Ухвала
іменем україни

05 жовтня 2016року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючогоОСОБА_1 ,
суддівОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
розглянувши касаційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 05 вересня 2016 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17 серпня 2016 року,

в с т а н о в и л а:
ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17 серпня 2016 року обвинуваченому ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні продовжено запобіжний захід у виді тримання під вартою на строк 60 діб.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 05 вересня 2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на вказану ухвалу районного суду.
Зі змісту касаційної скарги вбачається, що обвинувачений не погоджується з вказаними ухвалами та просить їх скасувати.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті провадження за скаргою слід відмовити, оскільки з наведених документів убачається, що підстави для задоволення скарги відсутні.
Відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме вироки, крім випадків, передбачених ст. 394 цього Кодексу, ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру, інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

При цьому, ч. 2 зазначеної статті передбачає, що ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.
Як видно зі змісту скарги та наявної в суді касаційної інстанції інформації, суд апеляційної інстанції відмовив у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 , через те, що останній подав апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції в частині продовження строків тримання під вартою, прийняту під час підготовчого судового провадження після надходження обвинувального акту до суду першої інстанції.
Оскільки, зазначена ухвала суду першої інстанції, як випливає з наведених норм процесуального закону, не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку, то рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, а тому підстав для задоволення касаційної скарги ОСОБА_4 колегія суддів не вбачає.
Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України в разі, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, то суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.
Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів
п о с т а н о в и л а:
відмовити обвинуваченому ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 05 вересня 2016 року про відмову у відкритті апеляційного провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 17 серпня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

_________________ ОСОБА_1 __________________ ОСОБА_2 ___________________ ОСОБА_3