В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.07.2016 Справа №607/5773/16-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі с/з ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду, в м. Тернополі кримінальне провадження № 0000253 від 02 травня 2016 року про обвинувачення:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Монастириська Монастириського району Тернопільської області, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, за участю сторін кримінального провадження: прокурора Тернопільської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 ,-

ВСТАНОВИВ:

В обвинуваченого ОСОБА_3 01 травня 2016 року о 20 год. 00 хв., який перебував в с. Плотича Тернопільського району Тернопільської області, виник злочинний намір направлений на таємне викрадення коня та возу, які знаходились на пасовищі в даному селі. Реалізуючи свій злочинний намір, 01 травня 2016 року о 20 год. 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи на громадському пасовищі по вул. Польовій в с. Плотича Тернопільського району Тернопільської області, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність та настання суспільно-небезпечних наслідків, а також те, що його дії є непомітними для сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, викрав коня вартістю 8160 гривень та віз вартістю 3000 гривень, які належать ОСОБА_5 . Із викраденим майном ОСОБА_6 з місця вчинення злочину втік, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілому ОСОБА_5 на загальну суму 11160 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

25 травня 2016 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 укладено угоду про примирення, згідно якої сторонами узгоджено покарання, яке повинен понести обвинувачений, а саме у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Розглядаючи в порядку ч.2 ст. 474 КПК України, питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Обвинувачений ОСОБА_3 , якому роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки невиконання угоди, дав згоду на призначення узгодженого покарання.

Відповідно до вимог ч.3 ст. 469 КПК України, угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у проваджені щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення. А також, відповідно до ч.5 ст. 469 КПК України, укладення угоди про примирення або визнання винуватості може ініціюватися в будь-який момент після повідомлення особі про підозру до виходу суду до нарадчої кімнати для ухвалення вироку.

Злочин (кримінальне правопорушення), у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3 передбачений ч.1 ст. 185 КК України та у вчиненні якого він визнав себе винуватим, згідно із вимогами ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, від якого потерпілим є ОСОБА_5 .

В статті 471 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про примирення. Надана суду угода про примирення від 25 травня 2016 року у вказаному провадженні відповідає вимогам кримінального процесуального законодавства.

Враховуючи вищевикладене, заслухавши думку обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_5 , які підтримують та просять затвердити угоду про примирення, думку прокурора, яка не заперечувала проти затвердження угоди, вивчивши обвинувальний акт, матеріали кримінального провадження, перевіривши угоду про примирення, яка відповідає вимогам ч.3 ст. 469, ст. 471 КПК України, з`ясувавши в обвинуваченого, що він розуміє викладені в ч. 5 ст. 474 КПК України обставини, зокрема, те, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують та має права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення, мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатись самостійно, допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, з`ясувавши у потерпілого, що він розуміє наслідки укладання угоди та переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне ухвалити у даному провадженні вирок відносно ОСОБА_3 , яким затвердити угоду про примирення від 25 травня 2016 року, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілим ОСОБА_5 , та визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, за викладених в угоді обставин, та з врахуванням пом`якшуючих обставин, а саме: визнання вини, щире каяття, активне сприяння злочину, відшкодування шкоди, призначити узгоджену сторонами міру покарання, яка відповідає загальним засадам призначення покарання, передбаченим ст. 65 КК України, у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 25 травня 2016 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0000253 від 02 травня 2016 року відносно ОСОБА_3 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий суддя ОСОБА_1