Провадження № 1-кс/201/6624/2016
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 серпня 2016 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про накладення арешту на нерухоме майно у кримінальному провадженні №0001789,-
ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про накладення арешту на нерухоме майно, в якому останній просить суд накласти арешт на квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , разом із майном, яке у ній знаходиться, та вирішити питання щодо заборони використання та розпорядження зазначеним нерухомим майном.
Адвокат ОСОБА_5 надав до суду заяву, в якій просив розгляд клопотання проводити без його участі.

Прокурор у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду клопотання повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив, що відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України не є перешкодою для розгляду скарги.

Суд, дослідивши матеріали клопотання дійшов наступного висновку.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 14 квітня 2016 року було частково задоволено клопотання адвоката ОСОБА_5 в інтересах цивільного позивача ОСОБА_4 та накладено арешт на нерухоме майно в межах кримінального провадження № 0001789, а саме на квартиру АДРЕСА_2 , із забороною вчинення будь-яких реєстраційних дій.

Зазначену ухвалу та необхідність вжиття таких заходів забезпечення кримінального провадження судом мотивовано тим, що в провадженні прокуратури Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження № 0001789 від 23.04.2015 з правовою кваліфікацією за ч. 4 ст. 368, ч. 4 ст. 190 КК України, в межах якого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 повідомлено про підозру.
Проте ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2016 року, вищевказану ухвалу було скасовано та постановлено нову ухвалу, якою клопотання адвоката ОСОБА_5 про арешт майна залишено без задоволення.
Так, адвокатом ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 ініційовано накладення арешту на квартиру, оскільки в провадженні прокуратури Дніпропетровської області перебуває кримінальне провадження № 0001789 за ч. 4 ст. 358, ч. 4 ст. 190 КК України, та невжиття заходів кримінального провадження щодо накладення арешту на квартиру та заборони розпоряджатися цим майном може призвести до знищення майна, яке знаходиться у квартирі та яке належить ОСОБА_4 .
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді. Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації. Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Частиною 7 цієї статті Кодексу унормовано, що заборона або обмеження користування, розпорядження майном можуть бути застосовані лише у випадках, якщо існують обставини, які підтверджують, що їх незастосування призведе до зникнення, втрати, знищення, перетворення, пересування, відчуження майна.

Відповідно до ст. 173 КПК України у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд постановляє ухвалу, в якій зазначає зокрема про заборону, обмеження розпоряджатися або користуватися майном у разі їх передбачення та вказівку на таке майно.

Отже, виходячи із системного аналізу указаних приписів законодавства, слід дійти висновку, що арешт може бути накладено на майно обмеженого кола осіб, а саме підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.

Ураховуючи, що в ході розгляду клопотання не надано доказів належності спірної квартири конкретно визначеній особі і віднесення такої особи до указаного переліку осіб, до яких можуть бути вжиті такі заходи забезпечення кримінального провадження як арешт майна, підстав для задоволення клопотання і накладення арешту наразі не встановлено.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 173, 174, 376 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про накладення арешту на нерухоме майно у кримінальному провадженні №0001789 відмовити.

Ухвала слідчого судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб з дня отримання даної ухвали.
Слідчий суддя ОСОБА_1