Ухвала іменем україни 24 жовтня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Баришівського районного суду Київської області,

в с т а н о в и л а:

Засуджений звернувся до суду з касаційною скаргою, в якій порушує питання про перегляд судового рішення першої інстанції в касаційному порядку.
Статтею 427 КПК встановлено вимоги, яким повинна відповідати касаційна скарга.

Перевіривши касаційну скаргу, колегія суддів дійшла висновку, що її подано без додержання вказаних положень.

Так, касаційна скарга засудженого подана на вирок Баришівського районного суду Київської області від 01 листопада 2015 року, однак з доданих копій судових рішень вбачається, що вирок постановлений

05 травня 2016 року, тому не зрозуміло, яке саме судове рішення ним оскаржується.

Відповідно до ч. 1 ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судових рішень при розгляді справи в суді касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. При вирішенні питання про наявність зазначених підстав необхідно керуватися статтями 412414 КПК.

У порушення п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК, зазначаючи про незаконність і необґрунтованість вироку суду першої інстанції з підстав істотного порушення цим судом вимог кримінального процесуального права й невідповідності призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого, ОСОБА_4 у касаційній скарзі не навів обґрунтування своїх вимог з урахуванням відповідних положень

статей 412, 414 КПК.

Крім того, засудженим не дотримано п. 5 ч. 2 ст. 427 КПК.

Відповідно до ст. 436 КПК суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги має право: залишити судове рішення без зміни, а касаційну скаргу без задоволення; скасувати судове рішення і призначити новий розгляд у суді першої чи апеляційної інстанції; скасувати судове рішення і закрити кримінальне провадження; змінити судове рішення.
Однак вимоги касаційної скарги засудженого не повною мірою узгоджуються з наведеними положеннями ст. 436 цього Кодексу, якими визначено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги. Разом із тим із касаційної скарги вбачається, що вирок, який оскаржується, переглядався в апеляційному порядку, проте питання про скасування чи зміну судового рішення суду апеляційної інстанції в касаційній скарзі не порушується.
До того ж засуджений не зазначив, чи заявлялися стороною захисту клопотання, які всупереч вимогам ч. 3 ст. 404 КПК апеляційний судбезпідставно не задовольнив, а також які конкретно доводи апеляційної скарги у порушення ст. 419 цього Кодексу цей суд належним чином не дослідив, не перевірив та не оцінив.
Оскільки касаційна скарга засудженого не відповідає вимогам, які до неї ставляться, її потрібно залишити без руху та встановити строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків (засуджений має підтвердити, що не пропустив такого строку при повторному зверненні до суду).

Враховуючи наведене і керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, п. 6 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02 червня 2016 року «Про судоустрій і статус суддів», колегія суддів

у х в а л и л а:

Залишити без руху касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 та встановити йому п`ятнадцятиденний строк із дня отримання ухвали на усунення зазначених у ній недоліків.
У разі невиконання викладених в ухвалі вимог касаційну скаргу буде повернуто особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3