Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/803/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.09.2016 м. Кропивницький

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

із секретарем ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кропивницькому кримінальне провадження №0000276 за апеляційними скаргами прокурора та обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 08 липня 2016 року, яким

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Кальниболота, Новоархангельського району, Кіровоградської області, українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, співмешкає, не працює, проживає АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-24.07.2015 року Новоукраїнським районним судом Кіровоградської області за ч.1 , ч.2 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.
засуджено за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 3 роки 1 місяць. На підставі ч.1 ст.71 КК України шляхом часткового складання призначеного покарання з покаранням, призначеним вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 24.07.2015 року остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки 3 місяці.

та

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

уродженця м. Новоукраїнка, Кіровоградської області, українця,

громадянина України, освіта вища, одружений, має на утриманні

малолітню дитину, не працює, проживає

АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
засуджено за ч.3ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком 3 роки. На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнено з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в сумі 330 грн. 15коп.

Стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати в сумі 330 грн. 15коп.

Доля речових доказів вирішена відповідно до ст.100 КПК України.

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_8

ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 .

Вироком суду обвинувачених визнано винним та засуджено за те, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, кваліфіковане, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ), вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище. ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, кваліфіковане, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка ), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

Так, 26.05.2016 року, близько 01 години 00 хвилин ОСОБА_6 , повторно за попередньою змовою зі ОСОБА_7 , з метою викрадення чужого майна, на автомобілі марки " ВАЗ 2107 " д/н НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_10 та знаходився під керуванням ОСОБА_7 , прибули до огородженої та охороняємої території тракторної бригади ПП "Стоїк", яка розташована в селі Червона Поляна Добровеличківського району Кіровоградської області, "Комплекс будівель і споруд №1" та використовувалася, як сховище . Реалізовуючи свій протиправний намір, ОСОБА_6 , відповідно до заздалегідь розподілених ролей, переліз через бетонний паркан та проник на територію бригади, де таємно шляхом зливу із баків вантажних автомобілів, за допомоги шлангу, викрав 110 літрів дизельного палива, вартістю 19 грн. 25 коп. за 1 літр. Викрадене перелив до п`ятиканістр, які привіз з собою та передав їх через паркан ОСОБА_7 . Останній, виконуючи відведену йому роль, завантажив каністри із викраденим паливом до власного автомобіля. З викраденим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з місця скоєння кримінального правопорушення зникли та розпорядились ним на власний розсуд, чим спричинили ПП "Стоїк" матеріальних збитків на загальну суму 2117 грн. 50 коп.

В апеляціях:

- прокурор не оспорюючи фактичних обставин справи та юридичну кваліфікацію дій обвинувачених просить вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_6 змінити через неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність. Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 08.07.2016 р. про день набрання вироком законної сили. В іншій частині вирок районного суду залишити без зміни. Свої вимоги мотивує тим, що в резолютивній частині оскаржуваного вироку, на підставі ч.5 ст.72 КК України ОСОБА_6 зараховано у строк покарання попереднє ув`язнення з розрахунку день за два з 08.07.2016 р., при цьому не визначено кінцевий термін зарахування попереднього ув`язнення.

- обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду першої інстанції скасувати ухвалити новий вирок, за яким призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі. Свої вимоги мотивує тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного вироку не враховано наявність у нього пом`якшуючих обставин, що передбачено ст..66 КК України, а саме: характеристику з місця проживання, довідку його дружини про вагітність, щире каяття, відшкодування заподіяних збитків.

Також зазначає, про не встановлення судом обставин, що обтяжують його покарання, відповідно до ст.67 КК України.

Вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 08.07.2016 року стосовно обвинуваченого ОСОБА_7 в апеляційному порядку учасниками судового провадження не оскаржується.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав свої апеляційні вимоги і просив їх задовольнити та заперечив щодо апеляції обвинуваченого, обвинуваченого ОСОБА_7 , який просив апеляцію обвинуваченого задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_6 який просив задовольнити його апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до таких висновків.

Розглянувши справу в межах поданої апеляції, в якій не оспорюються фактичні обставини кримінального правопорушення та правова кваліфікація дій обвинуваченого, встановлено що викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за що його засуджено, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які є взаємоузгодженими між собою, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних на законних підставах і досліджених у судовому засіданні в порядку ст.349 ч.3 КПК України доказах.

При цьому районний суд дотримав вимоги змісту ч.3 ст.349 КПК України, допитав обвинувачених, які повністю визнали свою вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні, роз`яснив учасникам процесу правові наслідки визнання фактичних обставин справи і неможливість в подальшому оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку і за згодою всіх учасників процесу визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорювалися, у тому числі і тих фактичних обставин, які зазначені в обвинувальному акті.

Суд першої інстанції, об`єктивно встановивши фактичні обставини справи, обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 та правильно кваліфікував його дії за ч.3 ст.185 КК України, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднаного з проникненням в сховище.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, що тягнуть за собою безумовне скасування судового рішення, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував вимоги статей 50, 65 КК України, щодо яких покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а при його призначенні суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з вироку, призначаючи ОСОБА_6 покарання, місцевий суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відноситься до категорії тяжких злочинів; дані про особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, звільнений від відбуття покарання з випробуванням та новий злочин вчинив під час іспитового строку, відшкодував заподіяні збитки.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому є щире каяття, повне відшкодування матеріальної шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлені.

З урахуванням вищевикладеного, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення та перевиховання ОСОБА_6 лише за умови його ізоляції від суспільства, призначивши мінімальне покарання в межах санкції статті інкримінованого кримінального правопорушення.

Вказане покарання, на думку колегії суддів, є виваженим, підстави для застосування ст..69, 75 КК України відсутні.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 щодо невідповідності призначеного покарання особі винного, а саме недостатнє врахування судом першої інстанції при призначенні йому покарання обставин, які пом`якшують покарання, свого підтвердження не знаходять.

Визнання обвинуваченим вини в інкримінованому злочині, відшкодування завданої шкоди повною мірою враховані судом першої інстанції при призначенні покарання, та їм надано належної юридичної оцінки.

За таких обставин підстав для задоволення скарги обвинуваченого ОСОБА_6 колегія суддів не вбачає.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами прокурора щодо неправильного застосування вимог ч.5 ст.72 КК України.

Відповідно до закону України «Про внесення змін до кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року та частини 5 ст.72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Оскільки ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід тримання під вартою з 8.07.2016 до набрання вироком законної сили, застосування положень ч.5 ст.72 КК України є обов`язковим.

Керуючись ст.ст. 376 ч.2, 405,407,409, 418, 419 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційнускаргупрокурора задовольнити.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 08 липня 2016 року стосовно ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України змінити.

На підставі ч.2 ст.72 КК України ОСОБА_6 зарахувати один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, з 08.07.2016 року по день набрання вироком законної сили.

В решті вирок Добровеличківського районного суду Кіровоградської області від 08 липня 2016 року стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: (підписи)
Згідно з оригіналом:
Суддя Апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2