У Х В А Л А

11.10.2016 року м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , власника товару ОСОБА_5 , представника власника транспортного засобу ОСОБА_6 розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Ужгород клопотання слідчого ОСОБА_4 про накладення арешту на майно,-
В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий слідчого відділення Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області старший лейтенант поліції ОСОБА_4 , за погодженням прокурора, звернувся до слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду із клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: на вантажний автомобіль марки ДАФ, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «КОГЕЛ», д.н.з. НОМЕР_2 , який завантажений товаром та товарно-транспортну накладну від 05.05.2016 року ФОП ОСОБА_7 .

Слідчий зазначає у клопотанні, що 06.10.2016 року поступив рапорт Інспектора роти № 1, УПП, м. Ужгороді. та м. Мукачево, капітана поліції ОСОБА_8 , про те що 06.10.2016 року, близько 17.45 год, екіпаж 01-52, на об`їзні дорозі, було помічено автомобіль марки «ДАФ», д.н.з. НОМЕР_1 , та напівпричіп «КОГЕЛ», д.н.з. НОМЕР_2 , водій ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешк, АДРЕСА_1 , який розвантажував товар невідомого походження, без супровідних документів, приватного підприємця м. Ужгород, гр. ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешк АДРЕСА_2 , яка повідомила що вона відповідає за товар, але документів надати не змогла, та повідомила що товар придбаний в м. Одесі, на ринку, а кошти сплаченні безготівковій формі. Автомобіль залишено на місце події, вантаж опечатано.

07.10.2016 року, старшим слідчим СВ Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 , дані відомості було внесено до ЄРДР, і цього ж дня розпочато досудове розслідування.

Клопотання слідчий мотивує тим, що вантажний автомобіль марки ДАФ, д.н.з. НОМЕР_1 , та напівпричіп «КОГЕЛ», д.н.з. НОМЕР_2 , який завантажений товаром невідомого походження являються знаряддя вчинення злочину, оскільки за допомогою транспортного засобу здійснювалось перевезення товару без відповідних дозвільних документів.

В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали клопотання та просили його задовольнити.
Власник майна та його представник заперечили щодо задоволення клопотання з тих підстав, що на вилучений товар є відповідні документи, які надані стороні обвинувачення.
Заслухавши пояснення прокурора, слідчого, власника майна та його представника, слідчим суддею встановлено наступне.
У провадженні Ужгородського районного відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Закарпатській області знаходиться кримінальне провадження, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001385 від 07.10.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України.

Слідчий просить в рамках даного кримінального провадження накласти арешт на вантажний автомобіль марки ДАФ, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «КОГЕЛ», д.н.з. НОМЕР_2 , який завантажений товаром та товарно-транспортну накладну від 05.05.2016 року ФОП ОСОБА_7 , аргументуючи клопотання тим, що вказаний автомобіль є знаряддям вчинення злочину.

Положеннями ч. 1 ст. 170 КПК України визначено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.
Ч. 2 вказаної норми закону передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення:
1) збереження речових доказів;
2) спеціальної конфіскації;
3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру
щодо юридичної особи;
4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.
Ч. 2 ст. 173 КПК України визначено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:
1) правову підставу для арешту майна;
2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу);
4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу);
5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;
6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

Слідчий в судовому засіданні вказує на те, що вилучені речі відповідають вимогам ст. 98 КПК України.

Положеннями ст. 98 КПК України законодавцем визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Частинами другою та третьою ст.170 КПК України передбачено, що арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та може накладатись на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям зазначених у статті 98 КПК України.

Разом з тим в судовому засіданні з наданої власником транспортного засобу договору заяви № 000-11 від 04.10. 2016 року судом встановлено, що фактично в даній конкретній ситуації власником автомобіля марки ДАФ, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «КОГЕЛ», д.н.з. НОМЕР_2 виконувались умови договору щодо надання транспортно-експедиційних послуг.

Таким чином стороною обвинувачення не доведено, що зазначений у клопотанні транспортний засіб відповідає критеріям зазначених у статті 98 КПК України і може бути речовим доказом у справі.

Що ж стосується товару, який знаходиться у зазначеному транспортному засобі та накладної від 05.05.2016 року на вказаний товар, то сторони кримінального провадження пояснили, що відповідні товаро супровідні документи на вилучений товар надані стороні обвинувачення, однак огляд вказаних товарів і їх відповідність наданим документам органом досудового слідства ще не проведено.

На підставі зазначеного, з врахуванням того, що слідчим наведені правові підстави для арешту вказаного в клопотанні майна та накладної, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є обґрунтованим і таким, що підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст., 170, 171-173, 309 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

Клопотання задовольнити.
Накласти арешт на майно в рамках кримінального провадження № №0001385 від 07.10.2016 року, а саме: на товар, який знаходиться у вантажному автомобілі марки ДАФ, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «КОГЕЛ», д.н.з. НОМЕР_2 , та товарно-транспортну накладну від 05.05.2016 року ФОП ОСОБА_7 .

В задоволенні клопотання щодо накладення арешту на вантажний автомобіль марки ДАФ, д.н.з. НОМЕР_1 , з напівпричепом «КОГЕЛ», д.н.з. НОМЕР_2 відмовити.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції можна подати протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонногосуду ОСОБА_1