Справа № 340/316/15-к
Провадження № 11-сс/779/120/2015
Категорія ст. 183 КПК України
Слідчий суддя у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 червня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області

складі суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

з участю секретаря с/з ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Верховинського районного суду від 28 травня 2015 року про застосування до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з участю прокурора ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :
Оскарженою ухвалою задоволено клопотання начальника СВ Верховинського РВ УМВС України в Івано-Франківській області ОСОБА_9 та застосовано до ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк 60 днів до 26 липня 2015 року.

Слідчий суддя свою позицію мотивував тим, що як вбачається з подання та наданим йому матеріалів досудовим розслідуванням встановлено, що 10 січня 2015 року біля 17 год. ОСОБА_10 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов у гості до свого батька ОСОБА_7 , в будинок, що розміщений по АДРЕСА_1 та приніс з собою пляшку горілки, яку вони стали вдвох розпивати. В ході розпиття спиртного між батьком та сином на ґрунті неприязних стосунків, раптово виниклих внаслідок стану їх алкогольного сп`яніння, назрів конфлікт, у ході якого в ОСОБА_7 виник умисел спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень своєму синові ОСОБА_10 . І ОСОБА_7 діючи умисно, усвідомлюючи протиправність, суспільну небезпеку своїх дій та передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи настання таких наслідків, завдав руками й ногами ОСОБА_10 не менше шести ударів у ділянку голови, не менше чотирьох ударів у ділянку грудної клітки та живота, не менше одного удару в поперекову ділянку, а також декілька ударів у ділянки верхніх кінцівок та правої нижньої кінцівки і в область шиї, в результаті чого потерпілому було спричинено тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент їх заподіяння, які і спричинили його смерть через декілька годин на місці події де його і було виявлено мертвим 10 січня 2015 року близько 23 год. 55 хв., зазначивши які саме конкретно тілесні ушкодження мались у потерпілого. І що смерть потерпілого ОСОБА_10 настала від набряку і набухання речовини головного мозку із ознаками дислокації головного мозку, крововиливами під тверду і в м`які мозкові оболонки півкуль головного мозку та мозочку, внаслідок закритої черепно-мозкової травми.

Що 27 травня 2015 року ОСОБА_7 повідомлено про підозру у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Слідчий суддя дійшов послався на ряд конкретних доказів на підставі яких слідчий вважав підозру доведеною і погодився з тим, що підозра ОСОБА_7 у вказаному на його думку підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами.

І погодившись також і з позицією слідчого, що злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 є тяжким, за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до десяти років, підозрюваний не визнав свою вину у вчиненні даного злочину та встановлено наявність ризиків передбачених у п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме : може переховуватися від органів досудового розслідування та суду; незаконно впливати на потерпілу, свідків, а також вчинити інше правопорушення, та виходячи з неможливості запобігти вказаним ризикам шляхом застосування до підозрюваного ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою оскільки перебуваючи вже в статусі підозрюваного, усвідомлюючи неминучість покарання за вчинення тяжкого злочину у вигляді позбавлення волі, переховуватиметься від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливатиме на потерпілу, свідків, що проживають неподалік його будинку, перешкоджаючи встановленню об`єктивної істини в кримінальному провадженні, а також може вчинити інше правопорушення, слідчий суддя враховуючи вищенаведене, дані, що характеризують особу підозрюваного, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, прийшов до висновку, що докази та обставини, на які посилається слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що застосування більш м`якого запобіжного заходу є недостатнім для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків та запобігання згаданих ризиків. При цьому слідчий суддя зазначив, що обставини, які зазначені захисником підозрюваного не можуть бути підставою для відмови в задоволенні даного клопотання, оскільки такі обставини характеризують особу підозрюваного, і не виключають наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Захисник в апеляційній скарзі просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою обрати щодо ОСОБА_7 більш м`який запобіжний захід у вигляду домашнього арешту за місцем постійного проживання, мотивуючи свою позицію тим, що не всі з отриманих досудовим слідством докази, в тому числі експертизи, свідчать про вину ОСОБА_7 . Органом досудового слідства не проводилась перевірка позиції підзахисного шляхом проведення судово-психіатричної експертизи на виявлення стану патологічного сп`яніння. Тобто, не встановлювався такий важливий критерій кримінальної відповідальності як осудність. Що слідчий суддя неправильно зазначив що ОСОБА_7 не визнав своєї вини, оскільки ОСОБА_7 не зазначав, що він не визнає вини, він вказує, що не пам`ятає подій, що сталися, після вжитого алкоголю. Крім того, вважає, що не доведено зазначені вище ризики. Не зазначив суддя чому саме не може застосувати більш м`який запобіжний захід. Не взяв до уваги обставини, визначені ст. 178 КПК України, а саме: вік та стан здоров`я підозрюваного. Її підзахисний 1932 року народження. У зв`язку з похилим віком та поганим станом здоров`я він не здатний до самообслуговування і має опікуна - сина. Страждає рядом захворювань. Не звернув увагу суд і на те, що ОСОБА_7 має міцні соціальні зв`язки, позитивно характеризується.

В ході апеляційного розгляду захисник та підозрюваний ОСОБА_7 доводи апеляційної скарги підтримали.

Прокурор вважав, що оскільки на даний час появились нові обставини щодо стану здоров`я підозрюваного, то не заперечував би проти задоволення апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, учасників кримінального провадження, вивчивши матеріали судового провадження та оглянувши і вивчивши матеріали кримінального провадження, надані прокурором в ході апеляційного розгляду, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з такого.

В силу ст. ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. При обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею мають бути дотримані вимоги ст. ст. 176-178, 183, 184, 194 КПК України.

Як підтверджують матеріали клопотання слідчого, оглянуті матеріали кримінального провадження та зміст оскарженої ухвали слідчий суддя вмотивовано прийшов до висновку, дотримавшись вимог закону, навівши це по тексту ухвали, що в даному випадку мають місце відповідні ризики, про які зазначено вище, при наявності яких застосування іншого запобіжного заходу, в тому числі і з врахуванням тяжкості злочину, у якому підозрюється ОСОБА_7 , його особи, буде недостатнім та не забезпечить запобігання цим ризикам, а доводи захисника, зазначені вище, про незаконність та невмотивованість ухвали слідчого судді є безпідставними, не ґрунтуються на конкретному законі та обставинах.

Зокрема, посилання на те, що слідчий суддя не у повній мірі дотримано вимоги ст. ст. 176-178, 183, 193, 194 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не вмотивовані достовірними обставинами, а сам зміст ухвали та відповідні матеріали дають підстави прийти до висновку, що вказані вимоги закону дотримані, ОСОБА_7 підозрюється у тяжкому насильницькому злочині, зазначені ризики мають вказане підтвердження, хоч такий запобіжний захід і є винятковим, але в даному випадку є всі підстави для його обрання, в ході розгляду клопотання слідчого таке знайшло своє підтвердження. Досліджені в ході апеляційного розгляду матеріали не виключають можливої причетності ОСОБА_7 до вказаних вище діянь. Кінцево правову оцінку таким обставинам буде дано в ході розгляду даного провадження судом по суті.

Особа підозрюваного при обрання запобіжного розгляду врахована, але наявні на час обставини не виключають можливості обрання вказаного запобіжного заходу. Не порушено при цьому і вимог міжнародних Конвенцій щодо прав особи. Особа підозрюваного при обранні запобіжного слідчим суддею запобіжного заходу врахована, але наявні на той час обставини не виключали можливості обрання вказаного запобіжного заходу. Якщо ж в даний час появились додаткові обставини на підставі яких можна обирати інший запобіжний захід, то таке питання може бути вирішено в порядку передбаченому ст. ст. 200-201 КПК України.

І при викладених обставинах колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Верховинського районного суду від 28 травня 2015 року про застосування до ОСОБА_7 , який підозрюється за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - без змін.

Ухвала слідчого судді та ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягають.

С У Д Д І :

_________________ ____________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

Згідно з оригіналом
Суддя ОСОБА_2