Єдиний унікальний номер 185/8826/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 листопада 2016 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001829, з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Богданівка Павлоградського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, судимого: 1) 20.04.2010 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі з випробуванням на 1 рік; 2) 31.01.2012 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ст. 309 ч.1, ст. 71 КК України до 1 року 2 місяців позбавлення волі; 3) 29.03.2012 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області за ст. 309 ч.2, ст. 70 ч.4 КК України до 2 років 3 місяців позбавлення волі, звільнений умовно-достроково на 11 місяців 28 днів; 4) 28.11.2013 року Тернівським міським судом Дніпропетровської області за ч.2 ст. 309, ст. 71 КК України до 2 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений 14.04.2015 року за відбуттям строку покарання; який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 309 ч.2 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
12.07.2016 року приблизно о 00:00 годині обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на території села Синельниківського району Дніпропетровської області, маючи злочинний умисел направлений на незаконне придбання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту, зайшов на територію подвір`я, де знайшов на клумбі рослини маку, які поклав до двох мішків з полімерного матеріалу, переконавшись, що речовина рослинного походження коричневого та зеленого кольору у кількості 411.260 г та 132.081 г містить наркотичний засіб макової соломи, яка відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, поклав дані мішки з маковою соломою до багажника автомобіля марки «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , який рухався в сторону м. Павлограда, тим самим почав повторно, незаконно зберігати та перевозити дану наркотичну речовину.

12.07.2016 року в період часу з 02:50 до 03:30 годині співробітниками поліції при проведенні огляду автомобіля марки «Daewoo Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 , за письмовою згодою власника автомобіля ОСОБА_6 , в багажному відділенні було виявлено два полімерні мішки з речовиною рослинного походження коричневого та зеленого кольору у кількості 411.260 г та 132.081 г., що є маковою соломою, яка відноситься до особливо небезпечних наркотичних засобів, обіг яких заборонений. Маса макової соломи (в перерахунку на висушену речовину) становить відповідно 373.596 г та 119.131 г, загальною вагою 492.727 г.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 органом досудового слідства кваліфіковані за ст. 309 ч.2 КК України як: незаконне придбання, зберігання та перевезення наркотичних засобів без мети збуту, вчинене повторно.

31 жовтня 2016 року між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_4 , була укладена угода про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, яка була надана в підготовче судове засідання.

Згідно даної угоди обвинувачений ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні.

Сторони погодилися на призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_5 за ч.2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, та можливості звільнення на підставі ст. 75 КК України обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 3 роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 та п.2 ч.2 ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину, у вчиненому щиро розкаявся. Пояснив суду, що угоду він укладав добровільно і наслідки укладання й затвердження зазначеної угоди для нього зрозумілі, просив затвердити зазначену угоду.

Прокурор просив затвердити угоду в підготовчому судовому засіданні.

Захисник також наполягав на затвердженні укладеної між прокурором та обвинуваченим угоди про визнання винуватості, оскільки укладений акт відповідає діючому кримінальному та кримінально-процесуальному законодавству.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частина 4 статті 469 КПК України передбачає, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

В підготовчому судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 309 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що усі сторони кримінального провадження, зокрема і обвинувачений ОСОБА_5 , розуміють, що відповідно до ст. 473 КПК України наслідком укладання та затвердження зазначеної угоди для прокурора, підозрюваного і обвинуваченого є обмеження права на оскарження вироку згідно з положеннями ст.ст.394 та 424 КПК України, а для обвинуваченого - також його відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 пункту 1 частини 4 ст. 474 КПК України.

Також судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що у разі невиконання угоди про визнання винуватості відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку, та що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладену між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим у цьому провадженні ОСОБА_5 , в присутності захисника ОСОБА_4 від 31.10.2016 року і призначення обвинуваченому ОСОБА_5 узгодженої сторонами міри покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки зі звільненням обвинуваченого від відбуття покарання з випробуванням на 3 роки у відповідності вимог ст. 75 КК України, та покладенням на останнього обов`язків, передбачених п.1,2 ч.1 та п.2 ч.2 ст. 76 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 не обирався.

Під час проведення досудового розслідування проводилась криміналістична експертиза, згідно довідки Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України на проведення судової експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів було витрачено 880.40 гривень. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.

Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 винний у вчиненні інкримінованого злочину за описаних у вироку обставин, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведеної криміналістичної експертизи у розмірі 880.40 гривень.

Речові докази:

- речовина рослинного походження масами 406.247 г та 126.972 г, яка є маковою соломою, упакована та опечатана в мішки, яка передана на зберігання до камери схову Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, - після набрання вироком законної сили підлягає знищенню.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про визнання винуватості від 31 жовтня 2016 року укладену між прокурором Павлоградської місцевої прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 за кримінальним провадженням за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 309 ч.2 КК України.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 309 ч.2 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_5 від відбування покарання з іспитовим строком на 3 (три) роки, поклавши на нього обов`язки, передбачені п.1,2 ч.1 та п.2 ч.2 ст. 76 КК України: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи; не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 на користь держави вартість проведеної експертизи експертами Дніпропетровського НДЕКЦ при УМВС України у розмірі 880.40 гривень.

Речові докази:

- речовину рослинного походження масами 406.247 г та 126.972 г, яка є маковою соломою, упаковану та опечатану в мішки, яка передана на зберігання до камери схову Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, - після набрання вироком законної сили знищити.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, а саме:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником - виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.4, ч.6, ч.7 ст. 474 КПК України, у тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором - виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1