Справа № 368/498/16-к
Провадження № 1-в/368/149/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" квітня 2016 р. Кагарлицький районний суд Київської області
В складі:
Головуючого судді: ОСОБА_1
При секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
З участю інших сторін провадження:
представника ВК : ОСОБА_4
Засудженого: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кагарлику клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ємільчине, Житомирської області, проживаючого до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, засудженого 07 лютого 2012 року Вишгородським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, 26.02.2016 року ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області зараховано строк попереднього ув`язнення з 20.01.2012 року по 19.04.2012 року у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день ув`язнення за два дні позбавлення волі, про умовно дострокове звільнення від основного покарання, без скасування додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, суд, -
В С Т А Н О В И В :
22.03.2016 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ємільчине, Житомирської області, проживаючого до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, засудженого 07 лютого 2012 року Вишгородським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, 26.02.2016 року ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області зараховано строк попереднього ув`язнення з 20.01.2012 року по 19.04.2012 року у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день ув`язнення за два дні позбавлення волі, про умовно дострокове звільнення від основного покарання, без скасування додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.
В судовому засіданні, яке відбулося 04.04.2016 року, засуджений ОСОБА_5 своє клопотання підтримав, зазначивши при цьому, що, хоча він і мав чотири дисциплінарні стягнення, проте, на даний час вони зняті, тому він вважається таким, який не має дисциплінарних стягнень, напроти, має вісім заохочень за добросовісне відношення до праці, а тому, на його думку, можливе застосування до нього положення ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від покарання, має поганий стан здоров`я, тому потребує посиленого лікування, яке в установі виконання покарання він отримати не може.
В судовому засіданні, яке відбулося 04.04.2016 року, представник ВК 115 ОСОБА_4 клопотання засудженого ОСОБА_5 підтримав, так як вважає, що засуджений ОСОБА_5 за час відбування покарання сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення, тому заслуговує на застосування умовно дострокового звільнення згідно ст.. 81 КК України.
В судовому засіданні прокурор Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 не заперечував, обґрунтовуючи свою позицію тим, що засуджений має значну кількість дисциплінарних заохочень, які свідчать про його ставлення на шлях виправлення та перевиховання, окрім того, засуджений має не значний термін не відбутого строку, - 198 днів.
Суд, вислухавши засудженого ОСОБА_5 , який своє клопотання підтримав, заслухавши прокурора ОСОБА_3 , представника ВК 115 ОСОБА_4 , які який проти задоволення клопотання не заперечували, дослідивши матеріали подання, приходить до висновку щодо задоволення подання, обґрунтовуючи своє рішення наступним.
Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні.
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Ємільчине, Житомирської області, проживаючий до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , громадянин України, засуджений 07 лютого 2012 року Вишгородським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, 26.02.2016 року ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області зараховано строк попереднього ув`язнення з 20.01.2012 року по 19.04.2012 року у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку покарання: «20» січня 2012 року.
Кінець строку покарання: «19» жовтня 2016 року.
1/2 строку покарання: «20» липня 2014 року.
Прибув в Кагарлицьку виправну колонію Київської області ( 115 ) із Київського СІЗО, в якому утримувався з 20.01.2012 року, де дисциплінарних стягнень та заохочень не мав.
По прибуттю в ВК 115 25 квітня 2012 року працевлаштований різноробочим на виробництві установи.
На даний час засуджений ОСОБА_5 до праці відноситься добре, завдану роботу виконує добросовісно.
На даний час засуджений ОСОБА_5 характеризується позитивно, заходи виховної спрямованості відвідує регулярно, реагує на них правильно.
Так, за час перебування в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_5 має слідуючі:
заохочення:
1. 16.05.2013 року За сумлінну поведінку та ставлення Подяка Нач. ВК
до праці.
2. 22.08.2013 року За сумлінну поведінку та ставлення Подяка Нач. ВК
до праці.
3. 08.05.2014 року За сумлінну поведінку та ставлення Знято стягнення Нач ВК
до праці. від 04.12.2013 р.
4. 03.07.2014 року За сумлінну поведінку та ставлення Подяка Нач. ВК
до праці.
5. 22.08.2014 року За сумлінну поведінку та ставлення Подяка Нач. ВК
до праці.
6. 27.11.2014 року За сумлінну поведінку та ставлення Подяка Нач. ВК
до праці.
7. 15.01.2015 року За сумлінну поведінку та ставлення Знято стягнення Нач ВК
до праці. від 12.12.2013 р.
8. 10.09.2015 року За добросовісне відношення до праці Знято стягнення Нач. ВК
до праці в їдальні установи. від 27.05.15 р.
стягнення:
1. 11.07.2012 року Вживання спиртних напоїв ДІЗО 15 діб Нач. ВК
в лікувальному закладі. (погашено 26.01.13 р.)
2. 04.12.2013 року Вживання спиртних напоїв ДІЗО 15 діб Нач. ВК
(погашено 08.05.14 р.)
3. 12.12.2014 року Вживання спиртних напоїв ДІЗО 15 діб Нач. ВК
(погашено 15.01.15 р.)
4. 27.05.2015 року Вживання спиртних напоїв ДІЗО 15 діб Нач. ВК
(знято 10.09.15 р.)
Відповідно, суд приходить до висновку, що на даному етапі відбування покарання засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення і тому заслуговує, на думку учасників процесу, представника ВК, прокурора, та, відповідно, суду, згідно ст.. 81 КК України умовно дострокового звільнення від відбування покарання.
Суд при вирішенні даного питання керувався нормами як матеріального, так і процесуального права.
Що стосується норм матеріального права, то суд керувався наступним.
Так, згідно ст. 81 КК України:
1. До осіб, що відбувають покарання у виді виправних робіт, службових обмежень для військовослужбовців, обмеження волі, тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців або позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Особу може бути умовно-достроково звільнено повністю або частково і від відбування додаткового покарання.
Отже, за змістом ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може стосуватися: а) лише основного покарання; б) як основного, так і додаткового покарання; в) лише додаткового покарання.
При цьому, оскільки даний різновид звільнення від подальшого відбування покарання за своєю природою може бути поширений лише на строкові покарання, єдиний вид додаткового покарання, щодо якого можливе застосування ст. 81 КК України, - це позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю, тому при вирішенні питання про умовно дострокове звільнення від відбування основного покарання у виді позбавлення волі засудженому ОСОБА_5 , судом в даному випадку не вирішується питання щодо звільнення засудженого ОСОБА_5 від додаткової міри покарання, - позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.
2. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як встановлено судом, засуджений ОСОБА_5 станом за останній тривалий період, - 10 місяців, своєю поведінкою під час відбування покарання в установі виконання покарання довів ту обставину, що він став на шлях виправлення та перевиховання.
Що ж стосується сумлінної поведінки, то така має місце в поведінці засудженого ОСОБА_5 , так як засуджений має 8 (вісім) заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці, що ж стосується дисциплінарних стягнень, то вони зняті та погашені в установленому законом порядку.
3. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин;
При вирішенні питання щодо умовно дострокове звільнення від покарання засудженого ОСОБА_5 судом було враховано формально-юридичні та оціночні підстави.
Формально-юридичні підстави передбачені ч. 3 ст. 81 КК України і пов`язуються з фактичним відбуттям засудженим ОСОБА_5 1/2 строку покарання.
Строк фактичного відбуття засудженим ОСОБА_5 певної частини призначеного йому покарання як формально-юридична підстава умовно-дострокового звільнення від відбування покарання залежить від кількох чинників.
Таким чинниками відповідно до ч. 3 ст. 81 КК України є:
а) вид (категорія) вчиненого особою злочину, визначений відповідно до ст.12 КК України;
Так, ОСОБА_5 засуджений за:
- скоєння необережного злочину, тобто за скоєння злочину, який передбачено ч. 2 ст. 286 КК України.
Санкція ч. 2 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до восьми років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до 3 років або без такого.
Згідно положень ч. 4 ст. 12 КК України, злочин, вчинений засудженим ОСОБА_5 відноситься до категорії тяжкого злочину.
б) форма вини. Злочин, який передбачений ч. 2 ст. 286 КК України вчинений засудженим ОСОБА_5 є злочином, вчиненим з необережності.
З урахуванням окремих із зазначених чинників та поєднання деяких з них між собою відносно засудженого ОСОБА_5 законом встановлений загальний (п.1 ч. 3 ст.81 КК України), строк покарання, після фактичного відбуття якого особа може бути умовно-достроково звільнена від відбування покарання.
Отже, що стосується формально юридичних підстав щодо застосування до засудженого ОСОБА_5 положень ст. 81 КК України, то такі є в наявності.
Відповідно, що стосується оціночних підстав умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, які передбачені ч. 2 ст. 81 КК України, то суд вважає, що їх також достатньо на даному етапі відбування покарання засудженим призначеного йому покарання.
Суд на обґрунтування своєї позиції враховує ту обставину, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою довів своє виправлення.
Встановлюючи ці підстави застосування ст. 81 КК України, суд, зокрема, з`ясував наступні обставини:
- засуджений ОСОБА_5 дотримується правил внутрішнього розпорядку.
- засуджений ОСОБА_5 за належне ставлення до праці отримав 8 заохочень за сумлінну поведінку та ставлення до праці, хоча і мав 4 дисциплінарні стягнення, проте, вони зняті та погашені в установленому законом порядку.
Окрім того, кількість заохочень значно превалює над стягненнями, які засуджений отримав в 2012 2014 роках, одне, - в 2015 році, в той же час заохочення засуджений отримував на протязі 2014 2015 років, що свідчить про його усталене позитивне відношення до правил відбування покарань на протязі 2015 та 2016 років.
Отже, суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та перевиховання, що є, як на думку суду, так і інших учасників процесу, зокрема, представника ВК 115, прокурора, підставою для задоволення подання.
- станом на час слухання справи, а саме, - станом на 04.04.2016 року, засуджений ОСОБА_5 має не значну частину не відбутого терміну основного покарання, - 198 днів.
- засуджений ОСОБА_5 в повній мірі відшкодував потерпілій стороні шкоду, заподіяну злочином.

Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність як формально-юридичних, так і оціночних підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання, тому суд приймає рішення про задоволення клопотання про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 від основного покарання у виді позбавлення волі.
Суд вважає, що застосування до засудженого ОСОБА_5 положення ст.. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від покарання не буде суперечити реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин, даним рішенням суду виконається мета кримінального покарання - як її каральної так і виправної складової.
Відповідно, суд при вирішенні даного питання враховував ту обставину, що засуджений, як вбачається з пояснень учасників процесу та матеріалів провадження, став на шлях виправлення та перевиховання, виказує позитивні плани на майбутнє.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність як формально-юридичних, так і оціночних підстав для умовно-дострокового звільнення засудженого ОСОБА_5 від відбування основного покарання, тому суд приймає рішення про задоволення клопотання про умовно дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 від основного покарання у виді позбавлення волі.
При вирішенні даного питання судом було застосовано положення ППВСУ від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.»
Суд вважає, що застосування до засудженого ОСОБА_5 положення ст. 81 КК України, - умовно дострокового звільнення від покарання на даній стадії відбування покарання не буде суперечити реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин, даним рішенням суду виконується мета кримінального покарання - як її каральної так і виправної складової, тобто, на думку суду, застосування положень ст. 81 КК України до засудженого ОСОБА_5 є обґрунтованим, та доцільним на даному етапі відбування покарання.
Що стосується застосування норм процесуального права, то в даному випадку суд застосував ст..ст. 537, 539 КПК України.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України має право вирішувати питання про умовно дострокове звільнення від відбування покарання.
Згідно ст.. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням ( поданням ) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Відповідно, суд при вирішенні даного питання враховував ті обставини, що у діях засудженого ОСОБА_5 наявні достатні ознаки перевиховання, засуджений ОСОБА_5 , як вбачається з пояснень учасників процесу, зокрема, представника ВК, прокурора, та матеріалів провадження, став на шлях виправлення та перевиховання, що є підставою для задоволення клопотання.
Отже, при винесені ухвали щодо засудженого ОСОБА_5 суд керувався Конституцією України, нормами діючого КПК України, КК України, КВК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 2 ст. 369, 370 372, 537, 539 КПК України, ст.ст. 12, 81 КК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ємільчине, Житомирської області, проживаючого до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, засудженого 07 лютого 2012 року Вишгородським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, 26.02.2016 року ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області зараховано строк попереднього ув`язнення з 20.01.2012 року по 19.04.2012 року у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день ув`язнення за два дні позбавлення волі, про умовно дострокове звільнення від основного покарання, без скасування додаткової міри покарання у виді позбавлення права керувати транспортними засобами, - задовольнити.
Звільнити засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Ємільчине, Житомирської області, проживаючого до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, засудженого 07 лютого 2012 року Вишгородським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 286 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки, 26.02.2016 року ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області зараховано строк попереднього ув`язнення з 20.01.2012 року по 19.04.2012 року у відповідності до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день ув`язнення за два дні позбавлення волі, умовно достроково від відбування основного покарання на 198 днів.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом 7 діб.

Суддя ОСОБА_1