Справа № 206/4737/16-к
Провадження № 1-в/206/705/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
31.08.2016року

Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: представника ІВЦ (133) засудженогоОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпропетровську клопотання про умовно-дострокове звільнення відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Карши, Республіка Узбекистан, громадянина України, маючого середньо - спеціальну освіту, до засудження мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 не одруженого, раніше судимого 07.06.2002 року Дніпропетровським районним судом Дніпропетровської області за ч. 2 ст. 121 КК України до покарання у вигляді 8 років позбавлення волі, засудженого 27.03.2013 року вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області за ч. 3 ст. 185, ст.ст. 75,76 КК України до покарання у вигляді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки. Ухвалою Дніпровського районного суду Дніпропетровської області від 03.07.2014 року іспитовий строк скасовано та направлено в місця відбування покарання. 22.03.2016 року ухвалою П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області не вдбутий строк 01 р. 03 м. 11 дн. позбавлення волі замінити на обмеження волі згідно ст. 82 КК України -
В С Т А Н О В И В:

19 серпня 2016 року до Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення, яке обґрунтовано тим, що він виправився і бажає "жити по-людскі".
Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні підтримав клопотання, просив задовольнити.
Прокурор та представник адміністрації Ігренського ВЦ УДПтСУ в Дніпропетровській області в судовому засіданні не підтримали клопотання засудженого.
Розглянувши клопотання, особову справу, заслухавши засудженого ОСОБА_5 , представника адміністрації установи, прокурора, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного:
В силу ст. 81 Кримінального кодексу України, особам, які відбувають покарання, у тому числі у виді обмеження волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною працею та зразковою поведінкою довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим: не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин; не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі; не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 "Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" умовно дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Як вбачається з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Згідно матеріалів особової справи засуджений ОСОБА_5 відбув більш 3/4 строку призначеного покарання, має задовільну характеристику, 2 заохочення, стягнень не має.
Однак в судовому засіданні та під час дослідження особової справи судом встановлено, що ОСОБА_5 вчинив злочин після умовно-дострокового звільнення, не виконанв обов`язки покладені на нього ст.ст. 75,76 КК України, що свідчить про схильність засудженого до вчинення злочинів.
Таким чином, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних, зважаючи на те, що ОСОБА_5 був засуджений за умисні тяжкі злочини, після умовно-дострокового звільнення на шлях виправлення не ставав, обов`язки покладені на нього ст.ст. 75,76 КК України не виконав, що дає суду підстави вважати, що засуджений належних висновків для себе не зробив та на шлях виправлення не став, а його поведінка та ставлення до праці під час відбування покарання на даний момент несе лише формальний характер.
Отже, враховуючи особу засудженого, тяжкість злочину, за яким його засуджено, у суду відсутні підстави вважати, що поведінка засудженого ОСОБА_5 , під час відбування покарання являється зразковою та свідчить про його повне виправлення.
На підставі викладеного, керуючись ст. 81 Кримінального кодексу України ст. 537, 539 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -
У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно - дострокове звільнення - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція протягом семи днів в Апеляційний суд Дніпропетровської області через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.
Суддя: ОСОБА_1