АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-кп/790/1104/16 Головуючий І-ої інстанції
Справа № 643/7547/15-к ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.187 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

за участю: прокурора ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові у режимі відеоконференції кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_9 за апеляційною скаргою захисника адвоката ОСОБА_8 на вирок Московського районного суду м.Харкова від 18 лютого 2016 року, -
В С Т А Н О В И Л А :
Зазначеним вироком
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Харкова, громадянин України, з середньою освітою, неодружений, офіційно не працевлаштований, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:

- 27.01.2008р. Московським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.187 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном на 1 рік 6 місяців;

- 11.12.2012р. Московським районним судом м.Харкова за ч.1 ст.309, ч.2 ст.307, ст.ст.70,71 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, 16.05.2013р. ухвалою апеляційного суду Харківської області вирок Московського районного суду м.Харкова від 11.12.2012р. змінено та засуджено ОСОБА_9 за ч.1 ст.309, ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнений ухвалою Жовтневого районного суду м.Харкова від 13.03.2014р. умовно-достроково на не відбутий строк 4 місяці 13 днів,-
визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України та йому призначено покарання 8 років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, що є його особистою власністю.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишено у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 постановлено рахувати з 12 березня 2015 року. На підставі ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_9 , у строк відбування покарання зараховано строк попереднього ув`язнення, тобто тримання під вартою у Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№27) з 12 березня 2015 року по день набрання вироком законної сили, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_9 на користь держави витрати за проведення судово-балістичної експертизи № 153 від 27.03.2015 року в сумі 982грн.80коп.

Долю речових доказів вирішено у порядку ст.100 КПК України.
Як встановив суд, 11.03.2015 року, близько 11:00 год., більш точний час в ході судового розслідування не встановлено, у ОСОБА_9 , маючого при собі пістолет, який до категорії вогнепальної зброї не відноситься, виник злочинний намір, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу. Реалізуючи зазначений злочинний намір, ОСОБА_9 , діючи умисно, перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, будучи особою, яка раніше вчиняла розбій, знаходячись біля буд. 69/42 по вул. Гвардійців Широнінців у м. Харкові, покликав до себе раніше не знайомого ОСОБА_10 , на якого навів пістолет системи револьвер НОМЕР_1 , погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи та почав вимагати передачі грошових коштів. ОСОБА_10 , усвідомлюючи небезпеку для свого життя та здоров`я, яку, у разі непокори, ОСОБА_9 міг застосувати до нього, передав ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 20 гривень, після чого ОСОБА_9 рукою проник до кишені надітої на ОСОБА_10 куртки, та заволодів грошима в сумі 60 гривень, які належать ОСОБА_10 . Таким чином ОСОБА_9 , із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, заволодів грошовими коштами ОСОБА_10 в сумі 80 гривень.

Крім того, 11.03.2015року близько 11год.50хв., більш точний час в ході судового розслідування не встановлено, у ОСОБА_9 , який мав при собі пістолет, який до категорії вогнепальної зброї не відноситься, виник злочинний намір, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу. Реалізуючи зазначений злочинний намір, ОСОБА_9 , діючи умисно, перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, будучи особою, яка раніше вчиняла розбій, знаходячись біля буд. АДРЕСА_2 , покликав до себе раніше не знайомого ОСОБА_11 , якому продемонстрував пістолет системи револьвер НОМЕР_1 , погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи та почав вимагати передачі грошових коштів. ОСОБА_11 , усвідомлюючи небезпеку для свого життя та здоров`я, яку, у разі непокори, ОСОБА_9 міг застосувати до нього, передав ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 2 гривні. Таким чином ОСОБА_9 , із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, заволодів грошовими коштами ОСОБА_11 в сумі 2 гривні.

Крім того, 11.03.2015року близько 12год. 00 хв., більш точний час в ході судового розслідування не встановлено, у ОСОБА_9 , який мав при собі пістолет, який до категорії вогнепальної зброї не відноситься, виник злочинний намір, направлений на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу. Реалізуючи зазначений злочинний намір, ОСОБА_9 , діючи умисно, перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння, будучи особою, яка раніше вчиняла розбій, знаходячись біля ТЦ «Компас» за адресою: м. Харків, вул. Академіка Павлова, 150, покликав до себе раніше не знайомого ОСОБА_12 , на якого навів пістолет системи револьвер НОМЕР_1 , та погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи почав вимагати передачі грошових коштів. ОСОБА_12 , усвідомлюючи небезпеку для свого життя та здоров`я, яку, у разі непокори, ОСОБА_9 міг застосувати до нього, передав ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 2 долара США, згідно офіційного співвідношення долару США до гривні на момент скоєння кримінального правопорушення - 43,10 гривні, після чого ОСОБА_9 побачив гаманець, який був при ОСОБА_12 та, сховавши зазначений пістолет, почав забирати у ОСОБА_12 даний гаманець. В цей момент злочинні дії ОСОБА_9 були припинені працівниками міліції.

В апеляційній скарзі захисник адвокат ОСОБА_8 просить скасувати вирок через неповноту судового розгляду та невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, провести судове слідство та ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_9 покарання із урахуванням наявності обставин, що пом`якшують покарання та за відсутності обставин, що його обтяжують, із застосуванням ст.69 КК України у виді 4 років позбавлення волі. Захисник зазначає, що висновки суду щодо перебування ОСОБА_9 у стані наркотичного сп`яніння, що визнано обставиною, яка обтяжує покарання, не відповідають дійсності, оскільки не перевірені у повному обсязі та не підтверджені об`єктивними даними і висновками експертів. Захисник вказує, що суд не дав належної оцінки з цього приводу даним, що містяться у медичній картці стаціонарного хворого ОСОБА_9 №2183 Харківської міської клінічної лікарні №2, куди останній був доставлений з діагнозом «отруєння невідомою речовиною психотропної дії з порушенням свідомості» та проходив лікування в період з 11.03.2015р. по 12.03.2015р.; висновку судово-психіатричного експерта №307, згідно з яким в період скоєння інкримінованого кримінального правопорушення ОСОБА_9 перебував у стані гострої неускладненої наркотичної інтоксикації; поясненням у судовому засіданні допитаної у якості свідка матері обвинуваченого ОСОБА_13 щодо стану здоров`я обвинуваченого. Захисник зазначає, що з метою дослідження обставин, які мають істотне значення для прийняття законного, справедливого, обґрунтованого рішення, він заявляв клопотання щодо виклику та допиту лікарів та судово-психіатричних експертів з метою з`ясування, чи перебував ОСОБА_9 в момент скоєння злочину у стані інтоксикації лікарськими препаратами внаслідок їх несуміщення чи передозування з необізнаності, чи у стані наркотичного сп`яніння, однак суд першої інстанції дане клопотання відхилив. Також захисник вказує і на те, що в матеріалах кримінального провадження містяться відомості про перебування ОСОБА_9 на обліку у лікаря нарколога, однак суд першої інстанції ухвалив вирок, не призначивши і не провівши наркологічну експертизу, тим самим не дослідивши питання чи потребує обвинувачений заходів лікування від наркотичної залежності. Також захисник вказує, що суд не врахував визнання обвинуваченим свої вини та щирого каяття у скоєному, не взяв до уваги обставини, що суттєво пом`якшують його покарання, а саме те, що він раніше не судимий, у повному обсязі відшкодував збитки потерпілим, які не мали будь-яких претензій.
В доповненні до апеляційної скарги захисник вказує, що в матеріалах кримінального провадження на технічному носії СD-диску відсутні звукозаписи з допитом обвинуваченого, судові дебати сторін, останнє слово обвинуваченого, що є суттєвим порушенням вимог кримінального процесуального закону, внаслідок якого за вимогами п.7 ч.2 ст.412 КПК України вирок підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Крім того, захисник подав клопотання щодо призначення судово-наркологічної експертизи, з метою встановлення того, чи потребує ОСОБА_9 примусового лікування від наркотичної залежності; щодо виклику до апеляційного суду для допиту в якості свідка лікаря ХМКЛ №2 ОСОБА_14 , який проводив лікування ОСОБА_9 , а також судово-психіатричних експертів ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які проводили дослідження психічного стану ОСОБА_9 , з метою з`ясування, чи був обвинувачений у стані інтоксикації лікарськими засобами або у стані наркотичного сп`яніння, і чи була загроза для життя обвинуваченого внаслідок даного отруєння, чи могло бути наслідком такого його стану в результаті суміщення різних лікарських засобів через незнання їх побічної дії при перевищенні дозування, чи є факт отруєння невідомою речовиною психотропної дії з порушенням свідомості, який мав місце у ОСОБА_9 станом, що викликаний вживанням одурманюючих засобів, що є обставиною, яка обтяжує покарання.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого та його захисника, які просили задовольнити апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, прокурора, який вважав вирок суду законним, обгрунтованим та заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, за обставин, викладених у вироку, та про юридичну кваліфікацію дій обвинуваченого є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені наявними у справі доказами, яким суд надав у вироку належну оцінку. Фактичні обставини справи, доведеність винуватості ОСОБА_9 в інкримінованому йому правопорушенні та юридична кваліфікація його дій, в апеляційній скарзі не оспорюються, а тому не є предметом апеляційного розгляду. За встановлених у вироку обставин кримінального правопорушення, які обвинувачений ОСОБА_9 не заперечував у суді апеляційної інстанції, юридична кваліфікація його дій за ч.2 ст187 КК України є правильною.
Викладені в апеляційній скарзі захисника доводи щодо відсутності в матеріалах провадження технічного носія інформації, на якому зафіксовані судові засідання суду першої інстанції, є необґрунтованими. Так, в матеріалах провадження містяться CD-диски, на яких зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції, в тому числі судове засідання від 18 лютого 2016 року, в якому допитано обвинуваченого, проведено судові дебати та надано ОСОБА_9 останнє слово. Отже, передбачених п.7 ч.2 ст.412 КПК України істотних порушень судом вимог кримінального процесуального закону, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, не вбачається.
Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_9 покарання відповідає вимогам ст.65 КК України. Судом враховано тяжкість злочину, дані про особу обвинуваченого, обтяжуючі та пом`якшуючі покарання обставини, конкретні обставини скоєння злочину.

Зокрема, судом враховано дані про особу ОСОБА_9 , який раніше двічі судимий, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, однак перебуває на обліку у лікаря нарколога з січня 2009 року з діагнозом: синдром залежності від каннабіоїдів, згідно з довідкою КЗОЗ «Харківська міська клінічна лікарня №7» від 26.05.2015р. №674 ОСОБА_9 знаходився на стаціонарному лікуванні в 1-му неврологічному відділенні вказаного закладу з 15.05.2007р. по 21.05.2007р. з діагнозом: уперше виниклий великий судомний напад.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття ОСОБА_9 у вчиненому та добровільне відшкодування збитків потерпілим.

Відповідно до ст.67 КК України, обставиною, яка обтяжує покарання, суд визнав вчинення злочину стані наркотичного сп`яніння.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що досягнення цілей покарання стосовно ОСОБА_9 можливе шляхом призначення йому покарання у межах санкції ч.2 ст.187 КК України у виді позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є власністю обвинуваченого.

Доводи захисника, що висновки суду щодо перебування ОСОБА_9 у стані наркотичного сп`яніння під час вчинення злочину, а також щодо необхідності застосування до нього примусових заходів медичного характеру, не були перевірені у повному обсязі та не підтверджені об`єктивними даними, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Так, судом був досліджений висновок судово-психіатричного експерта №307 від 06.04.2015р., згідно з яким на час проведення експертизи ОСОБА_9 ознак психозу та слабоумства не виявляє, виявляє диссоціальний розлад особистості, синдром залежності від опіоїдів, за своїм психічним станом може усвідомлювати свої дії та керувати ними. У період часу, до якого відносяться події скоєних ним злочинів, ОСОБА_9 перебував у зазначеному стані, поза будь-яким часовим хворобливим розладом психічної діяльності, а також був у стані гострої неускладненої наркотичної інтоксикації, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Крім того, у висновку експерта зазначено, що ОСОБА_9 за своїм психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру не потребує.

Отже, висновки суду про те, що ОСОБА_9 під час вчинення злочину перебував у стані саме наркотичного сп`яніння, всупереч доводам захисника, підтверджені експертним дослідженням. Цим же дослідженням встановлено, що обвинувачений не потребує будь-яких примусових заходів медичного лікування. Будь-яких переконливих доводів на спростування таких обставин стороною захисту не наведено, також жодним чином не підтверджену версію сторони захисту щодо виникнення такого стану обвинуваченого внаслідок вживання ним таблетки від головного болю, якою його ніби то пригостив невідомий чоловік у приміщенні райвідділу міліції. Колегія суддів розцінює такі твердження як спосіб захисту обвинуваченого з метою уникнення покарання за вчинені ним злочини. Враховуючи, що наведеним вище висновком експерта надані вичерпні відповіді щодо тих обставин, на які вказує захисник в апеляційній скарзі, потреби у призначенні наркологічної експертизи або виклику для допиту експертів, не вбачається.
При призначенні ОСОБА_9 покарання суд першої інстанції врахував передбачені ст.65 КК України обставини, що були встановлені у даному кримінальному провадженні, в тому числі і ті, на які посилається захисник в апеляційній скарзі.
Тому колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому покарання в мінімальних межах санкції закону за тяжкий злочин, у вчиненні якого його визнано винуватим, в повній мірі відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення і даним про його особу, є обґрунтованим та справедливим, а відтак не вбачає підстав для його пом`якшення із застосуванням положень ст.69 КК України. Так, у даному кримінальному провадженні встановлено як обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_9 те, що він щиро розкаявся у вчиненому та добровільно відшкодував завдані потерпілим збитки, а обставиною, яка його обтяжує, - вчинення злочину у стані наркотичного сп`яніння, з урахуванням яких у сукупності з іншими вищенаведеними даними про особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про неможливість призначення ОСОБА_9 покарання без ізоляції від суспільства. Такі висновки суду першої інстанції, які знайшли своє належне мотивування у вироку, колегія суддів вважає правильними і обґрунтованими, оскільки зазначені обставини, що пом`якшують покарання, а також дані про особу обвинуваченого, істотно не знижують ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_9 злочинів, які є умисними, корисливими, тяжкими, вчинені із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я осіб, які зазнали нападу, що свідчить про значну суспільну небезпеку вчинених ОСОБА_9 діянь, які заподіяли майнові збитки потерпілим.
Отже, підстав вважати призначене ОСОБА_9 покарання явно несправедливим через його суворість, про що зазначає захисник в апеляційній скарзі, не вбачається, як і не вбачається підстав для його пом`якшення та призначення покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті.
Враховуючи, що у відношенні обвинуваченого був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою, строк попереднього ув`язнення ОСОБА_9 підлягає зарахуванню у строк покарання у порядку ч.5 ст.72 КК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу захисника адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Московського районного суду м.Харкова від 18 лютого 2016 року у відношенні ОСОБА_9 без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України, ОСОБА_9 у строк відбування покарання зарахувати строк попереднього ув`язнення з 18 лютого 2016 року по 10 жовтня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а засудженим, який тримається під вартою в той же строк з дня вручення йому копії ухвали.
Судді:

_________________ _________________ _________________

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_5