Код суду 233 Справа № 233/3701/16-к
Вирок
Іменем України
04 жовтня 2016 року м. Костянтинівка
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Костянтинівка Донецької області, громадянина України, розлучений, дітей не має, має базову середню освіту, не працює, раніше судимий:
-27.06.1996 року Костянтинівським міським судом Донецької області за ст.ст. 140 ч. 2, 141 ч. 2, 42 КК України до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
-03.06.1998 року Костянтинівським міським судом Донецької області за ст.ст. 141 ч. 2, 43 КК України до 4 років позбавлення волі з конфіскацією майна;
-28.12.2002 року Костянтинівським міським судом Донецької області за ст.ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі;
-15.05.2003 року Костянтинівським міським судом Донецької області за ст.ст. 186 ч.3, 42 ч. 3 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;
-10.01.2007 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст. 296 ч. 3, 71 КК України до 3 років позбавлення волі;
-13.09.2013 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі;
-12.11.2013 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст. 185 ч. 3 КК України до 3 років позбавлення волі;
-06.07.2016 року Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст. 309 ч. 1, 71 КК України до 1 року 1 місяця позбавлення волі;
зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у скоєнні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2 КК України, суд -
15 липня 2016 року близько о 00 год. 10 хв., точного часу не встановлено, ОСОБА_5 знаходився на залізничній станції Костянтинівка за адресою: Донецька область, м. Костянтинівка, вул.. Правобережна, 75, де у нього виник злочинний умисел, спрямований на повторне, таємне викрадення чужого майна, яке знаходиться на території залізничної станції, а саме тротуарної плитки з залізничного тупика. В цей же час, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 шляхом вільного доступу, діючи таємно, повторно, умисно, з корисливих спонукань, демонтував 8 шт. тротуарної плитки з залізничного тупика, поклав у пакет, який пришукав на місті, та сховав під пішохідним мостом станції Костянтинівка, після чого, продовжуючи злочинні дії, охоплені єдиним умислом, демонтував ще 10 штук тротуарної плитки, склав їх у мішок, який пришукав на місті, однак в цей час дії ОСОБА_5 були припинені працівниками поліції.
Таким чином, реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_5 намагався викрасти тротуарну плитку в кількості 18 штук загальною вартістю 336,60 грн., що належить СП «Костянтинівська дистанція колії» РФ «Донецька залізниця» ПАТ «Українська залізниця», проте розпорядитись викраденим майном не встиг, тобто не виконав всіх дій, які вважав за необхідне для доведення злочину до кінця, з причин, що не залежали від його волі, оскільки його дії були припинені працівниками поліції.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні інкримінованого йому злочину визнав в повному обсязі та пояснив, що він 15.07.2016 року, приблизно опівночі, проходив біля вагонного депо станції Костянтинівка та побачив залізничний тупик, який був вимощений тротуарною плиткою. Він вирішив взяти собі декілька штук тротуарних плиток, щоб використати їх в своєму господарстві. Після цього він руками демонтував тротуарну плитку, приблизно 15-18 штук, точно вже не пам`ятає скільки, половину поклав у пакет і відніс до пішохідного мосту, та повернувся за рештою, яку поклав у мішок та збирався також віднести до моста. І пакет і мішок він знайшов поруч біля смітника. Але коли він тільки почав нести другу частину плитки, його дії викрили працівники поліції. В теперішній час шкодує про свій вчинок, розкаявся, просив не позбавляти волі, оскільки його співмешканка вагітна і потребує його догляду.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_5 у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений і представник потерпілого, який в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочину, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують його особу, прийшов до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому злочину при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а його дії слід кваліфікувати за ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2 КК України як незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченого.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає рецидив злочинів.
При дослідженні особи обвинуваченого встановлено, що він на обліках в диспансерах м. Костянтинівка Донецької області не перебуває, офіційно не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, багаторазово притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння, в переважній більшості, злочинів проти власності, на день скоєння злочину мав сім незнятих і непогашених у встановленому законом порядку судимостей.
При таких обставинах, суд вважає, що до обвинуваченого необхідно застосувати покарання у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідними та достатніми для його виправлення та попередження скоєння ним нових злочинів.
Крім того, враховуючи те, що злочин, за який в теперішній час засуджується ОСОБА_5 , він скоїв після постановлення вироку Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 06.07.2016 року, тому відповідно до ст.ст. 71 КК України за сукупністю вироків до знову призначеного покарання необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за зазначеним вироком.
Також, враховуючи положення ч. 5 ст. 72 КК України необхідно зарахувати обвинуваченому ОСОБА_5 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, а саме строк перебування в установі попереднього ув`язнення для участі у судовому розгляді кримінального провадження з 19.08.2016 року по 04.10.2016 року включно.
Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 по даному кримінальному провадженню не обирався.
Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 349, 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч. 3, 185 ч. 2 КК України та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України засудженому ОСОБА_5 за сукупністю вироків до знову призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 06.07.2016 року у виді 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі и остаточно визначити до відбування покарання у виді 2 (двох) років 4 (чотирьох) місяців позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили продовжити тримання ОСОБА_5 під вартою в Артемівській УВП УДПпСУ в Донецькій області (№6).
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з 19.08.2016 року.
Зарахувати ОСОБА_5 у строк покарання відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення, починаючи з 19.08.2016 року по 04.10.2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Речові докази 18 штук тротуарної плитки, передані на зберігання ОСОБА_6 під розписку від 15.07.2016 року вважати повернутими за належністю.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, засудженим в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя