№ 336/5329/15-к
провадження № 1кп/336/39/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 серпня 2016 року м.Запоріжжя
Колегія Шевченківського районного суду м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
обвинувачених ОСОБА_8 , ОСОБА_9
у скоєнні злочинів, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.185, ч.5 ст.185 Кримінального кодексу України,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Вільнянськ Запорізької області, громадянина України, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, з середньою освітою, працюючого підсобним робочим ПП ОСОБА_10 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , раніше засудженого 27.05.2015 р. Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, -
у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 Кримінального кодексу України,
В С Т А Н О В И Л А:
21 квітня 2014 року в м.Запоріжжя ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою зі ОСОБА_9 з корисливих мотивів, сприяв у вчиненні крадіжки авіаційного майна з адміністративного приміщення лабораторії техніко-експлуатаційної частини бази зберігання авіаційної техніки Державного підприємства «Українська авіаційна транспортна компанія», (далі ДП «УАТК»), яка знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, вул..Військбуд, шляхом надання засобів у реалізації злочинного наміру та приховування від сторонніх осіб скоєння злочину.
Так, в середині квітня 2014 р. ОСОБА_8 вступив у злочинну змову зі ОСОБА_9 , а також з невстановленими органом досудового розслідування особами, направлену на скоєння крадіжки, шляхом незаконного проникнення до приміщення лабораторії техніко-експлуатаційної частини ДП «УАТК» в м.Запоріжжя по вулиці Військбуд, демонтування окремих стендів, блоків, приладів та іншого авіаційного обладнання і послідуючого вивозу його з території державного підприємства з метою реалізації коштовних металів, які наявні у складі зазначеного обладнання.
Згідно спільної домовленості ОСОБА_8 , з метою приховання злочину та надання вигляду законності діям ОСОБА_9 і невстановлених осіб щодо завантаження та вивезення з території ДП «УАТК» матеріальних цінностей, повинен був забезпечити знаходження колишніх охоронців цього державного підприємства по периметру території бази зберігання авіаційної техніки, а також надати засоби для скоєння злочину вантажний автомобіль для вивезення авіаційного обладнання.
21 квітня 2014 р. у заздалегідь обумовлений час, ОСОБА_8 , діючи на виконання спільного злочинного плану та виконуючи відведену йому роль, забезпечив збір колишніх охоронців ДП «УАТК», які не перебували з ним в злочинній змові, та визначив їм місця навколо території бази зберігання авіаційної техніки в м.Запоріжжя по вул..Військбуд для уявного несення служби із охорони майна даного держпідприємства.
Крім цього в період часу з другої декади травня 2014 р. по 15 червня 2014 р. в м.Запоріжжя ОСОБА_8 , діючи повторно, за попередньою змовою з особою, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження у зв`язку з розшуком, та невстановленими органом досудового розслідування особами, вчинив крадіжку з авіаційних двигунів Д-30КП-2 до літаків ІЛ-76 з території бази зберігання авіаційної техніки Державного підприємства « Українська авіаційна транспортна компанія», яке знаходиться за адресою: м.Запоріжжя, вул..Військбуд.
Так, на початку травня 2014 р. ОСОБА_8 діючи з корисливих мотивів, з метою встановлення місця розташування авіаційних двигунів Д-30КП-2 на території бази зберігання авіаційної техніки ДП «УАТК» в м.Запоріжжі по вул..Військбуд, схилив керівництво даного державного підприємства та співробітників охорони бази зберігання авіаційної техніки до необхідності залучення до охорони в нічний час доби зазначених товарно-матеріальних цінностей патріотичної суспільної організації «Правий сектор», учасником якої представлявся сам ОСОБА_8 .
Після цього ОСОБА_8 , виконуючи спільний злочинний план на скоєння триваючого таємного викрадення невизначеної кількості майна ДП «УАТК», схилив куратора групи охорони бази зберігання авіаційної техніки ДП «УАТК» особу, матеріали щодо якої виділені в окреме провадження у зв`язку з розшуком, до пособництва скоєнню злочину, шляхом усунення співробітників ПП «Токо-Паритет», які здійснювали охорону зазначеної бази зберігання авіаційної техніки, від виконання своїх обов`язків в нічний час доби та надання можливості безперешкодного доступу до товарно-матеріальних цінностей цього державного підприємства.
З метою здійснення завантаження та вивезення з території бази зберігання авіаційної техніки ДП «УАТК» авіаційних двигунів Д-30КП-2 ОСОБА_8 , не повідомляючи про незаконність вилучення вказаного майна, залучив до виконання вантажно-розвантажувальних робіт мешканців м.Запоріжжя, один з яких має у володінні вантажний автомобіль із підйомним механізмом КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 , а інший має у користуванні вантажний автомобіль КАМАЗ, державний номерний знак НОМЕР_2 .
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 визнав себе винним у вчинені інкримінованих йому злочинів та пояснив, що навесні 2014 р. він зустрівся з, як йому відомо, колишнім співробітником міліції - ОСОБА_11 . ОСОБА_11 познайомив ОСОБА_8 з чоловіком на ім`я ОСОБА_12 . Зі слів ОСОБА_11 обвинуваченому стало відомо, що на території військового містечка, де знаходиться УАТК, є металобрухт, який можливо придбати та порізати. Також йому повідомили, що підприємство перебуває в стадії ліквідації, а вирізка металобрухту узгоджена з керівництвом УАТК та охороною підприємства. За домовленістю, ОСОБА_8 повинен був забезпечити людей, які будуть вирізати металобрухт. Через охоронців території ДП «УАТК», ОСОБА_8 познайомився зі ОСОБА_9 , який повинен був надавати консультативну допомогу в демонтуванні авіаційного обладнання техніко-експлуатаційної частини ДП «УАТК». Через заміну співробітників охорони підприємства, декілька днів територія УАТК не охоронялась. ОСОБА_11 та обвинувачений з кола колишніх охоронців ДП «УАТК» підшукали трьох осіб, які повинні були уявно нести службу по охороні майна ДП «УАТК». 21 квітня 2014 р. зазначені охоронці уявно охороняли територію держпідприємства, а особи, яких ОСОБА_8 залучив до завантаженя, за сприяння ОСОБА_9 , демонтували та вивезли на автомобілі «Газель» авіаційне обладнання техніко-експлуатаційної частини. В подальшому вказане обладнання було реалізовано як металобрухт. Частину грошових коштів від продажу металобрухту обвинувачений залишив собі, а частину передав ОСОБА_11 для керівництва УАТК.
В подальшому, після заміни працівників охорони підприємства, ОСОБА_11 познайомив ОСОБА_8 з начальником охорони ДП «УАТК» ОСОБА_13 . Кулешов обвинуваченому та ОСОБА_11 вказав, які двигуни можливо викрасти та забезпечив безперешкодний в`їзд та виїзд з території УАТК. ОСОБА_8 відшукав людей для виконання вантажно-розвантажувальних робіт та забезпечив автомобілі для вивозу двигунів. В період з травня по червень 2014 р. з території бази зберігання авіаційної техніки ДП «УАТК» було вивезено 3 двигуни. Два двигуни згодом були демонтовані, та здані як металобрухт, а один вилучений органом досудового розслідування та переданий на зберігання потерпілому. У вчиненому щиросердно розкаявся.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 визнав вину у вчиненні злочину, який йому інкримінований. Пояснив, що з ОСОБА_8 познайомився через охоронців ДП «УАТК». Наприкінці квітня 2014 р. йому зателефонував ОСОБА_8 та запропонував проконтролювати загрузку приладів та обладнання з території УАТК. ОСОБА_9 , маючи власний досвід в демонтажі авіаційних деталей, показав, які блоки потрібно загрузити для вивозу з території. Безпосередньої участі в демонтажі та завантаженні викраденого не приймав. Розумів протиправність своїх дій.
Окрім повного визнання обвинуваченими вини у вчиненні злочинів, їх винуватість підтверджується також документами, що були досліджені колегією суддів.
Згідно звіту незалежної ретроспективної оцінки майна ТЕЧ ДП «УАТК» в кількості 38 одиниць (т.1 а.с.98-165), складеного ТОВ «Стоун Бридж», вартість майна, що оцінювалось без врахування ПНВ складає 150 090 грн.
Досліджені судом докази в сукупності логічні, послідовні, не містять протиріч та не викликають сумнівів щодо їх достовірності.
Компетентність експертів, обґрунтованість експертних висновків ніким із учасників кримінального провадження не оспорювались.
Аналізуючи наведене, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, які перевірені доказами, суд дійшов до висновку, що кожен досліджений у судовому засіданні доказ та їх сукупність у взаємозв`язку дають підстави для висновку про те, що винуватість ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованих їм злочинів, доведена в повному обсязі.
Дії ОСОБА_8 суд кваліфікує за ч.5 ст.27, ч.3 ст.185 КК України, як пособництво у скоєнні крадіжки таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у приміщення, вчинене за попередньою змовою групою осіб, та за ч.5 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна в особливо великих розмірах, поєднане з проникнення у сховище, вчинене повторно за попередньою змовою групою осіб.
Дії ОСОБА_9 суд кваліфікує за ч.5 ст.27, ч.3 ст.185 КК України, як пособництво у скоєнні крадіжки таємного викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням у приміщення, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 покарання суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст.12 КК України є тяжким злочином, та враховує відомості про особу обвинуваченого: має постійне місце проживання, працює, за місцем мешкання характеризується позитивно, одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше судимий, на обліку в наркодиспансері не перебуває (т.1 а.с.250-251, т.2 а.с.3-12, 104-105).
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчинених злочинів, які є тяжким та особливо тяжким, та дані про особу обвинуваченого: має постійне місце проживання, працює, за місцем мешкання та роботи характеризується позитивно, проживає у цивільному шлюбі з дружиною, яка хворіє на онкологічне захворювання, утримує трьох неповнолітніх дітей, перебуває на обліку в медичному закладі, раніше судимий, на обліку в наркодиспансері не перебуває (т.1 а.с.222-249, т.2 а.с.90-103).
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинувачених, колегія суддів відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України, визнає щире каяття, а щодо обвинуваченого ОСОБА_8 - часткове відшкодування завданої шкоди.
Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених, судом не встановлено.
Враховуючи викладені пом`якшуючі обставини, з урахуванням даних про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , колегія суддів вважає, що дані обставини істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, передбаченого ч.5 ст.185 КК України, тому відносно обвинуваченого можливо застосувати ст. 69 КК України і призначити основне покарання за вказаною статтею КК нижче від найнижчої межі.
З урахуванням усіх обставин, колегія суддів вважає, що виправлення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 можливе без реального направлення їх у місця позбавлення волі, тобто приходить до висновку про можливість звільнення обвинувачених від призначеного покарання на підставі ст.ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком.
При призначенні покарання ОСОБА_9 слід застосувати ч.4 ст.70 КК України та врахувати покарання, призначене за вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 27.05.2015 р.
У зв`язку із застосуванням ст. 75 КК України, на підставі ст. 77 КК України, колегія суддів не застосовує до обвинуваченого ОСОБА_8 додаткове покарання у виді конфіскації майна.
При вирішенні питання про стягнення з обвинувачених судових витрат на підставі ст.ст.122, 124 КПК України, а саме витрат, пов`язаних із залученням експертів та проведенням експертиз, колегія суддів встановила, що матеріали кримінального провадження не містять розрахунків проведення таких експертиз.
При вирішенні цивільного позову, заявленого ДП «УАТК» про відшкодування матеріальної шкоди, колегія суддів виходить з наступного.
Згідно ч.1 ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушення або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.
У відповідності до вимог ст.ст.127-129 КПК України обов`язок про відшкодування матеріальної та моральної шкоди вироком покладається на підозрюваного, обвинуваченого.
ДП «УАТК» заявило вимогу про стягнення з обвинувачених в солідарному порядку матеріальної шкоди, завданої злочинами у розмірі 150090 грн. та про стягнення з ОСОБА_8 3 033 055 грн.
ОСОБА_9 заявлений цивільний позов визнав в повному обсязі.
ОСОБА_8 заявлені ДП «УАТК» вимоги визнав частково. Не заперечував проти стягнення з нього в солідарному порядку 150090 грн., але частково визнав вимоги про стягнення 3 033 055 грн., вважав що вказана сума повинна бути зменшена на суму вартості повернутого потерпілому майна одного з двигунів вартістю 2 252 500 грн., та на 131 750 грн., які відшкодовані ним цивільному позивачу в добровільному порядку.
Заслухавши в процесі розгляду справи пояснення представників цивільного позивача, позицію обвинувачених з приводу заявленого позову, оцінивши у сукупності всі надані на обґрунтування цивільного позову докази, суд задовольняє цивільний позов ДП «УАТК» частково, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується особою, яка її завдала.
Наявний в матеріалах звіт незалежної ретроспективної оцінки майна ТЕЧ ДП «УАТК» в кількості 38 одиниць (т.1 а.с.98-165), складеного ТОВ «Стоун Бридж» підтверджує реальні збитки, понесені ДП «УАТК» на суму 150 090 грн., які підлягають стягненню з обвинувачених ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь ДП «УАТК» в солідарному порядку.
Оскільки в процесі розгляду кримінального провадження шкода, завдана злочином, обвинуваченими в повному обсязі не відшкодована, колегія суддів вважає доцільним залишити арешт, накладений на майно обвинувачених ухвалами слідчих суддів Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 08.06.2015 р. (т.1 а.с.214-215) та від 02.07.2015 р. (т.1 а.с.220-221).
Долю долучених до справи речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст.100 КПК України.
Обвинуваченим в період досудового розслідування був обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк якого сплив. Під час судового розгляду кримінального провадження питання щодо продовження, зміни раніше обраного запобіжного заходу колегією суддів не вирішувалось.
Керуючись ст.ст.368, 374, 392 КПК України, колегія суддів -
ОСОБА_8 визнати винуватим у вчинені злочинів, передбачених ч.5 ст.27, ч.3 ст.185, ч.5 ст.185 КК України та призначити йому покарання:
за ч.5 ст.27, ч.3 ст.185 КК України - у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;
за ч.5 ст.185 КК України із застосуванням ст.ст. 69, 77 КК України у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_8 покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на 3 (три) роки, якщо він в період всього іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну свого місця проживання, періодично з`являтися в органи кримінально-виконавчої системи на реєстрацію, не виїжджати без їх дозволу за територію України.
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч.5 ст.27, ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.70 ч.4 КК України покарання за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_9 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 27.05.2015 року, визначивши покарання, що підлягає відбуванню у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком на 2 (два) роки, якщо він в період всього іспитового строку не скоїть нового злочину та виконає покладені на нього судом обов`язки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_9 повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну свого місця проживання, періодично з`являтися в органи кримінально-виконавчої системи на реєстрацію, не виїжджати без їх дозволу за територію України.
Стягнути солідарно з ОСОБА_8 та ОСОБА_9 на користь Державного підприємства «Українська транспортна авіаційна компанія» 150 090 грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданої злочином.
Стягнути з ОСОБА_8 на користь Державного підприємства «Українська транспортна авіаційна компанія» 648 805 грн. в рахунок відшкодування шкоди, завданої злочином.
двигун Д-30 КП 2 серія НОМЕР_3 , НПО «Сатурн», переданий на відповідальне зберігання директору бази зберігання авіаційної техніки ДП «Українська авіаційно-транспортна компанія» м.Запоріжжя ОСОБА_14 , передати в розпорядження Державному підприємству «Українська авіаційна транспортна компанія»;
автомобіль «КАМАЗ» 1989 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , модель 5511, вантажний самоскид, номер шасі НОМЕР_4 , переданий на відповідальне зберігання власнику ОСОБА_15 , залишити в розпорядженні ОСОБА_15 ;
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після його проголошення.

Учасники кримінального провадження мають право отримати копію вироку негайно після його проголошення, особам, які не були присутні при проголошенні вироку, його копія не пізніше наступного дня буде направлена поштою.

Головуючий суддя

Судді