АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11кп/790/567/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2,3 ст.185 КК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 березня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:
головуючого судді - - ОСОБА_2 ,
суддів - - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - - ОСОБА_6 ,
обвинуваченого - - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Московського районного суду м. Харкова від 9 грудня 2015 року у відношенні ОСОБА_7 за ч.2,3 ст. 185 КК України ,-
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Московського районного суду м. Харкова від 9 грудня 2016 року
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження м. Харків, громадянин України, неодружений, з середньою технічною освітою, не працюючий, ніде не зареєстрований, тимчасово мешкав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий:
-12.03.1992р. Жовтневим районним судом м. Харкова за ст. 141 ч.2 КК України(в ред. 1960р.) до 1 року 6 місяців позбавлення волі, із застосуванням ст. 46-1 КК України, з відстрочкою на 1 рік 6 місяців;
-24.05.1993р. Московським районним судом м. Харкова за ст.ст. 140 ч.3, 17, ч.3 ст. 140, 229-6 ч. 1, 208, 42, 43 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;
-13.04.2000р. Київським районним судом м. Харкова за ст. 140 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі;
-06.08.2000р. Московським районним судом м. Харкова за ст.ст. 140 ч.2, 81 ч.3,193 ч.3, 42 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна; ухвалою апеляційного суду Харківської області від 15.05.2002 р. дії перекваліфіковано ст.140 ч.2 КК України наст.357 ч. 3 КК України, ст.81 ч.3 КК України на ст.185 ч.3 КК України;
-03.03.2006р. Московським райсудом м. Харкова за ст.ст.185 ч.2, ч.3, 162 ч.1,187 ч.1, 70, 71 КК України до 6 років 6 місяців позбавлення волі; ухвалою апеляційного суду Харківської області від 18.05.2006р. вирок змінено, вважати засудженим за ст.ст. 185ч.2, ч.3, 162 ч.1,187 ч.1,70,71 КК України до 6 років позбавлення волі;
-30.01.2012р. Дзержинським районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років 7 місяців позбавлення волі, звільнився 15.01.2015р. за відбуттям строку показання,
-10.09.2015р. Жовтневим райсудом м. Харкова за ст.ст. 185 ч. 2, ч.3 КК України, та ч.1 ст. 70 КК України до 4 років позбавлення волі,
-08.10.2015р. Київським райсудом м. Харкова за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі,
-03.11.2015р. Київським райсудом м. Харкова за ст.ст. 185 ч.2, 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі,
визнаний винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 та ч. 3 ст. 185 КК України і йому було призначено покарання:
-за ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі,
-за ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України призначено покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Остаточно визначено покарання на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання призначеним за цим вироком покаранням, покарання, призначеного вироком Київського районного суду міста Харкова від 03 листопада 2015 року, у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.
Строк відбування покарання обчислюється з 07 липня 2015 року, тобто з часу перебування під вартою.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_8 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2707,00 грн.
Позови потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в частині стягнення моральної шкоди залишено без розгляду.
Вироком встановлено, що ОСОБА_7 09.05.2015 у денний час доби, точний час в ході досудового слідства не встановлено, знаходячись на першому поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_2 , впевнившись що двері квартири АДРЕСА_3 не замкнені, діючи за раптово виниклим злочинним умислом, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у житло, повторно, з корисливих мотивів, зайшов до вищевказаною квартири, тим самим незаконно проник до житла, де переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу з кімнати здійснив крадіжку ноутбуку «Lenovo Ideal G580», вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №297 від 20.08.2015 року 7800 грн., який належав ОСОБА_10 .
Крім того, ОСОБА_7 , 08.06.2015 у денний час доби, точний час в ході досудового слідства не встановлено, знаходячись в приміщені Українського державного університету залізничного транспорту за адресою: м. Харків, пл. Фейєрбаха, 7, де діючи за раптово виниклим злочинним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу з аудиторії вказаного університету здійснив крадіжку мобільного телефону «Samsung Galaxy Grand GT-190828» вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №297 від 20.08.2015 року 2707 грн., який належав спричинивши ОСОБА_8 .
Крім того, ОСОБА_7 , 23.06.2015 у денний час доби, точний час в ході досудового слідства не встановлено, знаходячись в приміщені АЗС «Око» за адресою: м. Харків, пр. 50 Річчя ВЛКСМ, 32-Б, де діючи за раптово виниклим злочинним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, поєднаний з проникненням у приміщення, повторно, з корисливих мотивів, скориставшись тим що за його діями ніхто не спостерігає шляхом вільного доступу з службового приміщення вказаної АЗС здійснив крадіжку мобільного телефону «НТС Оne S» вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №297 від 20.08.2015 року 8530 грн., мобільного телефону «НТС Оne 8» вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №297 від 20.08.2015 року 3372 грн., які належали ОСОБА_9 .
Крім того, ОСОБА_7 , 06.07.2015 у денний час доби, точний час в ході досудового слідства не встановлено, знаходячись в приміщені Українського державного університету залізничного транспорту за адресою: м. Харків, пл. Фейєрбаха, 7, де діючи за раптово виниклим злочинним умислом, направленим на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу зі столу, який знаходився у коридорі вказаного університету, здійснив крадіжку мобільного телефону «Sony М2 О2302» вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №297 від 20.08.2015 року 4630 грн., який належав ОСОБА_12 .
Не погодившись із зазначеним рішенням районного суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить призначити йому біль м`яке покарання ; призначити покарання не за сукупністю вироків , а за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України; застосувати положення ч.5 ст. 72 КК України та зарахувати строк попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В обґрунтування своїх апеляційних вимог обвинувачений зазначив, що у відношенні нього було порушено вимоги ст.32 КПК України, оскільки Жовтневий та Київський районні суди м.Харкова проігнорували заяви обвинуваченого щодо необхідності об`єднання кримінальних справ. Посилаючись на своє щире каяття , та сприяння розкриттю злочину , вважає , що призначене покарання є занадто суворим.
В судовому засіданні обвинувачений апеляційну скаргу підтримав частково, відмовився від апеляційних вимог щодо призначення покарання за сукупністю злочинів та пом`якшення покарання. Пояснив що з вироком Московського районного суду м. Харкова від 9 грудня 2015 року повністю згодний і просить задовольнити його апеляційні вимоги лише в частині застосувати положення ч.5 ст. 72 КК України та зарахування строк попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Заслухавши доповідь судді; пояснення обвинуваченого; з`ясувавши думку прокурора, який вважав що апеляційну скаргу слід задовольнити частково, застосувавши вимоги ч.5 ст. 72 КК України в ред..26.11.15р.; перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, зважаючи на наступне.
Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи , які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.
При призначенні покарання суд першої інстанції діяв відповідно до вимог ст. 65 КК України ; врахував тяжкість скоєних злочинів; дані про особу обвинуваченого; обставини , що пом`якшують покарання у виді щирого каяття та суттєвої допомоги судовому розгляду, на що обвинувачений посилався в апеляції , і призначив ОСОБА_7 покарання , яке є необхідним і достатнім для виправлення останнього та запобігання скоєння інших злочинів.
Суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 покарання за правилами ч.1 ст. 70 та ч.4 ст. 70 КК України, тобто за сукупністю злочинів. В зв`язку з цим посилання в апеляційній скарзі на порушення права обвинуваченого щодо необхідності об`єднання кримінальних проваджень та призначення покарання за сукупністю злочинів є безпідставним .
Апеляційні вимоги щодо застосування ч.5 ст. 72 КК України в редакції від 26.11.2015р. в частині зарахування в строк відбування покарання часу попереднього ув`язнення підлягає задоволенню.
З вироку вбачається що строк відбування покарання суд першої інстанції встановив з 7 липня 2015 року , тобто з часу перебування під вартою
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження запобіжний захід ОСОБА_7 не обирався , оскільки з 7 липня 2015 року ухвалою Жовтневого районного суду йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, після чого кримінальні провадження відносно нього розглядались Жовтневим районним судом м. Харкова (вирок 10.09.2015р.)Київським районним судом м. Харкова (вирок 8.10.2015р.) Київським районним судом м. Харкова (вирок 3.11.2015р.) і останній вирок Московського районного суду м. Харкова від 9.12.2015р.
Як пояснив обвинувачений після затримання його 7 липня 2015 року до теперішнього часу він знаходиться установі виконання покарання № 27 УДПС України в Харківській області в зв`язку з розглядом судами кримінальних проваджень відносно нього.
Як вбачається з вироку Московського районного суду від 9 грудня 2014р. ОСОБА_7 покарання призначено за сукупністю злочинів в порядку ч.4 ст. 70 КК України з врахуванням покарань призначених обвинуваченому Жовтневим та Київським районними судами.
Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України у строк попереднього ув`язнення включається строк не тільки тримання особи під вартою як запобіжний захід але й перебування особи, яка відбуває покарання, в установах попереднього ув`язнення для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження.
З врахуванням зазначеного колегія суддів вважає необхідним на підставі ч.5 ст. 72 КК України в ред. від 26.11.2015 року зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення в строк покарання, з 7 липня 2015 року по 1 березня 2016 року включно , із розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дня позбавлення волі .
Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України судова колегія, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Вирок Московського районного суду м. Харкова від 9 грудня 2015 року у відношенні ОСОБА_7 залишити без змін.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України в ред. від 26.11.2015 року зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення в строк покарання, з 7 липня 2015 року по 1 березня 2016 року включно, із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий
Судді -