Справа № 161/8405/16-к Провадження №11-кп/773/582/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч.2ст.190 КК України. Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 жовтня 2016 року місто Луцьк

Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю прокурора ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_9 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03.08.2016 року, яким ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:

- 21.07.2003 року Млинівським районним судом Рівненської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців;
- 25.03.2004 року Млинівським районним судом Рівненської області за ч. 3 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 262, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 262, ст.304 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України приєднано вирок від 21.07.2006 року до відбуття покарання 5 років 6 місяців позбавлення волі, 14.08.2007 року згідно постанови Володимирецького районного суду в Рівненській області від 06.08.2007 року звільненого умовно-достроково на не відбутий термін 1 рік 8 місяців 25 днів позбавлення волі;
-16.01.2009 року Млинівським районним судом Рівненської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186, ст.. 395 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання згідно вироку від 25.03.2004 року до відбуття покарання на 5 років 3 місяців позбавлення волі;
- 28.05.2009 року Млинівським районним судом Рівненської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 309 КК України на 4 роки позбавлення волі, на підставі ст.70 ч. 4 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання згідно вироку від 16.01.2009 року до відбуття 6 років позбавлення волі, звільненого 11.08.2014 року згідно постанови Сарненського районного суду Рівненської області від 01.08.2014 року умовно-достроково на не відбутий термін 1 місяць 12 днів;

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.190 ч.2 КК України та призначено покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.72 КК України зараховано в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження, з 18.06.2016р. до вступу вироку в законну силу, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Запобіжний захід залишено попередній тримання під вартою.

Вирішено долю речових доказів.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, суд, -

В С Т А Н О В И В:
Вироком суду ОСОБА_8 засуджено за те, що він, будучи раніше судимим за скоєння злочину проти власності, за що має не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став знову скоїв кримінальне правопорушення проти власності.

Так, біля 6-тої год.25 хв. 23.10.2015 року, ОСОБА_8 , перебуваючи в будинку АДРЕСА_2 , з корисливих мотивів, з умислом на заволодіння майном, шляхом зловживання довірою, що виразилося в проханні до ОСОБА_10 дати йому мобільний телефон, при цьому достовірно знаючи, що отримавши мобільний телефон він його повертати не має наміру, схилив ОСОБА_10 до того, що вона, будучи помилково впевненою у правильності та сумлінності дій ОСОБА_8 , добровільно передала останньому мобільний телефоном марки Kyivstar Bloor/ZTE- №292, вартістю 355 гривень, і ОСОБА_8 повторно, заволодівши чужим майном, заподіяв ОСОБА_10 майнову шкоду на зазначену суму.
Обвинувачений ОСОБА_8 та його захисник у поданих апеляційних скаргах не погоджуються з вироком суду, вважають його надто суровим., оскільки суд першої інстанції при постановленні вироку не врахував пом`якшуючі покарання обставини, зокрема, що перший свою вину у скоєному визнав повністю, відшкодував шкоду потерпілій та попросив у неї вибачення, активно сприяв у розкритті злочину, щиро розкаявся у вчиненому, хворіє та потребує хірургічного втручання. Просять вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області змінити, призначити ОСОБА_8 покарання у виді 1 року позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та виклав доводи апеляційної скарги, захисника та обвинуваченого, які просили апеляцію задовольнити, прокурора, який заперечив апеляційну скаргу, просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Винуватість ОСОБА_8 у вчиненому злочині доведена дослідженими доказами, які досліджені та оцінені судом першої інстанції відповідно до вимог закону. Обставинами вчиненого злочину ніким з учасників судового провадження не оспорюються.

Кваліфікація судом дій обвинуваченого за ч.2 ст.190 КК України є вірною.

В силу ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.

Посилання в апеляціях обвинуваченого та його захисника про те, що суд при призначенні покарання не в повній мірі врахував тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого є слушними, а тому вирок суду в частині призначення покарання підлягає зміни.
Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Призначаючи обвинуваченому покарання, апеляційний суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, який згідно ст.12 КК України відноситься до середньої тяжкості, дані про особу винного, який неодноразово судимий за злочини проти власності (а.с.33-34), вину у скоєному визнав, вартість майна, яким заволодів, хворіє та потребує невідкладного оперативного втручання.

Згідно до ст.66 КК України, до обставин, які пом`якшують покарання, апеляційний суд відносить щире каяття, добровільне відшкодування завданих збитків.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому суд відніс рецидив злочину.

Апеляційний суд вважає, покарання у виді обмеження волі, наближеного до мінімального строку, передбаченого санкцією відповідної статті буде справедливим, необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нового злочину.
Підставами для зміни судового рішення є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
Матеріалами кримінального провадження стверджен, що обвинувачений ОСОБА_8 перебуває під вартою з 18 червня 2016 року по даний час.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати у строк відбуття покарання ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження, а саме: з 18 червня до 07 жовтня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Крім того відповідно до п.1 ч.1 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_8 в строк відбуття покарання термін попереднього ув`язнення з 18 жовтня до 07 жовтня 2016 року перевівши його виходячи з такого співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі. Виходячи з вищенаведеного апеляційний суд вважає, що ОСОБА_8 слід звільнити з-під варти як такого, що відбув покарання повністю
На підставі викладеного та керуючись ст.ст.376, 405, 407, 409 413, 414, КПК України, апеляційний суд
У Х В А Л И В:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 серпня 2016 року щодо обвинуваченого ОСОБА_8 в частині призначеного покарання змінити.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.2 ст.190 КК України у виді 1 (одного) року обмеження волі.

Зарахувати ОСОБА_8 в строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення з 18 червня 2016 року до 07 жовтня 2016 року включно перевівши його за правилами п.1 ч.1 ст.72, ч.5 ст.72 КК України, а саме один день попереднього ув`язнення відповідає 4 (чотирьом) дням обмеження волі.

Звільнити ОСОБА_8 з-під варти в залі суду негайно як такого, що відбув призначене покарання повністю.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий
Судді