Справа № 743/696/16-к
Провадження №1-кп/743/96/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2016 року

Ріпкинський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючого - суддіОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Ріпки кримінальне провадження (внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000132 від 02.03.2016 р.) по обвинуваченню
ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Бихольцохівка Ріпкинського
району Чернігівської області,
громадянина України,
паспорт серії НОМЕР_1 ,
з повною загальною середньою освітою,
одруженого,
пенсіонера,
зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,
такого, що не має судимостей, в силу ст. 89 КК України,
за ст. 125 ч. 2 КК України,
за участю сторін кримінального провадження: начальника Ріпкинського відділу Чернігівської місцевої прокуратури ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
27 лютого 2016 року, близько 16 год. 00 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в житловому будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин з ОСОБА_7 , умисно наніс останній численні удари руками та кочергою по різним частинам тіла, а особливо в область голови та тулуба, спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді:

- закритої черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку, синцями, саднами, забиттям м`яких тканин голови та обличчя, які згідно висновку експерта № 520 від 09.06.2016 р. р. відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;

- множинних синців, саден, забиття м`яких тканин тулуба, верхніх та нижніх кінцівок, які згідно висновку експерта № 520 від 09.06.2016 р. відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 свою винність у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та показав, що дійсно після обіду 27 лютого 2016 р., за місцем мешкання, після спільного вживання спиртних напоїв, у нього виник конфлікт з дружиною ОСОБА_9 .. Під час конфлікту він наніс руками та кочергою удари останній в область голови та тулуба, заподіявши останній тілесні ушкодження. У вчиненому щиро кається, просив суворо не карати. Просив розстрочити сплату штрафу частинами, так як він пенсію ще не отримував.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження подій кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у його вчиненні, стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_8 та прокурор ОСОБА_10 правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд приходить до висновку про наявність діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_8 , що таке діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, про доведеність винуватості ОСОБА_11 у умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень ОСОБА_12 , що спричинили короткочасний розлад її здоров`я.

Вирішуючи питання про визначення виду та розміру покарання, що може бути призначене обвинуваченому та потреби у його відбуванні, суд керується загальними засадами призначення покарання (ст.. 65 КК України), враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а також відомості про особу обвинуваченого.

Обставиною пом`якшуючої покарання ОСОБА_11 є щире каяття у вчиненому, а обставиною обтяжуючою покарання є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 досяг пенсійного віку у 60 років, передбаченого ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; формально позитивно характеризується за місцем фактичного проживання; у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога на обліках не перебуває; притягувався до адміністративної відповідальності за появу в громадському місці в п`яному виді.

Слід зауважити, що ОСОБА_8 , в силу ст. 89 КК України, має погашену судимість згідно вироку Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 26 жовтня 2006 р. по якому він засуджувався за ч. 1 ст. 121, ст.ст. 75, 76 КК України за нанесення ОСОБА_12 тяжких тілесних ушкоджень.

Враховуючи наведені дані щодо особи ОСОБА_11 , суд вважає, що покарання у виді громадських робіт, арешту та обмеження волі до нього застосовано бути не може, з огляду на ч. 3 ст. 56, ч. 3 ст. 60, ч. 3 ст. 61 КК України.
А оскільки в п. 36 рішення від 11 лютого 2016 р. в справі «Орлик проти України» Європейський суд з прав людини дійшов до висновку, що національні суди за жодних обставин не повинні допускати випадків, за яких завдання тілесних і моральних страждань залишатиметься безкарним, що важливо для забезпечення громадської впевненості у принципі верховенства права і його підтримки, а також у попередженні будь-яких ознак толерантності органів влади до незаконних дій або співучасті у них, то суд приходить до переконання, що ОСОБА_13 слід призначити покарання у виді штрафу, в межах санкції ч. 2 ст. 125 КК України, що відповідатиме меті його виправлення.
З урахуванням заявлення ОСОБА_14 клопотання про розстрочку сплати штрафу, суд, на підставі ч. 4 ст. 53 КК України, вважає за можливе розстрочити останньому виплату штрафу певними частинами на 5 місяців.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст. ст. 370, 374-376 КПК України суд, -
З А С У Д И В :

ОСОБА_15 - визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 70 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1 190 грн. (тисяча сто дев`яносто гривень).
На підставі ч. 4 ст. 53 КК України, розстрочити ОСОБА_16 виплату штрафу певними частинами на 5 місяців, а саме:
1.до 23 вересня 2016 року 238 грн.;
2.до 23 жовтня 2016 року 238 грн.;
3.до 23 листопада 2016 року 238 грн.;
4.до 23 грудня 2016 року 238 грн.;
5.до 23 січня 2017 року 238 грн.,
з обов`язковим направленням на адресу Ріпкинського районного суду Чернігівської області квитанцій на підтвердження сплати вказаних сум.
Запобіжний захід до ОСОБА_3 не застосовувався, підстави для його застосування відсутні.
Речові докази: металеву кочергу у одному пакунку, зразки крові ОСОБА_5 та ОСОБА_9 у пластикових шприцах, два марлевих тампони у двох пакунках та контрольний зразок марлевого тампону у одному пакунку, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Ріпкинського ВП Чернігівського ВП ГУНП України в Чернігівській області знищити.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Чернігівської області через Ріпкинський районний суд Чернігівської області протягом 30-ти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1