У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2016 року місто Одеса

Слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю адвоката ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні клопотання ОСОБА_5 про часткове скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 звернувся до слідчого судді з клопотання про часткове скасування арешту майна, у якому просить частково скасувати арешт, накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 20.04.2016 року в рамках кримінального провадження № 00000044 від 15.04.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2, 3 ст. 204 КК України, а саме на транспортний засіб (автомобіль), білого кольору, марки «Меrсedеs-Bеnz 408D», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В обґрунтування клопотання захисник посилається на те, що Слідчим управлінням ФР ГУ ДФС в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000044 від 15.04.2016 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1, 2, 3 ст. 204 КК України.

Ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 20.04.2016 року було задоволено клопотання слідчого з ОВС 1 ВКР СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області ОСОБА_4 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_6 про накладення арешту на майно у кримінальному провадженні № 00000044 від 15.04.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1, 2, 3 ст. 204 КК України, яке було вилучене під час санкціонованого обшуку автомобіля «Мерседес Спринтер» д.н. НОМЕР_2 .

Відповідно до резолютивної частини вказаної ухвали було накладено арешт на вилучені речі і документи під час проведення обшуку 15.04.2016 року автомобіля «Мерседес Спринтер» д.н. НОМЕР_2 , а саме: на картонні коробки коньяку «KvintCognac» - 24 шт., ящик з написом «пластифікатор» в якому знаходяться 5 паків горілки «Єльцин», 5 наклейок «Нова пошта», полімерна каністра синього кольору із рідиною червоного кольору об`ємом 3 літри, 5 паків горілки «Absolut» об`ємом 5 л., пристрій для глушіння сигналу GPS, DSC, CDMA/GSM чорного кольору, а також автомобіль «Мерседес Спринтер» д.н. НОМЕР_2 .

Вважає, що арешт на автомобіль було накладено необґрунтовано, та в подальшому застосуванні саме цього заходу відпала потреба, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано (ч. 1 ст. 174 КПК України).

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є власником транспортного засобу білого кольору марки «Mercеdes-benz 408D», реєстраційний номер НОМЕР_2 на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого РЕВ №3 при УДАІ ГУМВС України в Одеській області від 10.04.2012 року.

Згідно довіреності, завіреної приватним нотаріусом Овідіопольського район нотаріального округу Одеської області ОСОБА_8 від 19.08.2016 року ОСОБА_7 уповноважив ОСОБА_5 , представляті інтереси з питання володіння, користування, експлуатації та розпорядженні автомобілем марки «Mercеdes-benz 408D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , належного йому на праві власності на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , виданого РЕВ №3 при УДА1 ГУМВС України в Одеській області від 10.04.2012 року.

З огляду на зазначене, відповідно до норм діючого законодавства України, заявник є володільцем вказаного транспортного засобу.

ОВС 1 ВКР СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000044 від 15.04.2016 року відносно ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. З ст.27, ч. 1, ч. 2, ч. З ст. 204 КК України.

Досудовим слідством вони підозрюється в тому, що вчинили злочини, передбачені ч. 3 ст. 27, ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 204 КК України, а саме в незаконному зберіганні з метою збуту, а також збут, транспортування з метою збуту, незаконно виготовлених алкогольних напоїв, незаконне виготовлення алкогольних напоїв, шляхом відкриття підпільних цехів або з використанням обладнання, що забезпечує масове виробництво таких товарів, а також незаконне виготовлення алкогольних напоїв, з недоброякісної сировини (матеріалів), що становлять загрозу для життя і здоров`я людей.

Тобто предметом злочину в якому вони підозрюються є алкогольні напої.

Ухвала слідчого судді була постановлена всупереч ч. 1 ст. 172 КПК України, оскільки не було повідомлено про дату та місце судового розгляду вказаного клопотання безпосередньо власника транспортного засобу, ОСОБА_7 .

В ухвалі зазначено, що начебто неприбуття учасників кримінального провадження для розгляду клопотання не перешкоджає його розгляду.

Проте, згідно ч. 1 ст. 172 КПК України, клопотання розглядається за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Згідно ч. 2 ст. 172 КПК України, клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

З огляду на зазначене, з урахуванням того, що вказаний транспортний засіб на той час був тимчасово вилученим майном, про що зазначається в мотивувальній частині ухвали, суд повинен був належним чином повідомити про місце, час та дату судового розгляду всіх учасників судового розгляду в порядку ч. 1 ст. 172 КПК України, в тому числі власника транспортного засобу.

Лише в такому випадку неприбуття повідомлених належним чином осіб про розгляд клопотання у судове засідання - не перешкоджало б розгляду клопотання.

З огляду на зазначене, було порушено право власника арештованого транспортного засобу надати свої пояснення в суді та спростувати доводи сторонни обвинувачення, а також в передбачений діючим КПК строк, оскаржити його до апеляційного суду Одеської області.

Всупереч ч. 1 ст. 170 КПК України, було позбавлено власника права на розпорядження та користування майном, без наявності підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину.

В ухвалі слідчого судді жодним чином не підтверджено, що накладення арешту на вказаний транспортний засіб є завданням запобіганню можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення чи відчуження даного транспортного засобу. Доказів стосовно того, що існує реальна загроза чи були спроби таких дій, органом досудового розслідування не було надано.

Згідно ч. 3 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення (ч. 1 ст. 98 КПК України).

Однак, даний транспортний засіб не є знаряддям вчинення будь-якого злочину, він не зберіг на собі сліди будь-якого злочину та не містить будь-які інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження

Зворотне не було підтверджено стороною кримінального провадження, яка ініціювала клопотання про накладення арешту на майно.

А в ухвалі слідчого судді про накладення арешту на майно відсутнє будь-яке посилання на доказ, який підтверджує, що існують обґрунтовані підстави для такого арешту, а арештоване майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Всупереч ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона та обмеження у користуванні, розпорядженні майном була застосована за відсутності обґрунтованих обставин, які підтверджують, що їх незастосування призведе до приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі майна.

Жодного ризику та доказу стосовно того, що незастосування арешту на автомобіль призвело б до його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування чи передачі - немає в матеріалах кримінального провадження та не зазначено в ухвалі слідчого судді.

Всупереч п.п. 1, 3 ч.2 ст. 171 КПК України, при накладенні арешту на автомобіль, не було зазначено підстави і мету такого арешту, відповідно до положень статті 170 КПК України та відповідне обгрунтування необхідності арешту майна; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном.

До клопотання також не були додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовував доводи клопотання, оскільки слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі на жоден з них не посилається.

Отже, судом навіть не було встановлено хто є власником вказаного транспортного засобу, які документи це підтверджують, яке відношення має власник чи вказаний транспортний засіб до вказаного кримінального провадження, чим це підтверджується і т.д.

Всупереч ч. 2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна не було враховано правову підставу для арешту майна; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для третіх осіб.

Більш того, протягом чотирьох місяців з моменту арешту вказаного транспортного засобу, а саме з 20 квітня 2016 року, органом досудового розслідування не проводилися жодні слідчі (розшукові) дії відносно автомобілю, а його відсутність у заявника, як володільця майна, мають надзвичайно негативні наслідки для нормального способу життя.

З огляду на зазначені вище обставини, арешт накладений ухвалою слідчого судді Приморського районного суду м. Одеси від 20.04.2016 року на транспортний засіб (автомобіль) білого кольору марки «Mercеdes-benz 408D», реєстраційний номер НОМЕР_1 , є необгрунтованим, в подальшому застосуванні саме цього заходу відпала потреба, а тому, він підлягає скасуванню.

Слідчий в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Прокурор до суду не з`явився.

Розглянувши клопотання, заслухавши думку захисника та прокурора, дослідивши матеріали судового провадження, приходжу до висновку, що клопотання про часткове скасування арешту майна не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого можливості відчужувати певне майно.

Статтею 174 КПК України передбачено право підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника, іншого власника або володільця майна, які не були присутні при розгляді клопотання про арешт майна, заявити клопотання про скасування арешту повністю або частково. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Вивчивши клопотання та додатки до нього, судом встановлено, що СУ ФР ГУ ДФС в Одеській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №0000044 від 15.04.2016 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1, 2, 3 ст. 204 КК України.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ухвалою слідчого судді Приморського районного суду від 20 квітня 2016 року було задоволено клопотання слідчого у кримінальному провадженні № 0000044 про арешт майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Відповідно до ч. 2, 3, 5 ст. 170 КПК України, слідчий суддя накладає арешт на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а також на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.

Статтею 98 КПК України передбачено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Приймаючи до уваги те, що вилучене майно має значення речового доказу у провадженні та є предметом злочину, а також може носить у собі інформацію, яка є важливою для досудового розслідування, воно має бути арештованим.

З огляду на викладене слідчий суддя приймає клопотання до розгляду та приходить до висновку, що воно не підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що автомобіль «Меrсedеs-Bеnz 408D», реєстраційний номер НОМЕР_1 є доказом злочину і був правомірно вилучений як знаряддя вчинення кримінального правопорушення.
Слідчим суддею також враховується та обставина, що довіреність на вказаний автомобіль було посвідчено 19.08.2016 року, що свідчить про наявність ризиків передбачених чинним КПК України.

Вказане підтверджує законність та обґрунтованість накладення арешту на майно, яке було тимчасово вилучено в рамках кримінального провадження № 0000044.
Керуючись ст.ст. 167-174 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 про часткове скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1
31.08.2016