УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна, -

В С Т А Н О В И В:
29 вересня 2016 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшло вказане клопотання, подане в порядку визначеному ст. 174 КПК України, згідно якого заявник просить скасувати арешт квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві власності ОСОБА_3 , накладений державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у м. Києві ОСОБА_4 14.02.2015 року на підставі ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 04.02.2015 року № 761/2817/15-к.

Клопотання обґрунтоване тим, що 04.02.2015 року слідчий суддя Шевченківського районного суду міста Києва постановив ухвалу про накладення арешту на нерухоме майно, що належить громадянам України позичальникам Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «ПОРТО-ФРАНКО», на підставі ч. 3 ст. 170 КПК України. Цією ухвалою зокрема накладено арешт на нерухоме майно: квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 на праві власності з метою недопущення заволодіння цим майном ТОВ «Фінансова компанія «ТОП ФІНАНС». Рішенням господарського суду м. Києва від 09.07.2015р., залишеним без змін ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.10.2015р. (Справа №910/10144/15) визнано недійсними договір факторингу № 2, укладений 22.08.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ТОП ФІНАНС» та Публічним акціонерним товариством акціонерним банком «ПОРТО-ФРАНКО» та похідні від них договори про відступлення права вимоги за договорами застави: № 1451, укладений 22 серпня 2014 року, № 1520, укладений 22 серпня 2014 року. Тобто, предмети застави, в тому числі квартиру ОСОБА_3 повернуто в розпорядження АБ «ПОРТО-ФРАНКО», що має здійснюватись під контролем Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. 12.05.2016р. між АБ «Порто-франко» та TOB «Альянс Фінанс» був укладений договір про відступлення прав вимоги № 15. Відповідно до зазначеного договору АБ «Порто-франко» передав TOB «Альянс Фінанс» права вимоги за кредитним договором № 454/1-13 від 20.06.2013 року, який укладений між АБ «Порто-франко» та ОСОБА_3 . Станом на 14.06.2016 року зобов`язання за Кредитним договором № 454/1-13 від 20 червня 2013 року є повністю виконаними, а відтак Кредитний договір припинив свою дію. Отже, квартира АДРЕСА_2 вже не є предметом будь-якої застави, а кредитором відчужено права вимоги за вказаним кредитним договором з дотриманням інтересів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та Національного банку України, - в інтересах який цей арешт й було накладено. На теперішній час відпали підстави накладання арешту на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_3 .

В судове засідання заявник не з`явився.

У судове засідання слідчий не з`явився.

Проаналізувавши доводи клопотання, вивчивши додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов до наступного.

Судом встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04 лютого 2015 року було накладено арешт на майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_3 на праві власності та є забезпеченням за кредитним договором № 454/1-13 від 20.06.2013 року укладеним між Публічним акціонерним товариством Акціонерним банком «ПОРТО-ФРАНКО» та ОСОБА_3 .

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11 березня 2015 року було залишено без змін ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 лютого 2015 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 3-го відділу 1-го управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_5 та накладено арешт на майно, іпотекодержателем та заставодержателем якого є ТОВ «Фінансова компанія «Топ Фінанс» ().

02 квітня 2015 року ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 11 березня 2015 року було залишено без змін ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 лютого 2015 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 3-го відділу 1-го управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_5 та накладено арешт на майно, іпотекодержателем та заставодержателем якого є ТОВ «Фінансова компанія «Топ Фінанс» ().

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 03 червня 2015 року було залишено без змін ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 04 лютого 2015 року, якою частково задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 3-го відділу 1-го управління досудового розслідування Головного слідчого управління СБ України ОСОБА_5 та накладено арешт на майно, іпотекодержателем та заставодержателем якого є ТОВ «Фінансова компанія «Топ Фінанс» ().

Арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку (ч. 1 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України, підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом. Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Заявник в судове засідання не з`явився, вимоги клопотання не підтримав, враховуючи те, що до клопотання не додано належних доказів для підтвердження зазначених обставин, слідчий суддя вважає, що у клопотанні належним чином не обґрунтовано необхідність у скасуванні арешту майна та відсутні достатні підстави для вчинення таких дій.

Крім того, приймаючи до уваги те, що в матеріалах судової справи № 761/2817/15-к містяться матеріали кримінального провадження, з яких вбачається наявність достатніх підстав вважати, правомірність накладеного арешту, суд вважає що на даний час потреба у накладенні такого арешту не відпала.

Таким чином, слідчий суддя, розглянувши клопотання в межах питань, які були винесені на його розгляд та перевіривши надані в обґрунтування цих питань докази, прийшов до висновку, що клопотання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 170, 174, 309 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про скасування арешту майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя