Провадження № 1-кс/520/2136/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.09.2016 року слідчий суддя Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , слідчого СУ ГУ Національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника підозрюваного - адвоката ОСОБА_6 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі клопотання слідчого СУ ГУ Національної поліції в Одеській області ОСОБА_4 погодженого з прокурором відділу прокуратури Одеської області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, громадянина України, з вищою освітою, одруженого, працюючого водієм в 3-му Автобусному парку м. Одеса, раніше не судимого, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
23.09.2016 року до суду надійшло клопотання слідчого про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Як вбачається з клопотання, досудовим розслідуванням установлено, що 21.09.2016, у денний час доби, в умовах необмеженої видимості, приблизно о 15:30 годині, при сухому дорожньому покритті водій ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, що позбавило його можливості адекватно сприймати і реагувати на дорожню обстановку, безпечно керувати транспортним засобом, грубо нехтуючи вимогами Правил дорожнього руху України, керуючи легковим автомобілем «Niva Chevrolet», р.н. НОМЕР_1 , здійснював рух по проїзній частині вул. Санаторна в с. Холодна Балка, Біляївського р-ну., Одеської області, з боку пров. Зеленого в напрямку вул. 40 років Жовтня.
Так будучи не уважним та не слідкуючи за дорожньою обстановкою, ОСОБА_5 не обрав безпечної швидкості свого руху, яка б дозволяла йому безпечно керувати транспортним засобом та контролювати його рух, вчасно реагувати на дорожню обстановку, її зміну, в результаті чого в районі буд. АДРЕСА_2 , при виникненні небезпеки для подальшого руху у вигляді дорослого пішохода, який товкав попереду себе дитячу коляску із малолітнім по його правому краю проїзної частини вул. Санаторна у зустрічному напрямку руху, вчасно не прийняв мір для зменшення своєї швидкості руху та безпечного об`їзду пішохода, як наслідок при роз`їзді з пішоходом, не витримав безпечного бокового інтервалу та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка товкала попереду себе дитячу коляску велосипед на трьох колесах «Lambortrike» із малолітнім ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
В результаті ДТП малолітній ОСОБА_9 помер в кареті швидкої медичної допомоги; ОСОБА_8 з отриманими тілесними ушкодженнями була доставлена до амбулаторії с. Дачне, Біляївського р-ну., Одеської області.
Таким чином, водій ОСОБА_5 своїми діями допустив порушення вимог п. п. 2.3 (б), 2.9 (а), 12.1, 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху України, які вказують на те, що:
п. 2.3 ПДР «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі»;
п. 2.9 ПДР «Водієві забороняється:
а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин;
п. 12.1 ПДР «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;
п. 12.3 ПДР «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди»;
п. 13.1 ПДР «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу».
Слідчий звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному, мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 8 років, вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, яке призвело до тяжких наслідків загибелі малолітньої особи, що дає підстави вважати, що ОСОБА_5 може зникнути та переховуватися від органів досудового розслідування та суду, може перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, зазначивши, що підозрюваний скоїв тяжке кримінальне правопорушення, яке викликало суспільний резонанс.
Представник потерпілого адвокат ОСОБА_7 зазначив, що потерпілий не наполягає на обрані підозрюваному запобіжного заходу тримання під вартою, просять суд обрати інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зазначивши, що підозрюваний частково відшкодував збитки, а також звернув увагу суду на те, що в судовому засіданні прокурор не навів ризиків які б вказували на необхідність обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_6 заперечував проти задоволення клопотання, просив обрати інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою, зазначив, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є одним з виняткових запобіжних заходів та є занадто суворим, підозрюваний не має на меті уникати відповідальності, має постійне місце проживання та роботи, проживає разом з дружиною та дітьми, тобто має стійкі соціальні зв`язки, має на утриманні матір похилого віку, раніше не судимий, в скоєному щиро кається, сприяє слідству, та частково відшкодував збитки потерпілому. Окрім того просив звернути увагу суду на те, що потерпілі просять обрати його підзахисному запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_5 під час розгляду клопотання був ознайомлений з правами, з обставинами викладеними у клопотання погодився та просив обрати йому інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою.
З боку підозрюваного скарг на незаконні дії відносно нього з боку працівників органів МВС не надходило, інших заяв та клопотань не було.
21.09.2016 року в 20 годин 55 хвилин ОСОБА_5 був затриманий.
22.09.2016 року ОСОБА_5 було повідомлено про підозру за ст.286 ч.2 КК України.
Розглянувши подане клопотання, заслухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, підозрюваного його захисника, представника потерпілого, які заперечили проти задоволення клопотання, дослідивши надані матеріали кримінального провадження слідчий суддя дійшов до наступних висновків.
Відповідно до ч.1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Приймаючи до уваги зібрані у кримінальному провадженні докази, а саме: протокол огляду місця ДТП від 21.09.2016 року та схема до нього, покази свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , вважаю доведеним у судовому засіданні прокурором наявність обґрунтованої підозри в скоєнні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, за ознаками ч.2 ст. 286 КК України.
Частиною 1 ст.183 КПК України встановлено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Зі змісту ст.194 КПК України вбачається, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які передбачені пунктами 1-3 частини першої даної статті.
Згідно правової позиції викладеної в рішенні ЄСПЛ «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
В контексті ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що серйозність обвинувачення або суворість санкції інкримінованого злочину не може бути єдиною підставою для тримання особи під вартою («Єчус проти Литви»).
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 8 липня 2003 року у справі № 1-23/2003, згідно якого запобіжний захід у вигляді взяття під варту не може бути застосований лише з мотиву тяжкості злочину, оскільки це суперечить Конституції України, відповідно до якої особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку та встановлено обвинувальним вироком суду (статті 29, 62 Конституції України).
Так, з наданих матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 3 до 8 років.
Разом з тим, ні в клопотанні, ні в суді прокурором не доведені обставини про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, а тяжкість злочину в якому підозрюється ОСОБА_5 , та обставина зазначена прокурором, а саме, те, що вказаний злочин викликав суспільний резонанс, не може бути підставами для тримання його під вартою на досудовому розслідуванні.
Так, ОСОБА_5 є несудимою особою, позитивно характеризується, має постійне місце проживання та роботи, одружений, проживає з дружиною та дітьми, має на утриманні матір похилого віку, частково відшкодовує збитки, особливо представник потерпілого просив не обирати йому запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні.
Наведене вказує на можливість обрати підозрюваному запобіжний захід, не пов`язаний з позбавленням волі, а саме домашній арешт, який полягає в
забороні підозрюваному залишати житло.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 176 - 178, 181, 193, 194, 196, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 - відмовити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, поклавши на підозрюваного, такі обов`язки:
- не залишати місце постійного проживання яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ,у період часу з 21:00 до 07:00 год.
- прибувати до слідчого СУ ГУНП в Одеській області ОСОБА_4 , прокурора, за першою вимогою.
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити підозрюваному що відповідно до ч. 2 ст. 179 КПК України, у разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Ухвалу направити для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Строк дії ухвали становить два місяці і обчислюється з моменту проголошення ухвали, тобто з 16 годин 10 хвилин 23.09.2016 року і припиняє свою дію об 16 годині 10 хвилин 23.11.2016 року.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1