н/п 1-кс/766/6224/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.10.2016 року слідчий суддя Херсонського міського суду Херсонської області ОСОБА_1 , за участю: секретаря ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3 , розглянувши клопотання слідчого СВ Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором Херсонської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про арешт майна,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся з даним клопотанням, у якому просить: накласти арешт на об`єкт рухомості: грошові кошти в розмірі 10100 грн., які в присутності понятих було упаковано в прозорий файл- пакет та опечатано згідно протоколу обшуку від 11.10.2016 року.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання, просив його задовольнити.

Вивчивши матеріали клопотання, заслухавши прокурора, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Херсонського ВП ГУ Національної поліції в Херсонській області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000162 від 15.09.2016 з попередньою правовою кваліфікацією передбачено ч. 3 ст. 368 КК України.

15.09.2016 до Херсонської місцевої прокуратури надійшла заява від ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо протиправних корупційних дій посадових осіб Головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів у Херсонській області.

У ході допиту свідка ОСОБА_5 , останній зазначив, що посадові особи Головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів у Херсонській області, а саме ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в період часу з вересня по жовтень 2016 року вимагають неправомірну вигоду за безперешкодну видачу карантинних сертифікатів. Частину грошових коштів свідок ОСОБА_5 у рамках контролю за вчиненням злочину передав зазначеним вище посадовим особам.

Таким чином, у ході досудового розслідування, встановлено, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на підставі наказу Головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів у Херсонській області, перебуваючи на посаді головного спеціаліста - державного фітосанітарного інспектора Головного управління Державної служби України з питань безпечності харчових продуктів та захисту споживачів у Херсонській області, будучи службовою особою, наділеною організаційно-розпорядчими функціями, на якого відповідно до посадової інструкції покладено обов`язки щодо здійснення охорони території України від занесення регульованих шкідливих організмів; здійснення державного фітосанітарного контролю рослин, продуктів рослинного походження та інших об`єктів регулювання, що переміщуються територією України, через державний кордон України та карантинні зони; видання фітосанітарних сертифікатів, фітосанітарних сертифікатів на реекспорт та карантинні сертифікати на рослини, продукти рослинного походження та інші об`єкти регулювання; здійснення державного фітосанітарного контролю за дотриманням карантинного режиму і проведенням заходів із карантину рослин при вирощуванні, заготівлі, вивезенні, транспортуванні, зберіганні, переробці, реалізації та використанні об`єктів регулювання, в період часу з вересня по жовтень 2016 року в денний час доби, виконуючи свої службові обов`язки по видачі карантинних сертифікатів, всупереч інтересам служби, повідомив ОСОБА_5 про необхідність передачі йому грошових коштів за безперешкодну та швидку видачу сертифікатів без складання актів огляду транспортних засобів та відібрання зразків під карантинних об`єктів.

Реалізовуючи свій злочинний намір ОСОБА_9 в порушення вимог п.п. 4.8, 4.21 Наказу №414 від 23.08.2005 «Про затвердження фітосанітарних правил ввезення з-за кордону, перевезення в межах країни, транзиту, експорту, порядку переробки та реалізації під карантинних матеріалів», п. 15 Порядку проведення огляду, обстеження, аналізу, фумігації (знезараження) та інспектування (оформлення фітосанітарного та карантинного сертифікатів) об`єктів регулювання у сфері карантину рослин затвердженого постановою Кабінету міністрів України від 12.05.2007 № 705, переслідуючи прямий умисел спрямований на особисте збагачення, шляхом вимагання з погрозою вчинення дій щодо затягування процесу оформлення карантинних сертифікатів, а також створенні умов, за яких ОСОБА_5 , представник ТОВ «Торговий дім «Зоря плюс», вимушений передати неправомірну вигоду з метою запобігання шкідливих наслідків для здійснення підприємницької діяльності, вимагає від останнього неправомірну вигоду у сумі 800 гривень, яку ОСОБА_5 повинен передати 10.10.2016.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , фактично проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, а саме: будинок АДРЕСА_1 зі складовими (гараж, сарай, туалет, душ) належить ОСОБА_10 на підставі рішення про державні реєстрації прав та обтяжень №13773577 від 14.06.2014.

В ході проведення досудового розслідування було отримано ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 11.10.2016 року за якою було проведено обшук в приміщенні вищевказаного приміщення, в ході якого було виявлено та вилучено грошові кошти в розмірі 10100 гривень, які в присутності понятих було упаковано в прозорий файл пакет та опечатано.

В порядку ст.208 КПК 11.10.2016 України ОСОБА_7 було затримано.

Ч. 5 ст. 237 КПК України при проведені огляду дозволяється вилучення лише речей і документів, які мають значення для кримінального провадження та речей вилучених з обігу.

Ч. 7 ст. 237 КПК України вилучені речі та документи, що не відносяться до предметів, які вилучені з обігу, вважаються тимчасово вилученим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України тимчасово вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного або осіб, у володінні яких перебуває вилучене майно, можливості володіти, користуватися та розпоряджатися майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Відповідно до ч.1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 цього Кодексі, тобто якщо вони зберегли на собі сліди учинення кримінального правопорушення та були предметом та набуті в результаті його вчинення.

Слідчий суддя, суд накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення. Ці ознаки відповідають ознакам речових доказів, якими, відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК, є матеріальні об`єкти, що були знаряддям учинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності й інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом. Метою арешту речових доказів є забезпечення їх збереження у незмінному стані, уникнення їх реалізації, втрати, знищення.

Таким чином слідчим суддею не встановлено підстав для арешту зазначеного майна, вилученого під час проведення огляду, а саме: грошові кошти в розмірі 10100 гривень, оскільки слідчим не надано жодного доказу, що зазначені грошові кошти використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його слід .

На підставі вищевикладеного положеннями ст. ст. 40, 110, 117 131, 132, 167, 170, 171, 233, 234, 236 та 237 КПК України, слідчий суддя -

УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Херсонської області протягом 5-ти діб з часу її проголошення.

Слідчий суддяОСОБА_1