Справа № 639/5194/16-к
Провадження № 1-в/639/1705/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2016 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
засудженого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові клопотання засудженого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-
ВСТАНОВИВ:
До Жовтневого районного суду м. Харкова з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, відповідно до вимог ст. 81 КК України звернувся засуджений ОСОБА_4 .
Мотивоване клопотання тим, що ОСОБА_4 з 21.03.2013 року відбуває покарання у Холодногірській ВК №18, з 04.04.2013 року по теперішній час працює днювальним пожежної частини, має 5 заохочень, підтримує зв`язок зі своєю донькою та матір`ю.
У судовому засіданні засуджений ОСОБА_4 підтримав подане клопотання, просив його задовольнити та зазначив, що в разі задоволення його клопотання він буде проживати разом зі своєю донькою.
Прокурор проти задоволення клопотання не заперечував та вважав можливим засудженого ОСОБА_4 умовно достроково звільнити від відбування покарання у відповідності до ст. 81 КК України.
Вислухавши думку прокурора, пояснення засудженого, вивчивши матеріали судової справи та особової справи засудженого у їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. За змістом даної норми умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є правом, а не обов`язком суду.

Вимогами п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» №2 від 26.04.2002 року визначено, що умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Матеріали про умовно-дострокове звільнення, які подають органи, що відають виконанням покарання мають відображати процес виправлення засудженого на протязі всього періоду відбування ним покарання, у зв`язку з чим орган має надати дані про попередні судимості, відшкодування матеріальних збитків та витяг із рішення спостережної комісії (п.13 постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року).

Згідно положень п. 17 вказаної постанови Пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, суду слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування.

Суд зазначає, що сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Висновок про виправлення засудженого має ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь період відбування покарання, а не за час, що безпосередньо передує розгляду питання про можливість застосування умовно-дострокового звільнення від покарання.

З наданих до суду матеріалів вбачається, що вироком Гагарінського районного суду м. Севастополя від 06.06.2012 року ОСОБА_4 засуджено за ч. 2 ст. 368, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особистого майна та з позбавленням права обіймати посади в державній владі строком на 3 роки.
Ухвалою апеляційного суду м. Севастополя від 03.12.2012 року зазначений вирок в частині призначення покарання ОСОБА_4 залишено без змін.
Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 01.02.2016 року ОСОБА_4 строк попереднього ув`язнення з 30.03.2011року по 07.04.2011 року та з 06.06.2012 року по 03.12.2012 року за вироком Гагарінського районного суду м. Севастополя від 06.06.2012 року зараховано за правилами, передбаченими ч. 5 ст. 72 КК України в строк відбування покарання.
Початок строку 06.06.2012 року, кінець строку 25.05.2017 року.
На момент розгляду клопотання, тобто станом на 20.07.2016 року засуджений ОСОБА_4 відбув 4 роки 7 місяців 28 днів, лишилось 10 місяців 2 дні.
Як вбачається з характеристики засудженого, ОСОБА_4 в місцях позбавлення волі знаходиться з 06.06.2012 року, за час знаходження у Сімферопольському слідчому ізоляторі характеризувався задовільно, стягнень та заохочень не мав. З 21.03.2013 року відбуває покарання у Холодногірській ВК №18. Працевлаштований днювальним пожежної частини. За час відбування покарання в установі характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок та умови відбування покарання, розпорядку дня колонії. За сумлінну поведінку та ставлення до праці 5 разів заохочувався правами начальника установи, стягнень не мав. У взаємовідносинах з іншими засудженими не конфліктний. Дотримується правомірних та ввічливих взаємовідносин з персоналом, виконує їхні законні вимоги. Спальне місце та приліжкову тумбочку утримує в зразковому стані, має охайний зовнішній вигляд. Дбайливо ставиться до майна установи та предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи. До виконання робіт з благоустрою колонії ставиться з розумною ініціативою. Згідно ст. 123 КВК України приймає участь у програмі диференційного впливу «Професія», до реалізації якої ставиться добре. Відповідно до ст. 127 КВК України приймає участь у роботі самодіяльних організацій, підтримує родинні стосунки з донькою шляхом листування та побачень, отримує від неї посилки та передачі. За вироком суду має позов 2912,14 грн., але виконавчі листи до установи не надходили. Вину у скоєному злочині визнав повністю.

Дослідженням відомостей про особу засудженого ОСОБА_4 встановлено, що за час відбування покарання засуджений має 5 заохочень, стягнень не мав, приймає участь у програмах диференційного виховного впливу, висловлює позитивні наміри у подальшому житті після звільнення, тому суд приходить до висновку, що засуджений став на шлях виправлення та має усі належні умови, передбачені ст. 81 КК України, для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, у зв`язку з чим клопотання засудженого є таким, що підлягає задоволенню.
На підставі викладено, керуючись ст. 81 КК України, ст. 537, 539 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_4 - задовольнити.
Засудженого ОСОБА_4 звільнити умовно-достроково від подальшого відбування покарання за вироком Гагарінського районного суду м. Севастополя від 06.06.2012 року на невідбуту частину строку покарання 10 місяців 2 дні позбавлення волі.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області впродовж 7 днів з моменту її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова.

Суддя ОСОБА_1