Справа № 183/2012/15
№ 1-кп/183/37/16
В И Р О К
іменем України
30 травня 2016 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

за участю обвинуваченого ОСОБА_5 ,

потерпіло ОСОБА_6 ,

представника потерпілого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.128 КК України,-

в с т а н о в и в:
07 листопада 2014 року приблизно о 23 годині 55 хвилин ОСОБА_6 знаходився біля кафе «Молодіжне», що розташоване по вул.Леніна в с.Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області, де в цей час до нього підійшов ОСОБА_5 та почав вимагати відвезти його додому, однак ОСОБА_6 відмовив йому, в зв`язку з чим між ними виникла сварка.

Під час сварки ОСОБА_5 , не маючи умислу на спричинення тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_6 , діючи з необережності, не передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків, 08 листопада 2014 року приблизно в 00.00 годин, знаходячись біля кафе «Молодіжне», що розташоване по вул.Леніна в с.Голубівка Новомосковського району, наблизився до ОСОБА_6 , завдав останньому обома руками поштовх в грудну клітину.

Від вказаного поштовху ОСОБА_6 , втративши рівновагу, зробив два кроки назад, внаслідок чого вийшов на проїжджу частину дороги та потрапив лівою ногою між переднім лівим колесом та аркою переднього лівого крила під`їжджаючого до кафе автомобіля марки «Пежо Партнер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_8 , який не мав технічної можливості уникнути наїзду на пішохода.

В результаті неумисних дій ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_9 спричинені тілесні ушкодження у вигляді забійно-рваної рани на внутрішній поверхні середньої третини лівої гомілки, відкритого перелому обох кісток лівої гомілки в середній третині, які у своїй сукупності відносяться до тяжких, як небезпечних для життя.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні не визнав, надав показання про те, що 07 листопада 2014 року він дійсно перебував в кафе «Молодіжне», що розташоване в с.Голубівка Новомосковського району, по вул.Леніна. Приблизно о 23 годині 55 хвилин він вийшов на вулицю та побачив раніше знайомого ОСОБА_6 , якого попросив відвезти додому, однак останній агресивно повівся на його прохання, зняв свою куртку та мав намір вчинити бійку, однак сам не втримався на ногах, попятився назад, внаслідок чого вийшов на дорогу та потрапив під автомобіль, який в цей час під`їжджав на паркувальний майданчик до кафе.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні надав показання про те, що 07 листопада 2014 року близько 23 години 50 хвилин він разом зі своєю дружиною та ОСОБА_10 під`їхали до кафе «Молодіжне», що розташоване в с.Голубівка Новомосковського району по вул.Леніна. Коли він вийшов з автомобіля, то до нього підійшов раніше йому знайомий ОСОБА_5 , який перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, ледве тримався на ногах, та почав вимагати відвезти його додому. Він відмовив йому у такому проханні, ОСОБА_5 почав висловлюватися нецензурною лайкою, внаслідок чого між ними виникла словесна сварка. В ході сварки ОСОБА_5 наблизився до нього та обома руками штовхнув в область грудної клітини, внаслідок чого він не втримався на ногах, зробив декілька кроків назад, та його ліва нога потрапила між колесом та крилом автомобіля під керуванням ОСОБА_8 , який в цей час під`їжджав до кафе та паркувався. Відчувши різкий біль та хруст в нозі він впав на дорогу, від болю через деякий час втратив свідомість, перша допомога йому надавалася вже в кареті швидкої допомоги.

Суд, дослідивши докази в межах пред`явленої підозри, зберігаючи неупередженість і об`єктивність, не виходячи за межі пред`явлено обвинувачення, яке прокурор підтримав у суді, вважає вину обвинуваченого встановленою, доведеною і підтвердженою доказами обвинувачення, які суд безпосередньо дослідив та сприймав під час судового розгляду:

-показання свідка ОСОБА_10 про те, що 08 листопада близько 00:00 годин він разом з ОСОБА_6 та його дружиною під`їхали до кафе «Молодіжне» в с.Голубівка Новомосковського району. Біля кафе між ОСОБА_11 та ОСОБА_12 відбулася словесна сварка через те, що ОСОБА_5 вимагав від ОСОБА_6 відвезти його додому, останній відмовив ОСОБА_5 , внаслідок чого ОСОБА_13 , стоячи навпроти ОСОБА_14 , штовхнув його в область грудної клітини, ОСОБА_6 похитнувся та відступив два кроки назад, а в цей час позаду нього до кафе під`їжджав автомобіль під керуванням ОСОБА_8 . Ліва нога ОСОБА_6 потрапила під крило автомобіля. Обвинувачений, почувши крик потерпілого залишив місце пригоди, а він разом з потерпілим та ОСОБА_8 залишалися на місці до приїзду швидкої допомоги;

-показання свідка ОСОБА_15 про те, що 08.11.2014 року близько 00.00 години вона разом з ОСОБА_6 та ОСОБА_10 приїхали до кафе «Молодіжне» в с.Голубівка, де перебував у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_5 , який почав вимагати від її чоловіка відвезти його додому, на що ОСОБА_6 відмовив. ОСОБА_5 відштовхнув ОСОБА_6 від себе, внаслідок чого вона не встигла його підхопити, його ліва нога потрапила під колесо під`їжджаючого до кафе автомобіля;

-показання свідка ОСОБА_8 про те, що 08 листопада 2014 року близько 00.00 годин він, керуючи автомобілем «Пежо Партнер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автодорозі «Харків-Сімферополь», здійснивши поворот ліворуч, він під`їхав до кафе «Молодіжне», що розташоване в с.Голубівка Новомосковського району та майже припаркувався. На відстані близько 1 метра від передньої частини свого автомобіля він побачив пішохода, який миттєво потрапив лівою ногою між переднім лівим колесом та переднім лівим крилом його автомобіля. ОСОБА_6 закричав, до нього підбігли ОСОБА_16 та ОСОБА_17 . Дочекавшись швидку допомогу, вони залишалися на місці пригоди, однак працівники міліції в той день не виїжджали на місце пригоди.

-протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, датоване 08 листопада 2014 року;

-висновок №234/Е від 23.03.2015 року судово-медичної експертизи, у відповідності до якої у ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у виді забійно-рваної рани на внутрішній поверхні середньої третини лівої гомілки, відкритого перелому обох кісток лівої гомілки в середній третині, які у своїй сукупності відносяться до тяжких, як небезпечних для життя. Усі знайдені тілесні ушкодження заподіяні тупими твердими предметами, можливо внаслідок наїзду на ліву ногу легкового автомобіля;

-протокол проведення слідчого експерименту від 21.03.2014 р. за участю потерпілого, в ході якого останній показав, яким чином йому було завдано поштовху ОСОБА_5 , а також яким чином його ліва нога потрапила між колесом та крилом автомобіля під керуванням ОСОБА_8 ;

-висновок судово-медичної експертизи № 236/Е/Д від 23 березня 2015 року, у відповідності до якого знайдені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження могли утворитись при механізмі, вказаному потерпілим під час проведення слідчого експерименту;

-протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_16 від 21.03.2015 року, в ході якого останній показав яким чином завдав поштовху ОСОБА_5 в грудну клітину ОСОБА_6 , а також яким чином його нога потрапила під автомобіль «Пежо Партнер» під керуванням ОСОБА_8 ;

-висновок судово-медичної експертизи № 236/Е/Д 1 від 23.03.2015 року, у відповідності до якого знайдені у ОСОБА_6 тілесні ушкодження могли утворитись при механізмі, вказаному свідком ОСОБА_16 під час проведення слідчого експерименту;

-протокол проведення слідчого експерименту за участю свідка ОСОБА_8 , який на місці пригоди показав, яким чином він паркувався біля кафе «Молодіжне», на якій відстані від автомобіля знаходився потерпілий та обвинувачений, в темну пору доби зафіксовано видимість елементів в світлі фар.

Судом зі сторони обвинувачення в якості свідка був допитаний ОСОБА_18 , який працює експертом в НДЕКЦ по спеціальності, в тому числі дослідження обставин і механізму ДТП. Останній надав суду показання про те, що в даному випадку судова автотехнічна експертиза не призначалася, оскільки була відсутня сама подія дорожньо-транспортної пригоди, однак ознайомившись на стадії досудового розслідування з матеріалами кримінального провадження, з протоколами слідчих експериментів, свідок підтвердив той факт, що у водія «Пежо Партнер» ОСОБА_8 відсутня була можливість уникнення наїзду на пішохода, т.я. його автомобіль в момент зіткнення здійснив зупинку, а отже з його сторони порушень правил дорожнього руху не вбачалося.

Таким чином, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_5 встановленою, його дії належить кваліфікувати за ст. 128 КК України, як необережне тяжке тілесне ушкодження.

Суд критично оцінює показання обвинуваченого про те, що він не штовхав ОСОБА_14 , і розцінює їх як спосіб уникнення відповідальності за наслідки неумисного суспільно-небезпечного діяння, оскільки показання чіткі та послідовні показання потерпілого узгоджуються з показаннями свідків обвинувачення, суду не надано жодних об`єктивних доказів, які б свідчили на користь обвинуваченого, та які можливо було б розцінити які такі, що надані з метою наговору на обвинуваченого чи з метою помсти.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд враховує, що обвинувачений вчинив злочин невеликої тяжкості.

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують покарання судом не встановлено.

Крім того, суд враховує особу обвинуваченого, який раніше не був судимий, посередньо характеризується за місцем проживання.

Таким чином, при визначенні виду та розміру покарання суд виходить зі ступеню суспільної небезпечності скоєного кримінального правопорушення, його наслідків у вигляді тяжких тілесних ушкоджень потерпілого, які визнані небезпечними в момент спричинення, та вважає, що для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, йому необхідно призначити покарання у виді громадських робіт.

Потерпілим був заявлений цивільний позов про відшкодування майнової шкоди у розмірі 11489, 12 грн. та моральної шкоди у розмірі 50000 грн., судових витрат на надання правової допомоги у розмірі 3800 грн. Поданий цивільний позов потерпілий підтримав, мотивуючи його тим, що після події обвинувачений залишив місце пригоди, не вибачився, не вжив заходів для надання допомоги, не дивлячись на те, що саме через неправомірні дії самого обвинуваченого, завдано шкоду його здоров`ю. Протягом тривалого часу він змушений захищати своє порушене право, звертаючись до правоохоронних органів та суду, що порушило його звичний спосіб життя. Крім того, він протягом певного часу знаходився на стаціонарному лікуванні, де йому було зроблено операцію, після чого проходив досить тривалий реабілітаційний період, внаслідок чого його працездатність значно зменшилася, він не може виконувати ту роботу, яку виконував до події.

Вирішуючи позов в частині відшкодування спричиненої майнової шкоди, суд виходить з положень ч.1 ст.1166 ЦК України, якою передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

На підтвердження спричиненої майнової шкоди позивачем подано чеки на придбання пального на суму 2610,54 грн. та чеки на придбання ліків на суму 2557,3 грн.

Між тим, до майнової шкоди, завданої цивільному позивачу, суд відносить лише витрати на лікування, вартість придбаних ліків, за підрахунками суду, становить 2557,3 грн., розмір іншої спричиненої шкоди суду не доведений.

Вирішуючи позов в частині визначення розміру відшкодування спричиненої майнової шкоди, суд, з урахуванням вимог ст.ст. ч.3 ст. 23, 1167 ЦК України, а також з урахуванням вимог Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року № 4, якою передбачено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб, приходить до висновку, що позов ОСОБА_6 обґрунтований, однак підлягає частковому задоволенню. Виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивача спричинену моральну шкоду у розмірі 15000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 376 КПК України, суд -

у х в а л и в:
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ст.128 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 спричинену майнову шкоду у розмірі 2557, 30 грн. (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят сім грн., 30 коп.) та моральну шкоду у розмірі 15 (п`ятнадцять тисяч грн..)

Копію вироку вручити засудженому негайно.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд протягом 30 днів.

Суддя ОСОБА_1