Дата документу 26.09.2016 Справа № 554/3547/16-к
Справа №554/3547/16-к
Провадження № 1-кс/554/3845/2016

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 вересня 2016 року м.Полтава
Слідчий суддя Октябрського районного суду м.Полтави ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження в порядку ст.303 КПК України,-
ВСТАНОВИВ :
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
Заявник ОСОБА_4 в судові засідання неодноразово не з`являвся, справа 9 разів призначалася до судового розгляду, скарга знаходиться в провадженні суду більше чотирьох місяців. Таким чином, з урахуванням вказаних обставин, з метою забезпечення дотримання розумних строків розгляду скарги, визнано можливим розгляд скарги у відсутність особи, яка подала скаргу на підставі поданих заявником доказів.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні скарги, оскільки слідчим повно та всебічно проведено досудове розслідування та винесено обгрунтовану постанову про закриття кримінального провадження.
Статтею ст. 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.
Законодавець в ч. 1 ст. 2 КПК України передбачив, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Згідно ст. 5 КПК України процесуальна дія проводиться, а процесуальне рішення приймається згідно з положеннями цього Кодексу, чинними на момент початку виконання такої дії або прийняття такого рішення. Допустимість доказів визначається положеннями цього Кодексу, які були чинними на момент їх отримання.
Згідно ст. 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом. Гарантується право на перегляд вироку, ухвали суду, що стосується прав, свобод чи інтересів особи, судом вищого рівня в порядку, передбаченому цим Кодексом, незалежно від того, чи брала така особа участь у судовому розгляді.
Згідно статті 303 КПК України, під час досудового розслідування можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до вимог ч.2 ст.9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
Відповідно до ч. ч. 1 - 2 ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне відстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а, також, на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Частиною 2 статті 93 КПК України передбачено, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 3 ст. 284 КПК України, про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.
Згідно ч. 5 ст. 40 КПК України слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог цього Кодексу, є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється. Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, службові особи, інші фізичні особи зобов`язані виконувати законні вимоги та процесуальні рішення слідчого.
Оцінивши обставини справи, суд вважає, що постанова старшого слідчого СВ прокуратури області ОСОБА_5 від 28.04.2016 року про закриття кримінального провадження є законною та обґрунтованою, такою, що винесена на підставі всебічного та повного дослідження всіх обставин кримінального провадження, а тому підстави для її скасування відсутні.
Відповідно до ст.7 КПК України в якості загальної засади кримінального провадження проголошено змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно матеріалів справи, фактично заявником оскаржуються обставини, викладені у підозрі та в обвинувальному акті відносно нього, проте вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 29.02.2016 року зазначеним обставинам дана оцінка та прийнято рішення, порядок оскарження якого передбачений іншими нормами кримінально-процесуального законодавства. Так, відповідно вказаного вироку суду, ОСОБА_7 було засуджено за ст.182 ч.1 КК України до 3 років обмеження волі, за іншими статтями виправдано.
Доводи скарги про те, що постанова є незаконна, бо було сфальшовано обвинувачення, а ОСОБА_4 ( ОСОБА_8 ) виправдали, фактично зводяться до загальних формулювань та не містять обґрунтування, яким чином проведення подальших (і яких) слідчих та процесуальних дій може вплинути на правильність висновку про закриття кримінального провадження за відсутністю складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 367КК України, а відтак такі посилання на незаконність досудового розслідування, юридично неспроможні.
У відповідності до досліджених матеріалів кримінального провадження, встановлено, що перевірка по даному факту проводилась в повному обсязі, з виконанням усіх необхідних перевірочних дій та було прийнято рішення про закриття кримінального провадження.
Так, зокрема, в ході досудового розслідування було встановлено, що фактично ОСОБА_8 не згоден із повідомленою йому підозрою за ч.1 ст.182 КК України, вважає її незаконною. Згідно постанови: 04.03.2014 року слідчий ОСОБА_6 , встановивши наявність достатніх доказів для підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, повідомила ОСОБА_8 про підозру за ч.2 ст.355, ст.356, ч.1 ст.357 , ч.5 ст.186, ч.1 ст.182 КК України, яку ОСОБА_8 фактично отримав 06.03.2014 року. Дане повідомлення про підозру погоджувалось прокуром відділу №21/1 прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 . В ході досудового рослідування допитані в якості свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_9 ; порушень норм КПК України при повідомленні про підозру та складанні обвинувального акту відносно ОСОБА_8 не встановлено; вироком Октябрського районного суду м.Полтави від 29.02.2016 року ОСОБА_10 за ст.182 ч.1 КК України засуджений до 3 років обмеження волі і лише судова інстанція може надати оцінку наявності або відсутності в діях ОСОБА_8 ознак складу кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 8 КПК України принцип верховенства права у кримінальному провадженні застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.
Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Слід зазначити, що судами першої та апеляційної інстанції враховуються загальні правові позиції ЄСПЛ щодо офіційного тлумачення ст.3 Конвенції у матеріальному та процесуальному аспектах у кримінальному судочинстві, які обумовлені законодавчим положенням щодо застосування Конвенції та практики ЄСПЛ при розгляді справ у якості джерела права.
У випадках, коли особа висуває небезпідставну скаргу про те, що вона була піддана неналежному поводженню зі сторони суб`єктів владних повноважень в порушення ст.3 Конвенції, це положення, якщо його тлумачити як загальний обов`язок держави відповідно до ст.1 Конвенції вимагає, щоб було проведено ефективне офіційне розслідування, метою якого є виявлення і покарання відповідальних осіб.
При цьому, розслідування за такими скаргами та твердженнями про неналежне поводження має бути ретельним і ефективним. Це означає, що органи влади мають завжди намагатись встановити події та не покладатися на поспішні або безпідставні висновки для закінчення розслідування чи для обґрунтування своїх рішень.
Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що постанова старшого слідчого СВ прокуратури області ОСОБА_5 від 28.04.2016 року про закриття кримінального провадження, є законною, обґрунтованою і скасуванню не підлягає. Усі засоби для встановлення спірних обставин було досудовим слідством повністю використано. Висновки слідчого про необхідність закриття даного кримінального провадження умотивовані на основі аналізу зібраних по справі матеріалів і доказів.
Слід також зазначити, що згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ашинґдейн проти Сполученого Королівства» (Ashingdane v. the United Kingdom) від 28 травня 1985 року, п. 57, Series A, № 93 право на суд не є абсолютним і може підлягати легітимним обмеженням.
Суд приходить до висновку, що досудовим слідством однозначно доведено правові підстави для ухвалення оскаржуваного рішення, воно є обґрунтованим відповідними доказами, засоби доказування, що передбачені законом для встановлення спірних фактичних обставин, досудовим слідством вичерпані.
Керуючись ст. ст. 303,284 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Відмовити в задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження в порядку ст.303 КПК України.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1