Справа №489/1129/16-к 01.08.2016
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11сс/784/277/16р. Головуючий 1-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія: арешт майна Суддя апеляційної інстанції ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 серпня 2016 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
Головуючої ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
В С Т А Н О В И Л А :
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції.
В апеляційній скарзі представник ПП «ВС БЛОК-ПОСТ» ОСОБА_5 просить скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого Центрального ВП ГУ НП в Миколаївській області про накладення арешту на вказані грошові кошти.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі апелянт зазначає, що ухвала суду незаконна та необґрунтована, оскільки підозра по даному кримінальному провадженню не оголошена жодній особі. Кримінальне провадження стосується часткового невиконання господарсько-правових зобов`язань ПП «МОКАСИК» перед ПАТ «ДПЗКУ» за договором у 2014 році, про що є рішення Господарського суду Одеської області від 20.10.2015 року, тому відсутні ознаки будь-якого злочину.
Вважає, що потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи, як арешт коштів їх товариства, воно не має відношення до господарських операцій, які є предметом розслідування, не мало господарських правовідносин з ГІП «МОКАСИК» та не отримувало від нього грошових коштів.
Зазначає, що слідчий та прокурор не обґрунтували, для забезпечення яких цілей кримінального провадження необхідно накладати арешт на кошти товариства, яке не мало правовідносин з ПП «МОКАСИК» і яким чином арешт коштів нашого товариства допоможе у розслідуванні можливого злочину, вчиненого посадовими особами ПП «МОКАСИК» відносно ПАТ «ДПЗКУ». Грошові кошти, які перебувають на рахунках ПІ І «ВС БЛОК-ПОСТ» не є і не можуть бути речовими доказами по даному кримінальному провадженню оскільки вони не є і не могли бути знаряддям вчинення кримінального правопорушення, не зберегли на собі його сліди, оскільки не вирізнялись якимись індивідуальними ознаками; не були об`єктом кримінально протиправних дій та не набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, оскільки надходили на рахунки товариства за результатами здійснення законної господарської діяльності.
Вказує, що відсутні докази того, що грошові кошти на розрахункових рахунках ПП «ВС БЛОК-ПОСТ», на які накладено арешт, надходили від ПП «МОКАСІК», а внаслідок арешту рахунків підприємство позбавлено можливості у встановленому порядку здійснювати свою законну господарську діяльність.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
Мотивуючи своє клопотання прокурор зазначив, що є достатня підозра вважати, що посадові особи ПП «МОКАСІК», отримавши грошові кошти від ПАТ «ДПЗКУ» в сумі 6,5 млн. гри. заволоділи ними, перерахувавши частину цих коштів на розрахункові рахунки ПП «ВС БЛОК-ПОСТ», № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 відкриті у Миколаївському РУ «Приватбанк». Тому, як на майно, що набуто кримінально протиправним шляхом за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само і обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження, може бути накладено арешт.
Задовольняючи клопотання слідчого, слідчий суддя зазначив, що є достатні підстави вважати, що грошові кошти, розміщені на банківських рахунках ПП «ВС БЛОК-ПОСТ», відкритих у Миколаївському РУ «Приватбанк», є об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом, отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, зокрема передбаченого ст.209 КК України, з метою розслідування якого проводиться досудове розслідування, вважаю необхідним накласти арешт на вказане майно для запобігання можливості його відчуження та розпорядження.
Вказані обставини підтверджені документами, отриманими в результаті тимчасового доступу до документів щодо руху грошових коштів ПП «Мокасік», відомостями про причетність посадових осіб ПП «Мокасік» та їх довірених осіб до контролю за діяльністю ПП «ВС БЛОК-ПОСТ».
Окрім правової підстави для арешту майна, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб, вважаю необхідним при арешті майна застосувати заборону відчуження та розпорядження майном.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини та мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходив при постановленні ухвали, і положення закону, яким він керувався.
Відповідно до приписів п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
Згідно положень ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
З огляду на ч. 2 ст. 170 КПК України завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.
Зазначених вимог закону слідчий суддя при прийнятті оскаржуваного рішення дотримався в повній мірі.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що є обґрунтовані підстави вважати, що грошові кошти, розміщені на банківських рахунках ПП «ВС БЛОК-ПОСТ», відкритих у Миколаївському РУ «Приватбанк», є об`єктом кримінально протиправних дій, набуті кримінально протиправним шляхом, отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, зокрема передбаченого ст.209 КК України, з метою розслідування якого проводиться досудове розслідування, тому необхідно накласти арешт на вказане майно для запобігання можливості його відчуження та розпорядження.
Вказані обставини підтверджені документами, отриманими в результаті тимчасового доступу до документів щодо руху грошових коштів ПП «Мокасік», відомостями про причетність посадових осіб ПП «Мокасік» та їх довірених осіб до контролю за діяльністю ПП «ВС БЛОК-ПОСТ».
За такого, є вірним висновок слідчого судді про те, що окрім правової підстави для арешту майна, враховуючи наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, наслідки арешту майна для третіх осіб, необхідно при арешті майна застосувати заборону відчуження та розпорядження майном.
А тому апеляційна скарга в цій частині є безпідставною.
Відповідно до вимог ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу зміни до частини третьої статті 170 див. в Законі № 772-VIII від 10.11.2015.
І хоча у даному кримінальному провадженні жодній особі ще не оголошена підозра, це не є перешкодою для арешту вищезазначеного майна, про що зазначає апелянт, оскільки згідно вимогам ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.
Твердження представника власника майна щодо не розумності та не є співрозмірності обмеженням права власності при накладенні арешту на грошові кошти, розміщені на банківських рахунках ПП «ВС БЛОК-ПОСТ» є неспроможними з огляду на те, що дане кримінальне провадження відкрито за ст. 191 ч.5, 382 ч.1, 209 ч.2 КК України, а саме привласнення посадовими особами ПП «Мокасік» коштів державного підприємства ПАТ «ДПЗКУ» в сумі 6,5 млн. грн. та їх подальшого легалізування шляхом здійснення фінансових операції, невиконання керівництвом ТОВ «Мокасік» рішення Господарського суду від 20.10.2015 р.
З огляду на викладене апеляційна скарга є необґрунтованою і не підлягає задоволенню.
Керуючись ст. ст. 407 ч. 3 п. 1, 422, 424 ч. 4, 532 ч. 4, 376 ч. 2 КПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу представника ПП «ВС БЛОК-ПОСТ» ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді