АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2016 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду, апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 в інтересах

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Дніпропетровську, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000356 від 14 квітня 2016 року,
на ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_8 , захисника адвоката ОСОБА_6 , підозрюваного ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі та доповненні до неї адвокат ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді та застосувати до ОСОБА_7 таку міру запобіжного заходу, яка надасть можливість захищати свої права та інтереси в рамках кримінального провадження. Вважає ухвалу слідчого судді незаконною. Зазначає, що докази, приєднані слідчим до клопотання не містять ознак тих складів злочинів, які інкримінують ОСОБА_7 . Вважає наявність ризиків не доведеною. Крім того, слідчий суддя не прийняв до уваги відсутність у ОСОБА_7 судимостей та наявність на утриманні малолітньої дитини. Також, в ухвалі невірно вказаний строк тримання під вартою ОСОБА_7 .

Ухвалою слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2016 року задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області та застосовано відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою фактично до 00.01 години 10 листопада 2016 року.

Мотивуючи ухвалене рішення, слідчий суддя посилається на те, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України. Встановив наявність та доведеність ризиків, передбачених п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України.
Крім того, слідчим суддею було визначено розмір застави 1 300 000 гривень підозрюваному.
Заслухавши доповідь судді - доповідача, доводи захисника, підозрюваного, які підтримали вимоги апеляційної скарги та доповнення до неї і просили задовольнити її, думку прокурора, який вважав за необхідне залишити ухвалу слідчого судді без змін, а вимоги скарги без задоволення, перевіривши надані матеріали та матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що вимоги апеляційної скарги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Щодо законності застосування запобіжного заходу слідчим суддею відносно ОСОБА_7 колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до вимог ч.1 ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим.
Згідно з вимогами ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Згідно з ч. 1 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Колегією суддів встановлено, що в провадженні СУ ГУНП в Дніпропетровській області перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000356 від 14 квітня 2015 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України.
19 вересня 2016 року ОСОБА_7 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України.
19 вересня 2016 року ОСОБА_7 було затримано в порядку ст. 208 КПК України
Старший слідчий СУ ГУНП в Дніпропетровській області звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та визначенням розміру застави не менше ніж 900 мінімальних заробітних плат.
Так, дослідивши матеріали апеляційної скарги та кримінального провадження, колегія суддів дійшла висновку, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 307, ч. 3 ст. 311 КК України, а визначені судом першої інстанції ризики, передбачені п.п.1, 2, 3 ч.1 ст.177 КПК України є реальними.
Колегія суддів зазначає, що обраний запобіжний захід відносно підозрюваного узгоджується також з правовою позицією, викладеною у рішенні Європейського суду у справі за скаргою «Москаленко проти України», де зазначено, що обґрунтована підозра щодо вчинення заявником тяжкого злочину могла первісно виправдовувати його тримання під вартою. Необхідність забезпечити належний хід провадження (зокрема, для отримання показань свідків) також була достатньою підставою для первісного тримання заявника під вартою. Також вказано, що суворість покарання, яке може бути призначено, є належним елементом при оцінці ризику переховування від суду чи скоєння іншого злочину. Суд визнає, що, враховуючи серйозність висунутих щодо заявника обвинувачень, державні органи могли виправдано вважати, що такий ризик існує.
Зважаючи на суспільний інтерес, який, з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, що відповідає правовим позиціям, викладеним в п. 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції», колегія суддів, вважає обґрунтованим висновок слідчого судді першої інстанції про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення встановленого судом ризику, що узгоджується з вимогами вказаних вище норм закону і правовими позиціями ЄСПЛ.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Мюррей проти Об`єднаного Королівства" зазначив, що факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, що є завданням наступних етапів кримінального процесу.
Затримання та тримання особи під вартою, безумовно, можливе не лише у випадку доведеності факту вчинення злочину та його характеру, оскільки така доведеність сама по собі і є метою досудового розслідування, досягненню цілей якого і є тримання під вартою, що визначено в рішенні Європейського суду за скаргою «Ферарі-Браво проти Італії».
З огляду на викладене, та з урахуванням тяжкості покарання, що загрожує особі у разі доведеності його вини у кримінальних правопорушеннях, даних про його особу, а також, вагомості наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини, колегія суддів вважає, що слідчий суддя обґрунтовано прийняв рішення про необхідність застосування відносно ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Поряд з цим, колегія суддів не може погодитись з рішенням слідчого судді в частині визначення розміру застави.
Згідно з ч. 1 ст. 182 КК України застава полягає у внесенні грошових коштів у грошовій одиниці України на спеціальний рахунок, визначений у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків, під умовою звернення внесених коштів у доход держави в разі невиконання цих обов`язків. Можливість застосування застави щодо особи, стосовно якої застосований запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, може бути визначена в ухвалі слідчого судді, суду у випадках, передбачених ч. 3 або 4 ст. 183 цього Кодексу.
Частиною 3 ст. 183 КПК України передбачено, що слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частини 4 цієї статті.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених ст. 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому ч. 4 цієї статті.
Визначений слідчим суддею розмір застави у сумі 1 300 000 гривень, на думку колегії суддів, є таким, що не відповідає вимогам ч. 3 ст. 183 КПК України.
На переконання колегії суддів розмір застави у 900 мінімальних заробітних плат, що складає 1 240 200 гривень, з урахуванням всіх обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваного, його майновий стан, буде достатнім для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених кримінальним процесуальним Кодексом.
Крім того, посилання захисника на відсутність у ОСОБА_7 судимостей та наявність на утриманні малолітньої дитини, хоча і мають місце, однак самі по собі не є підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу, а враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні.
Крім того, враховуючи строк, на який було зупинено досудове розслідування по зазначеному кримінальному провадженню, колегія суддів визначає датою закінчення дії ухвали про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 10 листопада 2016 року і, скасовуючи повністю оскаржувану ухвалу слідчого судді, не вважає за потрібне додатково скасовувати ухвалу про виправлення описки.
Згідно з вимогами ч. 1 ст. 412 КПК України, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
Згідно з ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу та постановити нову.
Зважаючи на суспільний інтерес, який з урахуванням презумпції невинуватості, виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, колегія суддів вважає обґрунтованим висновок слідчого судді про необхідність обрання щодо підозрюваного виняткового виду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки застосування більш м`яких запобіжних заходів не буде достатнім для забезпечення визначених вище ризиків, що узгоджується з вимогами вказаних норм та правовими позиціями ЄСПЛ, однак рішення слідчого судді не відповідає вимогам кримінального процесуального закону з огляду на порушення його норм, що є підставою для скасування ухвали слідчого судді. А тому, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвала слідчого судді скасуванню.
На підставі викладеного, керуючись 405, 407, 409, 412, 422 КПК України, колегія суддів,
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_6 задовольнити частково.

Ухвалу слідчого судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська області від 20 вересня 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 про застосування міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_7 скасувати.

Постановити нову ухвалу апеляційного суду, якою клопотання старшого слідчого СУ ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_9 - задовольнити та застосувати до ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 10 листопада 2016 року.

Визначити відносно підозрюваного ОСОБА_7 заставу у розмірі 900 мінімальних заробітних плат, що складає 1240200 гривен. У випадку внесення застави на депозитний рахунок суду вважати, що до нього обраний запобіжний захід у вигляді застави з покладанням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України, а саме:

-прибувати за кожною вимогою слідчого, в провадженні якого перебуває кримінальне провадження, прокурора чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він фактично мешкає, без дозволу слідчого, прокурора чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження;

-повідомляти слідчого, прокурора чи суду, в залежності від стадії кримінального провадження, про зміну свого місця проживання.

У разі внесення застави та з моменту звільнення з-під варти у зв`язку із внесенням застави, підозрюваний ОСОБА_7 вважається таким, до якого застосований запобіжний захід у вигляді застави.

Попередити підозрюваного ОСОБА_7 в тому, що у разі невиконання покладених обов`язків, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України в порядку, передбаченому ч. 9 ст. 182 КПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.
Судді апеляційного суду :
____________ ____________ ______________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4