Справа № 591/4707/14-к
Провадження № 1-кп/591/11/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 лютого 2016 року

Зарічний районний суд міста Суми

в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7
обвинуваченого- ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Середина Буда, Сумської області, громадянин України, освіта середня, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, засудженого: Зарічним районним судом м. Суми 27.03.2013 року за ч. 1ст. 185, ч. 2 ст. 296, ст. 70, 75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки -

Обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, (злочину)

за ст. 185 ч. 2, ст. 357 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Органами досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що (відтворюється дослівно):
02.05.2014 у близько 02.00 год., ОСОБА_8 та його товариш ОСОБА_11 знаходячись біля магазину «Луч», що по вул. Інтернаціоналістів, 16/1, познайомилися з раніше невідомим їм ОСОБА_12 , який запропонував останнім відсвяткувати його день народження, на що ОСОБА_8 та ОСОБА_11 погодилися. Так як у ОСОБА_12 не було з собою готівки, вони втрьох, на автомобілі ОСОБА_11 направилися до банкомату «Приватбанк», що розташований на вході до магазину «Сто пудов», що розташований по пр. Михайла Лушпи, 17, де ОСОБА_12 зі своєї кредитної картки «Приватбанк» намагався зняти грошові кошти, але не зміг, так як знаходився у стані алкогольного сп`яніння, тому останній попросив ОСОБА_8 допомогти йому ввести пін-код, озвучивши його ОСОБА_8 .. Знявши грошові кошти у сумі 300 грн., разом ОСОБА_8 разом з ОСОБА_13 та ОСОБА_11 направилися до магазину «Даяна», що розташований по пр. Михайла Лушпи, 7/1, де придбали пива, яке в подальшому випивали біля вказаного магазину. Перебуваючи біля вказаного магазину, у ОСОБА_12 з кишені випала кредитна карта «Приватбанк», з якої він нещодавно знімав грошові кошти та пропуск до території заводу «Фрунзе», що останній в свою чергу не помітив. При цьому ОСОБА_11 цього не бачив, на відміну від ОСОБА_8 , у якого виник умисел на викрадення даної кредитної картки «Приватбанк», що належить ОСОБА_14 , з метою подальшого викрадення з неї грошових коштів, знаючи при цьому пін-код даної карти, так як ОСОБА_12 озвучив його йому, коли він допомагав останньому знімати з неї грошові кошти, за півгодини до цього.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення документу, а саме банківської кредитної картки «Приватбанк», що належить ОСОБА_12 , ОСОБА_8 скориставшись тим, що ОСОБА_12 не помітив втрати належних йому документів та не бачить його дій, тобто діючи таємно, непомітно для потерпілого та інших осіб, підняв з землі банківську кредитну картку «Приватбанк», та пропуск до території заводу «Фрунзе»,

які належать ОСОБА_12 , при цьому пропуск до території заводу він віддав потерпілому, а банківську кредитну картку «Приватбанк» поклав до своєї кишені, тобто викрав кредитну картку «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_12 з метою подальшого викрадення грошових коштів.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 02.05.2014 року о 04.32 год. ОСОБА_8 , з метою викрадення грошей з карткового рахунку банківської кредитної картки «Приватбанк», викраденої раніше у ОСОБА_12 , прийшов до банкомату «Приватбанк», що знаходиться по вул. Інтернаціоналістів, 16, м. Суми. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи таємно для власника, повторно, передбачаючи можливість настання суспільно-небезпечних наслідків у вигляді спричинення потерпілому матеріальних збитків та бажаючи настання таких наслідків, тобто діючи з прямим умислом, ОСОБА_8 , отримавши доступ до банківського рахунку ОСОБА_12 , використовуючи кредитну банківську картку потерпілого та пін-код до неї, викрав з нього грошові кошти у сумі 4300 грн., знявши спочатку грошову суму у розмірі 4000 грн., та відразу після цього зробивши ще дві операції, знявши грошові кошти у сумі 200 грн. та 100 грн., чим заподіяв ОСОБА_12 матеріального збитку на суму 4300 грн. Викраденими грошима ОСОБА_8 розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_8 органами досудового слідства кваліфіковані:

За ч. 1 ст. 357 КК України, так як своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні банківської кредитної картки «Приватбанк», належної ОСОБА_12 , яка є офіційним документом, ОСОБА_8 , вчинив кримінальне правопорушення, викрадення офіційних документів.

За ч. 2 ст. 185 КК України, так як своїми умисними діями, які виразились у таємному, повторному викраденні грошей в сумі 4300 грн., належних ОСОБА_12 , ОСОБА_8 , вчинив кримінальне правопорушення, крадіжку, кваліфікуючою ознакою якої є повторність.

Пред`явлене ОСОБА_8 обвинувачення грунтується на його визнавальних показах, які зазначені в угоді, наданих на досудовому слідстві.

До Зарічного районного суду м. Суми надійшов обвинувальний акт відносноОСОБА_8 за ст. 185 ч.2, ст.357 ч.1 КК України.

Одночасно з обвинувальним актом до суду надано угоду про примирення підозрюваного з потерпілим.

Судом встановлено, що в угоді про примирення від 24.06.2013 року зазначено, що

ОСОБА_8 в чинив викрадення офіційних документів та крадіжку, кваліфікуючою ознакою якої є повторність.

Однак ОСОБА_8 пояснив у судовому засіданні, що під час досудового слідства оговорив себе, кримінальні правопорушення не скоював, угоду підписав не добровільно, пояснення давав зі слів слідчого.

Враховуючи, що відповідно до КПК України, положення угоди про примирення суперечать вимогам закону, тому підстави для затвердження угоди про примирення були відсутні.

Ухвалою Зарічного районного суду міста Суми від 01 липня 2014 року відмовлено в затвердженні угоди про примирення підозрюваного з потерпілим у кримінальному провадженні № 0002117.

ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що він з ОСОБА_15 і ОСОБА_16 поїхали на машині ОСОБА_17 в магазин «Рож» 02 травня 2014 року. Сиділи в машині біля магазину «Рож» навпроти нічного клубу «Луна». Там біля машини почалась бійка.

Козачок сидів за кермом, почалась бійка біля машини, вони зачепили машину. Вийшовши із машини побачили бійку з потерпілим, до цього його не знали. Зупинивши бійку, забрали потерпілого в машину і поїхали паркуватися на « ОСОБА_18 »

Потерпілий ОСОБА_19 запропонував випити, так як у нього день народження, готівкових грошей не було і він запропонував зняти з карточки гроші. Він, ОСОБА_20 і потерпілий ОСОБА_19 пішли до банкомату, знімав гроші він на прохання ОСОБА_19 , так як останній

був випивший, потерпілий сказав код, а він зняв гроші й віддав йому карточку. Потім поїхали до магазину «Мар`яна» і купили пива по пляшці усім. Стояли і пили пиво він, ОСОБА_20 , ОСОБА_21 і потерпілий. Потім ОСОБА_22 дістав запальничку, але із його кішені випав пропуск, підняв пропуск і повернув.

Потім сіли в машину, він, ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_22 . Зібрались їхати на заправку, він заснув.

Прокинувся о 10.00 годині ранку, годин десь до 11.00 їздили по місту, коли прокинувся потерпілого вже не було.

Потерпілий ОСОБА_12 пояснив у судовому засіданні, що 02.05.2014 пішов на бар «Луна» святкувати свій день народження. Пішов туди сам. Десь о 12 .00 годині ночі приїхали його знайомі, вони посиділи буквально до 2.00 години ночі і поїхали. Він залишився там сам ще приблизно години на 2.00. Після цього вийшов на вулицю, і біля входу навпроти магазину «Оптіка» познайомився з ОСОБА_25 і ОСОБА_23 на вулиці.

Так як у нього був день народження, а грошей не було, запропонував їм поїхати до банкомату та зняти гроші і випити пива. Поїхали на машині ОСОБА_23 , зняти гроші, не пам`ятає хто був третій. К банкомату пішли ОСОБА_23 , ОСОБА_25 і він.

На банкоматі не виходило в нього ввести код, так як був в стані алкогольного сп`яніння і в нього не виходило ввести пін код тому повідомив ОСОБА_26 пін код, ОСОБА_25 допоміг ввести код, а він зняв 300 грн., а саме 200 грн. і 100 грн., хто був біля ОСОБА_27 не пам`ятає. Сіли в машину, поїхали по пр.. М.Лушпи. Пам`ятає, що знімав в 1.40 02.05.2014 , в Приват банку Інтернаціоналістів, 21

В магазин ходив він, не пам`ятає з кім ходив, він брав пиво, не пам`ятає скільки, розплачувався готівкою.

Не пам`ятає чи доставав карточку, на той час вона лежала в кишені джинсів разом з запальничкою і пропуском, він не помітив як випав пропуск, його віддав ОСОБА_25 , а запальничку підняв сам.

Потім пили пиво, сіли в машину, ОСОБА_23 , ОСОБА_25 і третій, поїхали на заправку і заправились на 200 грн., він давав кошти, На заправці він виходив з машини. Платив він чи хтось інший не може згадати. Козачок залишався в машині. Не згадує спав чи ні ОСОБА_25 , в машині грала музика, що робив ОСОБА_25 не знає, а він сидів на задньому сидінні, хто сидів поруч, хто звідки виходив не згадує, потім вони поїхали, а він добирався додому на таксі від заправки, машина зломалася, вони штовхали, потім сіли і поїхали.

Наступного дня прийшло повідомлення, що було знято спочатку 4000 грн., потім 200 грн., потім 100 грн.. Зателефонував до банку щоб заблокувати карточку.

Дійсно його мати приходила по місту проживання обвинуваченого, і в подальшому брат ОСОБА_25 повернув 4300 грн..

Свідок ОСОБА_28 пояснив у судовому засіданні, що відпочивав біля клубу «Луна» по вулиці Дем`яна Коротченка. Під магазином «Луч» стояла його машина, де сиділи він і ОСОБА_25 , відпочивали, решта була в магазині. В магазині був ОСОБА_21 , а далі не пригадує. Потім якась людина, в нього погана пам`ять на обличча, зачепила машину, упала на капот. Він вискочив та хотів з ним переговорити, вийшов, став з ним розмовляти, познайомився. На машину упав не потерпілий, а інший чоловік, знову сів в машину.

Раніше потерпілого не бачив. З чоловіком який впав на капот часу більше не проводили, нікуди не їздили, нічого не купляли. В цей же вечір їздили в магазин «Мар`яна» на Лушпі 10. Там вони відпочивали, з кім не пригадує. Напевно ОСОБА_25 був з ними. Хто ще був не пригадує. Були усі знайомі.

Коли приїхали в магазин, то стояв біля магазину, туди не заходив, ніхто не пригощав.

Гроші з банкомату знімали, не пригадує хто, біля банкомата стояв ОСОБА_25 , сказав, що відправимось знімати кошти в банкомат «ПриватБанк». З якої карти не казав.

До банкомату підходили ОСОБА_25 і невідомий чоловік, він поїхав з ними до ОСОБА_29 , к «Мар`яна» він з ними не їхав, прийшов, там поруч. Від банкомату стояв на відстані 50 метрів на проїзній частині. Банкомат був навпроти на сходах. Хто був у машині

не згадує. Далі поїхали на « ОСОБА_30 ».

Після продовжували відпочивати, не згадує до котрої години.

На заправку приїхав він, ОСОБА_25 і незнайомий чоловік. Коли це було не пригадує. З незнайомим чоловіком вони поїхали на заправку. Не бачив як у нього випадали документи. ОСОБА_25 з цього приводу нічого не розповідав. Потім ОСОБА_25 спав на задньому сидіння, спав до ранку. Не пригадує завозили вони його додому, чи ні. Також не пригадує коли розсталися з ОСОБА_25 .

Не згадує знімав хто кошти другий раз з банкомату, не згадує щоб ще раз підходили до банкомату. Соколік точно спав в машині. Коли виходив, замикав машину. ОСОБА_31 загубився з погляду.

Свідок ОСОБА_32 пояснив у судовому засіданні, бачив була якась бійка, на одного чоловіка напали, вони з боку за цим спостерігали, потім вийшли і забрали потерпілого, з власної волі, він сказав, що у нього день народження, був у нетверезому стані, запропонував випити разом, вони не відмовились, поїхали від магазину «Луч» в бік магазину «Мар`яна». Перед цім заїхали до банкомату, він вийшов із машини, стояв курив. Із машини вийшов він, ОСОБА_20 , ОСОБА_27 і потерпілий.

Потерпілий запропонував випити і він, ОСОБА_25 і ОСОБА_23 пішли до банкомату, там відстань була метрів 40, а він стояв курив, що там відбувалося не знає. Відразу зняли гроші і поїхали до магазину де усі вийшли із машини.

Потім вони знову сіли в машину. Потім усі вийшли із машини, він побачив знайомих, спілкувались, присіли на лавочку, пили, потерпілий теж там був, їх бачив, не бачив щоб щось випадало у потерпілого.

Потім не помітив куди дівся ОСОБА_25 , в подальшому від ОСОБА_23 дізнався, що він спить в машині, скільки там були не пригадує, помітив, що у потерпілого була неадекватна поведінка, сіли в машину він, ОСОБА_23 , ОСОБА_25 там вже спав, і потерпілий, поїхали в бік ОСОБА_33 , потім до заправки біля озера ОСОБА_34 . Там заправились,

ОСОБА_17 пішов заправлятись, потерпілий теж вийшов із машини. Після того як він пішов від них, вони сіли в машину з Ромой. Від відвіз його додому, вже був ранок, коли його привезли додому, ОСОБА_25 спав, а потерпілий пішов ще на заправці, хто там розплачувався не знає. До моменту як вони поїхали потерпілий вже пішов. Скільки грошей він знімав, не знає.Не бачив де у нього лежала карточка.

Суд, всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності , а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов висновку про те, що їх не можна покласти в основу обвинувачення, оскільки, як самі по собі, так і в сукупності прямо чи не прямо не підтверджують існування обставин, про які зазначено в обвинувальному акті.

Оцінюючи вищенаведені показання свідків суд констатує, що жоден з вказаних осіб не навів даних про об`єктивну обґрунтованість участі обвинуваченого у вчиненому таємному викраденні чужого майна, а саме у таємному викраденні банківської кредитної картки «Приватбанк», належної ОСОБА_12 , яка є офіційним документом, та в подальшому у викраденні грошей в сумі 4300 грн., належних ОСОБА_12 ..

Сторона обвинувачення, як доказ, на підтвердження скоєння обвинуваченим кримінального правопорушення надала протокол проведення слідчого експерименту від 25.06.2014 року, з якого слідує, що ОСОБА_8 пояснив, що коли потерпілий діставав запальничку, у нього з кишені випала кредитна картка та пропуск, він цього не помітив, а ОСОБА_25 підняв та віддав потерпілому пропуск, а картку забрав, в подальшому з Приват банку по вул. Інтернаціоналістів, 16 зняв спочатку 4000,00 грн., а відразу після цього 200 грн. та 100,00 грн..

ОСОБА_35 у судовому засіданні не визнав обставини, зазначені в даному протоколі та зазначив, що під психологічним та фізичним тиском, зі слів слідчого дав покази.

Як слідує з обвинувального акту ОСОБА_8 вміняється скоєння кримінального правопорушення, викрадення грошей 02.05.2014 р. о 4.32 год., з карткового рахунку

банківської кредитної картки Приват банку по вул. Інтернаціоналістів, 16 м. Суми, а саме повторне викрадення грошей в сумі 4300 грн.. Слідчий експеримент відбувався 25.06.2014

р. з 11.30 до 12.25 год.. Згідно матеріалів справи, з карткового рахунку банківської кредитної картки Приват банку, грошові кошти по вул. Інтернаціоналістів, 16 м. Суми, в час, який вміняється обвинуваченому та в тій сумі, яка заначена в обвинувальному акті, не знімались. Суд, вважає, що протокол проведення слідчого експерименту від 25.06.2014 року, є неналежним доказом, докази, на які посилається сторона обвинувачення, не були підтверджені безпосередньо у суді, в зв`язку з чим вони не можуть бути визнані достатніми для доведення обвинувачення, яке вміняється обвинуваченому.

Прокурор звернувся до суду з письмовим клопотанням, в якому просив надати тимчасовий доступ до речей та документів в Сумській філії ПАТ КБ «ПриватБанк» за адресою : м.Суми , майдан Незалежності, 3/1 та в ПАТ КБ «ПриватБанк» за адресою : м. Дніпропетровськ , вул. Набережна Перемоги , 50, з наступним їх вилученням , а саме : а) відомостей щодо руху грошових коштів з 01.05.2014 року по 03.05.2014 року по банківському рахунку картки «ПриватБанк» за № НОМЕР_1 , яка належить потерпілому ОСОБА_12 , з якої 02.05.2014 року було знято грошові кошти; б) відомостей щодо місць зняття грошових коштів з вказаної банківської карти, з долученням фото та відеоматеріалів особи, яка знімала кошти за 02.05.2014 року. Тимчасовий доступ до речей та документів доручити ст. прокурору прокуратури м. Суми ОСОБА_6 ..

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 13 липня 2015 року було задоволено клопотання прокурора та встановлено строк дії ухвали в 10 днів з дня її постановлення.

Контроль за виконанням ухвали покладено на ст. прокурора прокуратури м. Суми.

Тільки 04.12.2015 р. надано прокурором суду протокол тимчасового доступу до речей та документів від 12.11.2015 р. та виписка з карткового рахунку на ім.»я ОСОБА_12 , з даного рахунку слідує, що з карткового рахунку на ім.»я ОСОБА_12 знімались налічні в банкоматі : Магазин «Сервелатик», м. Суми, вул.. Інтернаціоналістів, 21 - 200 грн., 02.05.14; 01:33:56; знімались налічні в банкоматі : Магазин «100 пудов», м. Суми, пр.. М.Лушпи, 13 - 200 грн., 02.05.14; 03:50:53;

знімались налічні в банкоматі : Магазин «100 пудов», м. Суми, пр.. М.Лушпи, 13 - 100 грн., 02.05.14; 03:53:51;

знімались налічні в банкоматі : торговий дом «Анна», м. Суми, вул.. Інтернаціоналістів, 18 - 4000,00 грн., 02.05.14; 04:32:18;

знімались налічні в банкоматі : торговий дом «Анна», м. Суми, вул.. Інтернаціоналістів, 18 - 100,00 грн., 02.05.14; 04:33:43;

Вищезазначене свідчить про те, що суми, знятих грошових коштів, час зняття, адреса банкомату не співпадають з тими даними, які зазначені в обвинувальному акті та вміняються обвинуваченому.

Не було доведено стороною обвинувачення, що саме банківська кредитна картка «Приватбанк», належна ОСОБА_12 , як засіб злочину, перебувала у обвинуваченого. У ОСОБА_8 не була вилучена банківська кредитна картка «Приватбанк», належна ОСОБА_12 та грошові кошти, які зазначені в обвинувальному акті. Протилежного суду не надано.

25.11.2015 від прокурора надходило клопотання про надання часу для уточнення обвинувачення, однак 04.12.2015 р. прокурор заявив, що вивчивши матеріали справи не вбачає необхідності змінювати обвинувачення.

Аналізуючи зміст показань свідків і обвинуваченого ОСОБА_8 , та інші докази, що надані суду прокурором, суд вважає, що повідомлені свідками обставини та інформація з приводу обставин, що міститься в матеріалах кримінального провадження та відповідні докази на підтвердження їх наявності, що були досліджені в судовому засіданні, свідчать лише про те, що матеріали кримінального провадження не містять жодного доказу щодо причетності обвинуваченого ОСОБА_8 , до крадіжки банківської кредитної картки «Приватбанк», належної ОСОБА_12 , яка є офіційним документом, та в подальшому викраденні грошей в сумі 4300 грн., належних ОСОБА_12 , а докази обвинувачення, такі як:

протокол тимчасового доступу до речей та документів від 12.11.2015 р., виписка з карткового рахунку на ім.»я ОСОБА_12 , жодним чином не відносяться до тих

доказів, які є належними та допустимими в частині доказів винуватості обвинуваченого, бо не мають жодного посилання на обставини вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.

Оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору їх допустимості, достовірності і достатності, суд приходить до висновку, що прокурор не довів, що кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 , ст. 357 ч.1 КК України, вчинене обвинуваченим.

Суд вважає, що зібрані по справі докази не підтверджують обвинувачення у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185, ст. 357 ч.1 КК України та стороною обвинувачення не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене саме обвинуваченим ОСОБА_8 , а сумніви щодо доведеності обвинувачення усунути неможливо, а тому суд тлумачить їх на користь обвинуваченого.

Визнання особи винуватою у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведення її вини, а обвинувальний вирок може ґрунтуватися тільки на переконливих та безспірних доказах.

Так, проаналізувавши покази ОСОБА_8 , які зазначені в протоколі проведення слідчого експерименту від 25.06.2014 року, слід зазначити про те, що хоча вони і надані протягом незначного періоду часу, але є суперечливими, не конкретними та не послідовними, у зв`язку з чим виникає сумнів щодо їх добровільності, обвинувачений зазначив, що визнавальні покази під час досудового слідства давав під психологічним та фізичним тиском, про те, що до нього застосовувався тиск не говорив, так як боявся.

За таких обставин, виникає сумнів в тому, що ОСОБА_8 , давав первинні покази добровільно, надаючи пояснення в судовому засіданні, ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованих злочинів не визнавав.

Оцінюючи вищенаведені показання свідків та потерпілого суд констатує, що жоден з вказаних осіб не навів даних про об`єктивну обґрунтованість участі обвинуваченого у вчиненому таємному викраденні чужого майна, а саме грошей в сумі 4300 грн. та викраденні офіційних документів.

Інших доказів вини обвинуваченого суду не надано.

Статтею 7 КПК України закріплені найважливіші засади кримінального провадження, серед яких є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Відповідно до ст.91 КПК України на слідчого та прокурора покладено обов`язок доведення вини у вчиненні кримінального правопорушення.

В ст.17 КПК України закріплено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Згідно ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Такий обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Виправдувальний вирок згідно із ч.1 ст.373 КПК України ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Відповідно до ч.2 ст.17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути

виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності,

допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Оцінюючи зібрані по справі докази та отриманих безпосередньо в суді пояснень свідків, потерпілого, суд приходить до висновку, що об`єктивних, конкретних і неоспорюваних доказів про вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення, передбаченного ч.2 ст.185, ст. 357 ч.1 КК України, з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення суду не надано.

Крім того, згідно ч.2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Однак суду не надано доказів на підтвердження того, що заважало під час досудового слідства провести повно та всебічно досудове слідство

Вказане свідчить про те, що досудове слідство відносно ОСОБА_8 мало виключно обвинувальний ухил.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, винність обвинуваченого стороною обвинувачення під час судового розгляду не доведена.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне виправдати обвинуваченого за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185, ст. 357 ч.1 КК України, у зв`язку з недоведеністю його участі у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ст. 357 ч.1 КК України. Дане судове рішення не є перешкодою для повного і достовірного встановлення обставин вчинення викрадення грошей та викрадення офіційних документів особи чи осіб, котрі це скоїли, юридичної оцінки дій такої особи чи осіб, та притягнення до кримінальної відповідальності, виходячи із фактично і достовірно встановлених всіх обставин події.

Керуючись ст. ст. 368, 369, 370, 371, 373, 395 КПК України, ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини, ст.62 Конституції України, суд,-

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_8 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185, ст. 357 ч.1 КК України та виправдати.

Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційних скарг, а у разі подавання апеляцій, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається виправданому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а тим учасникам, які не були присутніми в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя