У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2016 року м. Київ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючогосудді ОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Борщівського районного суду Тернопільської області від 24 листопада 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від 11 березня 2016 року,

в с т а н о в и л а :

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18 квітня 2016 року касаційну скаргу засудженого залишено без руху через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК, а саме: оскаржуючи судові рішення, засуджений наводив доводи, які стосувались фактичних обставин кримінального провадження та оцінки доказів, що не узгоджувалось з положеннями ст. 433, 438 КПК. Поряд з цим, зі змісту касаційної скарги не можливо було зрозуміти, у чому саме, з огляду на вимоги ст. 438 та ст. ст. 412-414 КПК, полягала незаконність вказаних судових рішень. Разом з тим, порушуючи питання про закриття кримінального провадження, засуджений відповідних доводів, з урахуванням положень ст. ст. 433, 440, 284 КПК, в обґрунтування не наводив. Також, засуджений у касаційній скарзі нічого не зазначав щодо своєї участі у касаційному розгляді.

Вказаною ухвалою засудженому надано десятиденний строк з дня отримання копії ухвали на усунення зазначених недоліків.

У межах наданого строку засудженим на усунення недоліків надана повторна касаційна скарга.

Разом з тим, недоліки, зазначені в ухвалі від 18 квітня 2016 року, засудженим не усунуті.

Так, засуджений, порушуючи у повторній касаційній скарзі питання щодо необхідності перевірки судом касаційної інстанції правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права та зазначаючи про надання судами невірної правової оцінки обставинам, визначених п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК, в обґрунтування наводить доводи, зокрема, щодо необґрунтовано встановленого судами, на його думку, формулювання обвинувачення, зазначає про неповноту оцінки доказів, які досліджувались в ході судового розгляду і яким судами надана відповідна юридична оцінка, тобто наводить доводи, які стосуються неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Разом з тим, відповідних доводів, з огляду на положення ст. ст. 438, 412-414 КПК, щодо істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідності призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженого в обґрунтування необхідності перевірки судом касаційної інстанції правильності застосування судами норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин касаційна скарга засудженого не містить.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що касаційну скаргу необхідно повернути засудженому.
Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а :
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 повернути особі, яка її подала.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3