МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №480/1895/15-к
В И Р О К
Іменем України
Миколаївський районний суд Миколаївської області
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши 19 лютого 2016 року у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за підозрою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. смт Єланець, Єланецького району Миколаївської області, громадянина України, з середньо спеціальною освітою, раніше не судимого, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей та непрацездатну пенсійного віку матір, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця, призваного за мобілізацією 03.03.2015 року ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проходить військову службу на посаді номера обслуги 2-го розрахунку 1 - го гаубичного артилерійського взводу 4-ої гаубичної артилерійської батареї 2-го гаубичного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні матрос,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України,
за участю учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

Встановлені судом обставини та мотиви, з яких суд виходив при постановленні вироку.

03.03.2015 року ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 призвано для проходження військової служби за мобілізацією.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) від 19.04.2015 року № 105 матрос ОСОБА_4 зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду номера обслуги 2-го розрахунку 1-го гаубичного артилерійського взводу 4-ої гаубичної артилерійської батареї 2-го гаубичного артилерійського дивізіону даної військової частини.

Цього ж дня на підставі вищевказаного наказу матрос ОСОБА_4 з метою забезпечення бойового злагодження військової частини НОМЕР_1 вибув до НОМЕР_2 загальновійськового полігону « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( АДРЕСА_2 ).

Відповідно до ст. 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності, шанування її державних символів є обов`язком громадян України.

Згідно ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - це період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

З моменту видання виконувачем обов`язків Президента України Указу «Про часткову мобілізацію» № 303/2014 від 17.03.2014 року на території України почав діяти особливий період, який триває до теперішнього часу.

Згідно п.п. 1, 3 ч. З ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язок військової служби на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять) чи поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його направлено туди за наказом відповідного командира (начальника).

Про особливий період несення військової служби та порядок проходження військової служби матросу ОСОБА_4 достеменно було відомо, і до часу самовільного залишення місця служби останній дотримувався встановленого порядку несення служби та виконував покладені на нього завдання.

24.06.2015 року приблизно 0 07 год. 00 хв. матрос ОСОБА_4 , діючи умисно, з метою тимчасового ухилення від виконання обов`язків з військової служби, самовільно залишив табірний збір військової частини НОМЕР_1 на території НОМЕР_2 загальновійськового полігону « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( АДРЕСА_2 ) та вибув до місця постійного проживання в смт Єланець Єланецького району Миколаївської області, де проводив час на власний розсуд.

28.08.2015 року приблизно 0 10 год. 00 хв. матрос ОСОБА_4 самостійно з`явився до військової прокуратури Миколаївського гарнізону ( АДРЕСА_3 ) та цього ж дня, прибувши до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_4 ), приступив до виконання службових обов`язків.

Таким чином, матрос ОСОБА_4 24.06.2015 року приблизно о 07 год., діючи умисно, будучи військовослужбовцем за мобілізацією під час особливого періоду, з метою тимчасового ухилення від виконання обов`язків з військової служби, самовільно залишив табірний збір військової частини НОМЕР_1 на території НОМЕР_2 загальновійськового полігону « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( АДРЕСА_2 ) та незаконно без поважних причин перебував поза розташуванням табірного збору військової частини до 10 години 28.08.2015 року, тобто тривалістю понад один місяць.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю і показав суду, що дійсно 24 червня 2015 року приблизно о 07 години самовільно залишив розташування військової частини, поїхавши додому до тяжко хворої матері, оскільки командир військової частини не відпускав його і взагалі не бажав його слухати, а потім 28.08.2015 року він добровільно з`явився до військової частини і приступив до виконання своїх службових обов`язків. У вчиненому щиро розкаюється.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 крім визнання ним своєї вини також підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, з копії наказу військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_4 по стройовій частині №39 від 03 березня 2015 року вбачається, що ОСОБА_4 призвано на військову службу у зв`язку з мобілізацією з 03 березня 2015 року ( а.с. 63).

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 №105 від 19 квітня 2015 року ОСОБА_4 з 19 квітня 2015 року зараховано до списків особового складу військової частини, а з 20 квітня 2015 року призначений на посаду номера обслуги 2-го розрахунку 1 - го гаубичного артилерійського взводу 4-ої гаубичної артилерійської батареї 2-го гаубичного артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 та вважається таким, що вибув на табірний збір до 235 загальновійськового полігону « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ( а.с. .64-65).

З акту службового розслідування від 04 вересня 2015 року вбачається, що 0 07 годині 24 червня 2015 року ОСОБА_4 самовільно залишив місце НОМЕР_2 загальновійськового полігону « ІНФОРМАЦІЯ_3 » та ухилявся від проходження військової служби без поважних причин до 10 години 28.08.2015 року ( а.с.74-80).

Отже, оцінюючи надані сторонами і досліджені в судовому засіданні докази, в їх сукупності, які повністю узгоджуються між собою, суд находить вину обвинуваченого ОСОБА_4 доведеною і кваліфікує його дії за ч. 4 ст. 407 КК України ( в редакції від 12.05.2015 року) тобто - самовільне залишення місця служби, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.

Призначення покарання та інші процесуальні дії.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 виду і міри покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, обставини справи, а також його особу.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що він за місцем служби характеризується негативно, за місцем постійного проживання характеризується позитивно, не судимий, вину визнав повністю, щиро розкаявся, має на утриманні двох малолітніх дітей та хвору непрацездатну матір пенсійного віку.

Обставинами які пом`якшують покарання обвинуваченого суд визнає повне визнання ним своєї вини, щире каяття, наявність на утриманні двох малолітніх дітей та матері.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого не вбачається.

Враховуючи обставини справи та особу обвинуваченого, наявність обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, суд приходить до переконання про можливість призначення покарання обвинуваченому із застосуванням ст. 69 КК України і перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті 407 КК України та призначити покарання у виді арешту.

Керуючись ст. ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

П р и с у д и в :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 407 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді арешту строком на два місяці з відбуванням покарання на гауптвахті ІНФОРМАЦІЯ_5 .

ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню до набрання вироком законної сили обрати запобіжний захід у виді тримання під вартою, взявши його під варту із залу суду.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 19 лютого 2016 року.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Для ОСОБА_4 , який перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення йому копії вироку.

Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню засудженому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1

19.02.2016