АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 636/849/14-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/2423/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.286 КК України
03 листопада 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
потерпілої - ОСОБА_7 ,
захисника - ОСОБА_8 ,
обвинуваченого - ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 на ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 07 вересня 2016 року про закриття кримінального провадження та звільнення ОСОБА_9 від кримінальної відповідальності, -
Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 07.09.2016 року задоволено клопотання обвинуваченого
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, українця, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
про звільнення його від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України у зв`язку із закінченням строків давності, а кримінальне провадження на підставі п.1ч.2 ст.284 КПК України - закрито
Вказаною ухвалою встановлено, що 13.07.2013 року о 18 год. 00 хв. ОСОБА_9 керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ-2105», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , рухався заднім ходом по тротуару навпроти будинку 27-А, розташованому по вул. Карла Лібкнехта в м.Чугуєві, Харківської області зі сторони вул. Харківської у напрямку вул. Гвардійської, зі швидкістю понад 5 км/год, чим відповідно до висновку судової авто технічної експертиз від 07.10.2013 року №661/13, порушив вимоги п.п. 10.1,10.9,11.13 Правил дорожнього руху України.
Рухаючись заднім ходом по тротуарру по вул. Карла Лібкнехта в м.Чугуїві Харківської області, ОСОБА_9 допустив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , яка рухалася прямолінійно по тротуару в смузі руху автомобіля. Від завданого задньою частиною автомобіля удару, який прийшовся у поперекову частину тіла, потерпіла ОСОБА_7 впала на тротуар.
Відповідно до висновку повторної комісійної судово-медичної експертизи №185-КЕ/2016 від 20.05.2016 року ОСОБА_7 отримала числені тілесні ушкодження, зокрема закриті переломи задніх відрізків 11,12 правих ребер, та 9,10,11 правих ребер по лопаточній лінії, перелом поперечного відростку L2 праворуч з розходженням відломків та закритий перелом шиловидного відростка правої ліктьової кістки зі зміщенням, що за критерієм тривалості розладу здоров`я кваліфікується як середнього ступеню тяжкості тілесне ушкодження, яке обумовило тривалий розлад здоров`я (понад 21 день). Згідно з висновком експертизи дані ушкодження утворились в наслідок ударного впливу тупих твердих предметів з тертям та тиском між тупими предметами, за обставинами дорожньо-транспортної події.
Не погодившись із зазначеним рішенням районного суду, потерпілою ОСОБА_7 подана на нього апеляційна скарга, в якій вона просить ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 07.09.2016 року скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції.
Свої апеляційні вимоги потерпіла обґрунтувала тим, що обвинувачений визнавши свою вину, щиро не розкаявся та заявляв клопотання про проведення повторної експертизи чим штучно затягував розгляд справи, спричинену моральну шкоду потерпілій не відшкодував, що свідчить про відсутність його каяття. Посилається і на те, що суд при постановлені рішення не врахував її думки, хоча вона заперечувала проти звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності, не вирішив цивільний позов та об`єктивно не розглянув заявлене клопотання.
Заслухавши доповідь судді; пояснення потерпілої, яка підтримала свою апеляційну скаргу; думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; думку захисника та обвинуваченого, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги потерпілої ; вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, зважаючи на наступне.
Як вбачається з журналу судового засідання обвинувачений ОСОБА_9 свою вину у скоєні злочину визнав повністю і просив провадження по справі закрити в зв`язку зі спливом строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Прокурор проти клопотання обвинуваченого не заперечував (а.с.230 т.2). Таким чином доводи апеляції потерпілої в цій частині не відповідають дійсності.
Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції шляхом дослідження наявних доказів, дійшов до висновку щодо встановлення та доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_9 , кваліфікуючи його дії за ч.1 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило потерпілій ОСОБА_7 середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Відповідно до ст.44 КК України особа, яка вчинила злочин, звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ст.49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Обвинуваченого ОСОБА_9 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, що відповідно до ст.12 КК України є злочином невеликої тяжкості, за яке передбачено покарання у виді обмеження або позбавлення волі.
Відповідно до матеріалів справи, із врахуванням положень ст.49 КК України, суд першої інстанції правильно дійшов висновку, що перебіг давності не зупинявся та не переривався, обвинувачений не ухилявся від слідства або суду та не вчинив нового злочину середньої тяжкості, тяжкого чи особливо тяжкого.
Відповідно до вимог ч.4 ст.286, ст.285 КПК України клопотання сторони кримінального провадження про звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності розглядається негайно. При цьому суд враховує наявність передбачених законом підстав для звільнення особи від кримінальної відповідальності та згоду обвинуваченого на таке звільнення, якщо підстави для нього є нереабілітуючими.
Таким чином, приймаючи рішення щодо клопотання обвинуваченого про звільнення від кримінальної відповідальності в зв`язку зі спливом строків давності, при наявності згоди обвинуваченого на закриття справи з цих нереабілітуючих підстав, суд першої інстанції не може відмовити в такому клопотанні з підстав наведених в апеляційній скарзі потерпілої, а саме: наявність або відсутність щирого каяття обвинуваченого; безпідставне, на думку потерпілої затягування стороною захисту кримінального провадження; незгоди потерпілої або її представника з клопотанням; невідшкодування спричиненої злочином шкоди в добровільному порядку. Тому ці доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає необґрунтованими.
Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, і стягнення безпідставно нажитого майна» у разі закриття справи з передбачених законом підстав, цивільний позов не розглядається, вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди у цьому разі можуть бути вирішені в порядку цивільного судочинства.
Враховуючи наведені роз`яснення Пленуму, вимоги ст.129 КПК України, відповідно до якої суд задовольняє цивільний позов повністю або частково лише ухвалюючи обвинувальний вирок, або постановляючи ухвалу про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, суд першої інстанції правильно залишив без розгляду цивільний позов потерпілої, роз`яснивши при цьому право на звернення з ним в порядку цивільного судочинства.
З урахуванням встановлення події і складу злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, вини обвинуваченого ОСОБА_9 , його клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності та наявності законних підстав для цього, колегія суддів вважає, що рішення районного суду не можна вважати незаконним та необґрунтованим.
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Чугуївського міського суду Харківської області від 07 вересня 2016 року відносно ОСОБА_9 про звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження залишити без змін.
Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий
Судді -