку адміністрації виправного закладу, довів своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці своє виправлення. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 19 січня 2016 року, у відповідності з Законом України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання » від 26 листопада 2015 року йому зараховано в строк відбування покарання строк його попереднього ув`язнення в період з 12 листопада 2010 року по 7 грудня 2011 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що становить 2 роки 50 днів.

Внаслідок вказаного перерахування строк відбутого ним покарання у вигляді позбавлення волі становить 6 років 4 місяця, тобто більш ніж 2/3 призначеного судом покарання, необхідного для застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі.

Просить умовно достроково звільнити його від відбування покарання у вигляді позбавлення волі.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 клопотання про умовне-дострокове звільнення від покарання підтримав з підстав,викладених у ньому.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання з тих підстав, що засуджений на даний час ще не довів своє виправлення, в тому числі з урахуванням того, що на даний час не відбута ним частина покарання, з урахуваннях тяжкості вчиненого злочину, є значною.

Представник Київського слідчого ізолятору ОСОБА_4 , де відбуває покарання засуджений, в судовому засіданні клопотання підтримав та просить його задовольнити з підстав, викладених у клопотанні засудженого.

Заслухавши пояснення засудженого, представника Київського слідчого ізолятору, з`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали клопотання, матеріали особової справи засудженого, суд вважає,що клопотання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 537 КПК України, під час виконання вироків суд, визначений частиною другою ст. 539 КПК України, має право вирішувати питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Згідно з ч.1 ст. 81 КК України до осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Тобто, застосування цього закону є правом суду, а не беззастережним обов`язком.

Згідно ч.2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Частина 3 ст. 81 КК України передбачає,що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Тобто, умовно-дострокове звільнення можливе за обов`язкової і одночасної наявності в їх сукупності підстав і умов. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

Судом встановлено, що вироком Святошинського районного суду м. Києва від 8 серпня 2011 року ОСОБА_5 був засуджений за ч.2 ст. 121 КК України до 9 років позбавлення волі. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 7 грудня 2011 року вирок Святошинського районного суду м. Києва від 8 серпня 2011 року відносно ОСОБА_5 був залишений без змін.

Відповідно до змісту вироку ОСОБА_5 визнаний винуватим у умисному заподіянні тяжких тілесних ушкоджень своїй матері ОСОБА_6 , що спричинили смерть останньої, вчиненому у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 19 січня 2016 року, у відповідності до Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», ч.5 ст. 72 КК України,засудженому ОСОБА_5 згідно вироку Святошинського районного суду м. Києва від 8 серпня 2011 року строк його попереднього

ув`язнення в період з 12 листопада 2010 року по 07 грудня 2011 року зарахований з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що становить 2 роки 50 днів.

Виправлення засудженого повинно підтверджуватись його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбуття всього строку покарання.

При цьому сумлінна поведінка це не тільки пасивна форма поведінки засудженого, яка полягає у стримуванні від порушень режиму відбування покарання, порушення правил внутрішнього розпорядку, вживання алкогольних напоїв, наркотичних засобів, азартних ігор, неухильне додержання загальноприйнятих норм і правил поведінки, а й активна форма його поведінки: активна участь у суспільному житті і сумлінне виконання громадських доручень, підвищення свого загальноосвітнього рівня, сумлінне ставлення до навчання, гарна поведінка в побуті та ін.

Під сумлінним ставленням до праці слід розуміти постійну свідому участь у суспільно-корисній праці, сумлінне виконання трудових обов`язків, відсутність прогулів, відмов від роботи тощо.

ОСОБА_5 відбуває покарання у виді позбавлення волі в Київському слідчому ізоляторі з 16 листопада 2010 року.

З характеристики засудженого вбачається, що за період утримання в установі він зарекомендував себе позитивно, працевлаштований в господарчу обслугу на посаду підсобного робітника з 20 грудня 2011 року, до праці ставиться сумлінно. На заходи виховного та профілактичного характеру реагує вірно, бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу «Підготовка до звільнення».

Загалом за час відбування покарання має 7 заохочень, але мав також і 2 стягнення у вигляді погани за порушення режиму утримання, що виразилось в сні на робочому місті, зберіганні продуктів харчування в слюсарному цеху, на робочому місці, які хоча і погашені, яка характеризує засудженого як особу, яка має нестабільну поведінку під час всього строку відбування покарання.

Станом на 28 березня 2016 року засуджений, з урахуванням ухвали Святошинського районного суду м. Києва від 19 січня 2016 року відбув 6 років 5 місяців 11 днів, не відбута частина покарання становить -2 роки 6 місяців 19 днів.

Суд вважає, що звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання умовно-достроково строком більше ніж 2 роки 6 місяців, з огляду на тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу засудженого, не буде гарантувати такої цілі покарання як кара, тобто не буде відповідати засадам призначення покарання, визначеним в ст. ст. 50, 65 КК України.

Зазначені дані не свідчать про те, що засуджений ОСОБА_5 виправився і до нього можливо застосувати інститут умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

За таких обставин у задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст. ст.392, 537, 539 КПК України, суд

УХВАЛИВ :

У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовне-дострокове звільнення від відбування покарання - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду міста Києва через Шевченківський районний суд міста Києва протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1