Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Номер провадження 1-кс/711/1615/16

Справа № 711/5068/16-к

03 червня 2016 року

Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1

за участю:

секретар - ОСОБА_2

прокурор - ОСОБА_3

підозрюваний - ОСОБА_4

захисник - ОСОБА_5

розглянувши клопотання слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 , погодженого прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих регіональної прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження №0000101,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду 01.06.2016р. з клопотанням, в якому просить накласти арешт на автомобіль, який належить ОСОБА_4 ..
В обґрунтування клопотання слідчим зазначено, що досудове розслідування здійснюється за обставин, відповідно до яких ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, а саме одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої їй влади, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди. Оскільки санкція ч.3 ст.368 КК України передбачає конфіскацію майна, як вид покарання, слідчий просить накласти арешт на автомобіль підозрюваного.

В судовому засіданні прокурор підтримав клопотання слідчого і просив його задовольнити. Окремо зазначив, що накладення арешту необхідне для забезпечення збереження його можливої конфіскації та з метою недопущення його втрати, знищення або пошкодження.

Захисник в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання та зауважив, що автомобіль був вилучений протиправно і на теперішній час зберігається на штрафному майданчику Уманського ВП НП в Черкаській області без достатніх для цього правових підстав. Зауважив, що автомобіль не є знаряддям злочину, як те зазначено в клопотанні слідчого, а клопотання про арешт майна надійшло до суду з пропущенням строків його подання. Отже вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання або повернути його оскілки воно не відповідає вимогам, передбаченим КПК України. Натомість зазначив, що у тому випадку, якщо суд дійде висновку про необхідність накладення арешту, то просив застосувати його шляхом обмеження права відчуження автомобілю та залишити його у користуванні родини підозрюваного, оскільки він є необхідним для використання в побуті.

Підозрюваний також просив відмовити у задоволенні клопотання.

Заслухавши пояснення учасників судового провадження, дослідивши надані слідчому судді документи, вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.3 ч.2 ст.170 КПК України арешт майна допускається з метою арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання. Як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, за який обов`язковим додатковим покаранням передбачено конфіскацію майна. Зважаючи на обґрунтованість підозри та обов`язковість застосування конфіскації майна, як додаткового виду покарання за вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.368 КК України, вважаю, що вимога про накладення арешту з метою забезпечення конфіскації підлягає задоволенню.

Разом з тим, згідно ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема, підлягає можливої конфіскації майна. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.

Згідно ч.4 ст.173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

В судовому засіданні встановлено, що до складу родини підозрюваного входить його дружина та донька. Сам підозрюваний на теперішній час перебуває під цілодобовим домашнім арештом, а відтак не може користуватися автомобілем. Натомість донька підозрюваного має нестабільний стан здоров`я, у зв`язку з чим часто потребує термінових виїздів до лікаря. Отже є потреба у користуванні зазначеним транспортним засобом іншими членами сім`ї. Тому сторона захисту просила не позбавляти їх права користування та володіння автомобілем.

Оцінюючи встановлені в судовому засіданні обставини, обґрунтованість підозри, ймовірність можливого застосування до підозрюваного покарання у виді конфіскації майна, завдання арешту майна, як виду заходу забезпечення кримінального провадження, наслідки, які матиме накладення арешту на автомобіль, вважаю за необхідне накласти арешт шляхом встановлення заборони у праві розпорядження зазначеним майном без обмеження права володіння та користування.

Зауваження захисника щодо неправомірності заявленого клопотання у зв`язку з пропуском строку звернення з ним до суду не є підставою для відмови у задоволенні такого клопотання, оскільки нормами КПК України строк для подання клопотання про арешт майна встановлений виключно для визначення терміну утримання тимчасово вилученого майна. Отже саме клопотання про накладення арешту може бути подане на будь-якій стадії кримінального провадження.

Натомість цілком обґрунтованими є зауваження захисника щодо безпідставності утримання органами досудового розслідування вилученого у підозрюваного автомобілю.

Так в судовому засіданні встановлено, що зазначений автомобіль був вилучений 19.05.2016р. під час огляду місця події та затримання підозрюваного в порядку ст.208 КПК України. З того часу зазначений автомобіль зберігається на штрафному майданчику Уманського ВП НП в Черкаській області. Зазначені обставини сторони підтверджують. Таким чином, зазначений автомобіль має статус тимчасово вилученого майна і відповідно до положень ст.169, ч.5 ст.171 КПК України має бути негайно повернутий його власнику.

За таких обставин клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню

На підставі вищевикладеного і керуючись ст.ст.7, 169, 170, 173 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:
Клопотання слідчого задовольнити частково.

Накласти арешт на автомобіль ВАЗ 21102, 2004р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом заборони його відчуження будь-якими особами.

Негайно повернути автомобіль ВАЗ 21102, 2004р.в., д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , його власнику, а саме ОСОБА_4 .

Зобов`язати Головне управління юстиції в Черкаській області внести відомості про накладення арешту вищевказаного автомобіля.

Виконання ухвали покласти на слідчого в ОВС СВ прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1