Справа № 204/4461/16-к
Провадження № 1-кп/204/375/16
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 серпня 2016 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дніпрі матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного Реєстру досудових розслідувань за №0001398 від 27 квітня 2016, відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Миколаївка Широківського району Дніпропетровської області, громадянина України, який має середню освіту, офіційно не працюючого, одруженого, який має на утриманні доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 25.10.2006 Широківським районним судом Дніпропетровської області за ч.1 ст.186, ч.3 ст.186 КК України на підставі ч.1 ст.70 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 15.10.2008 з Павлоградської ВК Дніпропетровської області на підставі постанови Павлоградського міського суду Дніпропетровської області від 07.10.2008 умовно-достроково на невідбутий строк 1 рік 10 місяців 29 днів;
- 28.04.2009 Широківським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ст. 298 КК України на підставі ч.1 ст.70 КК України призначено покарання у вигляді 4 років позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано невідбутий строк покарання у вигляді 1 року позбавлення волі за вироком Широківського районного суду від 25.10.2006 та остаточно призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 27.02.2014 з Солонянської ВК Дніпропетровської області №21 по відбуванню строку покарання;
у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
26.04.2016 близько 22 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , знаходячись в третьому під`їзді будинку АДРЕСА_2 , побачив крісло колісне моделі «CHILD 1» (інвалідне крісло), що належить раніше йому не знайомій потерпілій ОСОБА_4 , при цьому у нього раптово виник злочинний умисел, спрямований на повторне таємне викрадення чужого майна, та він визначив вказане крісло як предмет свого злочинного посягання.
Далі ОСОБА_5 , знаходячись у вказаному місці та у вказаний час, реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони є таємними для оточуючих, повторно, шляхом вільного доступу, з корисливих спонукань та особистої зацікавленості, таємно викрав чуже майно, що належить ОСОБА_4 , а саме: крісло колісне моделі «CHILD 1» (інвалідне крісло), вартістю 12707 гривень. Після чого ОСОБА_5 з таємно викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник, отримавши можливість розпорядитись викраденим майном на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_4 збитки на суму 12707 гривень.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, підтвердив всі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, щиро каявся, попросив вибачення у потерпілої, просив суд не позбавляти його волі, зазначив, що він зробив для себе висновки, став на шлях виправлення, має дружину та малолітню доньку.
Потерпіла ОСОБА_4 підтвердила всі фактичні обставини, викладені в обвинувальному акті, зазначила що обвинувачений попросив в неї вибачення, яке вона прийняла, повідомила суду, що викрадена річ їй повернута, претензій морального та матеріального характеру до обвинуваченого вона не має. Не наполягала на суворому покаранні обвинуваченому.
У відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. В судовому засіданні встановлено, що викладені фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих фактичних обставин і у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, тому суд визнав недоцільним дослідження доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд вважає доведеним, що ОСОБА_5 своїми навмисними діями, що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст. 185 КК України.
При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує тяжкість скоєного злочину, особу обвинуваченого, позицію потерпілої, всі обставини справи.
Так обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин середньої тяжкості.
ОСОБА_5 неодноразово судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно характеристики, виданої за місцем мешкання, характеризується позитивно. Судом враховується той факт, що потерпіла не має до обвинуваченого претензій матеріального та морального характеру, обвинувачений просив у потерпілої вибачення, яка у судовому засіданні його вибачила, не наполягала на суворому покаранні.
У відповідності до ст.66 КК України у якості обставини, яка пом`якшуює покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття.
У відповідності до ст.67 КК України у якості обставини, яка обтяжує покарання обвинуваченому, суд враховує рецидив злочину.

На підставі викладеного, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_5 покарання в межах санкції частини статті у вигляді позбавлення волі. Саме таке покарання буде повністю відповідати ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, встановленим судом обставинам, що пом`якшують та обтяжують покарання останнього.
Разом з тим, суд враховує дані про особу обвинуваченого, той факт, що він щиро каявся, вибачився та його вибачення прийнято потерпілою, позицію потерпілої, яка не наполягала на суворому покаранні обвинуваченого,задовільну характеристику з місця мешкання, має дружину та має на утриманні малолітню доньку, та дійшов до висновку, що виправлення засудженого можливе без відбування покарання, та на підставі ст. 75 КК України обвинуваченого від призначеного покарання звільняє, якщо на протязі випробувального строку, ухваленого судом, він не вчинить нового злочину і виконає обов`язки, покладені на нього судом у відповідності до ст.76 КК України.
Згідно довідки Дніпропетровського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні складають 176,20 грн. та підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.
Речовий доказ, долучений до матеріалів кримінального провадження постановою від 11.05.2016, а саме: крісло колісне моделі «CHILD 1» (інвалідне крісло), яке відповідно до розписки про відповідальне зберігання від 11.05.2016, передане ОСОБА_4 на зберігання, вважати переданим за належністю.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання у відношенні ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 371, 374, ч.6 ст.376 КПК України, суд -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на строк 2 (два) роки, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язки, покладені на нього судом.
На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 повідомляти органи кримінально - виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання у відношенні ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін.
Згідно довідки Дніпропетровського Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, витрати на проведення експертизи в кримінальному провадженні складають 176 (сто сімдесят шість) грн. 20 коп. та підлягають стягненню з ОСОБА_5 на користь держави.
Речовий доказ, долучений до матеріалів кримінального провадження постановою від 10.02.2016, а саме: крісло колісне моделі «CHILD 1» (інвалідне крісло), яке відповідно до розписки про відповідальне зберігання від 24.06.2016, передане ОСОБА_4 на зберігання, вважати переданим за належністю.

Вирок може бути оскаржений обвинуваченим, прокурором, потерпілою до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1