Дата документу 17.06.2016

Справа № 334/3566/16-к
Провадження № 1-кс/334/758/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
слідчого ОСОБА_4

розглянувши матеріали скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні №0003307 від 25.05.2016р., та скасування постанови слідчого про відмову у визнанні потерпілою, суд, -

В С Т А Н О В И В :

До Ленінського районного суду м. Запоріжжя надійшла скарга ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого Дніпровського відділу поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0003307 від 25.05.2016р. та скасування постанови про відмову у визнанні потерпілою.

В своїй сказі ОСОБА_5 зазначила, що 10.05.2016р. до Дніпровського відділу поліції ГУНП в Запорізькій області у відповідності до ст. 214 КПК України, вона подала заяву, щодо вчинення ОСОБА_6 відносно неї злочину за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.384 ч.1 КК України, де за її заявою було відкрите кримінальне провадження №0003307 від 25.05.2016р.

Підставою подачі зазначеної заяви було те, що ОСОБА_6 надає органу досудового розслідування завідомо неправдиві свідчення, що зафіксовані в заявах та протоколах допиту під час проведення досудового слідства по кримінальному провадженню №0001621 від 03.03.2015р. за ч.1 ст. 185 КК України, в яких вона вказує, що скаржниця вчинила крадіжку грошових коштів з її банківської картки, хоча це не відповідає дійсності та вона її оговорює.

За версією досудового розслідування 03.03.2016р. приблизно о 14год., знаходячись біля ресторану «Мак Дональдс», який розташований за адресою пр.Соборний, буд. 218а, шляхом вільного доступу, з сумки ОСОБА_6 вона викрала платіжну картку АТ «Ощадбанк» № НОМЕР_1 та приблизно о 15год. з банкомату АКБ «ІндустріалБанк» НОМЕР_2 , який розташований у магазині №45 «Авангард» за адресою вул. Лізи Чайкіної 60а, з використанням банківської платіжної картки № НОМЕР_1 , провела операцію по отриманню грошових коштів в сумі 400грн., чим завдала ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 416грн., з яких 16грн. складає комісія банку.

ОСОБА_6 стверджувала на досудовому слідстві, що 03.03.16р. вона разом зі скаржницею вийшла з ресторану «МакДональдс» та поїхала додому, а коли виходила на зупинці автотранспорту вул. Ладозька отримана на телефон СМС повідомлення, що з її банківської картки була здійснена безуспішна спроба зняти грошові кошти в сумі 500грн. та вона зрозуміла, що її банківську картку викрадено.

Однак ці покази не відповідають дійсності, оскільки після того, як вони пообідали разом у ресторані поїхали разом до Заводського району, де в банкомату по вул. Л.Чайкіної скаржниця зняла з банківської картки ОСОБА_6 грошові кошти та одразу передала їй.

Оскільки скаржниця разом з ОСОБА_6 навчаються в одному університеті, та на теперішній час, за місцем їх навчання всім відомо про відкриття проти неї кримінального провадження за ч.1 ст.185 КК України, хоча зазначеного злочину вона не вчиняла, вона несе певні приниження, а тому просить визнати дії слідчого ОСОБА_4 про відмову в задоволенні її клопотання про визнання потерпілою незаконною, скасувати постанову слідчого від 01.2016р. та визнати її потерпілою у кримінальному провадженні № 0003307 від 25.05.2016р.

У судове засідання скаржниця ОСОБА_5 не з`явилась, поважних причин своєї неявки суду не повідомила, про час розгляду справи повідомлялась своєчасно, про що свідчить власноручний підпис в рекомендованому повідомленні.

Суд вважає можливим розглянути скаргу в її відсутності на підставі наявних у справі матеріалів.

Розглянувши матеріали витребуваної справи, вислухавши пояснення слідчого ОСОБА_4 , думку прокурора, який вважає скаргу необґрунтованою, та такою, що не підлягає задоволенню, суд, вважає, що скарга ОСОБА_5 задоволенню не підлягає з наступних підстав:

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначений та регламентований главою 26 КПК України.

Частиною 1 ст. 303 КПК України, передбачено, які рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора підлягають оскарженню під час досудового провадження. Встановлений ч.1 ст.303 КПК України, перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування є вичерпним та не передбачає процедуру визнання незаконними дій слідчих по проведенню досудового розслідування по кримінальному провадженню.

Статтею 304 КПК України, передбачено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч.1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

У судовому засіданні було встановлено та підтверджено матеріалами кримінального провадження, що

у слідчому відділі Дніпровського відділу ГУНП в Запорізькій області знаходиться кримінальне провадження №0003307 від 25.05.2016р. за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст. 384 ч.1 КК України.

24.05.2016р. під час досудового розслідування надійшла заява від ОСОБА_5 про те, що у кримінальному провадженні №0001621 від 03.03.2016р. потерпіла ОСОБА_6 надала завідомо неправдиві показання.

24.05.2016р. зазначене повідомлення було зареєстровано в журналі ЄО №11572 а потім в ЄРДР №0003307 від 25.05.2016р.

Відповідно до ст. 55 КПК України, потерпілим у кримінальному провадженні може бути фізична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної, фізичної або майнової шкоди, а також юридична особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової шкоди.

Поняття видів шкоди, що можуть бути завдані потерпілому, визначається з урахуванням положень для визнання особи потерпілим необхідно виходити із того, що шкода має бути безпосередньо спричинена особі кримінальним правопорушенням. Також необхідно враховувати, що факт заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням може бути остаточно встановлений лише обвинувальним вироком суду. Таким чином, на момент визнання особи потерпілим необхідно виходити із презумпції заподіяння шкоди кримінальним правопорушенням, враховуючи достатні дані про такий факт.

При цьому для визнання особи потерпілим достатньо спричинення особі якогось одного із перелічених видів шкоди, хоча кримінальне правопорушення, як правило, спричиняє кілька видів шкоди.

Потерпілим може бути особа, якій моральна шкода завдана як представнику юридичної особи чи певної частки суспільства.

Скаржниця ОСОБА_5 не довела нанесення їй моральної шкоди та значимість її спричинення.

Оскільки у слідчого ОСОБА_4 не було достатніх доказів, які б могли підтвердити факт отримання моральної, фізичної або майнової шкоди ОСОБА_5 внаслідок надання показів ОСОБА_6 їй правомірно було відмовлено в задоволенні її клопотанні про визнанні потерпілою.

Будь які докази, які б спростовували пояснення слідчого ОСОБА_4 та досліджені матеріали кримінального провадження скаржником не надані та судом не добуто. Крім того ст.384 КК України, знаходиться у розділі 18, Злочини проти правосуддя, об`єктом злочину є правосуддя у частині забезпечення процесуального порядку отримання доказів у кримінальній справ, склад злочину є формальним, має спеціальний суб`єкт.

Таким чином, підстав для задоволення скарги та скасування постанови слідчого суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303, 304,306,307 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого Дніпровського відділу поліції Головного управління національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні №0003307 від 25.05.2016р., та скасуванні постанови слідчого Крилової від 01.06.2016р. про відмову в визнанні потерпілою - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1