справа №622/1135/16-к
провадження №1-кп/619/325/16
ВИРОК
іменем України
13 жовтня 2016 року Дергачівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2

ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4

прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000060 від 04.05.2016 року по обвинуваченню:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Солоницівка Дергачівського району Харківської області, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, маючого доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,-
у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.263, ч.3 ст.410 КК України,
встановив:
Відповідно до Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 14 січня 2015 року №15/2015 ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 09 липня 2015 року призваний на військову службу під час мобілізації ІНФОРМАЦІЯ_4 та направлений для проходження військової служби у військову частину НОМЕР_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), яка дислокується у АДРЕСА_1 .
Наказом начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 № 218-ос від 09 липня 2015 року ОСОБА_7 зарахований до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 , поставлений на всі види забезпечення та призначений на посаду патрульного (за рахунок посади молодшого інспектора прикордонної служби 2 категорії - номера обслуги) 1 секції протитанкових ракетних комплексів протитанкової застави прикордонної комендатури швидкого реагування.
Згідно ст.1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію, а відповідно Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №15/2015 від 14 січня 2015 року оголошено її проведення із дня набуття чинності цього Указу.
Відповідно ст.ст.11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст.ст.1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, солдат ОСОБА_7 зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України, знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно, дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України.
У відповідності до ст.ст.1,3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», військовим майном являється державне майно, закріплене за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. Військове майно закріплюється за військовими частинами Збройних Сил України на праві оперативного управління. З моменту надходження майна до Збройних Сил України і закріплення його за військовою частиною Збройних Сил України воно набуває статусу військового майна. Військові частини використовують закріплене за ними військове майно лише за його цільовим та функціональним призначенням.
Положеннями п.п.6, 7, Положення про порядок обліку, зберігання, списання та використання військового майна у Збройних Силах, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1225 від 04 серпня 2000 року передбачено, що облік військового майна ведеться з метою отримання даних про його наявність, втрату, нестачу, рух, вартість та якісний (технічний) стан, необхідних для організації матеріально-технічного забезпечення військових частин, встановлення належного контролю за умовами зберігання, доцільністю та ефективністю його використання (витрачання), а також з метою підготовки даних для складення облікових документів та державної статистичної звітності. Обліку підлягає все військове майно незалежно від його призначення та джерел надходження.
В середині грудня 2015 року, точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, у ОСОБА_7 , в порушення вказаних норм чинного законодавства України, будучи військовослужбовцем військовоїчастини НОМЕР_1 , виник умисел на привласнення патронів калібру 9мм, що належать вказаній військовій частині, які мав намір використати у подальшому на власний розсуд. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на викрадення військового майна - боєприпасів, а саме бойові пістолетні патрони калібру 9 мм (9x18), в середині грудня 2015 року, точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, ОСОБА_7 , перебуваючи в наряді, в порушення вимог ст.ст.11, 16, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст.4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України та ст.ст.1, 3 Закону України «Про правовий режим майна у Збройних Силах України», знаходячись на території військового містечка № НОМЕР_2 Прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_6 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , керуючись корисливими мотивами, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, проникнув в середину складу зберігання озброєння та боєприпасів Прикордонної комендатури швидкого реагування, де таємно, шляхом вільного доступу, викрав дерев`яний ящик, в якому знаходилися патрони калібру 9 мм розміщені в двох «цинках» в загальній кількості 2560шт., який в подальшому виніс за територію військового містечка № НОМЕР_2 Прикордонної комендатури швидкого реагування та сховав в кущах поблизу вказаного військового містечка. В результаті вказаних злочинних дій ОСОБА_7 направлених на викрадення військового майна - боєприпасів, а саме бойові пістолетні патрони калібру 9 мм (9x18) в загальній кількості 2560 шт., державі в особі ІНФОРМАЦІЯ_6 спричинено матеріальну шкоду у розмірі 1254,4 гривень (тисяча двісті п`ятдесят чотири гривні сорок копійок).
Після чого, ОСОБА_7 , викравши з військової частини НОМЕР_1 військове майно - боєприпаси, а саме бойові пістолетні патрони калібру 9 мм (9x18) в загальній кількості 2560 шт., в середині грудня 2015 року, точний час в ході досудового розслідування не встановлений, без передбаченого Положенням про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576 та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622 дозволу, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, перевіз при собі автомобільним транспортом до квартири, в якій мешкав за адресою: АДРЕСА_3 , бойові пістолетні патрони калібру 9 мм (9x18) в загальній кількості 2560 шт., де в підвалі, який знаходився у вказаній квартирі зберігав їх.
В подальшому, ОСОБА_7 , викравши за вищезазначених обставин, вказані вище бойові пістолетні патрони калібру 9 мм (9x18) в загальній кількості 2560 шт., в кінці січня 2016 року, більш точна дата в ході досудового розслідування не встановлена, діючи умисно, керуючись корисливим мотивом, без передбаченого Положенням про дозвільну систему, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 576 та Інструкцією про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622 дозволу, керуючись корисливим мотивом, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, знаходячись в середині квартири, в якій мешкав, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , збув частину раніше викрадених боєприпасів, а саме 1280 бойових пістолетних патронів калібру 9 мм (9x18) іншій особі.
Далі, 09.04.2016 року ОСОБА_7 продовжуючи злочинний умисел направлений на незаконне зберігання бойових припасів, а саме залишку бойових пістолетних патронів калібру 9 мм (9x18) в кількості 800 шт. переніс їх до гаражу № НОМЕР_3 , що розташований за адресою: Харківська область Дергачівський район с. Подвірки, гаражний кооператив «Схід», який належить ОСОБА_9 , а іншу частину боєприпасів, а саме 480 бойових пістолетних патронів калібру 9 мм (9x18) сховав на пустирі, що розташований в с. Подвірки Дергачівського району Харківської області.
11 квітня 2016 року приблизно о 16 год. 40 хв. вказані бойові пістолетні патрони калібру 9 мм (9x18) в кількості 800шт. вилучені співробітниками військової прокуратури Харківського гарнізону в ході огляду місця події в гаражі № НОМЕР_3 , що розташований за адресою: Харківська область Дергачівський район с. Подвірки, гаражний кооператив «Схід».
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю, у вчиненому щиро розкаявся, підтвердив факт і обставини вчинення злочинів, так, як це зазначено вище.

Оскільки учасники судового розгляду не заперечували, суд відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та з урахуванням вимог ч.4 ст. 349 КПК України, обмежився допитом обвинуваченого та дослідженням доказів, які характеризують його особу.

Вина обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні вище зазначених злочинів доведена в повному обсязі і підтверджується доказами, які є в матеріалах кримінального провадження і обвинуваченим не оспорюються.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 , які виразилися:

- у викраденні військовослужбовцем бойових припасів, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, суд кваліфікує за ч.3 ст.410 КК України;
- в носінні, зберіганні,збуту бойових припасів без передбаченого законом дозволу, суд кваліфікує за ч.1 ст.263 КК України.
При вирішенні питання про вид і міру покарання ОСОБА_7 суд враховує щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також добровільне відшкодування завданого збитку, що відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.66 КК України визнається судом обставинами, які пом`якшують його покарання.

Обставин, які обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Вивченням даних про особу ОСОБА_7 встановлено, що він на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває, не працює, раніше не судимий, згідно наказу № 80-ос від 16.03.2016 року виключений зі списків особового складу загону через службову невідповідність, у разі невиконання службових обов`язків, без права носіння військової форми одягу, за місцем проходження служби характеризується негативно, проживає з батьком ОСОБА_10 , який являється інвалідом третьої групи загального захворювання, має доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
При призначенні покарання ОСОБА_7 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів, один з яких являється тяжким, а другий особливо тяжким злочином, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують покарання.

Відповідно до ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Враховуючи наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, які наведено вище, ставлення винного до скоєного, дані про його особу і конкретні обставини справи, при відсутності обтяжуючих обставин, суд визнає можливим при призначенні покарання ОСОБА_7 за ч.3 ст.410 КК України застосувати ч.1 ст.69 КК України і призначити покарання нижче від найнижчої межі встановленої санкцією частини цієї статті.

За таких обставин справи, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, наслідки у виді підриву авторитету Збройних сил України, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_7 покарання за ч.1 ст.263 та за ч.3 ст. 410 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України, у виді позбавлення волі, оскільки вважає не можливим його виправлення без ізоляції від суспільства та запобіганню вчинення нових злочинів.
При вирішенні питання про те, який із передбачених ст.70 КК України принципів необхідно застосувати ОСОБА_7 при призначенні покарання за сукупністю злочинів, суд крім даних про особу винуватого та обставин, які пом`якшують покарання, враховує число злочинів, які входять у сукупність, форму вини і мотиви вчинення кожного з них, тяжкість їх наслідків.

Таким чином, суд прийшов висновку про застосування принципу поглинання менш суворого покарання більш суворим.

З урахуванням вимог ст.ст. 176, 177, 200, 377 КПК України у суду відсутні підстави для зміни запобіжного заходу, у зв`язку з цим до набрання вироком законної сили суд залишає незмінним запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Відповідно до ст.ст.124, 126 КПК України, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експертів.

Керуючись ст.ст. 368-371, 373-376, 392, 395 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_7 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.410, ч.1 ст.263 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.3 ст.410 КК України із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді 4

(чотирьох) років позбавлення волі;

-за ч.1 ст.263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України ОСОБА_7 визначити

остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати з моменту його фактичного затримання.

Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити незмінним домашній арешт.

Речові докази:

- бойові пістолетні патрони калібру 9 мм (9x18 ПМ) в кількості 736 шт., гільзи від бойових пістолетних патронів калібру 9 мм (9x18 ПМ) в кількості 62 шт., які знаходяться на відповідальному зберіганні у кімнаті зберігання зброї Харківського університету повітряних сил ім. Івана Кожедуба - повернути законному володільцю;
- паперовий пакет зі зразками крові ОСОБА_7 , три поліетиленових пакета, в яких знаходилися бойові пістолетні патрони калібру 9 мм (9x18 ПМ), металевий предмет циліндричної форми, порожній «цинк», що знаходяться на відповідальному зберіганні кімнати зберігання речових доказів військової прокуратури Харківського гарнізону знищити.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за проведення експертиз: в Харківському НДЕКЦ МВС України висновки експертів №166 від 08.06.2016 року в розмірі 2638,80грн., №255 від 29.08.2016 року в розмірі 1319,40грн., а всього 3958,20 грн. (три тисячі дев`ятсот п`ятдесят вісім гривень 20 копійок).

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Харківської області через Дергачівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_3

ОСОБА_2