Справа № 1-кп/760/407/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 лютого 2016 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

та обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дружківка Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України,-

в с т а н о в и в :
як встановлено в судовому засіданні Указом Президента України № 15/2015 від 14.01.2015 «Про часткову мобілізацію», відповідно до ст.ст. 106 ч.1 п.п.1, 17, 20, 112 Конституції України та ст.ст. 4, 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543 ХІІ від 21.10.1993 оголошено проведення, зокрема, на території Донецької області, часткової мобілізації та постановлено здійснити призов військовозобов`язаних для забезпечення потреб Збройних Сил України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, інших військових формувань України в обсягах, визначених мобілізаційними планами з урахуванням резерву.

На виконання даного Указу Президента України ІНФОРМАЦІЯ_2 16.02.2015 здійснено призив ОСОБА_6 на військову службу під час мобілізації, яку він з 12.04.2015 проходить у військовій частині НОМЕР_1 на посаді стрільця у військовому званні солдата.

У один з днів листопада місяця 2015 року ОСОБА_6 , перебуваючи у складі військової частини НОМЕР_1 , виявив не обліковані за Збройними Силами України або іншими військовими формуваннями 1 осколкову ручну гранату РГД-5 з запалом, які відносяться до бойових припасів та у випадку їх поєднання за допомогою різьбового кріплення становлять вибуховий пристрій дистанційної дії, промислового виробництва, військового призначення (відповідно до вибухотехнічної експертизи №61/6 від 27.11.2015).

Тоді ж ОСОБА_6 , діючи з прямим умислом, з метою використання виявлених боєприпасів та вибухових пристроїв в особистих цілях без передбаченого законом дозволу на їх придбання та носіння, вирішив стати на злочинний шлях та у порушення зазначених статутних вимог, а також Положення про дозвільну систему затвердженого, Постановою Кабінету міністрів України №576 від 12.10.1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998 року привласнити їх, тобто безоплатно придбати та носити при собі.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_6 , забравши із собою виявлену 1 осколкову ручну гранату РГД-5 з запалом, 05.11.2015 направився у надану йому відповідно до наказу командира № НОМЕР_2 відпустку з військової частини НОМЕР_1 до АДРЕСА_3 .

Перебуваючи в м. Києві 06.11.2015, приблизно о 18 год. 00 хв., під час проходження контролю на авіа безпеку в приміщенні аеропорту «Київ» (Жуляни) (м. Київ, вул. Медова, 1) у ОСОБА_6 виявлено та вилучено вказану 1 осколкову ручну гранату РГД-5 з запалом, які відносяться до бойових припасів та у випадку їх поєднання за допомогою різьбового кріплення становлять вибуховий пристрій дистанційної дії, промислового виробництва, військового призначення (відповідно до вибухотехнічної експертизи №61/6 від 27.11.2015), працівниками Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві.

Таким чином ОСОБА_6 , являючись військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 на посаді стрільця у військовому званні солдата, у один з днів листопада місяця 2015 року, перебуваючи в складі військової частини НОМЕР_1 , діючи з прямим умислом та з метою використання в особистих цілях без передбаченого законом дозволу, у порушення вимог ст.ст. 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України №548-XIV від 24.03.1999 року, ст.ст. 1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Положення про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України №576 від 12.10.1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної і холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу, спорядженими гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України №622 від 21.08.1998 року забрав, тобто безоплатно придбав та став носити при собі виявлені та не обліковані за Збройними Силами України та іншими військовими формуваннями 1 осколкову ручну гранату РГД-5 з запалом, які відносяться до бойових припасів та у випадку їх поєднання за допомогою різьбового кріплення становлять вибуховий пристрій дистанційної дії, промислового виробництва, військового призначення (відповідно до вибухотехнічної експертизи №61/6 від 27.11.2015), а перебуваючи в м. Києві 06.11.2015 приблизно о 18 год. 00 хв. під час проходження контролю на авіа безпеку в приміщенні аеропорту «Київ» (Жуляни), зберігав їх в особистому рюкзаку, поки вони не були виявлені та вилучені того ж самого дня та часу працівниками Солом`янського УП ГУ НП України в м. Києві.

Допитаний в ході судового розгляду ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, розкаявся та показав суду, що він проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді стрільця у військовому званні солдата. В листопаді 2015 року він виявив в складі частини та привласнив осколкову ручну гранату РГД-5 з запалом і перебуваючи 06.11.2015, приблизно о 18.00 год. в м. Києві, під час проходження контролю на авіа безпеку в аеропорту «Київ» (Жуляни) був затриманий співробітниками Солом`янського УП ГУ НП в м. Києві.

За згодою учасників судового провадження, згідно з ч.3 ст.349 КПК України, після допиту обвинуваченого, суд визнав недоцільним дослідження доказів зібраних в ході досудового розслідування стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, крім матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

При цьому судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції, а також роз`яснив, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З урахуванням викладеного суд приходить висновку, що винуватість ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні доведена повністю, і його умисні дії, які виразились у носінні, зберіганні, придбанні бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, суд кваліфікує за ч. 1 ст.263 КК України.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_6 вид та міру покарання, суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та дані про його особу, який раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, має постійне місце реєстрації та проживання, одружений, проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 , де характеризується виключно позитивно, приймав участь у заходах передбачених проведенням АТО, має нагороду.

Згідно зі ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого, є його щире каяття.

Згідно зі ст.67 КК України обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 , судом не встановлено.

Отже, з урахуванням наведеного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Разом з тим, враховуючи дані про особу ОСОБА_6 , його критичне ставлення до вчиненого і щире каяття, суд дійшов висновку про можливість виправлення останнього без відбування покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Судові витрати слід покласти на обвинуваченого, речові докази вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в:
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.263 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.2,3,4 ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 не обирався.

Речовий доказ осколкову ручну гранату РГД-5 з запалом, яку передано за зберігання до камери схову речових доказів ЛУ в метрополітені ГУМВС України в м. Києві знищити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати за проведення вибуховотехнічної експертизи в сумі 614 (шістсот чотирнадцять) грн. 02 коп.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя