Справа №705/3422/16-к
1-кп/705/283/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 травня 2016 року м.Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю адвоката ОСОБА_4

за участю обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши в підготовчому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом стосовно ОСОБА_5 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
До Уманського міськрайонного суду Черкаської області 04 травня 2016 року надійшли матеріали кримінального провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000048 від 29.01.2015 року, по обвинуваченню ОСОБА_5 за ч. 2 ст. 367 КК України, які ухвалою судді від 05 травня 2016 року були призначені до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 17 травня 2016 року.

Прокурор в судовому засіданні просив провести підготовку до судового розгляду і призначити судовий розгляд на підставі даного обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_5 та його адвокат ОСОБА_4 - вказували на наявність підстав для призначення справи до судового розгляду.

В підготовчому судовому засіданні, вислухавши думку учасників підготовчого судового засідання, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи відносно обвинуваченого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення обвинувального акту в зв`язку з його невідповідністю вимогам КПК України, виходячи з наступного.

Згідно вимог ст. 314 ч.3 п.3 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Згідно вимог ст.291 КПК України, обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт має містити найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер, анкетні відомості кожного обвинуваченого, анкетні відомості кожного потерпілого, прізвище, ім`я, по-батькові та займана посада слідчого, прокурора, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення, обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання, розмір шкоди, завданої правопорушенням, розмір витрат на залучення експерта, дату та місце його складання та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно. До обвинувального акта додається: реєстр матеріалів досудового розслідування; цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідуванні; розписка підозрюваного про отримання копії обвинувального акта, копії цивільного позову, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування, і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Крім того, формулювання обвинувачення повинно складатися з обставин які свідчать про наявність доказаних даних про подію кримінального правопорушення ( час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та інші.

Відповідно до вимог ст.109 КПК України, реєстр матеріалів досудового розслідування складається слідчим або прокурором і надсилається до суду разом з обвинувальним актом. Реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити: номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення; реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування; вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.

Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам ст.. 291 КПК України і зокрема містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та формулювання відповідного обвинувачення і ці положення не можуть суперечити один одному.

Натомість вказані вимоги закону виконані не були.

В обвинувальному акті дослівно вказано, що фактичними обставинами, які прокурор вважає встановленими є наступні обставини «… ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді головного державного ревізора-інспектора відділу податкового контролю Уманської ОДПІ Черкаської області, будучи службовою особою, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, вчинив службову недбалість за наступних обставин. Слідством установлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «Еліт-Плазм» 05.01.2011 зареєстровано виконкомом Уманської міської ради та 06.01.2011 взято на податковий облік в Уманській об`єднаній податковій інспекції. Враховуючи те, що у травні 2011 року доходи ТОВ «Еліт-Плазм» від реалізації товарів (робіт, послуг) сукупно перевищили 300 000 грн., а саме на 195 307,70 грн., то відповідно до п. 181.1 ст. 181 та п. 183.10 ст. 183 Податкового кодексу України, не пізніше 10.06.2011 товариство повинно було зареєструватись платником податку на додану вартість. При цьому, платником податку на додану вартість TOB «Еліт-Плазм» не зареєструвалось. Крім того, на підставі податкових декларацій з податку на прибуток та звітів про використання реєстраторів розрахункових операцій, доходи TOB «Еліт-Плазм» від реалізації товарів (робіт, послуг) за 2011 рік визначено у розмірі 1799161 грн., у зв`язку з чим товариству підлягали нарахуванню податкові зобов`язання з податку на додану вартість в сумі 260 028,1 грн. У зв`язку з вищевикладеним, у травні 2012 року, головному державному податковому ревізору-інспектору відділу податкового контролю Уманської ОДПІ ОСОБА_5 доручено проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Еліт-Плазм» з питань дотримання податкового та іншого законодавства. Однак, лише 03.08.2012 ним підготовлено проект наказу № 610 «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ «Еліт-Плазм» та в подальшому отримано направлення під № 605 від 03.08.2015 про проведення даної перевірки, тривалістю 03 робочих дні. Після чого ОСОБА_5 , перебуваючи на посаді головного державною податкового ревізора-інспектора відділу податкового контролю Уманської ОДПІ, всупереч вимог Конституції України, Законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Податкового Кодексу України, неналежно виконуючи свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, в м. Умань Черкаської області, маючи реальну можливість їх виконання, протягом травня-вересня 2012 року, в порушення ч. 2 ст. 19 Конституції України, п. 21.1 ст. 21 Податкового кодексу України, п. 3.1 Розділу III Положення про організацію взаємодії підрозділів податкової міліції з іншими структурними підрозділами органів державної податкової служби для встановлення місцезнаходження платника податків затвердженого наказом ДІІА України від 17.05.2010 № 336, п.1 наказу Уманської ОДПІ № 619 від 03.08.2012 та п.п. 3.1.1 посадової інструкції, створюючи формальні перешкоди, самоусунувшись від покладених на ньогообов`язків, не провів позапланову документальну перевірку ТОВ «Еліт-Плазм» та при переведенні 10.10.2012 на іншу посаду матеріали для подальшого її проведення керівництву не передав, що призвело до не нарахування податкових зобов`язань з податку на додану вартість ТОВ «Еліт-Плазм», оскільки вказане товариство у відповідності до постанови Черкаського окружного адміністративного суду від 14.08.2014 припинено. Внаслідок неналежного виконання своїх службових обов`язки ОСОБА_5 завдав збитки державному бюджету на загальну суму 260 028,1 грн., яка в 484 рази перевищує неоподатковуваний мінімум доходи громадян, чим заподіяв тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам. …».

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що він своїми діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.367 КК України, а саме службова недбалість, тобто неналежне виконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, якщо воно спричинило тяжкі наслідки охоронюваним законом державним інтересам.

Вказівка кримінального закону вказана в диспозиції ч.1 та ч.2 ст.367 КК України на невиконання чи неналежне виконання службових обов`язків через несумлінне ставлення до них характеризує перш за все об`єктивну сторону вчиненого і свідчить про те, що службова особа не тільки повинна була, а й мала реальну можливість виконати покладені на неї службові обов`язки належним чином, тобто могла діяти так, як того вимагають інтереси служби.

Тому для наявності об`єктивної сторони службової недбалості необхідно встановити: а) нормативний акт, яким визначаються компетенція службової особи і коло службових обов`язків, покладених на неї цим актом; б) які саме обов`язки, в якому обсязі та порядку вона повинна була виконувати у відповідних умовах; в) чи мала вона реальну можливість належним чином виконати ці обов`язки в умовах, що склалися; г) у чому саме виявилися допущені особою порушення службових обов`язків і які наслідки вони спричинили; д) чи перебували службові порушення у причинному зв`язку з тими наслідками, що настали.
Тобто в порушення вимог п.5 ч. 2 ст. 291 КПК України, в обвинувальному акті не викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, що в кінцевому результаті вплинуло на правильність формулювання обвинувачення та кваліфікацію дій обвинуваченого в залежності від особливостей об`єктивної сторони інкримінованого обвинуваченому складу злочину. Неконкретність пред`явленого особі обвинувачення ( об`єктивної сторони кримінального правопорушення) та не встановлення органом досудового слідства інших не менш важливих фактичних обставин вчинення кримінального правопорушення унеможливлює проведення всебічного, повного та об`єктивного розгляду справи, а також здійснення повноцінного захисту від пред`явленого обвинувачення, тобто порушує право особи на захист.
Одночасно, в обвинувальному акті фактичні обставини справи в контексті визначення розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням викладені не конкретно і також вкрай суперечливо.

Відповідно до ч.4 ст.. 128 КПК України встановлює, що форма і зміст позовної заяви повинні відповідати вимогам, встановленим до позовів, які пред`являються в порядку цивільного судочинства ( ст.. 119 ЦПК України позовна заява повинна містити в т.ч. : зміст позовних вимог; ціну позову щодо вимог майнового характеру, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину, наявність підстав для звільнення від доказування; перелік документів, що додаються до позовної заяви, тощо).

Крім того, згідно із вимогами ст. ст. 291, 109 КПК України до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування, який є його невід`ємним додатком і повинен містити, зокрема, номер та найменування кожної процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення. При цьому, виходячи зі змісту п. 4 ч. 2 ст. 36, ч. 2 ст. 113, ч. 1 ст. 116, ч. 2 ст. 280, ст. 561, ст. 7 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України тощо, зміст процесуальної дії не обмежується поняттям слідчої (розшукової) дії і є значно ширшим.

Зі змісту вказаних статей слідує, що у вказаному реєстрі повинні бути вказані всі, без виділення основних або додаткових, процесуальні дії, які були проведені під час досудового розслідування і прийняті по ним процесуальні рішення.

В порушення вимог ст.109 КПК України, доданий до обвинувального акту реєстр матеріалів досудового розслідування не відповідає вказаним вимогам закону.

Реєстр не містить інформації про всі процесуальні дії, вчинені під час даного кримінального провадження, зокрема відсутні дані про здійснені слідчим запити документів ( в т.ч. на підтвердження стану здоров`я та характеризуючих даних), тощо. В порушення вимог ст.. 109 КПК України , реєстр не містить даних про всі процесуальні рішення, прийняті під час даного кримінального провадження. Тобто в реєстрі не зазначені всі процесуальні рішення та реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, а ті що вказані, належним чином не конкретизовані.

Також в порушення вимог ст.. 98 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування містить інформацію про визнання певних об`єктів речовими доказами, які належним чином не конкретизовані пооб`єктно.
Крім того, в реєстрі матеріалів досудового розслідування відсутні дані про повідомлення ОСОБА_5 та його захиснику ОСОБА_7 , який був залучений на стадії досудового розслідування ( після відмови ОСОБА_5 від захисника ОСОБА_8 ), про завершення досудового розслідування та надання до них доступу стороною обвинувачення, що є обов`язковою процесуальною дією згідно до ч.1 ст.290 КПК України.Реєстр взагалі ніяким чином не відображає факт відмови від захисника та залучення захисника для проведення окремої процесуальної дії в процесі проведення досудового розслідування на що вказували учасники судового розгляду.

Недоліки в реєстрі матеріалів досудового розслідування, на думку суду є суттєвими, оскільки реєстр матеріалів досудового розслідування повинен містити вичерпні довідкові відомості про шлях утворення доказової бази обвинувачення, засоби одержання доказової інформації та забезпечення кримінального провадження, а інформація, яка міститься в реєстрі, є відповідально зафіксованим орієнтиром для судового дослідження матеріалів справи. Тому виявлені недоліки в реєстрі підлягають усуненню прокурором.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підставою для повернення обвинувального акта прокурору з підготовчого судового засідання є встановлення невідповідності вказаного процесуального рішення вимогам ст. 291 КПК України, зокрема такими порушеннями у даній справі суд визнає істотні суперечності допущені в обвинувальному акті, невідповідність додатків обвинувального акта вимогам ст. 109 КПК України щодо їх змісту.

Вищенаведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту та додатків до нього вимогам ст.ст. 109, 291, 293 КПК України, а тому зазначені матеріали підлягають поверненню.

Таким чином, суд приходить до висновку, що у відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України даний обвинувальний акт необхідно повернути прокурору для усунення виявлених недоліків у встановлений судом строк, оскільки він не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

Керуючись ст.ст. 291, 314, 315, 369, 371, 372, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
Повернути обвинувальний акт з додатками у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 , якому повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 367 КК України, прокурору відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 внаслідок невідповідності обвинувального акту вимогам КПК України.

Надати прокурору строк двадцять діб з моменту вступу в законну силу даної ухвали суду для усунення зазначених в ній недоліків.

Ухвала про повернення обвинувального акту може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом семи днів з дня оголошення ухвали, а обвинуваченим - протягом семи днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні ухвали - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1