Єдиний унікальний номер №243/2538/16-к
Номер провадження №1-кп/243/320/2016
В И Р О К
Іменем України
«07» квітня 2016 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1.01.11.1988 р. Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.140 ч.2 КК України (в ред. 1960 року) до 2 років виправних робіт з утриманням 20% в дохід держави;

2.09.02.1989 р. Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.30 КК України (в ред. 1960 року) до 16 місяців 9 днів позбавлення волі. Звільнено 18.06.1990 р. за відбуттям строку покарання;

3.22.06.1993 р. Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.141 ч.2, 229-6 ч.1, 42 КК України (в ред. 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнено 26.06.1996р. за відбуттям строку покарання;

4. 13.11.1997 р. Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області ст.140 ч.3, 145 ч.1, 42 КК України (в ред. 1960 року) до 7 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнено 30.01.2003 р. за відбуттям строку покарання;

5.19.02.2004 р. Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст.289 ч.2, 185 ч.3, 309 ч.1, 263 ч.1, 70 КК України до 5 років позбавлення волі. Звільнено 15.10.2008 р. за відбуттям строку покарання;

6.31.01.2012 р. Тернівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за ст. 15 ч.3, 186 ч.2, 75,76 КК України до 2 років позбавлення волі з випробувальним терміном на 2 роки;

7.26.09.2012 р. Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч.2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту. Постановою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 16.11.2012р. визначено порядок застосування покарання за вироком Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 31.01.2012 р. та Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 26.09.2012 р. на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків остаточно визначено покарання у виді 2 років 1 дня позбавлення волі. Звільнено 10.04.2015р. за відбуттям строку покарання,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, на шлях виправлення не став та знову вчинив злочин проти власності за наступних обставин.

29 лютого 2016 року близько 11 год. 00 хв. ОСОБА_5 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись на законних підставах за місцем мешкання у ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_3 , побачив у потерпілої ОСОБА_4 у кімнаті на дивані мобільний телефон марки «LG -Х145» білого кольору. Реалізуючи свій несподівано виниклий умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, в той же день, приблизно 11 год. 10 хв. ОСОБА_5 , усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, діючи умисно, таємно, повторно, з корисливих мотивів, викрав майно, яке належить ОСОБА_4 а саме: мобільний телефон марки «LG -Х145» в корпусі білого кольору, вартістю 1 559 грн. 25 коп. Після цього ОСОБА_5 з місця скоєння кримінального правопорушення зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій матеріальну шкоду на суму 1 559 грн. 25 коп.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою провину у висунутому обвинуваченні визнав повністю і пояснив, що вдень 29 лютого 2016 року він вживав спиртне зі своєю знайомою ОСОБА_4 за місцем її мешкання. Близько об 11 годині ОСОБА_6 заснула, і він, скориставшись цим, взяв в залі її новий мобільний телефон «LG -Х145» білого кольору та пішов додому. Приблизно через 30 хвилин ОСОБА_6 , яка мешкає неподалік від нього, прийшла в його квартиру з працівниками міліції, яким він одразу видав викрадений телефон. Розкаюється у вчиненому.

Показання ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Під час судового розгляду відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України судом було визнано недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорювалися. Перед встановленням такого порядку дослідження доказів, судом було з`ясовано, що сторони кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, а процесуальні наслідки встановлення такого порядку дослідження доказів, в частині обмеження права апеляційного оскарження вказаних обставин, їм роз`яснені та зрозумілі. У суду не виникло сумнівів у добровільності позицій сторін.

Висновок суду про винуватість обвинуваченого ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, ґрунтується на наступних доказах, досліджених у судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_4 в залі суду показала, що вдень, наприкінці лютого 2016 року вони вживали спирте з ОСОБА_7 . Після цього вона заснула, а прокинувшись одразу помітила пропажу телефону. З працівниками міліції вона прийшла до ОСОБА_8 , і він одразу повернув телефон. Ніяких претензій до обвинуваченого не має, просить взагалі його не карати.

З протоколу огляду місця події від 29 лютого 2016 року, з доданою фототаблицею, вбачається, що об`єктом огляду мобільний телефон «LG -Х145» білого кольору, який має ЕМЕІ А: НОМЕР_1 та ЕМЕІ В: НОМЕР_2 .

Згідно з даними висновку судової товарознавчої експертизи від 11 березня 2016 року виходячи з отриманої інформації шляхом вивчення цін за допомогою мережі Інтернет встановлено, що ринкова вартість майна, наданого на оцінку мобільного телефону марки LG -Х145 на дві сім карти станом на 29 лютого 2016 року становила 1 559 грн. 25 коп.

Сукупність наведених і оцінених судом доказів переконує в тому, що обвинувачений ОСОБА_5 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно і його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке віднесено до злочинів середньої тяжкості, особу винного, який є раніше неодноразово судимим за вчинення корисливих злочинів, останній раз в 2012 році засуджувався за вчинення повністю аналогічного кримінального правопорушення, вчинив злочин невдовзі після звільнення з місць позбавлення волі, що свідчить про небажання обвинуваченого стати на шлях виправлення; на обліку в спеціалізованих медичних установах не перебуває; за місцем мешкання характеризується посередньо. Також суд приймає до уваги позицію потерпілої в дійсному кримінальному провадженні, яка пояснила, що спричинена шкода їй повністю відшкодована, претензій матеріального характеру вона до обвинуваченого не має. Слід взяти до уваги, що обвинувачений провину визнав повністю, щиро розкаявся, попросив вибачення в потерпілої в залі суду.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире розкаяння у скоєному злочині, повне визнання своєї вини.

Обставиною, згідно з положеннями статті 67 КК України, що обтяжує покарання обвинуваченому, орган досудового розслідування визнав вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння. Суд до цих обставин також відносить рецидив злочинів, оскільки обвинувачений, вчинивши дійсний злочин маючи не погашені судимості за злочини не пов`язані із посяганням на власність.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

З урахуванням викладеного, враховуючи особу обвинуваченого, який є здоровим та працездатним, не досяг пенсійного віку, однак офіційно ніде не працює, раніше притягувався до кримінальної відповідальності і судом з врахуванням його особи, були застосовані покарання з випробувальним строком, у виді позбавлення волі, арешту, що передбачало, що особа зробить відповідні висновки та стане на шлях виправлення, змінить своє відношення до своїх вчинків та не буде порушувати Закон. Разом з тим, як вбачається із встановлених обставин, ОСОБА_5 не зробив відповідних висновків та знов став на шлях вчинення кримінального правопорушення. За таких обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливо досягнути шляхом призначенням йому покарання у виді обмеження волі, що передбачає обов`язкове залучення засудженого до праці, що буде відповідати особі обвинуваченого та тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, а також буде достатньою та необхідною мірою для його виправлення.

Цивільний позов в кримінальному провадженні не заявлений.

Судових витрат в кримінальному провадженні немає.

Запобіжний захід на стадії досудового розслідування до ОСОБА_5 не обирався, необхідності у його застосуванні у судовому провадженні не вбачається.

Питання про речові докази слід вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Визнати ОСОБА_5 винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання за цією статтею кримінального закону у виді обмеження волі строком на 2 (два) роки.

Речові докази в кримінальному провадженні: залучений постановою слідчого від 15.03.2016р. мобільний телефон «LG -Х145» білого кольору, переданий під розписку ОСОБА_4 залишити в її користуванні.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд, протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Вирок постановлено та підписано в нарадчій кімнаті в одному екземплярі.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду ОСОБА_1