АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 536/1783/15-к Номер провадження 11-кп/786/121/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч. 2 ст. 185; с.т.
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 березня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава кримінальне провадження № 0000669 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Полтавської області на вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03 вересня 2015 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Глобине Полтавської області , мешкацня АДРЕСА_1

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст..185 ч.2 КК України ,

за участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника обвинуваченого ОСОБА_8

ВСТАНОВИЛА:
До Апеляційного суду Полтавської області надійшла апеляційна скарга першого заступника прокурора Полтавської області на вказаний вирок, в якій апелянт, не оспорюючи фактичних обставин справи та правильності юридичної кваліфікації його дій за ст. 185 ч.2 КК України , просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність , а саме: не застосування закону , який підлягає застосуванню при призначенні покарання та постановити новий вирок яким засудити обвинуваченого за перші 4 епізоди до 1 року позбавлення волі , на підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим , призначеним за вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 24 листопада 2014 року , призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі. Призначити обвинуваченому за інші 7 епізодів за ч.2 ст.185 КК України 1 рік позбавлення волі. За правилами ст..71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового складання покарань призначити 3 роки 1 місяць позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України , за сукупністю злочинів , шляхом поглинення менш суворого покарання , призначеного вироком Крюківського районного суду м. Кременчка Полтавської області від 17 червня 2015 року , більш суворим призначити обвинуваченому остаточне покарання у виді 3 років 1 місяця позбавлення волі.

Апеляцію обґрунтовує тим , що перші 4 епізоди крадіжок обвинуваченим було вчинено у період з жовтня 2014 року по орієнтовно 20 листопада 2014 року , тобто до вироку Кременчуцького районного суду від 24 листопада 2014 року , а інші7 епізодів крадіжок обвинувачений вчинив з кінця листопада 2014 року по лютий 2015 року , тобто у період іспитового строку згідно вироку Кременчуцького районного суду від 24 листопада 2014 року. Таким чином вважає , що судом неправильно були застосовані положення ст..ст.70 ч.4 , 71 КК України з урахуванням вироку Кременчуцького районного суду від 24 листопада 2014 року та вироку Крюківського районного суду м. Кременчука від 17 червня 2015 року. Просить дослідити відомості щодо засудження обвинуваченого до вказаного вироку.

Апеляційна скарга обвинуваченого повернута останньому через не усунення недоліків та з підстав передбачених ч.2 ст.394 КПК України.

Інші учасники судового розгляду вирок суду не оскаржували.

Вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03 вересня 2015 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та за цією статтею призначено покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст.70 КК України , зараховано частково не відбуте покарання за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 17 червня 2015 року , шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим , призначено 1 рік 1 місяць позбавлення волі.
Відповідно до ст..71 КК України приєднано частково не відбуте покарання , призначене за вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 24 листопада 2014 року та остаточно призначено 3 роки 1 місяць позбавлення волі.
Вирішено питання щодо речових доказів.
За вироком суду ОСОБА_6 в період з жовтня 2014 року по середину лютого 2015 року , в нічний час , діючи умисно , повторно , з корисливих спонукань , в с. Максимівка Кременчуцького району Полтавської області , вчинив в аналогічний спосіб 11 епізодів крадіжок 11 металевих люків з водорозвідних колодязів варт. 147,46 грн. кожний , спричинивши Максимівському комунальному господарству майнову шкоду на суму 1622,06 .

Заслухавши суддю-доповідача , прокурора , який підтримав подану апеляцію та просив її задовольнити з наведених у ній підстав , обвинуваченого та його захисника , провівши судові дебати , заслухавши останнє слово обвинуваченого , перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляції , колегія суддів приходить до висновку , що апеляція підлягає задоволенню з таких підстав:

Як убачається із змісту вироку , суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України . При цьому справа була розглянута в порядку ч.3 ст.349 КПК України.

Вирок суду відповідно до змісту апеляційної скарги прокурора в частині фактичних обставин кримінального провадження , доведеності вини обвинуваченого та кваліфікації його дій , не оскаржується.

Разом з тим доводи апеляції прокурора про неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність є слушними.

За змістом ст..409 КПК України підставою для скасування вироку є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність , що тягне за собою скасування або зміну судового рішення , є незастосування судом закону , який підлягає застосуванню.

Колегією суддів встановлено , що вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 24 листопада 2014 року , обвинувачений був засуджений за ст..ст. 185 ч.ч.2,3 , 70 КК України до 3 років позбавлення волі з випробуванням , з іспитовим строком 2 роки відповідно до статті 75 КК України.

Як вбачається із змісту оскаржуваного вироку 4 епізоди злочинної діяльності обвинуваченого за ст..185 ч.2 КК України ( в жовтні 2014 року , в середині жовтня 2014 року , в середині листопада 2014 року , 20 листопада 2014 року) були вчинені до постановлення вироку Кременчуцького районного суду Полтавської області від 24 листопада 2014 року.

В цей же період , а саме 31 жовтня 2014 року обвинуваченим було вчинено злочин за який він був засуджений вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 17 червня 2015 року.

Всі інші 7 епізодів злочинної діяльності обвинуваченого за ст..185 ч.2 КК України ( в кінці листопада 2014 року , на початку грудня 2014 року , в середині січня 2015 року , в кінці січня 2015 року , в середині лютого 2015 року , в середині лютого 2015 року , в середині лютого 2015 року) були вчинені після постановлення вироку Кременчуцького районного суду від 24 листопада 2014 року , яким його було засуджено до позбавлення волі та звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України , якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено , що засуджений винен ще і в іншому злочині , вчиненому ним до постановлення попереднього вироку , в строк покарання , остаточно призначеного за сукупністю злочинів , зараховується покарання , відбуте повністю або частково за попереднім вироком , за правилами , передбаченими в статті 72 КК України.

Згідно ч.1 ст.71 КК України , якщо засуджений після постановлення вироку , але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин , суд до покарання , призначеного за новим вироком , повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Суд першої інстанції на вказані обставини уваги не звернув та припустився помилки в застосуванні закону України про кримінальну відповідальність , а саме не застосував закон який підлягав застосуванню до конкретних епізодів злочинної діяльності.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає , що вирок суду підлягає скасуванню в частині призначення покарання у зв`язку із незастосуванням судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність який підлягав застосуванню і обвинуваченому має бути призначене покарання: за першими чотирма епізодами за ст..185 ч.2 КК України , потім покарання відповідно до ст..70 ч.4 КК України щодо вказаних епізодів , після чого має бути призначене покарання за іншими сімома епізодами за ст..185 ч.2 КК України та остаточне покарання із застосуванням ст..71 КК України оскільки всі сім епізодів вчинені після постановлення вироку у попередній справі і в кінцевому результаті має бути призначене покарання за ст..70 ч.4 КК України оскільки всі епізоди злочинної діяльності вчинені до постановлення вироку Крюківського районного суду м. Кременчука від 17 червня 2015 року .

Вирішуючи питання щодо призначення покарання обвинуваченому колегія суддів виходить із положень ст..ст.50,65 КК України , враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів , особу обвинуваченого та обставини , що пом`якшують та обтяжують покарання. Так обставиною , що обтяжує покарання обвинуваченого суд визнає рецидив злочину , а обставиною , що пом`якшує щире каяття у вчиненому злочині.

По вказаному кримінальному провадженню обвинувачений під вартою не перебуває.

Керуючись ст..ст.405,407,409,413,420 КПК України , колегія суддів Апеляційного суду Полтавської області,-

з а с у д и л а :
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Полтавської області задовольнити ;

Вирок Кременчуцького районного суду Полтавської області від 03 вересня 2015 року в частині призначення покарання скасувати;

Постановити новий вирок яким ОСОБА_6 призначити покарання:

-за ст..185 ч.2 КК України за епізодами від жовтня 2014 року , середини жовтня 2014 року , середини листопада 2014 року , 20 листопада 2014 року 1 рік позбавлення волі;

-відповідно до ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів , шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим , призначеним за вироком Кременчуцького районного суду від 24 листопада 2014 року , призначити покарання у виді 3 років позбавлення волі;

-за ст..185 ч.2 КК України за епізодами від кінця листопада 2014 року , початку грудня 2014 року , середини січня 2015 року , кінця січня 2015 року , середини лютого 2015 року , середини лютого 2015 року , середини лютого 2015 року 1 рік позбавлення волі;

-на підставі ст..71 КК України за сукупністю вироків , шляхом часткового складання покарання за вказаним вироком та вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 24 листопада 2014 року остаточно призначити 3 роки 1 місяць позбавлення волі;

-згідно ч.4 ст.70 КК України , шляхом поглинання менш суворого покарання , призначеного за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука від 17 червня 2015 року , більш суворим покаранням за вказаним вироком , остаточно призначити 3 роки 1 місяць позбавлення волі;

В іншій частині вирок суду залишити без змін;

Вирок може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо в судову палату у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення , а засудженим - в той самий строк з моменту вручення йому копії вироку.

Судді:
___________ _______________ __________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4