провадження 1-кп/389/122/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2016 року Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду міста Знам`янка кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000508 від 14 березня 2016 року, стосовно неповнолітнього

ОСОБА_3 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Знам`янка Кіровоградської області, громадянина України, освіта 9 класів, не навчається, не працює, інвалід дитинства, місце проживання АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

за участю: прокурора Знам`янської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 , неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 , законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , представника Знам`янського ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_8 , представника сектору з питань опіки та піклування служби у справах дітей Знам`янської райдержадміністрації ОСОБА_9 , -

В С Т А Н О В И В :

Неповнолітній ОСОБА_3 скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, за наступних обставин.

12 березня 2016 року, приблизно о 16.00 годині, неповнолітній ОСОБА_3 знаходився на території домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , де у нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, а саме крадіжку, належного ОСОБА_5 , майна, розташованого по АДРЕСА_1 .

З метою реалізації вказаного умислу, ОСОБА_3 вступив у злочинний зговір з малолітнім ОСОБА_10 , матеріали відносно якого виділені в окреме провадження, підчас якого у вказаної особи також виник умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, а саме крадіжку, належного ОСОБА_5 , майна, розташованого АДРЕСА_1 .

Цього ж дня, приблизно о 21.00 годині, ОСОБА_3 , спільно з ОСОБА_10 , діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, в цілях власної наживи, скориставшись тим, що їх злочинні дії не помічені сторонніми особами, шляхом вільного доступу, через незачинену хвіртку, проникли на територію вищевказаного домоволодіння. Перебуваючи на території двору ОСОБА_3 , спільно з ОСОБА_10 , таємно викрали належні ОСОБА_5 : металеву драбину, довжиною 170 см., вартістю 180 грн., металеву драбину, довжиною 200 см., вартістю 210 грн., металеву рейсу, довжиною 40 см., вартістю 75 грн. 40 коп., емальовану миску, об`ємом 10 л., вартістю 55 грн., після чого ОСОБА_3 , спільно з ОСОБА_10 , з місця вчинення злочину зникли, викраденим розпорядились на власний розсуд, чим спричинили ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 520 грн. 40 коп.

Допитаний під час судового розгляду неповнолітній обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України визнав повністю і надав суду показання відповідно до яких, в середині березня місяця 2016 року, точної дати не пам`ятає, він перебував у гостях у свого товариша ОСОБА_11 , якого чекав, щоб разом погуляти.

Коли ОСОБА_12 звільнився, вони вдвох, проходячи по вулиці Центральній в селі Мошорине, побачили потерпілу ОСОБА_13 , якій запропонували допомогу по господарству, на що остання їм відмовила, після чого вони пішли до бабусі ОСОБА_12 . Коли вони перебували в гостях у останньої, до них підійшов дядько ОСОБА_14 , якому вони розповіли про те, що пропонували допомогу ОСОБА_13 , однак та їм відмовила, після чого ОСОБА_15 запропонував їм скоїти крадіжку будь-якого майна у ОСОБА_13 , викрадене принести до нього, ОСОБА_15 , до дому, на що він та ОСОБА_12 погодилися.

Цього-ж дня, у вечірній час, зі сторони городу вони проникли на території подвір`я ОСОБА_13 , звідки, за два рази, викрали металеву рейсу, дві драбини та металеву миску, все викрадене віднесли до подвір`я ОСОБА_15 , який сховав викрадені речі у себе в погребі.

На слідуючий день, він, обвинувачений, прийшов до ОСОБА_15 і, разом з останнім, викрадені у ОСОБА_13 речі відвезли на пункт прийому металобрухту, здали металеві вироби, за що він отримав приблизно 60 грн., з цієї суми грошей 22 грн. Марущук взяв собі, а залишок грошей, він, ОСОБА_16 , приніс до себе до дому, де і зберігав, про скоєну ним крадіжку він нікому не повідомляв.

В скоєному щиро розкаюється.

Крім повного визнання своєї вини в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, вина неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні вищевказаного кримінального правопорушення встановлена судом і підтверджується показами потерпілої, а також дослідженими матеріалами кримінального провадження.

Потерпіла ОСОБА_5 надала суду показання про те, що в середині березня місяця 2016 року, точної дати не пам`ятає, вони прокинулася, вийшла на подвір`я і виявила крадіжку рейси, двох драбин та металевої миски, після чого вона почала з`ясовувати, де її викрадені речі і дізналася, що ОСОБА_15 , житель села Мошоринге, зберігав вищевикрадене в неї майно у себе дома, а вже через декілька днів, викрадені речі їй повернули.

Вина обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України підтверджується також дослідженими матеріалами кримінального провадження, а саме : витягом з кримінального провадження №0000508 (а.с.1), протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, прийнятого 14 березня 2016 року від ОСОБА_5 (а.с.7), протоколами огляду місця події від 14 березня 2016 року (а.с.9, 11-13, 15-16), протоколом огляду предметів від 14 березня 2016 року (а.с.17), довідкою товарознавчого дослідження №469 від 19 березня 2016 року (а.с.23), повідомлення про підозру від 22 березня 2016 року відносно ОСОБА_3 (а.с.44-45), протоколом проведення слідчого експерименту від 23 березня 2016 року (а.с.47-50), протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімком (а.с.58-59).

За таких обставин суд вважає вину неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_3 доведеною, а його дії правильно кваліфіковані за ч.3 ст.185 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище.

При призначенні покарання неповнолітньому обвинуваченому ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, яке закон класифікує як тяжкий злочин, особу неповнолітнього ОСОБА_3 , що він не судимий, характеризується за місцем проживання та навчання позитивно.

До обставин, які пом`якшують покарання неповнолітнього ОСОБА_3 , суд відносить визнання своєї вини, щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім.

До обставин, які обтяжують покарання неповнолітнього ОСОБА_3 , суд відносить вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та з використанням малолітньої особи.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх», позбавлення волі на певний строк є найсуворішим покаранням, що може бути призначене, особам, яким на момент вчинення злочину не виповнилось 18 років. Це покарання має застосовуватись до таких осіб тільки тоді, коли у суду є переконання, що застосування більш м`якого покарання не сприятиме виправленню засудженого.

Враховуючи ступінь тяжкості скоєного неповнолітнім ОСОБА_3 , особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують та обтяжують його покарання, висновок представника сектору з питань опіки та піклування служби у справах дітей Знам`янської райдержадміністрації, суд вважає, що виправлення ОСОБА_3 можливе без ізоляції його від суспільства, застосувавши до останнього положення ст.ст.75,104 КК України, що на думку суду, з урахуванням наведених обставин справи та особи ОСОБА_3 , саме таке покарання є необхідним та достатнім для виправлення останнього та попередження скоєння нових кримінальних правопорушень зі сторони обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні кримінального проавопорушеня, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На піставі ст.ст.75,104 КК України, ОСОБА_3 звільнити від відбуття призначеного покарання з іспитовим строком на 1(один) рік.

Відповідно до ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_3 , на період іспитового строку, наступні обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: металеву драбину, довжиною 170 см., металеву драбину, довжиною 200 см., металеву рейсу, довжиною 40 см., емальовану миску, об`ємом 10 л., які передані на зберігання потерпілій ОСОБА_5 залишити на зберіганні у останньої.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подачі апеляційної скарги через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду ОСОБА_1