"22" листопада 2016 р. м.Київ
Вироком суду присяжних Дніпровського районного суду м. Києва від 22 листопада 2016 року ОСОБА_1 виправдано за ч. 1 ст. 357 КК України та засуджено за п.п.4,6 ч.2 ст.115, ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 70 КК України до 12 років 4 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.
З зазначеним вироком суду в частині засудження за п.п.4.6 ч.2 ст.115, ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 70 КК України не погоджуюсь з огляду на таке.
Сторона обвинувачення в обвинувальному акті стверджує, що ОСОБА_1 09.09.2010, приблизно о 01:30, разом зі своєю знайомою ОСОБА_2 прибули до м. Києва з метою в подальшому направитися до м. Жашків Черкаської області, де ОСОБА_2 мала намір підшукати та придбати приватний житловий будинок, взявши з собою грошові кошти, отримані від продажу належної їй на праві приватної власності квартири АДРЕСА_1 .
Після прибуття до м. Києва, ОСОБА_1 , в нічний час 09.09.2010 знаходячись на Центральному залізничному вокзалі м. Києва та достовірно знаючи про те, що ОСОБА_2 зберігає при собі значну суму грошових коштів, вирішив скоїти на неї розбійний напад та її вбивство з корисливих мотивів, з метою заволодіння вищезазначеними грошовими коштами.
А тому, з метою реалізації свого злочинного умислу, направленого на заволодіння майном ОСОБА_2 та її вбивства з корисливих мотивів, ОСОБА_1 запропонував останній в одному з привокзальних кафе вжити алкогольні напої, на що та погодилася.
Після розпиття алкогольних напоїв, в нічний час 09.09.2010 ОСОБА_1 з ОСОБА_2 , на автомобілі таксі, направилися до розважального комплексу «Гідропарк» в м. Києві, де продовжили вживати алкогольні напої та пробули там до ранку 09.09.2010.
У ранковий час 09.09.2010 ОСОБА_1 разом з ОСОБА_2 на метрополітені доїхали до станції метро «Чернігівська» в м. Києві, звідки, прогулюючись та продовжуючи вживати алкогольні напої, пішки направилися до супермаркету «Фора», розташованого по бульвару Перова, 14 в м. Києві, де ОСОБА_1 , крім продуктів харчування та алкогольних напоїв, з метою використання для знищення слідів злочину, шляхом спалювання трупу ОСОБА_2 після її вбивства, придбав дві пляшки рідини для розпалювання вогнищ.
Після цього, ОСОБА_1 , під приводом спільного вживання алкогольних напоїв, запросив ОСОБА_2 пройти в паркову зону неподалік затоки річки «Десенка», на що потерпіла, не підозрюючи про дійсні наміри ОСОБА_1 , погодилась.
Надалі, того ж дня у період часу з 08:00 до 09:00, ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прослідувавши разом з ОСОБА_2 до безлюдного місця, розташованого на березі затоки річки «Десенка», неподалік будинку № 1-А по вул. Гаражній в м. Києві, з метою запобігання можливого опору з боку потерпілої, усвідомлюючи суспільно-небезпечні характер своїх дій, умисно руками зіштовхнув ОСОБА_2 з піщано-кам`янистого насипу, від чого ОСОБА_2 впала з насипу вниз і вдарившись об землю, втратила свідомість.
Продовжуючи далі свої злочинні дії, ОСОБА_1 перетягнув тіло ОСОБА_2 приблизно на 10-15 метрів до узбережжя затоки річки «Десенка» де, знайшовши неподалік на землі кам`яну брилу, підняв її руками і, усвідомлюючи наслідки своїх злочинних дій, свідомо допускаючи та бажаючи настання смерті ОСОБА_2 , умисно кинув її в область голови ОСОБА_2 й одразу після цього, з метою доведення до кінця свого злочинного умислу на вбивство ОСОБА_2 з особливою жорстокістю, облив її тіло заздалегідь придбаною рідиною для розпалювання вогнищ і підпалив його, завдавши своїми умисними діями потерпілій нестерпного фізичного болю та особливих моральних страждань, та, згідно висновку судово-медичної експертизи № 99/2066/2 від 15.12.2010-17.12.2010, тілесні ушкодження, тим самим здійснив умисне вбивство останньої з особливою жорстокістю з корисливих мотивів.
Згідно ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно ст. 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Згідно абз.2 ч.1 ст. 373 КПК України виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 3 вказаної статті обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Вважаю, що зібрані та представлені суду органом досудового розслідування та досліджені під час судового розгляду докази, не доводять винуватості ОСОБА_1 у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень (злочинів).
Так, в судовому засіданні були допитані ряд свідків сторони обвинувачення, які підтвердили факт знайомства обвинуваченого ОСОБА_1 з потерпілою ОСОБА_2 у період з травня 2010 року, його обізнаність у намірах потерпілої реалізувати належну їй квартиру та змінити місце проживання. Також свідки зазначили, що ОСОБА_1 та його цивільна дружина надавали допомогу ОСОБА_2 у відновленні втрачених документів та, в подальшому, у реалізації належного їй житла, а також те, що обвинувачений достовірно знав про наявність у потерпілої ОСОБА_2 грошових коштів, одержаних внаслідок реалізації квартири. Зазначені обставини не спростовувались і самим обвинуваченим. Надалі свідки зазначали, що їм відомо про намір потерпілої ОСОБА_2 оглянути, з метою подальшої купівлі, житло в іншому регіоні, за межами м. Світловодська, і про те, що ніби-то саме ОСОБА_1 мав супроводжувати її. Разом з тим, жоден свідок сторони обвинувачення не зазначав що потерпіла ОСОБА_2 мала намір направитись до м. Жашків через м. Київ у супроводі ОСОБА_1 .. Крім того, жоден свідок сторони обвинувачення не підтвердив, що ОСОБА_1 разом з потерпілою ОСОБА_2 у нічний час з 08.09.2010 на 09.09.2010 взагалі прибули до м. Києва.
Відсутні у матеріалах справи, і будь-які інші докази на підтвердження факту перебування обвинуваченого ОСОБА_1 у м. Києві у період вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, зазначені обставини не перевірялись органом досудового розслідування взагалі.
В ході судового слідства, сторона обвинувачення, посилалась, зокрема на те, що факт перебування обвинуваченого ОСОБА_1 на місці виявлення трупу потерпілої ОСОБА_2 підтверджується висновком №483 мб судової молекулярно-генетичної експертизи від 13.12.2010 р..
Разом з тим, висновком №482 мб судової імунологічної експертизи від 9.12.2010 р., при розкритті конверта з пояснювальними рукописними написами, виконаними барвниками синього та чорного кольорів: "09.09.10. Гаражна, 1-А три недопалки 1/підпис/ ОСОБА_3 . 2. /підпис/ ОСОБА_4 ст. слідчий СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_5 ", виявлено 3 недопалки сигарет(зображення ілюстративної таблиці, що додається до висновку експерта): - недопалок сигарети, довжиною 3,2 см, з фільтром жовтого кольору, на якому є фабричне маркування жовтого кольору "Winston Blue" - об. 1; - недопалок сигарети, довжиною 2,6 см, з фільтром жовтого кольору - об. 2; - недопалок сигарети, довжиною 3,2 см, з фільтром жовтого кольору, на якому є фабричне маркування жовтого кольору "Chesterfield" - об. 3.
Висновок: при дослідженні недопалків сигарет (об. 1,3), наданих на експертизу, виявлені клітини з ядрами. При дослідженні недопалку сигарети (об. 2), наданого на експертизу, клітин з ядрами не виявлено.
Згідно з висновком №483 мб судової молекулярно-генетичної експертизи від 13.12.2010 р, генетичні ознаки клітин з ядрами, виявлених на недопалку сигарети (об. 3), наданому на експертизу, співпадають з генетичними ознаками ОСОБА_1 . Ймовірність випадкового збігу генетичних ознак, знайдених у вказаних об`єктах, складає 7,9 х 10-24. Тобто вказані генетичні ознаки зустрічаються не частіше, ніж у 1 з 1,3 х 1023.
26.08.2011 р. в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 висунув версію, що недопалки сигарет, які знайшли біля трупа викинули, а ті недопалки зібрали в міліції, поклали в конверт і передали на експертизу.
Як видно з протоколу огляду місця події від 9.09.2010 р., в ході огляду місця події в кінці вул. Гаражної, 1 в м. Києві, зокрема, були виявлені та в подальшому вилучені "три недопалки від сигарет", ознаки яких не зазначені, які "поміщено до пакету, обв`язано ниткою, опечатано та скріплено підписами понятих і слідчого". В проведенні даної слідчої дії приймали участь в якості понятих: ОСОБА_6 і ОСОБА_4 , а також: заступник прокурора ОСОБА_7 , працівники міліції ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 і ОСОБА_15 , спеціаліст ОСОБА_16 ..
Під час огляду предметів від 25.09.2010 р., зокрема, вказаний "паперовий пакет, який обклеєний із написом барвником синього кольору, 09.09.2010 Гаражна, 1-А, три недопалки. В ході огляду цілісність пакету не порушено".
З метою перевірки обставин проведення огляду місця події від 09.09.2010 , зокрема в частині обставин виявлення, вилучення на пакування недопалків, і версії обвинувачення щодо походження недопалків наданих на дослідження, в судовому засіданні були допитані ОСОБА_6 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_11 , ОСОБА_13 , ОСОБА_16 які, кожен окремо, підтвердили факт участі у проведенні зазначеної слідчої дії, її фіксацію відповідним процесуальним документом, проте, жоден з них не надав ґрунтовних пояснень щодо обставин пакування недопалків.
Таким чином, усунути суперечності виявлених і досліджених недопалків в судовому засіданні не надалось можливим, а відтак, зазначений висновок №483 мб судової молекулярно-генетичної експертизи від 13.12.2010 р. не може бути прийнятий як належний доказ.
Крім того, на моє переконання, залишились не з`ясованими обставини смерті потерпілої ОСОБА_2 ..
Так, згідно обвинувального акту 09.09.2010 у період часу з 08:00 до 09:00, ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прослідувавши разом з ОСОБА_2 до безлюдного місця, розташованого на березі затоки річки «Десенка», неподалік будинку № 1-А по вул. Гаражній в м. Києві, з метою запобігання можливого опору з боку потерпілої, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, умисно руками зіштовхнув ОСОБА_2 з піщано-кам`янистого насипу, від чого ОСОБА_2 впала з насипу вниз і вдарившись об землю, втратила свідомість.
Продовжуючи далі свої злочинні дії, ОСОБА_1 перетягнув тіло ОСОБА_2 приблизно на 10-15 метрів до узбережжя затоки річки «Десенка» де, знайшовши неподалік на землі кам`яну брилу, підняв її руками і, усвідомлюючи наслідки своїх злочинних дій, свідомо допускаючи та бажаючи настання смерті ОСОБА_2 , умисно кинув її в область голови ОСОБА_2 й одразу після цього, з метою доведення до кінця свого злочинного умислу на вбивство ОСОБА_2 з особливою жорстокістю, облив її тіло заздалегідь придбаною рідиною для розпалювання вогнищ і підпалив його, завдавши своїми умисними діями потерпілій нестерпного фізичного болю та особливих моральних страждань, та, згідно висновку судово-медичної експертизи № 99/2066/2 від 15.12.2010-17.12.2010, тілесні ушкодження, тим самим здійснив умисне вбивство останньої з особливою жорстокістю з корисливих мотивів.
Разом з тим, згідно судово-медичної експертизи № 99/2066/2 від 15.12.2010-17.12.2010 при судово-медичній експертизі трупа ОСОБА_2 «…забиті рани й крововилив у м`які покриви голови у скронево-тім`яній області ліворуч, ушкодження апоневрозу, фрагментально-уламковий перелом кісток склепіння черепа, крововиливу під мозкові оболонки й у шлуночки головного мозку, розрив твердої мозкової оболонки, ушкодження речовини головного мозку; дані тілесні ушкодження утворилися від дії прямолінійного ребра тупого предмета з переважною поверхнею та утворюють єдиний комплекс відкритої черепно-мозкової травми і відносяться до тяжкого ступеня тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя і причинно-наслідкового зв`язку з настанням смерті не мають;
- набряк-набубнявіння речовини головного мозку, набряк легенів, ознаки перерозподілі кровотоку в нирках;
- ушкодження у вигляді масивного обгорання з обвуглюванням м`яких тканин і костей кістяка; дані тілесні ушкодження утворилися посмертно від дії високої температури, у даному конкретному випадку полум`я вогню, що підтверджується характером ушкоджень і результатами гістологічного дослідження.
На момент дослідження труп гр-нки ОСОБА_2 , 1969 р. н., перебував у стані масивного обгорання з обвуглюванням м`яких тканин і костей кістяка внаслідок посмертної дії полум`я, однак наявність позитивного результату судово-токсикологічного "слідження трупної крові на наявність карбоксігемоглобіну (42,80 %) у сполученні зіншими ознаками отруєння: характерний колір крові, м`язів і внутрішніх органів (яскраво-рожевий, рожево-червоний), наявність кіптяви в пазусі основної кістки, дихальних шляхах (гістологічно: частки кіптяви на поверхні епітелію надгортанника, трахеї й деяких бронхів),крапкові крововиливи під легеневою плеврою; гістологічно: крововиливу в плеврі, внутріальвеолярні крововиливи, вогнища набряку, у тому числі інтерстиціально, ділянки гострої альвеолярної емфіземи й дістелектаза в легенях, помірковано виражені ознаки спазму,артерій, фрагментація, вогнища ішемії в міокарді, осередкова делипідізація спонгіоцітов у наднирниках; набряк-набубнявіння речовини головного мозку, ознаки перерозподілі кровоточу в нирках венозне повнокров`я внутрішніх органів, відсутність ознак прижиттєвої дії термічного фактора, дозволяє вважати, що смерть наступила в ( результаті отруєння окисом вуглецю (чадним газом) на тлі алкогольної інтоксикації…
При судово-токсикологічному дослідженні крові від трупа гр. ОСОБА_2 , 1969 р. н., ;.в виявлений етиловий спирт у концентрації 2,32 проміле, що при житті могло і відповідати середньому ступеню алкогольного сп`яніння і у даному конкретному випадку сприяло настанню смерті.
При судово-медичному досліджені трупа гр. ОСОБА_2 , 1969 року народження, в зв`язку з масивним обвуглюванням ніяких тілесних ушкоджень не виявлено.
Враховуючи характер та локалізацію тілесних ушкоджень і ступінь прояву клітинної реакції, що була визначена при судово-гістологічному дослідженні тканин з ділянок ушкоджень (ступінь прояву клітинної реакції), можливо вважати, що потерпіла після отримання тілесних ушкоджень.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_17 повністю підтвердив надані ним висновки, додатково роз`яснивши, що виявлений комплекс ушкоджень у своїй сукупності не міг утворитись за обставин, викладених стороною обвинувачення, а саме звернув увагу на те, що смерть потерпілої ОСОБА_2 настала саме внаслідок отруєння чадним газом, термічні ушкодження тіла (обгорання) є посмертними, тобто на момент горіння потерпіла була вже мертвою, тим більше, що чадний газ утворюється в результаті горіння в умовах нестачі кисню. Тобто, якщо в приміщенні немає достатнього доступу свіжого повітря, погано працює вентиляція, забиті димарі,тощо.
Тобто, щонайменше, на момент смерті (удушення чадним газом) потерпіла мала знаходитись в умовах нестачі кисню, що однозначно виключається в умовах перебування потерпілої на відкритому повітрі на березі річки у ранковий час, як зазначено в обвинувальному акті.
Можливі обставини смерті потерпілої ОСОБА_2 , з урахуванням наведених вище висновків експерта взагалі не перевірялись органом досудового слідства.
Крім того, в матеріалах справи наявна постанова судді Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 12.09.2010 р. на підставі якого ОСОБА_1 за вчинення 11.09.2019 р. о 21 годині правопорушення, передбаченого ст. 185 КпАП України, відбував адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту строком десять діб.
При цьому 14.09.2010 р. о 12:00 годині ОСОБА_1 на підставі ст. 115 КПК України 1960 р. затримано в якості підозрюваного у вчинення злочину, передбаченого п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України, що також свідчить про допущені органом досудового розслідування порушення КПК України.
Таким чином, досліджені під час судового розгляду докази переконують в тому, що достатніх даних стверджувати про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених п.п.4,6 ч.2 ст.115, ч.4 ст. 187 КК України немає.
С у д д я: ОСОБА_18
С у д д я: ОСОБА_19