Справа № 169/295/15-к
Провадження № 1-кп/169/40/15
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 червня 2015 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Головно Любомльського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, пенсіонера, інваліда III групи, не працюючого, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
10 лютого 2015 року приблизно о 23:00 год. ОСОБА_5 , пройшовши до кухні житлового будинку за місцем проживання ОСОБА_4 по АДРЕСА_1 , після того як останній особисто відчинив йому вхідні двері, на ґрунті особистих неприязних стосунків, у зв`язку з підозрою того у вчиненні крадіжки належного йому майна, умисно наніс йому декілька ударів кулаками в обличчя, а також металевими кочергою, совком та кружкою в область волосистої частини голови та правого передпліччя, внаслідок чого спричинив потерпілому тілесні ушкодження у вигляді синців, садна обличчя, забійної рани правої руки, які згідно висновку експерта від 13 лютого 2015 року № 31 відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров"я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винним себе в інкримінованому йому обвинуваченні визнав повністю та суду показав, що дійсно 10 лютого 2015 року приблизно о 23:00 год. він прийшов до ОСОБА_4 , який проживає по АДРЕСА_1 , де, у зв`язку з підозрою останнього у вчиненні крадіжки належного йому майна, умисно наніс потерпілому декілька ударів кулаками в обличчя, а також металевими кочергою, совком та кружкою в область волосистої частини голови та правого передпліччя.

У вчиненому ОСОБА_5 щиросердно розкаявся, просив суворо його не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 у своїх показаннях підтвердив факт особистих неприязних стосунків, які раптово виникли 10 лютого 2015 року приблизно о 23:00 год. між ним та обвинуваченим ОСОБА_5 , в результаті яких останній спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді синців, садна обличчя та забійної рани правої руки.

При обранні міри покарання обвинуваченому посилається на розсуд суду.

Таким чином, наведені вище показання обвинуваченого ОСОБА_5 та потерпілого ОСОБА_4 є детальними, чіткими та послідовними і в повній мірі відповідають фактичним обставинам справи, які, в свою чергу, ніким з учасників судового розгляду не оспорюються.

Не маючи підстав сумніватися у добровільності позиції, а також показань обвинуваченого, потерпілого, суд, відповідно до ч.3 ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження визнає недоцільним дослідження інших, окрім наведених вище, доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються.

Тому, всесторонньо проаналізувавши матеріали кримінального провадження та ті обставини, що були встановлені в судовому засіданні, суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, і кваліфікує такі його дії як умисне заподіяння легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров"я.

При обранні міри покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

До пом`якшуючих покарання обставин суд відносить щире каяття обвинуваченого у вчиненному та активне сприяння розкриттю злочину.

Обтяжуючих покарання обставин суд в даному випадку не вбачає.

Також суд враховує і те, що обвинувачений ОСОБА_5 має постійне місце проживання та посередньо характеризується за даним місцем проживання, має на утриманні одну неповнолітню дитину, є інвалідом III групи, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

З врахуванням наведеного суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів в даному випадку можливе без ізоляції його від суспільства і щодо нього слід обрати міру покарання, передбачену санкцією закону, за яким він повинен нести кримінальну відповідальність, а саме у виді штрафу, оскільки хоча на даний час він й не має офіційного місця роботи, однак є пенсіонером по інвалідності і отримує доходи у вигляді пенсії.

Судові витрати по справі становлять 245.52 грн. за проведення дактилоскопічної експертизи від 11 березня 2015 року № 126 і вони підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.

Керуючись ч.3 ст.349, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, призначивши покарання у виді штрафу в розмірі шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме, в розмірі 1 020.00 (одна тисяча двадцять гривень 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави витрати за проведення дактилоскопічної експертизи в сумі 245.52 (двісті сорок п"ять гривень 52 копійки).

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий