Ухвала
іменем україни
31 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду
цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: при секретарі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу заступника Генерального прокурора на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 19 серпня 2014 року та прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження у суді апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 23 грудня 2015 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001244, за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Макіївка Донецької області, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянки України, уродженки м. Макіївка Донецької області, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , такої, що не має судимості,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК,
за участю прокурора ОСОБА_7 ,
в с т а н о в и л а:
Гарницьким районним судом м. Макіївки Донецької області від 15 квітня 2014 року ОСОБА_5 та ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 213 КК до покарання у виді штрафу в розмірі 700 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 11 900 грн, кожного.
Вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 19 серпня 2014 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 скасовано, а апеляційне провадження закрито у зв`язку із не встановленням достатніх доказів доведення їх винуватості і вичерпаністю можливості їх отримати.
Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 23 грудня 2015 року виправлено описку в ухвалі цього ж суду від 19 серпня 2014 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Постановлено викласти п. 3 резолютивної частини у такій редакції: Кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 та ОСОБА_6 закрити за не встановленням достатніх доказів доведення їх винуватості і вичерпаністю можливості їх отримати.
У касаційній скарзі заступник Генерального прокурора просить скасувати ухвалу апеляційного суду від 19 серпня 2014 року та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Посилається на неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотні порушення кримінального процесуального закону. Вказує на порушення принципу змагальності сторін, оскільки апеляційний розгляд кримінального провадження відбувся за відсутності прокурора, участь якого є обов`язковою, а також у порушення принципу безпосередності дослідження доказів, апеляційний суд без проведення судового слідства надав іншу оцінку доказам ніж та, яку дав суд першої інстанції. Крім того, на думку прокурора, рішення прийняте судом під впливом з боку представників незаконних збройних військових формувань і його зміст не відповідає вимогам ст. 419 КПК.
Прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження у суді апеляційної інстанції, просить скасувати ухвалу апеляційного суду про виправлення описки і призначити новий розгляд кримінального провадження у суді апеляційної інстанції у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Вказує на те, що усупереч вимогам статей 370, 379 КПК рішенням про виправлення описки було внесено зміни до резолютивної частини ухвали від 19 серпня 2014 року, які істотно змінили її зміст, що є неприпустимим. Крім того, у порушення п. 3 ч. 1 ст. 372 КПК ухвала не містить вказівки з приводу строку і порядку її оскарження.
На касаційні скарги від ОСОБА_5 надійшли заперечення, в яких він стверджує про безпідставність викладених доводів та просить у задоволенні касаційних скарг відмовити, а рішення суду апеляційної інстанції щодо нього залишити без зміни.
Згідно з вироком суду, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 обвинувачувалися у тому, що вони за попередньою змовою між собою, з метою отримання неконтрольованого державою прибутку, не будучи офіційно зареєстрованими суб`єктами підприємницької діяльності та, не маючи спеціального дозволу (ліцензії), організували пункт прийому, заготівлі, зберігання та збуту брухту кольорових та чорних металів від населення за адресою: АДРЕСА_1 , де на протязі тривалого часу, за допомогою товарних підлогових вагів спільно неодноразово здійснювали операції з прийому від фізичних осіб за готівковий розрахунок брухту чорних та кольорових металів без складання актів прийому металобрухту, чим здійснювали операції з металобрухтом з порушенням встановленого законом порядку.
03 травня 2013 року в період з 7.00 год до 11.20 год, під час обшуку будинку за вищевказаною адресою, на території двору було виявлено та вилучено товарні підлогові механічні та електронні ваги та брухт чорних металів, міді та алюмінію, масою 2,2 т, 11,621 та 442,26 кг, відповідно.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку касаційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скаргах доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають задоволенню з огляду на таке.
Доводи прокурора про порушення судом апеляційної інстанції принципу змагальності сторін кримінального провадження на думку колегії суддів, є обґрунтованими.
Згідно з пунктами 3, 15 ст. 7 КПК зміст і форма кримінального провадження повинні відповідати загальним засадам кримінального провадження, зокрема таким як: рівність перед законом і судом та змагальність сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень ст. 24 Конституції України та ст. 10 КПК однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом та не може бути привілеїв чи обмежень у процесуальних правах, передбаченим цим Кодексом.
У статті 22 КПК визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. При цьому, сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів та інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав.
У силу ч. 3 ст. 36 КПК участь прокурора в суді є обов`язковою, крім випадків передбачених цим Кодексом. При цьому пунктами 15, 20 ч. 2 цієї статті визначено, що прокурор уповноважений підтримувати державне обвинувачення в суді та оскаржувати судові рішення в порядку, встановленому КПК.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 324 КПК якщо в судове засідання не прибув за повідомленням прокурор або захисник у кримінальному провадженні, де участь захисника є обов`язковою, суд відкладає судовий розгляд, визначає дату, час та місце проведення нового засідання і вживає заходів до прибуття їх до суду.
Згідно ч. 4 ст. 405 КПК в разі неприбуття в судове засідання учасників кримінального провадження, участь яких згідно з вимогами цього Кодексу або рішенням суду апеляційної інстанції є обов`язковою, апеляційний розгляд відкладається.
Однак суд апеляційної інстанції під час розгляду кримінального провадження щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 цих вимог кримінального процесуального закону не дотримався.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження та додатково поданих стороною захисту документів, розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в суді апеляційної інстанції призначався на 22 липня, 05 та 19 серпня 2014 року.
Так, 22 липня 2014 року, приймаючи участь в судовому засіданні, прокурор висловлював свої доводи з приводу поданих апеляційних скарг, а також вироку суду першої інстанції. Разом із цим, в цей день судове засідання було закінчене прийняттям рішення про відкладення апеляційного розгляду на іншу дату у зв`язку з необхідністю прокурором надати відомості суду щодо наявності або відсутності даних про розкриття обвинуваченим та їх захиснику доказів по справі.
Однак, в наступне судове засідання, прокурор не з`явився з певних причин, про що завчасно повідомив суд, а також просив про відкладення апеляційного розгляду на іншу дату. Це клопотання прокурора було задоволене, а в судовому засіданні оголошена перерва до 19 серпня 2014 року.
Після чого, 19 серпня 2014 року, апеляційний суд не дивлячись на відсутність в судовому засіданні представника сторони обвинувачення, не з`ясувавши належним чином причини неприбуття прокурора, розглянув кримінальне провадження за його відсутності, що є неприпустимим.
Такі дії апеляційного суду призвели до істотного обмеження процесуальних прав сторони обвинувачення та порушення вимог статей 10, 22 КПКта ст. 24 Конституції України про створення судом необхідних умов для забезпечення рівності сторін у судовому розгляді та змагальності процесу.
Вказані порушення вимог кримінального процесуального закону є істотними та такими, які відповідно до вимог статей 412, 438 КПК тягнуть скасування ухвали апеляційного суду з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції.
З огляду на те, що ухвала апеляційного суду від 19 серпня 2014 року скасовується на новий апеляційний розгляд, відповідно підлягає скасуванню і ухвала цього ж суду від 23 грудня 2015 року, якою були внесені суттєві зміни до резолютивної частини рішення прийнятого по суті.
Оскільки ухвалу від 19 серпня 2014 року скасовано з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, викладені в касаційній скарзі прокурора доводи щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність слід перевірити при новому апеляційному розгляді.
За наведених обставин касаційні скарги прокурорів слід задовольнити.
Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК, колегія суддів
у х в а л и л а:
Касаційні скарги заступника Генерального прокурора та прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження у суді апеляційної інстанції, задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 19 серпня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 23 грудня 2015 року щодо ОСОБА_5 та ОСОБА_6 скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3