Справа № 145/635/16-к
Провадження №1-кп/145/73/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" вересня 2016 р. Тиврівський районний суд Вінницької області

в складі : судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Тростянець Вінницької області клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000338 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Матеївка Могилів - Подільського району Вінницької області, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_1 ,
про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим режимом нагляду,
ВСТАНОВИВ:
Слідчим слідчого відділу Тиврівського відділення поліції Жмеринського відділу поліції ГУНП у Вінницькій області ОСОБА_8 проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000338 від 01.08.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України.
ОСОБА_7 12.02.2016 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України.
У ході розслідування встановлено, що 31.07.2015 біля 21-30 год. в приміщенні Тиврівського будинку-інтернаті геріатричного профілю в АДРЕСА_1 , ОСОБА_7 під час словесної суперечки із санітаркою вказаного закладу ОСОБА_6 , яка виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, навмисно наніс останній один удар ногою в живіт. Після того ОСОБА_7 , продовжуючи свої злочинні дії, наніс ще близько 10 ударів кулаками в голову ОСОБА_6 , внаслідок чого спричинив останній тілесні ушкодження у вигляді струсу головного мозку, рани нижньої губи, які по ступеню тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, що підтверджується висновком експерта №86 від 15.10.2015.
Згідно висновку судово - психіатричної експертизи №40 від 17.03.2016 року в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_7 страждав на хронічне душевне захворювання у вигляді маячного (шизофреноподібного) розладу органічного походження. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_7 не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час ОСОБА_7 страждає на хронічне душевне захворювання у вигляді маячного (шизофреноподібного) розладу органічного походження. В теперішній час ОСОБА_7 не може усвідомлювати свої дії та керувати ними. ОСОБА_7 потребує застосування примусових заходів
медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні з посиленим режимом нагляду. ОСОБА_7 в момент вчинення злочину в стані патологічногосп`яніння не перебував.
Ураховуючи, те що ОСОБА_7 страждає на хронічне душевне захворювання у вигляді маячного (шизофреноподібного) розладу органічного походження та потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні з посиленим режимом нагляду, просить прийняти рішення про застосування до ОСОБА_7 примусового заходу медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із посиленим режимом нагляду.
В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 показала, що працює санітаркою Тиврівського будинку-інтернату геріатричного профілю. 31.07.2015 р. ОСОБА_7 під час словесної суперечки із нею ударив її ногою в живіт, потім бив кулаками в голову.
Свідок ОСОБА_9 показала суду, що працює в Тиврівському будинку - інтернаті геріатричного профілю молодшою сестрою. ОСОБА_7 - її підопічний. Близько 22 години, коли всі підопічні розйшлися спрати, вона з потерпілою прибирали кімнату для перегляду телепередач. ОСОБА_7 прийшов з іншого корпусу, та повідомив, що ще двох прийдуть. ОСОБА_6 запропонувала їм йти у свій корпус, оскільки підопічні лежачого корпусу вже сплять, на що ОСОБА_7 почав по - звірячому бити кулаками. Більшість ударів потрапляла в голову. Вона не могла допомогти любі,оскільки ОСОБА_10 тримав за шию. Коли вирвалась, та хотіла відволікти ОСОБА_7 від ОСОБА_11 , він і її вдарив. ОСОБА_6 кричала дуже, коли медсестри почали бігти на крик, ОСОБА_7 утік. Міліція ловила його в лісі. ОСОБА_7 - нездорова людина, має психічні розлади. Вона 27 років пропрацювала в даному закладі, однак такого не було. Потерпіла була дуже побита, губу їй шили, кололи ліки, тиск збивали.
Свідок ОСОБА_12 показала суду, що працює в Тиврівському будинку - інтернаті геріатричного профілю медичною сестрою. ОСОБА_6 працює на її зміні. 31.07.2015 була на своєму посту біля медпункту, почула крики ОСОБА_13 , прибігла на її дільницю. Прибігли і інші працівники. Вона викликала міліцію. У ОСОБА_6 були порвані губи, щока. ОСОБА_9 плакала, а ОСОБА_7 утік. ОСОБА_7 - агресивний, неординарний, не прислухається ні до кого, засмічував кімнату, де проживав, постійно погрожував повиганяти з роботи працівників інтернату. Були випадки, коли наносив тілесні ушкодження санітаркам з інших змін.
Свідок ОСОБА_14 показала суду, що працює в Тиврівському будинку - інтернаті геріатричного профілю лікарем-психіатром. ОСОБА_7 з березня 2013 року по серпень 2015 року був підопічним даного закладу. Після інциденту 31 липня 2015 року провідувала ОСОБА_6 у хірургічному відділені Тиврівської ЦРЛ, оглядала її, радилась з лікарем щодо лікування. ОСОБА_6 мала закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, рвані рани ротової порожнини.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №40 від 17.03.2015 комісія прийшла до висновку, що ОСОБА_7 .В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, страждав на хронічне душевне захворювання у вигляді маячного (шизофреноподібного) розладу органічного походження. В період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, ОСОБА_7 не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.
В теперішній час ОСОБА_7 страждає на хронічне душевне захворювання у вигляді маячного (шизофреноподібного) розладу органічного походження. В теперішній час ОСОБА_7 не може усвідомлювати свої дії та керувати ними.
ОСОБА_7 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування в психіатричній лікарні з посиленим режимом нагляду.
ОСОБА_7 в момент вчинення злочину в стані патологічного сп`яніння не перебував.
Суд визнає доведеним, що підозрюваний ОСОБА_7 своїми діями в стані неосудності скоїв кримінальне правопорушення, яке виразилось у нанесенні легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я потерпілої, які підпадають під ознаки ч.2 ст.125 КК України, що підтверджується .дослідженими в судовому засіданні наступними доказами: висновками судово-медичної та судовопсихіатричної експертиз, показаннями потерпілої ОСОБА_6 та свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 .
Відповідно до ч.2 ст. 19 КК України не підлягає покаранню особа, яка вчинила злочин у стані неосудності. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно зі ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили злочин у стані неосудності, види примусових заходів медичного характеру визначені ст.94 КК України.
Відповідно до ч.2 ст.513 КПК України, суд, визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно-небезпечне діяння у стані неосудності, або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Відповідно до роз`яснень п.п.3, 15 Пленуму Верховного Суду України №7 від 03.06.2005 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування» дані експертні висновки є одним із доказів у справі, не мають наперед установленої сили, не є обов`язковими для суду, та мають оцінюватись в комплексі всіх доказів, а суд при визначенні виду психіатричного закладу, в який слід помістити психічно хворого, має виходити як з його психічного стану, так і характеру скоєного ним суспільно - небезпечного діяння.
Заслухавши думки учасників судового провадження, враховуючи висновок судово-психіатричного експерта, структуру наявних у нього психічних розладів, порушення критичних здібностей та важкість скоєного, суд вважає, що клопотання підлягає до задоволення та приходить до висновку, що ОСОБА_7 потребує застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування у психіатричному закладі із посиленим режимом нагляду.
Потерпілою ОСОБА_6 заявлено цивільний позов про стягнення з ОСОБА_7 1000 грн. матеріальної та 20000 грн. моральної шкоди. У позовній заяві зазначено, що докази на підтвердження позовних вимог будуть надані додатково, однак до видаленнясуду до нарадчої кімнати жодних доказів суду не надано, а тому суд залишає цивільний позов без розгляду.
На підставі викладеного,та керуючись ч.2 ст.369, ст.370, ст.371, ст.372, ч.1-ч.2 ст.513 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Застосувати до ОСОБА_7 примусовий захід медичного характеру у виді його госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом.
Цивільний позов ОСОБА_6 залишити без розгляду.
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області шляхом подачі апеляційної скарги через Тиврівський районний суд суд протягом семи днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_16