У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 листопада 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю Секретаря ОСОБА_2 , розглянувши клопотання слідчого Солом`янського управління поліції ГУ НП у місті Києві ст. лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури, про тимчасовий доступ до документів на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного 12.07.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008081, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Слідчий слідчого Солом`янського управління поліції ГУ НП у місті Києві ст. лейтенант поліції ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №9 звернувся до слідчого судді з клопотанням про надання тимчасового доступу до оригіналів документів які перебувають у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , зокрема, первинної фінансово-господарської, бухгалтерської та іншої документації щодо надходження, розподілу та виплати авторської винагороди, яка протягом 2012-2016 надійшла як виплата роялті за публічне виконання музичних творів в приміщеннях (закладах) суб`єктів господарювання, які у своїй господарській діяльності використовували вказані об`єкти інтелектуальної власності, з можливістю ознайомитися з ними, зробити їх копії та вилучити їх (здійснити їх виїмку), а саме до: каталогу творів, за публічне використання яких ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » код ЄДРПОУ НОМЕР_1 в період з 01.01.2012 по 01.10.2016 отримувало та здійснювало перерахування авторської винагороди; договорів, угод, контрактів (договори-доручення, договори-приєднання) в т.ч. додатків,доповнень та специфікацій до них,укладених ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » код ЄДРПОУ НОМЕР_1 у період з 01.01.2012 року по 01.10.2016 з іншими суб`єктами господарювання щодо передачі майнових прав (невиключної ліцензії) на публічне виконання об`єктів авторського права та суміжних прав на території Користувачів, а також первинної фінансово-господарської документації (видаткові та прибуткові накладні, рахунки, рахунки-фактури, платіжні доручення, чеки, акти приймання-передачі виконаних робіт (послуг), звіти про використані твори за звітний період, оборотно-сальдові відомості тощо, по взаємовідносинах з вказаними суб`єктами господарювання), документальних матеріалів щодо отриманого доходу з виду діяльності, який передбачає публічне виконання музичних творів з текстом і без тексту тощо; документів, на підставі яких ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » код ЄДРПОУ НОМЕР_1 у період з 01.01.2012 року по 01.08.2016 здійснювало розподіл отриманої винагороди та перерахування роялті суб`єктам авторського і (або) суміжних прав, правовласникам та їх представникам, отриманих від інших суб`єктів господарювання в рамках договорів про врегулювання питань, пов`язаних з публічним використанням творів; документів, які підтверджують наявність відповідних повноважень, наданих ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » код ЄДРПОУ НОМЕР_1 власниками відповідних авторських і (або) суміжних прав, їх представниками на отримання винагороди, що була отримана ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » починаючи у період з 01.01.2012 року по 01.10.2016 за комерційне використання третіми особами музичних творів з текстом та без тексту; документів, які підтверджують надходження починаючи з 01.01.2012 року по 01.10.2016 авторської винагороди до ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , а також первинної фінансово-господарської документації, що підтверджує факти використання вказаних коштів, в т.ч. на власні потреби, сплату обов`язкових зборів та платежів, страхування (дані бухгалтерського обліку по рахункам, де відображено операції з руху коштів, іншої документації (враховуючи особливості конкретних господарських операцій) видаткові накладні, рахунки, рахунки-фактури, платіжні доручення, документальні матеріали щодо розподілу винагороди за використання авторського та суміжних права, які містять інформацію про ідентифікацію творів, правовласників, тощо.

Враховуючи, що у матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що вказані документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а відомості, що містяться в цих документах можуть бути доказами у кримінальному провадженні, тому слідчий просив надати тимчасовий доступ до вказаних документів.

Слідчий просив постановити ухвалу про надання тимчасового доступу до зазначених документів без виклику представників особи, у володінні якої вони знаходяться, оскільки існує реальна загроза зміни або знищення документів.

Суд відповідно до частини другої ст. 163 КПК України визнав за можливе провести розгляд даного клопотання без виклику представників особи за наведених слідчим підстав.

Вивчивши матеріали клопотання і кримінального провадження, вважаю, що клопотання про надання тимчасового доступу до зазначених в клопотанні документів не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 370 КПК судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Згідно з ч. 1 ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких, зокрема, слідчий суддя встановлює наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 93 КПК України збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

При цьому, згідно з ч. 1 ст. 94 КПК України, зокрема, слідчий суддя, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.

Відповідно до вимог ст. 131 КПК України заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Заходами забезпечення кримінального провадження є, зокрема, тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.

У відповідності до ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомлення з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, вилучити їх (здійснити їх виїмку.)
У відповідності до положень ч. 1 ст. 160 КПК України, сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, в якому мають обґрунтувати можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншим способом довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Ч. 2 ст. 160 КПК України передбачено вичерпний перелік відомостей, які повинно містити клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно з ч. 6 ст. 163 КПК України слідчий суддя постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Згідно ч. 7 ст. 163 КПК України, слідчий суддя, суд в ухвалі про надання тимчасового доступу до речей і документів може дати розпорядження про надання можливості вилучення речей і документів, якщо сторона кримінального провадження доведе наявність достатніх підстав вважати, що без такого вилучення існує реальна загроза зміни або знищення речей чи документів, або таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до речей і документів.

Судова практика виходить з того (підпункт 7 пункту 2.5 розділу 2 Узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014), що коли клопотання про надання доступу до речей і документів обґрунтовано лише формально, до нього не додано жодного доказу на обґрунтування викладених слідчим або іншим учасником кримінального провадження, який має право на його подання, доводів це свідчить про їх необґрунтованість.

Встановлено, що 12.07.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено кримінальне провадження за №0008081, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, з якого вбачається, що до Солом`янського управління поліції з ГУ КЗЕ СБ України надійшло повідомлення про те, що невстановлені службові особи підприємств та організацій, а саме ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , ДП « ІНФОРМАЦІЯ_2 » код ЄДРПОУ НОМЕР_2 , ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_3 » код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , Асоціації « ІНФОРМАЦІЯ_4 » код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_5 » код ЄДРПОУ № НОМЕР_5 , ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_6 » код ЄДРПОУ НОМЕР_6 , ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_7 » код ЄДРПОУ НОМЕР_7 , ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_8 » код ЄДРПОУ НОМЕР_8 , ПП « ОСОБА_4 » код ЄДРПОУ НОМЕР_9 , ПО « ІНФОРМАЦІЯ_9 » код ЄДРПОУ НОМЕР_10 , ПО « ІНФОРМАЦІЯ_10 » код ЄДРПОУ НОМЕР_11 , будучи у змові із службовими особами ІНФОРМАЦІЯ_11 , шляхом обману чи зловживання довірою здійснюють заволодіння коштами винагороди (роялті) за використання об`єктів інтелектуальної власності, які призначені для виплати суб`єктам авторського права і/та суміжних прав та їх представникам.

Так, фабулою є фактична частина обвинувачення, його зміст, юридична форма якого обумовлюється конкретною нормою КК України. Вона завжди індивідуальна, бо стосується конкретної особи, яка вчинила злочин. Встановлення фактів, що визначають фабулу обвинувачення, і виявлення їх юридичних ознак є передумовою для прав, кваліфікації злочин, діяльності, а отже, і правильного застосування кримінальної відповідальності за конкретний злочин.

Наведене визначення обвинувачення вперше формулюється у внесених до ЄРДР відомостей, які мають містити три складові: фабулу обвинувачення, тобто реальний зміст інкримінованого обвинувачуваному діяння, та встановлені у справі факти, у яких передбачені ознаки відповідного складу злочину; юридичне формулювання, тобто ті правові ознаки, що притаманні типовому поняттю будь-якого виду злочину; правову кваліфікацію за відповідною статтею (частиною, пунктом) особливої частини КК України.

Саме ці обставини, які утворюють фабулу обвинувачення, і складають предмет доказування під час досудового розслідування.

Разом з цим, до клопотання не додано жодного належного та допустимого доказу обставин, викладених у ньому, а саме причетності службових осіб ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » код ЄДРПОУ НОМЕР_1 до можливого вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, в рамках досудового розслідування якого було подано клопотання.

Тому, виходячи з вказаних у внесених до ЄРДР відомостей, фабули та правової кваліфікації кримінального правопорушення, в клопотанні відсутнє обґрунтування з посиланням на конкретні докази, яке б підтверджувало суттєве значення витребуваних документів що перебувають у володінні ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » код ЄДРПОУ НОМЕР_1 , зокрема, первинної фінансово-господарської, бухгалтерської та іншої документації щодо надходження, розподілу та виплати авторської винагороди, яка протягом 2012-2016 надійшла як виплата роялті за публічне виконання музичних творів в приміщеннях (закладах) суб`єктів господарювання, які у своїй господарській діяльності використовували вказані об`єкти інтелектуальної власності, оскільки зі змісту клопотання не випливає, яким чином відомості, які містяться у цих документах, можуть бути використані в цілях, зазначених у клопотанні, відповідно до фабули кримінального правопорушення, яким чином вказана інформація має суттєве значення для кримінального провадження саме за ч. 1 ст. 190 КК України, в рамках досудового розслідування якого і було подане дане клопотання.

При цьому слідчим не обґрунтовані обставини щодо способу використання запитуваної інформації, що перешкоджає слідчому судді прийняти рішення щодо необхідності провадження даної слідчої дії, оскільки за викладених обставин не вбачається за можливе встановити подальші дії слідчих та межі використання отриманої інформації, а й відповідно встановити виправдану потребу досудового розслідування саме в такий ступінь втручання до інформації, якою володіє особа.

Так, при розгляді клопотань про тимчасовий доступ до речей і документів слід ретельно вивчати всі надані матеріали і у кожному конкретному випадку встановлювати наявність або відсутність всіх умов, на які посилається слідчий як на підставу надання такого дозволу, а також перевіряти відповідність змісту клопотання вимогам ч. 2 ст. 160 КПК.

За загальними принципами кримінального процесуального законодавства, ухвала слідчого судді має відповідати вимогам законності та обґрунтованості. Законною є ухвала слідчого судді, що ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності, на підставі кримінального процесуального закону. Обґрунтованою є ухвала слідчого судді, яка обґрунтована на тих доказах, які були розглянуті під час розгляду клопотання.

За таких обставин, під час розгляду клопотання встановлено, що воно обґрунтовано лише формально, до нього не додано жодного доказу на обґрунтування викладених слідчим доводів необхідності отримання тимчасового доступу до запитаних документів, оскільки не було надано правового обґрунтування мети витребування визначених ним документів; не доведено, що буде виконано завдання, для виконання якого слідчий звертається з клопотанням; що вбачається наявність достатніх підстав вважати, що запитані документи мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні та можуть бути доказами у кримінальному провадженні, а тому необхідно отримати тимчасовий доступ до документів, а також їх вилучення; і не визначено, яке вони будуть мати доказове значення саме у даному кримінальному провадженні за ч. 1 ст. 190 КК України та без яких неможливо іншим способом довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів.

При цьому слідчий лише декларативно посилався в клопотанні на те, що вказані документи мають значення для кримінального провадження, а тому є необхідність отримати тимчасовий доступ.

Разом з тим, слідчим не було доведено, яке мають значення для проведення досудового розслідування кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, вищезазначені документи, для встановлення яких саме важливих обставин у кримінальному провадженні та можливості використання як доказів відомостей, що містяться в цих документах, неможливості іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих документів, і взагалі, не надано доказів необхідності вжиття такого заходу забезпечення кримінального провадження, виходячи з фабули кримінального правопорушення та його правової кваліфікації.

Таким чином, оскільки така процесуальна дія як тимчасовий доступ до речей і документів, зачіпає законні права та інтереси невизначеного кола інших осіб, законодавець визначає підстави та умови, за яких проведення даної слідчої дії вважається можливим, допустимим і правомірним, то вважаю, що всупереч вимогам ст.160 ч.2 КПК України вмотивованих правових підстав для тимчасового доступу до документів та його мети, які мають бути покладені в основу проведення слідчих дій, клопотання не містить, а тому задоволенню не підлягає.

За викладеним, керуючись ст. ст. 159, 160, 162-164 КПК України, слідчій суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання слідчого Солом`янського управління поліції ГУ НП у місті Києві ст. лейтенанта поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором Київської місцевої прокуратури, про тимчасовий доступ до документів на підставі матеріалів досудового розслідування, внесеного 12.07.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008081, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1