В И Р О К
іменем України
Справа №377/455/15-к
Провадження №1-кп/377/2/16
05 вересня 2016 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючого - судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участі прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , його адвоката ОСОБА_5 , обвинувачених: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , їх захисника адвоката ОСОБА_8 .
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Южноуральська, Челябінської області, Росія, громадянина України, освіта середня, працюючого ПП «Сервісний центр «Макет» на посаді електромонтера, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,
-у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.296, ч.1 ст.126 КК України,
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Артик, Вірменія, особа без громадянства, освіта середня, фізична особа підприємець, проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,
- у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.296, ч.2 ст.125 КК України
Обвинувачені ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , грубо порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганство), вчиненому групою осіб. Крім того ОСОБА_12 , умисно завдав потерпілому легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров,я. ОСОБА_11 , умисно завдав побоїв, які завдали потерпілому фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, за таких обставин:
07 вересня 2013 року, близько 23 години, ОСОБА_13 , знаходячись в приміщенні кафе «Атлант», розташованого за адресою: Київська область, м. Славутич, Центральна площа, 4, маючи умисел на вчинення хуліганських дій, підійшов до наглядно знайомого йому ОСОБА_14 , та, використовуючи надуманий привід, а саме те, що останній, сідаючи за сусідній столик, нібито зачепив його стільцем, взявши потерпілого під руку вивів на вулицю. Перебуваючи на вулиці поряд з кафе «Атлант», ОСОБА_13 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, нехтуючи загальноприйнятими в суспільстві нормами поведінки, на очах у відвідувачів кафе, з особливою зухвалістю, що виразилась в особливій нахабності, завдав ОСОБА_14 , два удари кулаком руки в обличчя. В цей час ОСОБА_6 , демонструючи свою зневагу до встановлених правил поведінки в суспільстві, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, що виразилась в особливій нахабності та жорстокості, приєднавшись до хуліганських дій ОСОБА_15 , безпричинно наніс ОСОБА_14 , удар ногою в голову. Від отриманого удару потерпілий впав на землю та втратив свідомість. Після цього ОСОБА_13 , ігноруючи прохання очевидців припинити свої неправомірні дії, бачачи, що ОСОБА_14 , знаходиться на землі і розуміючи, що він не має фізичної змоги чинити опір, демонструючи свою зверхність над потерпілим, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, що виразилась в особливій жорстокості, взявши ОСОБА_14 , рукою за одяг наніс йому ще не менше чотирьох ударів рукою в обличчя. В свою чергу ОСОБА_6 , грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю, що виразилась у особливій жорстокості, завдав останньому не менше трьох ударів ногою в область тулуба та голови.
В результаті спільних хуліганських дій ОСОБА_15 , та ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , були спричинені тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин обличчя та садна обличчя, які згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 25/К від 14.06.2016року за критерієм тривалості розладу здоров`я відносяться до легких тілесних ушкоджень.
ОСОБА_13 , та ОСОБА_6 , своїми умисними діями, які виразились у грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганстві), вчиненому групою осіб, вчинили злочин, передбачений ч.2 cт.296 КК України.
Крім того, 20 вересня 2014 року, близько 01 годин, ОСОБА_13 , знаходячись біля ресторану «Славутич», розташованого за адресою: Київська область, м. Славутич, Центральна площа, 2, зустрів ОСОБА_14 , якому раніше вже спричиняв тілесні ушкодження та з яким перебував у неприязних стосунках. Під час розмови між ОСОБА_14 , та ОСОБА_16 , виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_13 , у відповідь на словесну образу з боку потерпілого, в присутності громадян, що також знаходились біля ресторану, з метою спричинення тілесних ушкоджень умисно завдав потерпілому одного удару кулаком в обличчя, влучивши в ніс. Від удару потерпілий не встояв на ногах та впав правим коліном на землю. Після цього ОСОБА_14 , підвівся та, враховуючи те, що його обличчя було в крові, пройшов до умивальника, розташованого в чоловічому туалеті на першому поверсі ресторану «Славутич». ОСОБА_13 , не бажаючи припинити свої злочинні дії, реалізуючи умисел, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, зайшовши до приміщення туалету та побачивши там ОСОБА_14 , спільно з ОСОБА_6 , який також раніше вже спричиняв тілесні ушкодження потерпілому та перебував з останнім у неприязних стосунках, підійшли до ОСОБА_14 , та за допомогою поштовху повалили його на підлогу. Після цього ОСОБА_6 , наступивши ногою на капюшон верхнього одягу потерпілого, не даючи йому змоги підвестись, з метою спричинення останньому фізичного болю, почав наносити удари вільною ногою в область тулуба ОСОБА_14 . ОСОБА_13 бачачи, що ОСОБА_14 перебуває в безпорадному стані, а саме лежить на спині та не може підвестись з підлоги, і розуміючи, що він не має фізичної змоги чинити опір, реалізуючи свій злочинний умисел, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та бажаючи настання негативних наслідків у вигляді тілесних ушкоджень, почав наносити потерпілому удари ногами в область голови.
В результаті протиправних дій ОСОБА_15 , ОСОБА_14 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді забою м`яких тканин і садна обличчя, синців навколо очей, забитої рани верхньої губи, перелому кісток носа, які згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 25/К від 14.06.2016 за критерієм тривалості розладу здоров`я відповідають легким тілесним ушкодженням, що потягнули короткочасний розлад здоров`я.
Таким чином, своїми умисними діями, що виразилися в умисному завданні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_13 , вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 125 КК України
Своїми умисними діями, що виразилися в умисному завданні побоїв, які завдали потерпілому фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 , вчинив злочин, передбачений ч.1 cт.126 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 , суду показав, що у вересні 2013 року він прийшов в кафе бар «Атлант». Біля кафе бару «Атлант» із ним були знайомі дівчата, одній з них по телефону повідомили, що в неї в Росії помер родич. Їй стало погано і він зайшов до закладу, щоб купити води. Він зайшов до закладу і йшов, до барної стійки. Коли він йшов то побачив як чоловік штовхає стілець на прохожу частину, там де ходять люди. Коли він штовхнув стілець перший раз, він не звернув на це увагу. Другий раз він побачив, що чоловік умисно штовхає стілець на нього. Тому він підійшов до ОСОБА_17 і спитав, що він цим хоче йому продемонструвати. ОСОБА_17 запропонував йому піти на вулицю. Оскільки в тамбурі кафе на виході ОСОБА_17 вів себе агресивно, кидався на нього, він з ним попрощався і вийшовши пішов до машини, сів за пасажирське сидіння, попросив водія на ім,я ОСОБА_18 поїхати від кафе. Приблизно, години через дві, він повернувся до бару «Атлант», де взнав, що якісь неруські побили когось. ОСОБА_19 дівчина говорила, що це був ОСОБА_20 , оскільки ніхто нічого не бачив. Він підійшов до ОСОБА_17 та його дівчини, і сказав: «Вот я, де, як?». Вони стояли в куті біля кафе «Атлант» на автомобілі. Після чого, вони сказали що не мають претензій, переплутали. Дійсно вони з братом приїздили в Печерській квартал, так як вітчим ОСОБА_21 Дар,ї, є вірменином, і просили вплинути вітчима на ОСОБА_21 , оскільки вона допускала, неввічливі вислови на вірмен. Після спілкування всі повернулися в кафе, продовжили відпочинок. Через два дні на нього написали заяву, але його там не було. Через 3-4 дні його викликали до начальника міліції, він розповів що не приймав участі в бійці. Начальник міліції сказав що бачив відео, все нормально. На цьому тиша до того моменту, як у нього виник конфлікт з ОСОБА_22 на сесії. Після цього, починається «давка» на міліцію, прокуратуру, всі справи які були. І в цей момент випливає « ОСОБА_23 », починають писати на ОСОБА_23 . Коли бачив ОСОБА_17 , то намагався обходити його стороною. Неодноразово чув, що ОСОБА_17 вживає наркотики, конфліктує в закладах, його постійно б`ють. Він постійно потерпілий. На його думку, вони не розібрались, хто кого б`є. Біля кафе «Атлант», були якісь кавказці, ОСОБА_17 почав на них агресувати, отримав ушкодження по обличчю. Потім вирішили, що це ОСОБА_20 . Хто б міг нанести тілесні ушкодження він не знає. Тому винним себе по даному епізоду не визнає.
У 2014 році, десь о 12 годині ночі, він підійшов до ресторану «Славутич», там побачив одних знайомих, поспілкувався. ОСОБА_24 в цей момент він побачив потерпілого ОСОБА_17 , який в тому ж неадекватному стані, йшов, хитався, від нього пахло спиртним. ОСОБА_17 підійшов до нього і почав ображати його нецензурними словами. Він відійшов від ОСОБА_17 , проте ОСОБА_17 продовжував іти за ним, чіплявся і сказав йому, що він, мавпа чорна. За такі слова він ОСОБА_17 вдарив один раз відкритою долонею руки, дав ляпаса рукою. ОСОБА_17 плюнув йому в обличчя, він йому також плюнув в обличчя. Після того, як ОСОБА_17 його образив, він ОСОБА_17 один раз вдарив, від чого той присів на коліно, але встав на ноги. А він повернувся і пішов від ОСОБА_17 , ніяких інших дій проти ОСОБА_17 не вчиняв. Пізніше коли він йшов по доріжці на площу, то бачив як ОСОБА_17 била інша людина, яка була на голову більше за нього. В туалеті, ніхто ОСОБА_17 не бив. ОСОБА_17 нічого не писав на протязі півтора року, після того, як у нього виник конфлікт з ОСОБА_22 , ОСОБА_17 почав на нього писати. Біля ресторану «Славутич» з приводу нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_17 він себе винним не визнає. Визнає себе винним частково, тільки в частині ляпаса, який дав ОСОБА_17 .
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , суду пояснив, що в кафе «Атлант» він ходить, оскільки там є більярд. У вересні 2013 року приблизно о 21 годині 30 хвилин вони з ОСОБА_25 заходили в бар «Атлант», який знаходиться в м. Славутич пограти в більярд. Наскільки він пам`ятає біл,ярдний стіл був занятий, тому вони сіли за стіл де сидів ОСОБА_26 та інші. Знаходились в кафе біля години, півтори, виходив покурити з ОСОБА_25 . Вони постояли, покурили, попрощались і він о 12 годині ночі пішов додому. В той вечір ОСОБА_27 зовсім не бачив. В стороні, як виходити з кафе «Атлант» була конфліктна ситуація, там знаходились люди, не слов,янської зовнішності.
В грудні 2014 року його викликати як свідка до міліції і задавали питання стосовно того чи знає він ОСОБА_17 , ОСОБА_28 та ОСОБА_29 та ОСОБА_30 . Нібито він у вересні 2014 року разом з ОСОБА_28 та ОСОБА_31 нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_17 . І у вересні 2014 року нібито ОСОБА_32 з ОСОБА_33 нанесли тілесні ушкодження ОСОБА_34 . У вересні 2014 року його в ресторані «Славутич» не було.
КАФЕ «АТЛАНТ» 07.09.2013 року.
Вислухавши показання потерпілого, свідків, дослідивши надані письмові докази, оцінивши їх у сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про доведеність пред`явленого обвинувачення ОСОБА_7 , та ОСОБА_6 , у сформульованому обсязі за ч.2 ст.296 КК України.
Так потерпілий ОСОБА_35 , суду підтвердив, що: з 07 на 08 вересня 2013 року біля 24 години ночі, він прийшов відпочивати в кафе бар «Атлант», за столиком який знаходився коло барної стійки сиділи його дівчина на той час Дар,я ОСОБА_21 , її знайомі дівчата ОСОБА_36 , ОСОБА_37 та ОСОБА_38 . Він відсунув стілець, нікого не зачіпав, але до нього підійшов ОСОБА_39 , запропонував вийти на вулицю, взяв його за руку і буквально вивів з закладу. Коли вийшли на вулицю, то ОСОБА_39 його відпустив, вони зайшли за кут приміщення наліво. Виходячи він повернувся і побачив за собою ОСОБА_40 , крім того за ними вийшло дуже багато людей які сиділи в кафе, зокрема вийшла його дівчина ОСОБА_21 Дар,я, брат ОСОБА_27 - ОСОБА_41 . Коли вони йшли за кут приміщення то між ним і ОСОБА_33 була велика словесна перепалка, в ході якої він намагався вирішити питання мирно, але ОСОБА_39 наніс йому рукою удар в ніс, ззаду ОСОБА_42 наніс йому ногою удар в голову, від чого він не втримався і впав на землю. Лежачи на землі він отримав ще 4-5 ударів, після чого втратив свідомість. У свідомість його привели на швидкій допомозі, в повну свідомість він прийшов під міліцією. Його дівчина ОСОБА_21 Дар,я приїхала, забрала його на машині з приймального покою, також вона зателефонувала ОСОБА_43 і вони поїхали в міліцію писати заяву. ОСОБА_44 ,ї надійшов дзвінок на телефон, вона попросила всіх сісти в машину і вони поїхали в Печерський квартал, там ОСОБА_28 і ОСОБА_45 намагалися чинити тиск на вітчима ОСОБА_46 , щоб він не писав заяву в міліцію. При цьому на їх адресу висловлювалися погрози. ОСОБА_47 намагався їх роз`єднувати, тому що там були випади. Ніхто нікого не бив, але відбувалася дуже бурхлива перепалка. Оскільки він бачив, що таке спілкування нічим гарним не закінчиться, хвилюючись за свою дівчину і її близьких, він погодився, що не буде писати заяви в міліцію на ОСОБА_27 . Вони поїхали до кафе-бару «Атлант», там приїхав патруль міліції, ОСОБА_48 намагався чинити тиск на свідків, ОСОБА_49 просив сісти в машину, розмовляв з ним і тому він запевнив ОСОБА_50 , що не писатиме заяву. Коли приїхав патруль, він написав відмову, а потім, коли вони розійшлися по домівках, він полежав вдома, відійшов, і пішов в міліцію написав заяву. На ОСОБА_21 Дар,ю та її матір ОСОБА_39 чинив тиск, щоб він забрав заяву, останні були змушені написати заяви в міліцію. В результаті тих подій він пролежав у лікарні днів 7-10, у нього був вибитий зуб, був дуже важкий струс, перелом щелепи.
Показами свідка ОСОБА_51 ДАР, ОСОБА_52 , про те, що 07.09.2013 року вона з Фошиною (Ісаєвою) Анастасією прийшла до кафе Атлант» біля 22 годин 30 хвилин. В кафе було чоловік сорок. Через хвилин десять підійшла ОСОБА_53 , трохи пізніше ОСОБА_38 . Вони сиділи за столиком, підійшов ОСОБА_54 . ОСОБА_38 подав ОСОБА_34 стілець. ОСОБА_39 вважав, що ОСОБА_54 хотів його вдарити стільцем, тому підійшов до них, вони вибачились перед ним. ОСОБА_39 зі словами до ОСОБА_55 пішли вийдем, узяв ОСОБА_55 під руку і вивів ОСОБА_55 на вулицю. Вони вийшли першими, а вона за ними. Повернувши ліворуч за кафе, вони почали розмову. ОСОБА_39 стояв обличчям до забору, навпроти нього стояв ОСОБА_54 , навпроти до приміщення «Приватбанку» та магазину «АТБ». Між собою хлопці розмовляли на високих тонах, ОСОБА_39 лаявся, ображав ОСОБА_55 . Вона була від них приблизно на відстані двох метрів ОСОБА_39 говорив «Хто ти такий? Хто ми такі? Зараз отримаєш!». Ці слова з боку ОСОБА_27 вона розцінила як погрози, ОСОБА_54 вибачався. Вона звернулась до ОСОБА_27 , також вибачилась перед ОСОБА_33 . ОСОБА_39 завірив її що бійки не буде і вона відійшла від хлопців. В цей час ОСОБА_39 вдарив кулаком правої руки один раз в обличчя ОСОБА_55 . Від цього удару ОСОБА_54 відступив і в цей час вона відчула, що хтось обіперся об її плече, вона побачила що це ОСОБА_42 , який підплигнувши наніс ОСОБА_34 удар ногою в задню частину голови. Від цього удару, ОСОБА_54 впав на землю на правий бік. ОСОБА_39 став над ОСОБА_56 і почав бити кулаком правої руки в обличчя і голову ОСОБА_55 , удари приходились в очі, щелепу, ніс ОСОБА_55 , ударів було приблизно біля 5-6. ОСОБА_54 намагався прикрити обличчя руками. ОСОБА_42 в цей час наносив ногами по тулубу ОСОБА_55 декілька ударів, які приходились по тілу в області живота. ОСОБА_53 відштовхувала ОСОБА_27 , та ОСОБА_42 продовжував бити ногами лежачого Безпутіна. Вони з ОСОБА_57 намагалися розняти бійку, але їм заважали і штовхали. Після чого ОСОБА_39 узяв ОСОБА_55 за ноги і почав волокти далі, ОСОБА_42 продовжував наносити удари ногами по тілу ОСОБА_55 . Хтось крикнув, що під,їхала швидка і міліція і всі розбіглися. ОСОБА_34 допомогли дійти до швидкої карети. А їм працівники міліції сказали їхати до приміщення міліції писати заяву. Вони поїхали до приміщення міліції, коли знаходились там,зателефонував ОСОБА_38 і попросив не подавати заяву. Після чого до них під,їхав ОСОБА_38 і ОСОБА_41 , сказали щоб не писали заяву, почали погрожувати. Оскільки злякалася погроз, то зателефонувала ОСОБА_58 попросила приїхати. Пізніше їй зателефонував її вітчим ОСОБА_59 , який є вірменином і попросив не подавати заяви до міліції а приїхати до нього. Вони сіли в машину і поїхали до Печерського кварталу. Вітчим стояв коло під,їзду будинку, із-за кута будинку вийшли брати ОСОБА_20 . З їх боку були погрози, щоб вони не писали заяви до міліції, почалась сварка, лаялися з вітчимом, вони почали їх рознімати. Не давали їм можливості доїхати до міліції. Через деякий час ОСОБА_41 погрожував їй і її матері коли вони зустрілися на базарі, матір навіть писала заяву до міліції на ОСОБА_27 про погрози. Вважає, що в той вечір було порушення громадського порядку, крім того у ОСОБА_55 все обличчя було в крові, на очах два синці, ніс зламаний, губа порвана, зуба не було. З нею був слідчий експеримент, на якому вона давала такі ж покази що і зараз в суді. В 2013 році ОСОБА_54 був її хлопцем, вони зустрічалися, на даний час вони розсталися. В той вечір вона спиртні напої не вживала, вона не пам,ятає чи вживав ОСОБА_54 в той вечір спиртні чи ні. ОСОБА_54 спокійна людина, коли навіть він у нетверезому стані, він спокійний, не агресивний. ОСОБА_39 в той вечір наклонився над ОСОБА_56 , і сказав «Ти розумієш, що зробив?», після чого почав ображати ОСОБА_55 нецензурною лайкою. Свідками цих подій була не тільки вона, позаду неї стояла ОСОБА_53 , яка допомагала рознімати хлопців, ОСОБА_60 , ОСОБА_38 . На початку конфлікту між ОСОБА_56 і ОСОБА_7 не було,він підійшов пізніше, в вдарив ОСОБА_17 ногою в затилок. Вона бачила як ОСОБА_45 вдарив два рази в обличчя ОСОБА_61 , за те, що той сказав, що це його брат ОСОБА_39 побив ОСОБА_55 .
Свідок ОСОБА_62 , суду підтвердила, що 07.09.2013 року вони разом із ОСОБА_63 ,єю та ОСОБА_64 , перебували у кафе - барі «Атланта», сиділи за столиком, який був недалеко від барної стійки, відпочивали. Пізніше до них приєднались ОСОБА_38 та ОСОБА_54 . ОСОБА_54 , сідаючи за стіл відштовхнув стілець, стілець нікого не задів, проте до нього підійшов ОСОБА_39 і запропонував піти вийти, після чого ОСОБА_39 узяв ОСОБА_55 під руку і вивів з приміщення кафе. Вийшовши з приміщення вони пішли наліво з боку приміщення кафе, стояли біля забору напроти друг друга. В цей час ОСОБА_39 наніс кулаком руки один удар (права в обличчя ліва щока). Вона і ОСОБА_21 Дар,я стояли недалеко від них, в цей час ОСОБА_42 обіперся на плече ОСОБА_21 Дар,ї, підстрибнув і ногою наніс удар в голову ОСОБА_34 (лівий бік голови, підйомом ноги), від цього удару ОСОБА_54 впав головою на землю, після чого ОСОБА_42 та ОСОБА_39 почали наносити удари по тілу ОСОБА_55 , так ОСОБА_39 нагнувшись над ОСОБА_17 наніс по його голові біля п,яти ударів правою рукою, кулаком в голову, ОСОБА_54 , лежав на землі і прикривався від ударів руками. ОСОБА_42 , продовжував наносити ОСОБА_34 удари ногами по тулубу та голові. Після чого ОСОБА_39 та ОСОБА_42 , узяли лежачого ОСОБА_55 , який був без свідомості, за ноги і намагалися відтягнути далі за приміщення кафе, але вона з ОСОБА_63 ,єю втрутилися і не дали цього зробити. Бійка тривала біля 20-25 хвилин. Вона викликала швидку і міліцію. Після того як приїхала швидка, ОСОБА_42 , ОСОБА_39 і інші їх друзі розбіглися з місця побиття ОСОБА_55 . На місці пригоди перебували вони з ОСОБА_21 , та ОСОБА_38 з ОСОБА_64 . До них підійшов рідний брат ОСОБА_27 ОСОБА_41 і спитав, що трапилося у ОСОБА_61 , на що останній відповів, що його брат, вчинив бійку, ОСОБА_41 наніс кулаком правої руки ОСОБА_65 удар в обличчя і ще раз спитав, що трапилось, ОСОБА_38 , знову відповів, що його брат ОСОБА_39 вчинив бійку. ОСОБА_41 знову наніс один удар кулаком правої руки в обличчя ОСОБА_61 , після чого ОСОБА_66 сказав, що невідомі люди вчинили бійку. Приїхала швидка, ОСОБА_55 привели у свідомість, вона з лікарем допомогла ОСОБА_34 дійти до швидкої, після чого його забрали до лікарні. Вона сівши в автомашину з ОСОБА_21 Дар,єю поїхали в міліцію. Коли вони були біля приміщення міліції, ОСОБА_21 Дар,ї, зателефонував ОСОБА_38 і попросив не писати заяву. ОСОБА_67 ,я, відійшла до стоянки на якій знаходився ОСОБА_41 . Ольхова Дар,я, зателефонувала ОСОБА_68 , розповіла про те, що трапилось і попросила приїхати до неї. Після прибуття ОСОБА_69 , вони розповіли про події біля кафе і поїхали до лікарні за ОСОБА_70 , який був весь у синцях, саднах, рот в крові. Біля двух годин ночі ОСОБА_21 Дар,ї зателефонував її вітчим ОСОБА_59 , і спитав, що трапилося. Поговоривши з вітчимом ОСОБА_21 Дар,я, запропонувала усім поїхати до вітчима, який знаходився у Печерському кварталі, за своїм місцем проживання. Коли вони приїхали до будинку який розташований у Печерському кварталі, побачили, що на вулиці стоїть вітчим ОСОБА_71 , - ОСОБА_59 , та брати ОСОБА_72 , ОСОБА_28 , та Гросс. Вони просили не писати заяву в міліцію, про те, що сталося біля кафе, почали висловлювати погрози. В цей час їм почали телефонувати з міліції і вони поїхали до кафе бару «Атланта», оскільки брати ОСОБА_20 їм погрожували, щоб від них відстали і свідки події могли поїхати додому, ОСОБА_17 написав заяву, що не має претензій до Хачатрянів. Дівчата і вона були у тверезому стані, ОСОБА_73 , був напідпитку, ОСОБА_39 також був напідпитку.
Свідок ОСОБА_74 , суду підтвердила, що 07.09.2013 року біля 23 годин ночі, вона, ОСОБА_21 Дар,я прийшли до кафе - бару «Атланта», потім підійшли ОСОБА_53 , ОСОБА_38 , і трохи пізніше ОСОБА_54 . ОСОБА_38 , передав ОСОБА_34 , стілець через стіл, ОСОБА_54 хотів сісти, але в цей час підійшов ОСОБА_39 і вони пішли на вулицю. Вона не пам,ятає, чи задів стільцем ОСОБА_54 , ОСОБА_27 , але вони пішли на вулицю. Вони з ОСОБА_75 також пішли на вулицю, трохи раніше пішла на вулицю Ольхова Дар,я. Вийшовши із приміщення кафе вони повернули ліворуч і стали навпроти того місця де ОСОБА_39 і ОСОБА_54 про щось спілкувались, ОСОБА_54 стояв обличчям до приміщення «Приватбанку», коло них стояла ОСОБА_21 Дар,я. Як тільки ОСОБА_21 Дар,я, від них відійшла, ОСОБА_39 наніс удар ОСОБА_34 кулаком правої руки в ліву щоку обличчя. ОСОБА_42 з,явився з боку приміщення «Приватбанку», наніс ногою удар в голову ОСОБА_55 в область скроні. ОСОБА_54 впав і втратив свідомість. ОСОБА_39 узяв за ноги ОСОБА_55 і відтягнув до забору. Там він почав продовжив наносити ОСОБА_34 удари в обличчя кулаком руки, біля чотирьох ударів. ОСОБА_42 продовжив наносити ОСОБА_34 удари ногами в бік тулупа, біля трьох разів. ОСОБА_37 викликала міліцію і швидку. Коли приїхала швидка допомога, то ОСОБА_42 і ОСОБА_39 втекли. ОСОБА_45 вдарив в обличчя ОСОБА_61 за те, що останній сказав, що ОСОБА_55 в обличчя вдарив його брат ОСОБА_39 . Швидка забрала ОСОБА_55 до лікарні, його обличчя було все в крові. ОСОБА_67 ,я та ОСОБА_53 сіли в автомобіль і поїхали до приміщення міліції, а вона зайшла в приміщення кафе, розрахувалася і пізніше приєдналась до дівчат. Коло приміщення міліції до них під,їхали ОСОБА_38 і ОСОБА_45 , про що спілкувались не пам,ятає. Пізніше на прохання ОСОБА_21 Дар,ї під,їхав ОСОБА_58 . В цей час ОСОБА_54 знаходився у лікарні. Ольховій Дар,ї зателефонував вітчим, і попросив під,їхати до Печерського кварталу. Зі слів ОСОБА_21 Дар,ї вона знає, що вітчим попросив ОСОБА_21 Дар,ю не писати заяву до міліції. По приїзду до ОСОБА_76 кварталу вона сиділа в машині. З вітчимом спілкувалась ОСОБА_21 Дар,я, ОСОБА_58 . Особисто їй з боку ОСОБА_20 погроз не було, але зі слів інших свідків, вона знає, що іншим погрожували, говорили, що їм ще жити в цьому місті.
Свідок ОСОБА_77 , суду підтвердив, що восени 07 числа 2013 року він був в гостях, близько 12 години ночі йому зателефонувала ОСОБА_21 Дар,я і каже: «Підійди до міліції». Він приїхав до приміщення міліції, там знаходилися ОСОБА_78 , ОСОБА_37 , інші, а саме ОСОБА_38 і ОСОБА_79 під,їхали пізніше. Дар,я повідомила, що ОСОБА_39 і ОСОБА_42 побили ОСОБА_55 . Потім їй зателефонував ОСОБА_54 і вони поїхали в приймальний покій лікарні. ОСОБА_54 вийшов з лікарні, його все обличчя було в крові. Поруч стояли працівники ДАІ, він попросив у них аптечку, допомогти ОСОБА_34 , потім вони поїхали до міліції. Там ОСОБА_80 подзвонив вітчим. Вони поїхали в Печерський квартал. На вулиці біля будинку стояв вітчим ОСОБА_81 - ОСОБА_59 . Брати ОСОБА_20 вийшли з-за рогу і почали говорити щоб ОСОБА_82 не писала заяву в міліцію. Це все тривало хвилин 15, вони лаялися, він їх заспокоював. Потім з машини вийшов ОСОБА_54 , ОСОБА_39 підійшов до нього і вони почали сваритись, він був змушений підійти до них і заспокоїти. Потім вони сіли по машинах і роз`їхалися.
Свідок ГЗИРЯН АРАМ ОСОБА_83 , суду показав, що ОСОБА_21 Дар,я є дочкою жінки, з якою він живе в будинку ОСОБА_76 кварталу. Йому зателефонували після дванадцяти ночі хтось з братів ОСОБА_20 , попросили спустись для розмови. Коли він спустився то його попитали, ким доводиться ОСОБА_84 , він пояснив, що вона є донькою жінки з якою він живе. В цей час під,їхала на машині ОСОБА_85 , ОСОБА_86 і іще чоловік 5-6. Між ними і братами ОСОБА_20 почався спір. Від них почув, що хтось сидів, і хтось когось зачепив.
Проаналізувавши покази потерпілого ОСОБА_14 , свідків ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_90 , ОСОБА_91 , даючи оцінку їх показанням у судовому засіданні, суд вважає їх правдивими і переконливими, оскільки вони є послідовними, логічними та взаємоузгоджуваними між собою та з іншими дослідженими у суді доказами, а саме письмовими доказами, суд вважає їх достовірними і належними, отриманими з додержанням встановленого законом процесуального порядку.
Як вбачається з висновку комісійної судово-медичної експертизи № 25/К від 14.06.2016 року ОСОБА_14 , 07.09.2013 року були спричинені тілесні ушкодження у вигляді забою м,яких тканин обличчя та садна обличчя, які за критерієм тривалості розладу здоров,я відносяться до легких тілесних ушкоджень (т.3 а.с.176-189).
Згідно протоколу огляду місця події від 09 квітня 2015 року з фото таблицею (т.1, а.с.173-176 т.1) проведено огляд кафе-бар «Атлант» який розташований за адресою м., Славутич, Київської області, Центральна площа,4. Приміщення кафе має три зали. Предметом огляду є зала №1 розміщена праворуч від вхідних дверей в даній залі в правому дальньому куті розташована барна стійка. На стіні у верхньому кутку над телевізором розташована камера відеоспостереження №1, у протилежному куті розміщена камера відеоспостереження №2. В залі № 2 встановлена відеокамера №3, яка розташована у кутку на стіні над акваріумом. В залі №3 розташовані два більярдні столи. Присутній під час огляду місця події власник ОСОБА_92 , пояснив, що місце розташування відеокамер та меблів в усіх залах закладу не змінювалось з 2013 року.
Згідно протоколу пред,явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.02.2015 року (т.1 а.с.183-185) ОСОБА_88 , на фото № 4 пізнала ОСОБА_27 , який побив ОСОБА_55 біля кафе-бару «Атлант» м. Славутич.
Згідно протоколу пред,явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.02.2015 року (т.1 а.с.186-188) ОСОБА_88 , на фото № 2 пізнала ОСОБА_40 , який побив ОСОБА_55 біля кафе-бару «Атлант» м. Славутич.
Під час слідчого експерименту 24.12.2014 року, проведеного на ділянці біля кафе бару «Атлант» м. Славутич Київської області за участю потерпілого ОСОБА_14 , адвоката ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_88 , понятих, з метою перевірки показань потерпілого ОСОБА_14 , та свідка ОСОБА_88 , було підтверджено їх покази які вони давали при допиті в суді, що зафіксовано у протоколі слідчого експерименту від 24.12.2014 року та відеозаписі до нього (т.1 а.с.195-203).
Під час слідчого експерименту 17.01.2015 року, проведеного на ділянці біля кафе бару «Атлант» м. Славутич Київської області за участю свідка ОСОБА_93 , з метою уточнення показів свідка ОСОБА_87 , було підтверджено її покази які вона давала при допиті в суді що зафіксовано у протоколі слідчого експерименту від 17.01.2015 року та відеозаписі до нього ( т.1 а.с.204-208).
Крім того правдивість показань свідків ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_94 , ОСОБА_95 , також підтверджуються інформацією оператора мобільного зв,язку МТС про телефонні з,єднання абонента НОМЕР_1 ( ОСОБА_21 ) (т.2 а.с.1-11). Так, згідно інформації ПрАТ «МТС Україна», отриманої в порядку тимчасового доступу, вбачається, що 07.09.2013 о 23 години 42 хвилини ОСОБА_96 , зателефонувала свідку ОСОБА_90 , на номер НОМЕР_2 , далі 08.09.2013 о 00 годині 12 хвилин ОСОБА_21 зателефонував ОСОБА_38 з номера НОМЕР_3 (мобільний телефон Хачатряна Армана). В це час ОСОБА_96 , знаходилась біля міліції (адреса розташування базової станції вул. Героїв Дніпра, 2). Після чого надійшов дзвінок від ОСОБА_14 , о 00 годині 13 хвилин після чого ОСОБА_96 , та ОСОБА_90 , поїхали за ним до лікарні. Потім приїхали назад до міліції. Коли знаходилися біля міліції о 01 годині 01 хвилин ОСОБА_97 , надійшов дзвінок від Гзиряна з номера НОМЕР_4 . Після чого як вбачається з адреси розташування базової станції АДРЕСА_3 , вони поїхали до вітчима у Печерський кв-л.
Показання свідків ОСОБА_87 , ОСОБА_88 , ОСОБА_89 , ОСОБА_94 , та ОСОБА_95 , узгоджуються між собою, їх правдивість підтверджується вищезазначеними доказами та інформацією операторів мобільного зв,язку.
Свідок ОСОБА_98 , суду повідомив, що точно не пам,ятає рік і час, але він, на запрошення його дружини ОСОБА_99 (з якою розлучився 19.08.2015 року), прийшов до кафе-бару «Атлант».Через деякий час, хвилин через 10-15 прийшов ОСОБА_100 . Він подав ОСОБА_34 стілець, він взяв стілець, поставив і відштовхнув назад в сторону барної стійки. Потім він розмовляв про щось з ОСОБА_33 , про що він не чув, грала голосно музика. ОСОБА_54 наче обнявши, взявши ОСОБА_27 за руку, вийшли на вулицю. Звернув увагу, що з компанії, де він відпочивав: ОСОБА_101 , ОСОБА_67 ,я і ОСОБА_53 почали виходити на вулицю. Він вийшов теж слідом. Побачив що ОСОБА_54 вийшов із закладу в ліву сторону, а ОСОБА_39 пішов прямо до машини, сів в машину і спілкувався там з людиною, він не знає цю людину. Далі ОСОБА_54 розмовляв з особами неросійської національності, він їх не знає. Потім він зайшов знову в заклад, потім вийшов, до нього підійшов ОСОБА_41 , вони покурили цигарки, поспілкувались. Який там конфлікт йому стало нецікаво і він зайшов до закладу. Бачив як машина в якій був ОСОБА_39 поїхала, не пам`ятає в якому напрямку. Хачатрян ОСОБА_102 не бив його головою в обличчя.
Суд до даних показів ОСОБА_103 , ставиться критично, оскільки вони суперечать показанням інших свідків, у тому числі не узгоджуються з показаннями свідків сторони захисту, спростовуються зібраними у справі доказами. Так, на додатково поставлені запитання ОСОБА_66 повідомив, що не може сказати,чи бачив ОСОБА_17 після бійки, ОСОБА_41 його не бив, думає, що знаходився біля міліції, де дівчата ОСОБА_21 , ОСОБА_104 повідомили йому, що побили ОСОБА_17 , але не називали хто саме. ОСОБА_105 біля міліції не бачив. Як приїхав до міліції не пам`ятає, чи був в той вечір у Печерському кварталі міста Славутича також не пам`ятає. Чи спілкувався з ОСОБА_21 по телефону не пам,ятає, але думає, що спілкувався після вказаних подій, не знає з якого приводу. Такий спосіб викладу обставин події свідчить про те, що свідок ОСОБА_66 плутається у своїх показах, та не говорить суду правди. При цьому не зміг переконливо пояснити чому його покази суперечать узгодженим показам свідків ОСОБА_104 , ОСОБА_106 , ОСОБА_21 .
В той же час оцінюючи досліджені у судовому засіданні покази свідків:
ОСОБА_107 всянник ОСОБА_108 , проте, що у вересні 2013 року він під`їхав на своїй машині до ресторану «Атлант», автомобіль поставив зліва від входу в «Атлант» на відстані 10-15 метрів, у куті, зустрів знайомого, спілкувався з ним. До нього підійшов ОСОБА_39 і попросив від`їхати, за ним йшов чоловік і щось крикнув. Вони сіли в машину, і від`їхали, він питав у ОСОБА_27 ,що трапилося?», але він відповів: «Не важливо». Каталися близько години, може більше. ОСОБА_39 десь вийшов, десь в центрі, не пам`ятає де саме. З ОСОБА_21 Дар,єю, ОСОБА_75 та ОСОБА_109 він знайомий, того вечора він їх не бачив поблизу кафе «Атлант». Про заподіяння ОСОБА_17 тілесних ушкоджень йому відомо по розмовам по місту на четвертий день після тієї ситуації, коли він там був, під`їжджав. В його присутності ОСОБА_110 не бив, в його присутності ОСОБА_17 ніхто не бив.
КужелЯ ЄвгенА ОСОБА_111 , про те, що восени 2013 року він відпочивав в кафе «Атлант», періодично виходив курити на вулицю. Стояв, курив, і з лівої сторони кафе були крики, якась бійка, дівчата кричали. Хто кого бив він не бачив. До нього звернувся ОСОБА_39 , сказав що на нього написали заяву, попросив засвідчити в суді, що він не причетний до тієї бійки. Коли він стояв курив, то ОСОБА_39 вийшов з кафе «Атлант», сів в машину сірого кольору и поїхав, а ОСОБА_17 щось йому кричав, якісь нецензурні слова. Де бігав ОСОБА_17 біля «Атлант» стояли люди не слов`янської національності, їх було троє, зліва від входу в «Атлант» є площадка, ОСОБА_17 по ній бігав і кричав:«оці чурки, надо їх порізать», поруч було ще п`ять чоловік. Потім він забіг за кафе з лівої сторони, і там почалися ці галаси, якась бійка. Він туди не заходив, йому це було не цікаво. З кафе «Атлант» люди виходили, заходили. Якійсь люди побігли туди дивитися бійку. Десь через 5-7 хвилин, за кафе «Атлант» відбулась якась бійка, дівчата кричали. Не бачив хто кого бив, а потім ОСОБА_17 вийшов з того місця кафе, де була бійка, обличчя було в нього розбите. З ОСОБА_112 він знайомий наглядно. В цей час біля кафе він ОСОБА_113 не бачив. Десь після одинадцятої години відбулися події, коли вийшов ОСОБА_39 і пішов до машини сріблястого кольору. Він стояв в цей час сам, ОСОБА_113 він не бачив в цей час ОСОБА_39 сів до машини на пасажирське сидіння. Особу, яка керувала автомобілем він не бачив. Він знаходився від автомобіля в п`ятнадцяти метрах. Йому не відомо, хто в той вечір спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_34 . Після того, як ОСОБА_34 були спричинені тілесні ушкодження, ОСОБА_27 він не бачив. Після цих подій, в ОСОБА_114 кварталі він не був. В обличчя знає дівчат ОСОБА_115 , ОСОБА_116 , в той вечір він їх бачив біля вікна, вони присутні були там, де була бійка.
ВолковОЇ ОСОБА_117 , про те, що у вересні 2013 року в ночі вона гуляла в м. Славутичі на площі, в районі біля кафе «Атлант». Стояла з подружками, спілкувалася неподалік біля входу в кафе «Атлант». У подружки Ані трапилася біда, хтось їй зателефонував і сказав, що в неї в Росії хтось загинув. Поки вони стояли спілкувалися, до них підійшов ОСОБА_39 і знаходився в той час поруч. Він запропонував сходити за водою, і пішов в кафе «Атлант». Через деякий час він вийшов без води. Вона спитала: « ОСОБА_28 , чому без води?», він махнув рукою і побіг на стоянку. На стоянці стояла машина сірого кольору, сів в машину на пасажирське сидіння і поїхав. Коли вони там знаходилася була якась потасовка збоку кафе «Атлант», зі сторони « ОСОБА_118 ». Вона не знає що там було, і хто там був, вона туди не заходила, були крики, нецензурна лайка. В районі потасовки вона бачила ОСОБА_115 , ОСОБА_119 . Вона бачила осіб не слов,янської зовнішності біля кафе «Атлант», вони ті, хто працюють в підрядних організаціях, в ОСОБА_120 . Безпутін пробігав за ОСОБА_33 , коли ОСОБА_28 вийшов з бару. Коли ОСОБА_39 вийшов з бару і сів в автомобіль, потасовка вже була, хтось кричав. ОСОБА_17 , кричав, образливими словами виражався, коли біг за ОСОБА_33 . Він кричав, що «вони не русские». ОСОБА_39 щодо ОСОБА_17 ніяких дій не вчиняв, ОСОБА_20 сів і поїхав. ОСОБА_42 є її другом в її присутності протиправних дій не вчиняв.
ХачатрянА АрманА МаміконовичА, який є рідним братом обвинуваченого ОСОБА_7 ), про те, що у вересні 2013 року він з товаришем прийшли до кафе «Атлант» пограти в більярд. Більярд був зайнятий, і вони сіли за стіл. За столом сиділи ще два його товариша. В той вечір він брата не бачив в кафе. Коли він дізнався, що якась потасовка, він вийшов подивитися. Потасовка була за приміщенням кафе, йому було нецікаво туди йти, і він зупинився з товаришем покурити. Було чутно якісь крики, воплі «чорних різати треба, вбивати». Вони зайшли назад в заклад. В ранці він дізнався, що він, його брат, та ОСОБА_42 били ОСОБА_17 , йому стало цікаво, він прийшов до кафе «Атлант», щоб подивитися відеозаписи, які там є, оскільки говорили, що його брат там когось бив із ним разом. Він відзняв на телефон. Безпутіна він бачив біля осіб не слов`янської зовнішності, він бігав разом з дівчиною на ім.,я ОСОБА_121 і кричав, що всіх різати треба і вбивати. Він зайшов назад до закладу, щоб вони до нього не чіплялися. Там поруч стояли турки, от вони на них дивилися і кричали «чорножопі, вас всіх різати треба». ОСОБА_61 він не бив, вони постояли разом покурили і розійшлися. Зранку він прийшов до закладу «Атлант», попросив охоронця на ім`я ОСОБА_122 , щоб він йому показав відеозапис, він погодився, тільки сказав нікому не говорити, оскільки ще люди приходили і вони сказали, що нічого немає. На його питання: «Чому», він відповів, що це їхні проблеми, щоб їх ніхто не чіпав. Він почав йому показувати частинами відео на ноутбуці, він почав знімати. На відео він побачив як його брат заходив до кафе і ОСОБА_17 штовхнув на нього стілець, а також, як його брат виходив з кафе. Потім в двері почали стукати і охоронник вимкнув. Він відзняв даний відеоролик на телефон, далі він скинув його на ноутбук. ОСОБА_122 йому розповідав, що міліція заходила і бачила відео, офіційно не вилучалося. Через деякий час він ноутбук продав, а два тижня він розказав, що було таке відео, і йому довелося їхати у Новгород і забирати цей ноутбук. ОСОБА_23 в районі потасовки не бачив. Коли він покурив, то повернувся до кафе, там сиділи ОСОБА_23 , ОСОБА_123 та ОСОБА_124 .
ОСОБА_125 , про те що восени, біля двох з половиною років тому, він стояв біля машини, розмовляв з « ОСОБА_126 », це його знайомий на ім,я ОСОБА_18 . Він розмовляв, в цей час вийшов ОСОБА_48 сів в машину і вони поїхали кудись. Вслід від чоловіка, якого він не розгледів в темряві, були крики «їдьте звідси, це не ваша країна». Але ОСОБА_28 відмахнувся рукою, сів в машину і поїхав. Потім, як виходити з нічого клубу, за клубом хтось крикнув «що ви там молодий чоловік кажете», і він пішов туди. Тобто вони з акцентом казали «Ей иди сюда» тому чоловіку, який кричав вслід ОСОБА_20 . І вони кричали йому «Ей кому ти там кричишь», і він пішов до них. Він злякався тієї ситуації і пішов геть від них. ОСОБА_115 та ОСОБА_119 він знає, в той вечір він їх не бачив.
ГроссА ОСОБА_127 , про те, що восени, якого року не пам`ятає, сиділи в барі «Атлант». З ним за столом сиділи: ОСОБА_128 , ОСОБА_129 , брат ОСОБА_28 . Сиділи, відпочивали. Почався на вулиці шум. Вони вийшли на вулицю і вже приїхала швидка. Вони побачили як швидка надає допомогу ОСОБА_17 . З ОСОБА_75 , ОСОБА_130 , ОСОБА_131 , ОСОБА_132 він не знайомий. Коли він вийшов на вулицю, там не було людей не української національності, крім ОСОБА_133 , але він вийшов з ними.
Суд дійшов до висновку, що вказані покази свідків в судовому засіданні були нечіткими, не містили точного опису обставин, нелогічні, мають фрагментарні свідчення, плутані пояснення, які між собою не узгоджуються, не відтворюють картину усіх подій які мали суттєве значення для кримінального провадження, а тому цілком обґрунтовано не враховуються судом як належні та достовірні докази не винуватості обвинувачених і не можуть судом прийняті як належні докази, оскільки статтею 93 КПК України передбачено порядок збирання доказів. Вказані свідки були заявлені для допиту у суді, хоча відповідно до ч.3 вказаної статті сторона захисту здійснює збирання доказів зокрема шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється, шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді. Проте стороною захисту суду належних обґрунтованих доказів, проте, що захист на досудовому слідстві ініціював допит вказаних свідків не надано.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_134 , суду показав, що стосовно ситуації між ОСОБА_17 і ОСОБА_20 може пояснити наступне: більше двох років тому він працював охоронцем в барі «Атлант». Вночі він чергував, до нього підійшла дівчина, сказала, що когось побили. Він вирішив вийти подивитися. Зайшовши за кут будівлі він побачив дівчат, які допомагали ОСОБА_17 . ОСОБА_17 , в цей час присівши, тримався за обличчя. Він зрозумів, що побили ОСОБА_17 . Хтось з оточуючих сказав викликати швидку. Він подивився, все спокійно, бійки вже не було, він розвернувся і пішов назад до закладу. Він охоронник закладу, а не території. В той день на території бару конфліктів не було. Порядок роботи в барі не був порушений. В приміщенні бару «Атлант» 4 або 5 камер. Зовні також є дві камери, які направлені на вхід в заклад, також на дворі є одна камера з «чорного» входу в будівлю Моменту бійки та учасників бійки він не бачив. ОСОБА_20 ОСОБА_133 та ОСОБА_28 він бачив в приміщенні закладу, він бачив як вони відпочивали. ОСОБА_107 коли заходив ОСОБА_17 до закладу він не бачив де вони були, може відпочивали, може курили. ОСОБА_40 на той момент він не знав. Йому потім вже показали ОСОБА_23 . В ОСОБА_20 ОСОБА_28 і ОСОБА_17 він не чув нецензурну лайку, оскільки в приміщенні кафе гучно грає музика. Доступ до системи камер відео спостереження кафе має він та інша особа, яка їх настроює. Копіювання з камер відбувається тільки з дозволу директора. Подивитися він може дати. Для того, щоб дати людині подивитися відео з камер, дозвіл директора не потрібен, оскільки це нічний заклад, хтось щось загубив, щось пропало, або хтось розбив посуд. За ту дату він не давав нікому запис з відеоспореження. ОСОБА_41 звертався до нього з прохання надати відеозапис з камер відеоспостереження наступного дня. Він прокручував файл з відео, і йому показував, він стояв дивився. Коли він побачив, що він знімає відео з ноутбука на телефон він зупинив, оскільки це можна робити тільки з дозволу директора. Сам він те відео не переглядав, оскільки не думав, що це серйозно. Запис зберігається тиждень. Особисто до нього міліція з приводу надання відеозапису не зверталася, можливо вона зверталася до директора.
До даних показів вказаного свідка суд ставиться критично, оскільки відповідно рапорту старшого прокурора прокуратури м. Славутич від 13.03.2015 року, вбачається, що у телефонній розмові захисник ОСОБА_8 , повідомив, що він має у своєму розпорядженні відеозапис, який спростовує підозру ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення біля кафе «Атлант» (т.1 а.а.258).
Переглядом файлів CD-R-диску з відеозаписами камер відеоспостереження кафе бару «Атлант» встановлено, що в них містяться зафіксовані відеозображення подій, які відбувалися в полі зору відеокамер, встановлених всередині та зовні приміщення кафе в період часу 07.09.2013 року з коментарем, переглянутого працівником кафе а також ОСОБА_33 , з монітору комп,ютера, а не з ноутбуку, як вказував ОСОБА_41 , крім того суду надано чотири фрагментарні відео, які вибіркові і протирічять показам свідка ОСОБА_135 . Так:
1.VIDEO0014mp.4, з якого видно, що це 2013-09-07. 02.21.49(50) ОСОБА_39 біля входу в приміщення кафе, одягається…
Голоси за кадром (коментар):
- Это который. Я иду с бухлом туда (при цьому по екрану веде пальцем руки)- ОСОБА_39 .
-Да это 02.21, а драка была в 23-42 (працівник кафе).
-Давай драку посмотрим. ( ОСОБА_39 )
-Да (працівник кафе)( просмотр прерван).
2. VIDEO0015mp.4, з якого видно, що це 2013-09-07. 23.42.43(52), вхід з вулиці до приміщення кафе, виходить ОСОБА_39 , за ним слідом іде ОСОБА_17 , за ним ОСОБА_84 .
Голоси за кадром (коментар)
-Смотри ( ОСОБА_20 ).
-Счас,счас, выйдем там поговорим, девченки товар начнут носить (працівник кафе);
-Я вышел пошел… ( ОСОБА_39 );
-Вы не за руку пошли… (працівник кафе);
-Смотри он даже в другую сторону пошел. Это же и бесит ( ОСОБА_39 )
-Блин, нормально все (другой голос).
-Все, я вышел, пошел дальше, там встал. Стой камеры покажи, видно куда я пошел ( ОСОБА_39 ).
3.VIDEO0016mp.4, з якого видно, що це 2013-09-07, початок 23.42.10, працівник за монітором комп`ютера переводить секунди,10…41,..56,57,58…. Вхід з вулиці до приміщення кафе, з іншого боку показано вхід в кафе, на ганку стоять дві особи, за ними видно спини, вийшов ОСОБА_39 , ОСОБА_54 (57секунд), ОСОБА_67 ,, ідуть в одному напрямку наліво, в темряву.
Голос за кадром (коментар)
4. VIDEO0017mp.4, з якого видно, що це 2013-09-07, початок 23.42.29., в залі приміщення кафе, за столиком сидять ОСОБА_137 , стоїть ОСОБА_66 , передає стілець через стіл, поряд ОСОБА_104 , далі ОСОБА_21 , ОСОБА_17 стоїть коло столу, бере стілець ставить і відштовхує. Йому за столом щось говорять, він не погоджується,іще раз намагається відштовхнуть стілець. З,являється ОСОБА_39 , пройшовши вперед у напрямку до іншого столу повертає до ОСОБА_55 , бере його під руку і повів його через залу до виходу.
Голос за кадром ( коментар).
Відеозаписи з камери спостереження бару, зі слів перезнятий братом обвинуваченого ОСОБА_50 - ОСОБА_25 на власний мобільний телефон судом визнається недопустимим доказом, оскільки одержаний у порушення ч.ч.1,2 ст.93. ст.ст.98,99 КПК України (не є оригіналом,а скопійований за власною ініціативою обвинуваченим і його братом на власний мобільний телефон частинами) при цьому оригінал запису на слідстві не вилучався, відповідні експертизи не проводилися. Фрагментарні відео не передані належним чином на досудовому слідстві і не оформлено належним чином відповідно до вимог КПК України.
Суд критично оцінює позицію обвинувачених щодо невизнання винуватості та їх показання про непричетність до злочину за ч.2 ст.296 КК України, оскільки їх показання спростовані показаннями потерпілого, свідків, дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а їх винуватість у злочині доведена і сумніву не викликає. Таку позицію обвинувачених суд вважає способом, обраним ними для свого захисту з метою уникнути відповідальності за вчинений злочин.
РЕСТОРАН «СЛАВУТИЧ», 20.09.2014року.
Вислухавши показання потерпілого, свідків, дослідивши надані письмові та речові докази, оцінивши їх у сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про доведеність пред`явленого обвинувачення ОСОБА_7 , та ОСОБА_6 , у сформульованому обсязі за ч.2 ст.125, та ч.1 ст.126 КК України.
Так показами потерпілого ОСОБА_14 , підтверджується, що 20 вересня 2014 роки він відпочивав в ресторані «Славутич» з ОСОБА_138 , ОСОБА_139 , і ОСОБА_140 , прізвище її не пам`ятає, близько 22-ї години. Через хвилин 30-40 в вестибюлі ресторану «Славутич», до нього підійшов ОСОБА_39 , взяв його за руку і відвів в сторону. Він говорив: "Чого ти намагаєшся досягти? Навіщо написав заяву?» Мова йшла за вересень 2013 року, із-за цього з ОСОБА_33 між ними виникла словесна перепалка, яка продовжилась на вулиці біля приміщення ресторану. Він сказав ОСОБА_141 , що він веде себе як мавпа, яка спустилася з дерева», після чого на його слова ОСОБА_39 підбіг і вдарив рукою в його ніс, пішла кров, він впав на коліно, і вони зчепилися з ОСОБА_33 , почали боротися. Після чого піднявшись він пішов у приміщення ресторану до туалету, щоб вмитися. В приміщенні туалету він підійшов до умивальника в туалеті, вмивався, очі були закриті, хто саме його повалив на підлогу він не може сказати були ОСОБА_39 та ОСОБА_42 . Коли він лежав спиною на підлозі то ОСОБА_42 наступив однією ногою на капюшон його куртки, таким чином утримуючи його на підлозі, а іншою ногою наносив удари в голову, а ОСОБА_39 стрибав і бив його ногою в обличчя. Тривало це протягом 2-3 хвилин, він відчував сильний фізичний біль. Кількість завданих ударів він не може сказати, приблизно 10-20 ударів. Після чого вони вибігли з туалету і зникли. Він вийшов у вестибюль ресторану, попросив охоронця викликати швидку допомогу. Охоронець ніяк не реагував. Він взагалі не знає, як в туалет потрапив ОСОБА_23 , в той вечір він не відпочивав, як охорона його пропустила. Потім жінка років 30, викликала швидку допомогу і його відвезли в лікарню.
Показами свідка ОСОБА_142 , підтверджується, що в вересні 2014 року числа не пам,ятає, після 24 годин ночі вона відпочивала у ресторані «Славутич», м. Славутича, вийшла із приміщення ресторану на вулицю покурити і побачила що хтось б,ється, придивившись побачила ОСОБА_55 та ОСОБА_27 . Бійка відбувалась з правої сторони, біля автомобільної стоянки біля 7-10 хвилин. ОСОБА_39 брав ОСОБА_55 , за одяг і валив на землю. Потім ОСОБА_54 , валив ОСОБА_27 на землю, вони валялись на землі і друг другу наносили удари. Біля входу до ресторану було багато людей, серед них був і ОСОБА_143 , хлопців розборонили. Вона вернулась у приміщення і пішла до жіночого туалету. Поки вона туди йшла, то бачила, що в чоловічий туалет зайшли ОСОБА_39 та ОСОБА_42 . Із чоловічого туалету вона почула звуки боротьби, та удари, вона попросила сестру ОСОБА_144 покликати охоронця, щоб останній відчинив двері. Пізніше вона побачила що з чоловічого туалету вийшов ОСОБА_54 , його обличчя було все у крові, розбитий ніс. Коли з туалету вийшов ОСОБА_17 вона зрозуміла, що це ОСОБА_39 і ОСОБА_42 били ОСОБА_17 в туалеті, такий висновок зробила по звуках боротьби та ударів які чулись з приміщення чоловічого туалету. Коли охоронець зайшов в туалет, то звідти вийшов ОСОБА_20 , ОСОБА_23 і вони пішли до виходу з ресторану.
Свідок ОСОБА_145 , підтвердив, що 20.09.2014 року він, ОСОБА_146 , ОСОБА_147 , ОСОБА_54 в вечірній час прибули до ресторану «Славутич» відпочити. Приблизно хвилин через 40 вони з ОСОБА_148 вийшли на вулицю покурити, він йшов попереду, а ОСОБА_54 йшов позаду. Коли вони вийшли на вулицю то ОСОБА_39 став в бік ОСОБА_149 говорити якісь провокаційні слова. Він стояв на сходах коло входу в ресторан, курив. ОСОБА_39 проходячи повз ОСОБА_55 щось сказав ОСОБА_150 . ОСОБА_54 повернувся обличчям до ОСОБА_27 і сказав йому: «Ти вирішуєш проблему, як мавпа, яка спустилася з дерева», на що ОСОБА_39 , розвернувся, підійшов до ОСОБА_55 і наніс удар кулаком правої руки в обличчя. ОСОБА_54 , присів і впав обличчям вперед, прямо в бік ОСОБА_27 . ОСОБА_54 почав вставати і прикривати руками обличчя. ОСОБА_39 почав наносити удари кулаками, ударів п`ять, по різних частинах тіла. Після чого ОСОБА_54 схопив ОСОБА_20 за курточку і вони разом впали на землю. Вони стали кататися в сутичці по землі, в цей час вони матюкалися один на одного. Після чого вони встали обидва, ОСОБА_39 пішов за «АТБ», за ресторан. ОСОБА_54 підійшов до нього, з його носа йшла кров, була опухла брова зліва. Через п,ять хвилин із-за будівлі ресторану вийшли ОСОБА_42 і ОСОБА_39 , покликали ОСОБА_55 нецензурними словами, на що ОСОБА_151 повернувся. Вони підійшли, почали його ображати нецензурною лайкою і плювати йому в обличчя обидва. Після чого ОСОБА_54 , розвернувся і пішов в ресторан. Поки він йшов по сходах і йшов до входу ресторану, до нього підійшов молодший брат ОСОБА_152 , сказав йому, що в нього погані друзі, на що він відповів: «Добре», і він завдав йому удару головою в перенісся, пішла кров. Арман ОСОБА_20 пішов за ресторан в сторону стоянки. В ресторан зайшли ОСОБА_39 і ОСОБА_42 . Він до ресторану не заходив. До нього підійшла дівчина, дала хустку, він почав витирати ніс і десь хвилин через п`ять, підійшов ОСОБА_54 , повернувся з ресторану. У ОСОБА_55 було все обличчя в крові, і гематоми на чолі. На його запитання, що трапилося, ОСОБА_54 відповів, що його в туалеті побили ОСОБА_153 і ОСОБА_39 . Хтось викликав швидку, він побачив, що біля його машини на стоянці ходять люди, він пішов перевіряти, чи закрита машина. ОСОБА_151 залишився біля ресторану, коли він повернувся ОСОБА_154 вже не було, повідомили, що приїхала швидка і його забрала.
Показами свідка ОСОБА_155 , підтверджено, що в вересні 2014 року вона прийшла в ресторан «Славутич» в пізній час, ввечері, після 11 години з ОСОБА_75 . Коли вона відпочивала в ресторані, їй захотілося в туалет, вона пішла на перший поверх, там була черга, тому вона вирішила вийти звідти. Коли виходила, то бачила як двері чоловічого туалету були закриті і звідти долинали стуки. Хто там був вона не знає. Вона пішла до охоронця і попросила його розібратися, викликати міліцію, тому що за її припущеннями і здогадами вона вважала, що в чоловічому туалеті відбувалася бійка. Так як вона чула досить сильні звуки ударів, схоже на те, що хтось б`ється. Охоронець сказав, що він не може залишити касу і піти. Вона попросила викликати міліцію. Хвилини 2-3 вона з ним говорила, але зрозуміла що марно, розвернулася і пішла по сходах, щоб піднятися на другий поверх. Коли вона йшла по сходах то побачила, що з туалету вийшов чоловік в крові, тоді на обличчя вона не дивилася, але зараз вона розуміє, що це був ОСОБА_54 . Кров була на руках, кров капала на підлогу, на двері була кров. Вона вирішила піти так як їй це було не приємно, вона не хотіла в цьому брати участь і все це спостерігати. Вона пішла наверх в зал ресторану «Славутич».
Показами свідка ОСОБА_156 , (медичною сестри ДЗ СМСЧ-5), підтверджено, що у вересні 2014 року нею у журналі записано, що звернувся чоловік зі скаргами нате, що його побили. Запис про те, ким був побитий чоловік вона вносила, зі слів пацієнта. У журналі записані ОСОБА_157 і ОСОБА_39 . Коли звернувся ОСОБА_54 , він повідомив, що його побили двоє людей, приблизно о 00:30 годині, ОСОБА_157 і ОСОБА_39 , далі записаний діагноз, який поставив черговий хірург. Множинні ссадна на обличчі.
Проаналізувавши покази потерпілого ОСОБА_14 , свідків ОСОБА_88 , ОСОБА_158 , ОСОБА_159 , ОСОБА_160 , даючи оцінку їх показанням у судовому засіданні, суд вважає їх правдивими і переконливими, оскільки вони є послідовними, логічними та взаємоузгоджуваними між собою та з іншими дослідженими у суді доказами, а саме письмовими доказами, суд вважає їх достовірними і належними, отриманими з додержанням встановленого законом процесуального порядку.
Як вбачається з протоколу пред,явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.02.2015 року (т.1 а.с.177-179) ОСОБА_88 , на фото № 2 пізнала ОСОБА_27 , який виходив з туалету ресторану «Славутич», де був побитий ОСОБА_54 , і він же також наносив удар на вулиці останньому по обличчю.
Згідно протоколу пред,явлення особи для впізнання за фотознімками від 21.02.2015 року(т.1 а.с.180-182) ОСОБА_88 , на фото № 2 пізнала ОСОБА_40 , який виходив з туалету в ресторані «Славутич», а після того вона бачила побитого там ОСОБА_17 .
Під час слідчого експерименту 24.12.2014 року, проведеного на ділянці поряд з рестораном «Славутич» м. Славутич Київської області за участю потерпілого ОСОБА_14 , адвоката ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_88 , понятих, з метою перевірки показань потерпілого ОСОБА_14 , та свідка ОСОБА_88 , було підтверджено їх покази які вони давали при допиті в суді, що зафіксовано у протоколі слідчого експерименту від 24.12.2014 року та відеозаписі до нього ( т.1 а.с.189-194).
Під час слідчого експерименту 21.02.2015 року, проведеного у приміщенні ресторану «Славутич» м. Славутич Київської області за участю потерпілого ОСОБА_14 , адвоката ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_88 , понятих, з метою уточнення показань потерпілого ОСОБА_14 , та свідка ОСОБА_161 . При цьому потерпілий ОСОБА_14 , показав в якому положенні знаходився він, а саме на спині на підлозі, де перебував ОСОБА_162 та ОСОБА_42 в момент нанесення йому ударів по тілу та по яким саме частинам. При цьому потерпілий пояснив, що він декілька разів зміг вдарити рукою по зачиненим дверях туалету. Свідок ОСОБА_88 , в свою чергу перебуваючи в жіночому туалеті що розташований навпроти чоловічого підтвердила що не дивлячись на музику чула про бійку в чоловічому туалеті та стуку двері. Після цього бачила як з туалету вийшли ОСОБА_39 та ОСОБА_42 . Чи виходив звідти ОСОБА_41 вона не пам,ятає. Під час слідчого експерименту було встановлено, що звуки по силі в момент нанесення дарів які імітував потерпілий ОСОБА_14 , чути в місці де знаходилась свідок ОСОБА_88 , в той момент, тобто підтверджено покази які вони давали при допиті в суді, що зафіксовано у протоколі слідчого експерименту від 21.02.2015 року та відеозаписі до нього ( т.1 а.с.209-212).
Як вбачається з висновку комісійної судово-медичної експертизи № 25/К від 14.06.2016 року ОСОБА_14 , 20.09.2014 року були спричинені тілесні ушкодження у вигляді забою м,яких тканин і садна обличчя, синців навколо очей, забитої рани верхньої губи, перелому кісток носа, які за критерієм тривалості розладу здоров,я відповідають легким тілесним ушкодженням, що потягнули короткочасний розлад здоров,я (т.3 а.с.176-189).
Додатково допитаний у суді судово-медичний експерт ОСОБА_163 , суду повідомив, що перелом кісток носу у потерпілого не міг утворитися від удару відкритою долонею (ляпас як стверджує обвинувачений ОСОБА_164 ,) такі ушкодження могли виникнуть від одного концентрованого удару, найімовірніше удар кулаком.
З оглянутої виписки спеціального журналу обліку осіб, які звернулися до медичної установи з тілесними ушкодженнями кримінального характеру вбачається, що 20.09.14. о 01 годині 03 хвилини ОСОБА_14 , був побитий 20.09.14. приблизно 0 годин в ресторані - ОСОБА_165 , ОСОБА_166 множинні садна обличчя, ушиб верхньої губи (т.1 а.с.255).
Постановою старшого слідчого від 18.03.2015 року зазначені в постанові журнал обліку осіб, які звернулися до медичної установи з тілесними ушкодженнями кримінального характеру про звернення ОСОБА_14 , 20.09.2014 року визнано речовим доказом, який повернуто державному закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина №5 МОЗ України». Копію виписки з журналу про звернення ОСОБА_14 , залишено на зберігання в матеріалах справи (т.1 а.с.253).
Суд заслухав свідків ОСОБА_167 , та ОСОБА_168 , які у суді пояснили, що у вересні 2014 року, разом з ОСОБА_169 і ОСОБА_17 під,їхали на машині до ресторану де відпочивали, але більше нічого не пам,ятають із-за спливу часу, бійки не бачили, оскільки їх покази є фрагментарними та нелогічними, не відображаючими усю картину подій 20 вересня 2014 року, то суд не бере їх до уваги.
До показів свідка ОСОБА_170 , про те, що в вересні 2014 року у нього ніяких конфліктів з ОСОБА_56 біля ресторану не було, суд ставиться критично, оскільки ОСОБА_14 , суду пояснив, що дійсно ОСОБА_32 , до конфлікту з ОСОБА_33 , відштовхнув його рукою, яка заділа його по вуху, тілесних ушкоджень не було, претензій до ОСОБА_30 він не має. В лікарні із-за того що погано себе почував, переплутав імена і прізвища, вказав іншого брата ОСОБА_171 помилково. Претензій до ОСОБА_30 немає. У суду немає причин недовіряти словам потерпілого ОСОБА_14 , з приводу даної суперечки. Відмова свідка ОСОБА_30 у суді підтверджувати вказаний факт, суду зрозуміло, оскільки відповідно статті 63 Конституції України, особа може не свідчити проти себе.
В той же час оцінюючи досліджені у судовому засіданні покази свідків:
ОСОБА_172 про те, що у вересні-жовтні 2014 року він замінював чоловіка, працював охоронцем замість нього в ресторані м. Славутич. Прийшов до суду свідчити на прохання ОСОБА_27 , ніякої бійки між ОСОБА_33 , ОСОБА_173 та ОСОБА_56 не бачив. При цьому на додаткові питання свідок відповів, що хто стукав по кабінці не зрозуміло. Зустрічався з ОСОБА_33 , якому про все розповідав. Хачатрян ОСОБА_28 намагався з,ясувати який саме хлопець був у кабінці, але ОСОБА_174 не знав цієї особи. Він його лише описав. Їхав у таксі. Таксист розповів, що на вулиці біля ресторану відбувалась бійка, про учасників бійки ніхто не розповідав.
Крижанівського ОСОБА_175 , про те що у вересні 2014 року він з чоловіками відпочивав в ресторані «Славутичі». Зайшов в туалет до кабінки. По кабінці почав хтось бити, кажу: «заспокойтеся, зараз вийду». Вийшов з кабінки, побачив ОСОБА_55 який стояв вмивався, на його запитання, він його послав.
ОСОБА_176 , про те, що вночі восени 2014 року він працював в таксі, стояв на стоянці зі сторони «Люкса», бачив біля входу в ресторан конфлікт ОСОБА_17 з чоловіком, це тривало хвилин 5. У них там якісь проблеми, було багато людей, там хто-то почав погрожувати котом якимсь невідомим. Цей великий чоловік вдарив ОСОБА_17 в область голови, в ніс, в лоб. ОСОБА_17 впав на асфальт назад і вдарився головою. Безпутін піднявся і почав лізти до того великого чоловіка, а той його вдарив долонею правої руки по щоці. І потім він бачив, як хлопець більшого зросту вдарив ОСОБА_17 . Від першого удару він впав, вдарився головою. Потім чоловік вдарив його долонею і він впав в сторону. Потім до нього підійшов чоловік і він поїхав.
Суд дійшов до висновку, що вказані покази свідків в судовому засіданні не підтверджено належними доказами та їх показання спростовані показаннями потерпілого ОСОБА_14 , та свідками ОСОБА_88 , ОСОБА_177 , та іншими свідками, оскільки їх покази є нечіткими, не нелогічними, не містять точного опису обставин, мають фрагментарні свідчення, плутані пояснення, які між собою не узгоджуються, не відтворюють картину усіх подій які мали суттєве значення для кримінального провадження, а тому цілком обґрунтовано не враховуються судом як належні та достовірні докази не винуватості обвинувачених і не можуть судом прийняті як належні докази, оскільки статтею 93 КПК України передбачено порядок збирання доказів. Вказані свідки були заявлені для допиту у суді, хоча відповідно до ч.3 вказаної статті сторона захисту здійснює збирання доказів зокрема шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів. Ініціювання стороною захисту проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється, шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді. Показання вказаних свідків не можуть бути допущені як належний доказ, оскільки в порушення вимог ч.12 ст.290 КПК України ані на стадії досудового розслідування, ані на стадії судового розгляду відкриття цих свідків стороні обвинувачення не здійснювалось. Оскільки відповідно до частини 12 ст.290 КПК України якщо сторона кримінального провадження не здійснить відкриття матеріалів відповідно до положень цієї статті, суд не має права допустити відомості, що містяться в них як докази. Тому покази вказаних свідків судом визнається як недопустимі докази, оскільки одержані у порушення вимог частини 12 ст.290 КПК України.
До заяви захисту про те, що висновки №2 від 20.01.2014 року по епізоду 07.09.2013 року, та №1 від 12.01.2015 року по епізоду 20.09.2014року є неналежними та недопустимими, суд ставиться критично, оскільки суд вважає, що висновки експерта Славутицького відділення Київського обласного бюро СМ №2 від 20.01.2014 (по епізоду 07.09.2013року) та №1 від 12.01.2015 (по епізоду 20.09.2014 року) є належними та допустимими доказами, які в судовому засіданні вивчені і дослідженні. Доказів, того, що на час проведення вказані експертизи проведені не кваліфікованим експертом до суду не надано.
Висновком комісійної судово-медичної експертизи від 14.06.2016року у ОСОБА_14 , виключено окремі тілесні ушкодження, які були встановлені відповідно до висновків № 2 від 20.01.2014 та № 1 від 12.01.2015, проте як вбачається зі змісту вказаних експертиз, судово-медичним експертом ОСОБА_178 , експертизи проводились на підставі медичної документації, як і експертами КОБ СМЕ (,т.1 а.с.216-227). При аналізі медичної документації ОСОБА_14 , здійсненої комісійною експертизою, вбачається, що саме лікарі, які здійснювали лікування потерпілого, поставили йому діагнози щодо переломів коронкових частин зубів та вилично-орбітального комплексу. Разом з тим, з описової частини висновку комісійної експертизи вбачається, що в одній медичній карті ОСОБА_14 , лікар поставив діагноз перелом кісток носа, в іншій міститься запис про відсутність такого перелому. Саме тому експертами, у зв`язку з наявністю відповідних сумнівів, було залучено консультантів КОБ СМЕ, спеціалістів у відповідних сферах, які в подальшому і не підтвердили наявність переломів.
Заперечення обвинувачених своєї вини є недоведеними і суд вважає їх спрямованими на уникнення передбаченої законом відповідальності. Суд критично оцінює позицію обвинувачених щодо невизнання винуватості та їх показання про непричетність до злочинів за ч.2 ст.125 та ч.1 ст.126 КК України, оскільки їх показання спростовані показаннями потерпілого, свідків, дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а їх винуватість у злочинах доведена і сумніву не викликає. Таку позицію обвинувачених суд вважає способом, обраним ними для свого захисту з метою уникнути відповідальності за вчинений злочин.
Суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку приходить до висновку, що вищенаведені докази, які підтверджують провину обвинувачених ОСОБА_7 , та ОСОБА_6 , об`єктивно узгоджуються між собою, доповнюють один одного і не суперечать між собою і тому в суду не виникає ніяких сумнівів щодо їх достовірності для прийняття відповідного процесуального рішення - постановлення обвинувального вироку, який відповідно до вимог ст.370 КПК України повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Суд визнає допустимими докази які підтверджують провину ОСОБА_7 , та ОСОБА_6 , оскільки такі докази отримані в порядку, встановленому КПК України.
В той же час за вищенаведеними мотивами деякі докази судом визнані недопустимими, оскільки вони здобуті в порушення порядку встановленому КПК України.
Вислухавши показання обвинувачених, потерпілого, свідків, перевіривши надані матеріали досудового розслідування, врахувавши відомості про особу обвинувачених, суд дійшов висновку про достатність підстав для визнання обвинувачених, винуватими у вчиненні інкримінованих їм злочинів та призначення їм передбачених законом покарання.
Відповідальність за вчинені злочини обвинуваченим ОСОБА_12 , передбачена ч.2 ст.296 КК України та ч. 2 ст.125 КК України, за ознаками грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганстві), вчиненому групою осіб, та умисному завданні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, оскільки ці ознаки відповідають діям, які інкриміновані обвинуваченому, дана кваліфікація знайшла підтвердження в судовому засіданні і підтверджена доказами які судом вивчені в судовому засіданні.
Відповідальність за вчинені злочини обвинуваченим ОСОБА_6 , передбачена ч.2 ст.296 КК України та ч.1 ст.126 КК України, за ознаками грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю (хуліганстві), вчиненому групою осіб, та умисному завданні побоїв, які завдали потерпілому фізичного болю і не спричинили тілесних ушкоджень оскільки ці ознаки відповідають діям, які інкриміновані обвинуваченому, дана кваліфікація знайшла підтвердження в судовому засіданні і підтверджена доказами які судом вивчені в судовому засіданні.
Суд вважає, що дана кваліфікація знайшла підтвердження в судовому засіданні сукупністю доказів, зібраних по справі та перевірених у судовому засіданні у встановленому кримінально-процесуальним законом порядку. Суд розцінює покази обвинувачених, які не узгоджуються з іншими доказами, як прагнення пом,якшити та уникнути кримінальної відповідальності, оскільки їх доводи спростовуються вищезазначеними дослідженнями в ході судового розгляду доказами, які суд визнав належними, допустимими, достовірними в сукупності і відтворюють фактичні обставини провадження.
При призначенні покарання підсудним суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності, тяжкість вчинених злочинів, дані про особу підсудних.
Оцінивши фактичні дані, які містяться в показаннях обвинувачених, суд дійшов висновку про доведеність обвинувачення.
Призначаючи обвинуваченим покарання відповідно до загальних засад призначення покарання, передбачених ст.65 КК України, яке буде справедливим і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження нових кримінальних злочинів, суд враховує ступінь тяжкості кримінального злочинів, особу винних, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.
Так, обвинувачені вчинили злочини, що згідно ст.12 КК України відноситься до злочинів невеликої та середньої тяжкості.
За місцем проживання обвинувачені характеризуються позитивно, мають постійне місце проживання, працевлаштовані, ОСОБА_6 , за місцем роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря психіатра обвинувачені не перебувають, до адміністративної відповідальності не притягувались. В силу ст.89 КК України вважаються не судимими.
Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченим відповідно до ст.66 КК України, суд не вбачає.
Обставин, що обтяжує покарання обвинувачених, суд відповідно до положень ст. 67 КК України не вбачає.
Санкція ч.2 ст.296 КК України передбачає кримінальне покарання у виді обмеження волі до п,яти років або позбавлення волі до чотирьох років. Санкція ч.2 ст.125 КК України передбачає кримінальне покарання у вигляді штрафу, або громадських робіт, або виправних робіт, або арешту або обмеження волі. Санкція ч.1 ст.126 КК України передбачає кримінальне покарання у вигляді штрафу або громадських робіт або виправних робіт.
На підставі ст.70 ч.1-3 КК України при сукупності злочинів суд, призначивши покарання за кожний злочин окремо, визначає остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, або шляхом повного чи часткового складання призначених покарань. Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченим, суд враховує також сукупність всіх обставин вчинення кримінальних злочинів, дані про особу обвинувачених, думку потерпілого який наполягав на суворому покаранні, тому вважає призначити обвинуваченим покарання у виді обмеження волі. Саме таке покарання суд визнає як необхідне і достатнє для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів. Посилання захисника на те, що в даному випадку у суду є можливість виправдати, оскільки немає доказів їх вини є недоречним і безпідставним.
Питання з приводу речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України, а саме речові докази: журнал обліку осіб, які звернулися до медичної установи з тілесними ушкодженнями кримінального характеру, в якому зафіксовано звернення ОСОБА_14 20.09.2014 року залишити Державному закладу «Спеціалізована медико-санітарна частина № 5 МОЗ України», копію вказаного журналу відповідно до п.7 ч.9 ст.100 КПК України залишити у матеріалах кримінального провадження.
Підстав для обрання обвинуваченим запобіжного заходу до набрання вироком законної сили немає.
Керуючись ст.ст. 369-371,373-375 КПК України, суд, -
ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч.2 ст.296 КК України, та ч.2 ст.125 КК України і призначити покарання:
- за ч.2 ст.296 КК України 2 роки обмеження волі;
- за ч.2 ст.125 один рік обмеження волі.
На підставі ст.70 КК України ОСОБА_179 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання призначити у виді двох років обмеження волі.
ОСОБА_9 визнати винним у вчиненні кримінальних злочинів, передбачених ч.2 ст.296 КК України, та ч.1ст.126 КК України і призначити покарання:
- за ч.2 ст.296 КК України один рік обмеження волі;
- за ч.1 ст.126 КК України 200 годин громадських робіт.
На підставі ст.70 КК України ОСОБА_180 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання призначити у виді одного року обмеження волі.
Речові докази: - журнал обліку осіб, які звернулися до медичної установи з тілесними ушкодженнями кримінального характеру, в якому зафіксовано звернення ОСОБА_14 , 20.09.2014 року який передано в Державний заклад «Спеціалізована медико-санітарна частина № 5 МОЗ України залишити у останніх; копію вказаного журналу залишити у матеріалах кримінального провадження.
На вирок суду сторонами можуть бути подані апеляційні скарги до апеляційного суду Київської області через Славутицький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченим та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_181