Провадження №1-кп/761/1051/2016
В И Р О К
Іменем України
05 жовтня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 120 151 001 000 026 32, у якому

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, громадянин України, українець, у шлюбі не перебуває, має середню спеціальну освіту, не працює, зареєстрований та фактично мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше не засуджувався,
обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України,

у с т а н о в и в :
Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив злочин проти здоров`я особи за таких обставин.

ОСОБА_5 07.03.2015 приблизно о 14.00 год. перебував в одній з кімнат власної квартири за адресою АДРЕСА_1 . У цей час між ним та його сестрою ОСОБА_6 виник словесний конфлікт, під час якого обвинувачений почав висловлювати на адресу ОСОБА_6 погрози застосування фізичної сили. Потерпілий ОСОБА_4 , прагнучи заступитися за свою матір, вступив у цей конфлікт, який у подальшому переріс у бійку між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Під час вказаного конфлікту обвинувачений руками завдав потерпілому низку ударів в область правої брови та в область носу, у подальшому ОСОБА_5 наніс декілька ударів ногами в область голови ОСОБА_4 .

У результаті вказаних дій потерпілому ОСОБА_4 спричинені синці на повіках правого ока та на повіці лівого ока, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, а також забійна рана в правій надбрівній ділянці, яка є легким тілесним ушкодженням, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Будучи допитаним у судовому засіданні, обвинувачений свою вину визнав та пояснив, що за вказаних у даному вироку обставинах між ним та його рідною сестрою ОСОБА_6 виник словесний конфлікт на побутовому ґрунті. Будучи обуреним образливими висловлюваннями та жестами сестри на його адресу, він не зміг стриматися та у відповідь відштовхнув сестру. Через короткий проміжок часу у конфлікт втрутився його племінник - син ОСОБА_6 ОСОБА_4 , який також почав ображати обвинуваченого, потім вдарив його. Після цього ОСОБА_5 був вимушений завдати декілька ударів ОСОБА_4 у відповідь на дії останнього. Заперечував, що завдавав потерпілому удари ногами. У скоєному розкаявся, переконував суд, що зробив з цих подій висновки, вважає, що конфлікти мають вирішуватися у цивілізований спосіб.

Показання обвинуваченого підтверджуються протоколом слідчого експерименту від 14.06.2016, яким зафіксовані зазначені ОСОБА_5 обставини його бійки з ОСОБА_4 .

Допитаний судом потерпілий ОСОБА_4 показав, що, почувши голос матері та звуки конфлікту, він підійшов до обвинуваченого та один раз ударив ОСОБА_5 , у відповідь той вдарив його кулаком у скроню, потім завдав йому ще декілька ударів у поперек. Враховуючи, що такі конфлікти відбуваються систематично, потерпілий просив застосувати до обвинуваченого суворе покарання.

Свої показання потерпілий підтвердив під час проведення з ним 11.05.2016 слідчого експерименту, у ході якого він продемонстрував характер та послідовність дій обвинуваченого.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що 07.03.2015 між нею та ОСОБА_5 виникла сварка, під час якої обвинувачений застосував до неї фізичну силу, відштовхнувши її. На захист став її син ОСОБА_4 , однак ОСОБА_5 завдав йому сильного удару кулаком в область брови, а потім ще декілька ударів в обличчя. Після того, як потерпілий впав на підлогу, обвинувачений продовжив бити його ногами. На цей галас вибіг її чоловік ОСОБА_7 , якого ОСОБА_5 також вдарив.

Свідок ОСОБА_7 підтвердив показання потерпілого ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_6 , пояснивши, що очевидцем бійки був не з самого початку конфлікут, коли він вийшов з кімнати, то побачив, що потерпілий вже сидів на підлозі, а обвинувачений бив його ногами по голові та спині. Він намагався зупинити ОСОБА_5 , однак останній з силою відштовхнув його. Подальших подій свідок не пам`ятає.

Вина обвинуваченого підтверджується не лише показаннями потерпілого та свідків, а також сукупністю інших, досліджених судом доказів.

Зокрема, відповідно до протоколу від 07.03.2015 потерпілий ОСОБА_4 у вказаний день звернувся до Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві з заявою про вчинення ОСОБА_5 щодо заявника протиправних дій.

Згідно з висновком експерта Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи ОСОБА_8 від 10.03.2015 № 694 у потерпілого ОСОБА_4 виявлені забійна рана в правій надбрівній ділянці; синці на повіках правого ока, на верхній повіці лівого ока. Вказані ушкодження спричинені тупим предметом, могли утворитись 07.03.2015. Синці відноситься до легких тілесних ушкоджень, забійна рана є легким тілесним ушкодженням, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.

Вина ОСОБА_5 також підтверджується протоколами слідчих експериментів, проведених з обвинуваченим та потерпілим.

Дії обвинуваченого за ч.2 ст.125 КК України органом досудового розслідування кваліфіковані правильно, оскільки ОСОБА_5 спричинив потерпілому умисне легке тілесне ушкодження, що потягло короткочасний розлад здоров`я.

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_5 на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий.

Обставини, які відповідно до ст.66, 67 КК України пом`якшують або обтяжують покарання, судом не встановлені.

При призначенні покарання суд у відповідності з ст.65 КК України враховує обставини скоєння злочину, характер та ступінь його суспільної небезпеки.

За сукупністю обставин вчинення злочину, його ступеню тяжкості, з врахуванням даних про особу обвинуваченого, суд вважає, що покарання у виді обмеження волі зможе вплинути на обвинуваченого та здатне виправити його поведінку, а також дозволить запобігти вчиненню ним нових злочинів.

Враховуючи конкретні обставини вчинення злочину, критичне ставлення обвинуваченого до вчиненого, що частково знижує ступінь суспільної небезпеки винного, суд дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та вважає за можливе відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, поклавши на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Процесуальні витрати не понесені. Речові докази відсутні.

До обвинуваченого застосований запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

На підставі викладеного, керуючись ст. 61, 65, 75 КК України, ст. 373, 374 КПК України, суд

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього відповідно до ст. 76 КК України обов`язки - не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчий інспекції.
До набрання вироком законної сили продовжити дію застосованого до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, поклавши на нього обов`язок не відлучатися з м. Києва без дозволу суду, повідомляти суд про зміну місця проживання.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1