Провадження №1- кп/760/686/16
Справа №760/8556/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 травня 2016 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Майсан Республіки Ірак, громадянина Іраку, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , одруженого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст. 358 КК України,

в с т а н о в и в:

як встановлено в судовому засіданні, 16 листопада 2013 року ОСОБА_5 , маючи намір зареєструвати місце проживання на території України і не маючи можливості офіційно і на законних підставах це зробити, у останнього виник умисел на постановку в документі відбиток підробленого штампа реєстрації.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 за допомогою всесвітньої мережі Інтернет на веб - ресурсі знайшов необхідне йому оголошення, в якому було вказано адресу, за якою йому необхідно було звернутися. Після чого, ОСОБА_5 в невстановлений досудовим розслідуванням час і в невстановленому місці, з метою постановки в документі відбитків реєстрації, вступив в попередню змову з невстановленою особою, надавши документ, а саме посвідку на тимчасове проживання на території України на своє ім`я і грошові кошти в сумі 100 доларів США. Після чого, невстановлена слідством особа в невстановлений час і місце підробила відбиток штампа, і заповнила місце реєстрації, цим самим підробивши документ, оскільки зазначений штамп є реквізитом документа.
16 листопада 2013 року, ОСОБА_5 , зустрівшись з невстановленою особою в невстановленому місці в м. Києві, де невстановлена слідством особа повернула ОСОБА_5 повістку на тимчасове проживання на території України, в якому на сторінці № 4 був проставлений підроблений відбиток штампа про місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_5 отримав підроблений дозвіл на проживання серії НОМЕР_1 на своє ім`я, залишив її при собі з метою подальшого використання підробленого документа.
Відповідно до інформації начальника Солом`янського РВ ГУ ДМС України в м. Києві, за даними компанії з обслуговування житлового фонду Солом`янського району м. Києва № 1057 від 23.03.2016 року ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрованим не значиться.
Таким чином ОСОБА_5 своїми діями, які виразились у співучасті у формі пособництва у підробці документа, який видається державною установою, яка має право видавати такі документи, і який звільняє від обов`язків, з метою використання його іншою особою, скоїв злочин, передбачений ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України.
04.05.2016 року між прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 м. Києва ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 укладена угода про визнання винуватості.

Згідно з вказаною угодою ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України в обсязі підозри.

Також вказаною угодою сторони погодили покарання за ч. 5 ст. 27, ч.1 ст. 358 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості суд виходив з наступного.

Згідно з ч.2 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч.4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Так, злочин у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винуватим, відповідно до ст.12 КК України, є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком визнає права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінальному кодексу України.

З огляду на викладене суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст.ст. 373,374,475 КПК України, суд

з а с у д и в:
затвердити угоду від 04.05.2016 року між прокурором Київської місцевої прокуратури № 9 м. Києва ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч.1 ст. 358 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесят) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Речовий доказ посвідку на тимчасове проживання на території України знищити.
Судові витрати відсутні, запобіжний захід не обирався.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду міста Києва протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: