Дата документу Справа № 314/1823/16-к
Апеляційний суд Запорізької області
Провадження № 11-кп/778/1074/16 Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 314/1823/16-к Суддя-доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
Категорія ст. 81 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2016 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 06 квітня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Мелітополя Запорізької області, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 14.05.2004 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ст.ст. 187 ч. 2, 186 ч. 2, 185 ч. 2, 304 КК України, із застосуванням ст. 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки;

- 27.10.2004 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.2 ст.187 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України та на підставі ст. 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. Постановою Вільнянського районного суду Запорізької області від 09.10.2008 року звільнений умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 27 днів;

- 04.08.2009 року Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за ч.1 ст.263, ч.2 ст.187, ч.1 ст.70, ч.5 ст.71 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 24.02.2010 р. вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04.08.2009 р. відносно ОСОБА_7 залишений без змін;

про його умовно-дострокового звільнення.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить переглянути рішення Вільнянського районного суду Запорізької області та звільнити його умовно-достроково. Вказує, що останнє порушення порядку відбуття покарання у нього було 26.12.2012 р., після цього стягнень у нього не було, всі стягнення були погашені. Крім того він має 5 заохочень.

В судовому засіданні апеляційної інстанції засуджений ОСОБА_7 та його захисник підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, прокурор заперечував проти задоволення скарги та просив ухвалу суду залишити без змін.

Вислухавши доповідача, засудженого ОСОБА_7 , його захисника, прокурора, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як зазначено в ухвалі суду, ОСОБА_7 , засуджений вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 04.08.2009 р. за ч.1 ст.263, ч.2 ст.187, ч.1 ст.70, ч.5 ст.71 КК України до 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області із заявою про своє умовно-дострокове звільнення від подальшого відбуття покарання згідно положень ст.81 КК України.

Відмовляючи у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , суд послався на те, що останній раніше має 2 судимості за вчинення умисних злочинів, у тому числі й розбійних нападів, знову засуджений за вчинення розбійного нападу, вину у вчиненому злочині повністю не визнавав, за весь час відбуття покарання неодноразово припускав порушення порядку відбуття покарання, за що має більше 20 стягнень, у тому числі у грудні 2015 р.

Відповідно до ч. 3 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі.

За змістом ст.539 КПК України, клопотання (подання) про звільнення особи від подальшого відбування покарання умовно-достроково розглядається згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 КПК України, та з урахуванням положень розділу VIII цього Кодексу. Суд, за вимогами закону повинен повно, всебічно і об`єктивно дослідити всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, після чого постановити законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Ці вимоги закону узгоджуються і з роз`ясненнями, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України №2 від 26 квітня 2002 року, відповідно до яких, під час судового розгляду суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно-корисної праці.

Відмовляючи у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_7 , суд обґрунтовано послався на те, що останній раніше має 2 судимості за вчинення умисних злочинів, у тому числі й розбійних нападів, знову засуджений за вчинення розбійного нападу, вину у вчиненому злочині повністю не визнавав, за весь час відбуття покарання неодноразово припускав порушення порядку відбуття покарання, за що має більше 20 стягнень, у тому числі у грудні 2015 року. Крім того, після умовно дострокового звільнення від покарання призначеного засудженому вироком від 27.10.2004 року Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області за ч.2 ст.187 КК України, на 1 рік 3 місяці 27 днів у продовж нетривалого часу ОСОБА_7 , не відбувши термін покарання за попереднім вироком, знов вчинив розбійний напад, але вже із застосуванням вогнепальної зброї.

За таких обставин колегія підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 06 квітня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про його умовно-дострокового звільнення залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4