Справа № 139/333/16-к
В И Р О К
06 липня 2016 року Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, працюючого кочегаром Вищеольчедаївської СЗШ, одруженого, не судимого, має на утриманні неповнолітню доньку
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 126 ч.1 КК України,

з участю сторін провадження:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3
потерпілого ОСОБА_5

в с т а н о в и в :
11.04.2016 року близько 09 години ОСОБА_3 , перебуваючи на території сільської ради с. Вищеольчедаїв Мурованокуриловецького району Вінницької області, на ґрунті неприязних стосунків, через виниклу суперечку з ОСОБА_5 , умисно наніс йому удар в область обличчя з правої сторони, чим завдав фізичного болю, яке не спричинило тілесних ушкоджень.
Вказані дії ОСОБА_3 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.126 ч.1 КК України, як умисне завдання удару, що не спричинило тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 вину в пред`явленому йому обвинуваченні не визнав. Суду пояснив, що 11.04.2016 року близько 09 години він приїхав до сільської ради подати заяву на потерпілого в зв`язку з тим, що останній ображав його дружину та доньку. Біля сільської ради стояв ОСОБА_5 . Його дружина знаходилась на подвір`ї перед сільською радою. ОСОБА_5 образив його словесно. Він, в свою чергу, відштовхнув того лівою рукою долонею в обличчя. Між ними виникла суперечка в яку втрутилась сільський голова ОСОБА_6 . Після чого вони розійшлися.
Не дивлячись на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_3 , його винність повністю доводиться показами потерпілого та іншими доказами, наданими стороною обвинувачення, належність та достовірність яких не оспорена стороною захисту чи потерпілим, що безпосередньо досліджені у судовому засіданні.
Так, потерпілий ОСОБА_5 показав суду, що конфлікт виник через дружину обвинуваченого. Зазначив, що їм сусід віддав свій город, який він зорав і засіяв люцерною. Обвинувачений та його сім`я постійно ходили через дану земельну ділянку. Одного дня він побачив дружину ОСОБА_3 , яка знову ішла і толочила його люцерну. Він її покликав, однак вона не відповіла. Тоді він обізвав її нецензурною лайкою. Через деякий час прибіг обвинувачений, почав погрожувати йому, намагався вчинити бійку. Тоді він зателефонував до сільського голови, яка сказала йому, щоб він приїхав до сільської ради в понеділок. Що він і зробив 11.04.2016 року. В цей час до сільради приїхав обвинувачений, який проходячи біля нього вдарив його кулаком в обличчя. Голова сільської ради кинулася їх розбороняти. Після чого ОСОБА_3 сів на мотоцикла і поїхав.
Свідок ОСОБА_7 , дружина потерпілого, в судовому засіданні суду показала, що у них з ОСОБА_3 виник конфлікт через засіяну ними земельну ділянку. Оскільки обвинувачений ліз до чоловіка битися, її чоловік зателефонував до сільського голови, та сказала йому прийти в понеділок до сільської ради. Коли у вказаний день 11.04.2016 року вони прийшли, сільський голова знаходилася на подвір`ї перед сільською радою. В цей час до сільської ради приїхав ОСОБА_3 . Зліз з мотоцикла, підійшов до них і зі всієї сили вдарив кулаком в обличчя її чоловіка.
Свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що 11.04.2016 року він зранку прийшов до сільської ради забрати каністру. На дворі в цей час стояли сільський голова ОСОБА_6 . Згодом підійшов ОСОБА_5 з дружиною. Потім на мотоциклі під`їхав ОСОБА_3 , підійшов до ОСОБА_5 і вдарив того кулаком в обличчя. Голова сільради кинулася їх розбороняти. ОСОБА_3 сів на мотоцикла і поїхав.
Свідок ОСОБА_6 - голова Вищеольчедаївської сільської ради, суду показала, що 10.04.2016 року до сільської ради надійшла заява від ОСОБА_5 на дії обвинуваченого. На наступний день 11.04.2016 року ОСОБА_5 приїхав до сільської ради. Вона в цей час перебувала на території сільської ради. ОСОБА_5 підійшов до неї та почав скаржитися на ОСОБА_3 , який їздить по його засіяній земельній ділянки, всіляко ображає його. Потім під`їхав ОСОБА_3 , між ними виникла суперечка. Вона тим часом слідкувала за розподілом палива для бензокіс, раптом зі спіни побачила як ОСОБА_3 замахнувся на ОСОБА_5 , удару вона не бачила.
Крім показів потерпілого, свідків, винність обвинуваченого ОСОБА_3 доводиться дослідженими у судовому засіданні доказами, що надані стороною обвинувачення:
-заявою ОСОБА_5 про те, що 11.04.2016 року близько 09.00 години ОСОБА_3 на території Вищеольчедаївської сільської ради без причинно наніс йому тілесні ушкодження (а.п.14);
Показання обвинуваченого ОСОБА_3 про те, що він не бив ОСОБА_5 кулаком, а лише відштовхнув того долонею в обличчя суд оцінює критично, оскільки вказані обставини не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.
Показання обвинуваченого в цій частині спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_5 , який в судовому засіданні послідовно розповів про обставини безпідставного нанесення йому удару обвинуваченим, а також показаннями свідків, безпосередніх очевидців події, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
При цьому, показання потерпілого та вказаних свідків є логічними і послідовними, а також у повній мірі в деталях узгоджуються між собою.
Покази свідка ОСОБА_6 також підтверджують наявність конфлікту між обвинуваченим та потерпілим, при цьому з її свідчень слідує, що вона безпосередньо не бачила нанесення ОСОБА_3 . ОСОБА_5 удару, що в свою чергу не спростовує факту його завдання, який підтверджується іншими доказами.
Зокрема, покази ОСОБА_6 жодним чином не суперечать показам інших свідків безпосередніх очевидців події, а навпаки їх доповнюють щодо обставин конфлікту.
Щодо доведеності вини ОСОБА_3 суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Таким чином, розглянувши матеріали кримінального провадження в судовому засіданні, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_3 повністю доведенні у судовому засіданні і їх слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 126 КК України як умисне завдання удару, що не спричинило тілесних ушкоджень.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_3 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, особу винного, який раніше не судимий (а.п.15), у вчиненому не розкаявся, по місцю проживання характеризується позитивно (а.п.16), на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває (а.п.17), має на утриманні неповнолітню доньку (а.п.18).
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання обвинуваченому ОСОБА_3 судом не встановлено.
Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, ставлення обвинуваченого ОСОБА_3 до вчиненого, думку потерпілого, який просив суворо покарати обвинуваченого, суд переконаний, що саме покарання у виді максимального штрафу в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковано його діяння буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари ОСОБА_3 за вчинене, а й буде слугувати для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів як засудженим так і іншими особами. При цьому судом враховано, що обвинуваченим не надано доказів неможливості сплати ним штрафу.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
Цивільний позов не заявлявся.
Речові докази та процесуальні витрати по справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 126 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речових доказів та процесуальних витрат по справі немає.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Вінницької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Мурованокуриловецький районний суд Вінницької області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому, потерпілому і прокурору.

Суддя