Справа № 206/3640/16-к
1-кс/206/231/16
УХВАЛА
24 червня 2016 року слідчий суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро клопотання старшого слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кіровобад, Азербайджан, вірменин, громадянин України, маючий середньотехнічну освіту, не працюючий, розлучений, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимий у жовтні 2013 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 190 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки, звільнився 25.09.2015 року по відбуттю покарання.
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
слідчого ОСОБА_3
в с т а н о в и в:
24 червня 2016 року слідчий СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулася до суду із цим клопотанням.
Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 15.06.2016 приблизно о 02.30 годин, знаходячись поблизу магазину «АТБ-Маркет», розташованого по вул. Романовського, 78 в м. Дніпро, ОСОБА_4 позичив грошові кошти в сумі 400 гривень своєму знайомому ОСОБА_6 . В подальшому, 18.06.2016 приблизно о 11.00 годині ОСОБА_4 прибув за місцем мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_3 , з метою отримання вказаного боргу. Підійшовши до хвіртки зазначеного домоволодіння, ОСОБА_4 побачив вітчима ОСОБА_6 - ОСОБА_7 , який вийшов йому назустріч та провів його в двір домоволодіння. Після чого останній покликав матір ОСОБА_6 - ОСОБА_8 та пішов у гараж, розташований на території домоволодіння. ОСОБА_4 пройшов на веранду будинку даного домоволодіння, де на порозі побачив раніше знайому ОСОБА_8 та між ними відбулася розмова, в ході якої ОСОБА_4 повідомив останній, що її син заборгував йому 400 гривень та не повернув до того часу, на що ОСОБА_8 повідомила йому, що син за місцем мешкання відсутній, а грошові кошти (борг) замість нього вона повертати не буде. Під час зазначеної розмови, ОСОБА_4 побачив на шиї ОСОБА_8 золотий ланцюг з хрестиком. В цей момент у нього раптово виник злочинний умисел, направлений на власне незаконне збагачення, за рахунок відкритого викрадення майна, належного ОСОБА_8 , поєднаного з проникненням у житло. Реалізуючи свій злочинний умисел, в цей же день та час, ОСОБА_4 , самовільно, без дозволу господарки ОСОБА_8 , через незачинені двері переступив поріг будинку АДРЕСА_3 , тим самим протиправно проник у даний будинок (житло), та знаходячись у безпосередній близькості з потерпілою ОСОБА_8 , на відстані витягнутої руки, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, шляхом ривка лівою рукою зірвав з шиї потерпілої ОСОБА_8 золотий ланцюг 585 проби із золотим хрестиком 585 проби загальною вагою 13,89 грам, загальною вартістю 12 000 гривень, тим самим відкрито заволодівши ними. Після чого ОСОБА_4 з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, у подальшому розпорядившись ним на власний розсуд.
Таким чином, умисними злочинними діями ОСОБА_4 , потерпілій ОСОБА_8 завдано матеріальну шкоду у розмірі 12 000 гривень.

Дії ОСОБА_4 кваліфіковані слідчим за ч. 3 ст. 186 КК України відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно, поєднане з проникненням у житло.

Вина ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними в кримінальному провадженні доказами, а також іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності:

-протоколами оглядів місця події та предметів;

-показаннями потерпілої ОСОБА_8 ;

-показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ;

-договором специфікацією.

Клопотання слідчого погодженого із прокурором Дніпропетровської місцевої прокуратури № 1 Дніпропетровської області, оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України.
Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання та прохав його задовольнити і обрати відносно ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, оскільки підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який відповідно до ч. 3 ст. 186 КК України, передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років, знаходячись на волі може перешкоджати встановленню істини по справі, незаконно впливати на потерпілу, свідків, крім того, знаючи про покарання за вчинений ним злочин, може сховатися від органу слідства, прокуратури та суду, а також перешкоджати виконанню процесуальних рішень іншим чином.

Підозрюваний ОСОБА_4 в судовому засідання пояснив, що він визнає свою вину у вчинені інкримінованого йому правопорушення, переховуватися від органів досудового розслідування, а також впливати на потерпілих та свідків не збирається. Зазаначив, що має чотирьох дітей, які мешкають окремо, але їм допомогає. В будинок не заходив, а заходив лише на подвір`я, куди його впустили господарі. Просив обрати йому більш м`який запобіжний захід.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання і пояснив, що більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належну поведінку підозрюваного та виконання обов`язків згідно КПК України, оскільки домашній арешт є занадто м`яким. При цьому підтримав клопотання і просив його задовольнити.
Вислухавши доводи прокурора та захисника, пояснення підозрюваного, дослідивши подані матеріали, слідчий суддя приходить до висновку, що в задоволенні клопотання слід відмовити з наступних підстав.
Встановлено, що 19.06.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості за ч. 2 ст. 186 КК України, кримінальне провадження № 0000759.
24.06.2016 року о 10 год. 00 хв. ОСОБА_4 в порядку ст.ст. 276-279 Кримінального процесуального кодексу України було письмово повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.
Копію клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою із доданими матеріалами було вручено ОСОБА_4 24.06.2016 року об 11год. 00 хв.
ОСОБА_4 затриманий не був.
Відповідно до ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Як встановлено судом, ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України віднесено до категорії тяжких, що дає підстави суду вважати, що існують ризики того, що знаючи про можливість суворого покарання підозрюваний може спробувати переховатися від органів досудового розслідування та суду.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
У відповідності до ст.176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою.
В обґрунтування свого клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою прокурор посилаються на те, що підозрюваний ОСОБА_4 знаходячись на волі може перешкоджати встановленню істини по справі, незаконно впливати на потерпілу, свідків, крім того, знаючи про покарання за вчинений ним злочин, може сховатися від органу слідства, прокуратури та суду, а також перешкоджати виконанню процесуальних рішень іншим чином.

Враховуючи викладені обставини, суд не знаходить підстав для обрання підозрюваному найбільш суворого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи відомості про особу підозрюваного, який раніше притягався до кримінальної відповідальності, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним, його репутацію та майновий стан, наявність у підозрюваного постійного місця проживання, суд вважає за необхідне застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ч.5 ст.194 КПК України.
Такий запобіжний захід, на думку слідчого судді, зможе забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-184, 193-194, 196, 205, 369-372, 376 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання старшого слідчого СВ Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - відмовити.
Застосувати стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , строком до 24 серпня 2016 року.
Заборонити ОСОБА_4 залишати своє житло в період часу з 20.00 години до 07.00 години.
Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки строком на 2 місяці:
1) прибувати до слідчого, прокурора або суду за першим викликом для проведення процесуальних дій;
2) не відлучатися із м. Дніпро без дозволу слідчого, прокурора або суду;
3) утриматися від спілкування із потерпілою ОСОБА_8 та свідками;
Роз`яснити ОСОБА_4 , що у разі невиконання покладених на нього цією ухвалою обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розміру мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області.

Слідчий суддя ОСОБА_1