Справа № 686/9861/16-к

УХВАЛА
«22» липня 2016 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю: секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 та його захисника-адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, які надійшли до суду з обвинувальним актом відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.249 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Вищезазначене кримінальне провадження підсудне Хмельницькому міськрайонному суду. Підстав для закриття провадження не має. Обвинуваченому ОСОБА_4 в ході досудового розслідування запобіжний захід не обирався.
Разом з тим, обвинувальний акт не відповідає вимогам Кримінально-процесуального Кодексу України.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
При цьому, як випливає зі змісту Кримінального процесуального Кодексу, формулюючи обвинувачення слід враховувати вимоги ст.91 вказаного Закону, щодо обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема: подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого.
Проте, таких вимог Кримінального процесуального Кодексу України в обвинувальному акті відносно ОСОБА_4 , на переконання суду, органом досудового слідства в повній мірі не виконано, оскільки фактичні обставини кримінального правопорушення та формулювання обвинувачення є не конкретними, з огляду на особливості диспозиції ч.1 ст.249 КК України, яка є бланкетною і передбачає кримінальну відповідальність за незаконне зайняття рибним, звіриним або іншим водним добувним промислом, якщо воно заподіяло істотну шкоду.
Так, зі змісту обвинувачення слідує, що при його складанні органом досудового розслідування належним чином не було враховано положення всіх нормативно-правових актів України, якими врегульовано: порядок та правила зайняття рибним промислом; правила промислового, любительського та спортивного рибальства, а отже не міститься посилання на конкретні правові норми, які порушив ОСОБА_4 , вчиняючи інкриміновані йому протиправні дії. Відтак, незрозумілим є - правила якого саме рибальства порушив ОСОБА_4 та неможливо оцінити характер та суспільну небезпеку вчинених ним дій. Також не міститься в обвинуваченні і відомостей: про наявність дозволу у ОСОБА_4 на рибний промисел чи зайняття рибним господарством; про статус та належність водойми з якої здійснював вилов риби, що має важливе значення для перевірки відповідності предмету злочину, правильності кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст.249 КК України та відмежування від крадіжки чужого майна.
Також, в обвинувальному акті, крім перерахування кількості, видів та вартості виловленої обвинуваченим риби не міститься посилань, за якими саме з вказаних чи інших ознак орган досудового розслідування встановив заподіяння істотної шкоди від протиправних дій ОСОБА_4 . Оскільки, істотна шкода за змістом Кримінального Закону (ч.1 ст.249 КК України), з врахуванням об`єкту посягання, як то правовідносини у сфері охорони довкілля і зокрема використання, охорони і відтворення риб та інших об`єктів водної фауни як важливої складової частини навколишнього природного середовища - має оціночний характер.
Заслухавши думку учасників судового розгляду, зокрема прокурора, який вважав за можливе призначити вказане кримінальне провадження до судового розгляду, захисника, якого підтримав обвинувачений, про необхідність повернення обвинувального акта, як такого, що не відповідає вимогам Кримінального процесуального Кодексу України прокурору, ознайомившись з матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 за ч.1 ст.249 КК України не відповідає вимогам КПК України, з вищенаведених підстав, чим порушує право на захист обвинуваченого від конкретного обвинувачення, а також виключає можливість суду об`єктивно розглянути справу та постановити законне рішення, а тому підлягає поверненню прокурору, для усунення викладених за змістом ухвали недоліків.
Керуючись, ст.ст.314,372 КПК України,-
УХВАЛИВ:
Повернути прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 , за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.249 КК України, через його невідповідність вимогам КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Хмельницької області, через Хмельницький міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Головуючий:
Суддя ОСОБА_1