Провадження № 1-кс/461/1290/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.03.2016 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , з участю прокурора ОСОБА_2 розглянули матеріали клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України ОСОБА_3 про накладення арешту на майно, -
В обґрунтування внесеного клопотання покликається на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_4 упродовж 2015 року, з корисливих мотивів, вступила у злочинну змову із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , з метою організації на території Жовкіського району Львівської області незаконного збуту наркотичних засобів в особливо великих розмірах.
26 січня 2016 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України.
Просить клопотання задоволити.
Заслухавши пояснення слідчого, думку прокурора на підтримання клопотання, вивчивши матеріали клопотання слідчий суддя приходить до наступного висновку.
26 січня 2016 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 307 КК України.
Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.170 КПК України метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді. Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.
Разом з тим, при вирішенні даного клопотання, слідчий суддя враховує те, що санкцією статті 307 ч.2 КК України, що інкримінується підозрюваній, передбачається застосування конфіскації майна, а також те, що вартість майна, яке належить арештувати, крім випадків арешту майна для забезпечення конфіскації, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Отже, враховуючи вищенаведене та правову підставу для накладення арешту на рухоме майно, достатність доказів того, що незастосування заборони розпоряджатися майном, може призвести до його відчуження іншим особам або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. А в подальшому в разі постановлення вироку відносно підозрюваної ОСОБА_4 його виконання в частині конфіскації майна, оскільки санкція статті 307 ч.2 КК Українипередбачає таке додаткове покарання та співрозмірність обмеження права власності, завдання кримінального провадження, інші обставини, а тому вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.
Керуючись ст.ст.131, 132, 170,172, 173 КПК України, слідчий суддя,
Клопотання старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України ОСОБА_3 про накладення арешту на майно задовольнити.
Виконання ухвали слідчого судді Галицького районного суду м. Львова покласти на старшого слідчого в ОВС слідчого відділу Управління СБ України ОСОБА_3 .
На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області, в строки, передбачені ст.395 КПК України.
Слідчий суддя ОСОБА_1