Справа № 538/1547/16-к
Провадження № 1-кс/549/49/16
УХВАЛА
12 жовтня 2016 року смт.Чорнухи
Слідчий суддя Чорнухинського районного суду Полтавської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , володільця транспортного засобу ОСОБА_4 , представника ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_5 , розглянувши клопотання слідчого СВ Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 про арешт майна в кримінальному провадженні № 0000734 від 23.09.2016 року,
встановив:
Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором про арешт майна, яке мотивував тим, що слідчим відділом Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000734 від 23.09.2016 за ст. 246 КК України.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 22.09.2016 в м.Лохвиця по вул.Фрунзе Полтавської області працівниками Лохвицького ВП УНП в Полтавській області було зупинено вантажний автомобіль марки ЗИЛ 431410 (вантажний самоскид) синього кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , 1987 року випуску, під керуванням водія ОСОБА_7 , на кузові якого, знаходилася попиляна деревина породи дуб, яку він перевозив без відповідних на те документів.
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником вказаного автомобіля є ОСОБА_8 , мешканка АДРЕСА_1 .
Відповідно до довіреності від 18.02.2013 року, остання уповноважила ОСОБА_9 володіти, користуватись, експлуатувати, розпоряджатись від її імені вказаним транспортним засобом.
Транспортний засіб ЗИЛ 431410, реєстраційний номер НОМЕР_1 було вилучено в ході огляду місця події та поміщено на територію майданчику тимчасового утримання вилучених транспортних засобів Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області.
У зв`язку з цим, для збереження речових доказів, слідової інформації, необхідністю проведення судових експертиз, з метою з`ясування походження деревини, для встановлення обставин вчиненого злочину та забезпечення відшкодування заявлених в ході досудового розслідування цивільних позовів, просить накласти арешт на транспортний засіб ЗИЛ 431410, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та попиляну деревину породи дуб.
В судовому засіданні прокурор клопотання підтримав.
Адвокат ОСОБА_5 в судовому засідання клопотання заперечував, вказував на те, що власником транспортного засобу є людина, яка не причетна до вчинення кримінального правопорушення.
Зазначив, що дійсно клопотання було направлено до Лохвицького районного суду на наступний день після вилучення майна 23.09.2016 року, проте розподіл клопотання було здійснено 26.09.2016 року, що може вказувати на те, що строки звернення із вказаним клопотанням до слідчого судді порушені.
Крім того зазначив, що автомобіль не є знаряддям злочину, використовувався ОСОБА_4 для заробляння коштів на життя, який до кримінальної відповідальності не притягувався і дав вказаний автомобіль ОСОБА_7 на його прохання для перевезення збіжжя.
Просив відмовити у задоволенні клопотання.
Слідчий суддя, заслухавши прокурора, ОСОБА_4 та його представника ОСОБА_5 , дослідивши матеріали клопотання, вважає, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно, зокрема має доказове значення у кримінальному провадженні.
Згідно з п.1 ч.2, ч.3 ст.170 КПК України, арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів. В цьому випадку арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст.98 цього Кодексу.
Відповідно до статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частиною 2 ст.173 КПК України передбачено перелік обставин, які підлягають врахуванню при вирішенні питання про арешт майна, в тому числі, якщо арешт майна накладається з метою забезпечення збереження речових доказів, врахуванню підлягає: правова підстава для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Крім того, відповідно до положень ч.ч.1,7 ст.237 КПК України, з метою виявлення та фіксації відомостей щодо обставин вчиненого кримінального правопорушення слідчий, прокурор мають право не тільки провести огляд місцевості, приміщення, речей та документів, але й вилучити в процесі його проведення речі і документи, які мають значення для кримінального провадження.
Відповідно до ч.7 ст. 237 КПК України вилучені в ході огляду речі та документи, вважаються тимчасово вилученим майном.
Частиною другою ст. 167 КПК України передбачено, що тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди, та є предметом кримінального правопорушення.
Внесене слідчим клопотання відповідає вимогам ст.171 КПК України, матеріали клопотання та додані до нього документи містять достатні дані про те, що СВ Лохвицького відділу поліції ГУ НП в Полтавській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000734 від 23.09.2016 за ст. 246 КК України.
Так, з наданих матеріалів клопотання, вбачається, що відомості про кримінальне правопорушення, передбачене ст.246 КПК України, були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23.09.2016 року за №0000734 (а.с.3), з витягу якого вбачається, що 22.09.2016 р. в м.Лохвиця було зупинено вантажний автомобіль на кузові якого знаходилася попиляна деревина породи дуб, а також у лісозахісній смузі поблизу с.Безсали Лохвицького району було здійснено порубку деревини породи дуб в кількості близько 150 штук (а.с.3).
23.09.2016 року постановою старшого слідчого Лохвицького відділу поліції ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_6 , вилучені в ході огляду місця події автомобіль ЗИЛ 431410 реєстраційний номер НОМЕР_2 та частини попиляного дерева породи дуб, було визнано речовими доказами та приєднано до матеріалів кримінального провадження (а.с.14).
Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля НОМЕР_3 реєстраційний номер НОМЕР_2 , є ОСОБА_8 (а.с.12).
Згідно з довіреністю від 18.02.2016 року, посвідчену нотаріально та зареєстровану в реєстрі за №146, ОСОБА_8 уповноважила ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , (кожен має право діяти самостійно) володіти, користуватись, експлуатувати, розпоряджатись від її імені вказаним транспортним засобом.
За таких обставин, та з урахуванням характеру вищезазначеного майна - його вилучення, а в подальшому і постановка питання про необхідність арешту за критерієм доказового значення у кримінальному провадженні, не суперечить положенням ст.ст.233,237,170 КПК України.
При цьому необхідно зазначити, що зазначене в клопотанні майно було вилучене 22.09.2016 року, а клопотання про арешт майна відповідно до вимог ч.5 ст.171 КПК України подано 23.09.2016 року, що вбачається з штампу Лохвицького районного суду на супровідному листі слідчого ОСОБА_6 (а.с.15), тобто строків звернення із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна слідчим не порушено.
Таким чином, є достатні підстави вважати, що зазначений в клопотанні транспортний засіб та попиляна деревина є предметом кримінального правопорушення і можуть бути використані як доказ факту вчинення злочину, а тому застосування обмеження права власності у виді накладення арешту на вказане майно слідчий суддя вважає таким, що відповідає завданням кримінального провадження.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131-132, 171-173 КПК України, слідчий суддя,
ухвалив:
Клопотання слідчого про арешт майна задовольнити.
Накласти арешт на майно, вилучене в ході огляду місця події 22.09.2016 р., а саме:
- на автомобіль ЗИЛ 431410, реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого є ОСОБА_8 , мешканка АДРЕСА_1 , згідно з довіреністю від 18 лютого 2013 року знаходиться у володінні, користуванні, експлуатуванні та розпорядженні ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , мешканців АДРЕСА_2 ;
- попиляну деревину породи дуб, яка знаходиться на кузові автомобіля ЗИЛ 431410, реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Ухвала про арешт майна виконується негайно.
Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого СВ Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 .
Заінтересовані особи за наявності підстав мають право заявити клопотання в порядку ст.174 КПК України про скасування арешту повністю або частково.
Дана ухвала слідчого судді може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення
Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Слідчий суддя