Справа № 308/2476/15-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2016 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 , (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді кримінальне провадження №11-кп/777/587/16 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника - адвоката ОСОБА_7 на вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.09.2016.
Цим вироком:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українець, громадянин України, уродженець с. Василе - Устимівка Зінківського району Полтавської області, мешканець АДРЕСА_1 , не працюючий, не одружений, судимий 13.11.2013 Зенківським районним судом Полтавської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 140 годин громадських робіт; 06.05.2014 Рахівським районним судом Закарпатської області за ч.3 ст.185 КК України на підставі ст. 71 КК України частково приєднано покарання за вироком Зенківського районного суду Полтавської області від 13.11.2013 та остаточно призначено покарання у виді 03(трьох) років 17(сімнадцять) днів позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з випробувальним терміном на 02(два) роки; 17.10.2014 Приморським районним судом м. Одеси за ч.2 ст.190 КК України, на підставі ч.4 ст.70 КК України частково приєднано покарання за вироком Зенківського районного суду Полтавської області та остаточно призначено покарання у виді 04(чотирьох) років позбавлення волі, із застосуванням ст.75 КК України з випробувальним терміном на 03(три) роки, засуджений:
- за ч. 2 ст.307 КК України на 07 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання призначеного ОСОБА_6 цим вироком частково приєднано невідбуте покарання за вироком Приморського районного суду м. Одеса від 17.10.2014 та остаточно призначено покарання у виді 07 (семи) років 06 (шість) місяців позбавлення волі з конфіскацією майна.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили залишено - тримання під вартою.

На підставі ч.5 ст.72 КК України (в редакції Закону України № 838-VII від 26.11.2015) зараховано в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 27.02.2015 до набрання вироком законної сили, виходячи із розрахунку один день попереднього ув`язнення на два дні позбавлення волі.

-2-

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати за проведення дактилоскопічної експертизи в сумі 147 ( сто сорок сім) грн.. 42 коп. та судово хімічної експертизи в розмірі 245 ( двісті сорок п`ять) грн.. 70 коп.

Речові докази: подрібнену речовину рослинного походження, зеленого кольору, упаковану в спец пакет №1212953, що є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом (марихуаною), масою в перерахунку на суху речовину 1,5850 гр., яка була поміщена до камери схову речових доказів Ужгородського МВ УМВС України в Закарпатській області постановлено знищити; накладну № 1427 та наклейку з картонної коробки в котрій прийшла посилка з відповідним маркуванням «Нова пошта» які знаходяться в матеріалах кримінального провадження постановлено зберігати у матеріалах провадження.

Згідно вироку ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчинені кримінального правопорушення за таких обставин.
Так, 19.05.2014 ОСОБА_6 з метою передачі особливо небезпечного наркотичного засобу - канабісу, арештованому ОСОБА_9 , який утримувався в місці позбавлення волі, а саме в Закарпатській УВП №9, яка знаходиться за адресою м. Ужгород вул. Довженка, 8 «а», упакував до пачки чаю паперовий згорток з особливо небезпечним наркотичним засобом.
Після чого, близько 17 год. 35 хв., ОСОБА_6 зайшовши до приміщення відділення №1 ТОВ «Нова Пошта», яке розташоване за адресою м. Ужгород вул. Гагаріна, 36, здійснив незаконну передачу особливо небезпечного наркотичного засобу, шляхом оформлення на своє ім`я за допомогою належного йому паспорта громадянина України, поштового відправлення вантажу, де знаходився вищевказаний пакунок із пачкою чаю, де був прихований паперовий згорток з особливо небезпечним наркотичним засобом - канабісом, з вищевказаного відділення до адресата (отримувача) громадянина ОСОБА_10 , у АДРЕСА_2 , за номером накладної 427.

В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 просить вирок суду від 09.09.2016 - скасувати. Постановити новий, яким виправдати засудженого ОСОБА_6 за ч.2 ст.307 КК України та закрити вказане кримінальне провадження на підставі п.3 ч.1 ст.284 КПК України, а саме за не встановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи в суді. З вироком суду ні він, ні його підзахисний не погоджуються й уважають, що вищезазначений вирок суду винесено без урахування дійсних обставин справи, та постановлено помилково, з наявністю ряду грубих процесуальних помилок, тому його не можна вважати законним, а тому підлягає скасуванню. Указує, що суд поверхово розглянув справу, дав неправильну оцінку здобутим доказам у справі, а деяким не дав належну оцінку взагалі, деякі проігнорував, в основу вироку поклав недопустимі докази, внаслідок чого постановив вищевказаний вирок, який суперечить дійсним обставинам справи та ст. ст. 2, 11, 36 КК України.

Указує, що його підзахисним під час дачі показань було повідомлено що фактично він вчинив інкриміновані йому дії, але йому було невідомо про те що в продуктах харчування які відправляв до УВП №9 для ОСОБА_9 , знаходиться наркотична речовина, і ніякого умислу на вчинення протиправних дій не мав. Фактично, виходячи з показань засудженого, на прохання ОСОБА_9 , обвинувачений ОСОБА_6 мав отримати від їх спільного знайомого продукти харчування які згодом повинен був передати в УВП №9, що й зробив, але так як ОСОБА_6

-3-

не встиг в установлений для отримання передач ув`язненим час, передати вказаний пакунок із продуктами безпосередньо, то відправив пакунок, скориставшись послугою «Нової пошти». Ураховуючи те, що інкриміноване діяння його підзахисному є умисним, то сторона обвинувачення повинна була спростувати надані ОСОБА_6 показання, та довести наявність умислу в його діяннях. Тобто, стороною обвинувачення в суді було доведено лише те, що ОСОБА_6 відправив посилку, і те що через деякий час у вказаній посилці було знайдено наркотичну речовину. На доведення твердження державного обвинувача не було допитано особу яка могла б підтвердити як доводи обвинувачення або доводи захисту.

Окрім того, стороною захисту було акцентовано на суперечливості деяких доказів, а саме на те, що досудовим розслідуванням встановлено, що вказаний пакунок ОСОБА_6 відправлено 19.05.2014, а виявлено суху подрібнену речовину тільки 26.05.2014, тобто через сім днів після відправки, відповідно до інформації із сайту «Нової пошти» в УВП №9 вказане поштове відправлення прибуло 20.05.2014. Виходячи з наведеного, дане відправлення чомусь знаходилось в УВП 6 (шість) днів, і невідомо чи оглядував його хтось того часу чи ні, чи мали сторонні особи допуск до вказаного поштового відправлення, із цією метою стороною захисту було ініційовано виклик та допит у якості свідка працівника УВП який відповідає за прийом та розподіл поштових відправлень, який судом було задоволено.

Під час огляду протоколу огляду місця події було акцентовано увагу на декількох моментах, а саме на те що фактично було закреслено фразу «під час огляду виявлено» але чомусь там зазначено, що виявлено та вилучено речовину схожу на марихуану та слід пальця руки. Тобто, невідомо чи була ця фраза дописана, чи ні, і коли було дописано вказане речення, тобто існує обгрунтований сумнів у достовірності вказаних даних. Також, зміненим почерком дописане речення про вилучення сліду пальця руки за допомогою дактилоскопічного порошку «Далмантин», для встановлення правомірності вказаного протоколу огляду та чи достовірності внесених до нього даних також було заявлене клопотання про повторний виклик свідків, які були понятими під час проведення огляду, оскільки по вказаним сумнівним записам у протоколі огляду місця події питання їм ніхто не задавав. Також, у протоколі огляду зазначено що слід пальця руки було вилучено за допомогою дактилоскопічного спецпорошку «Далмантин», але при безпосередньому огляді вказаного сліду й огляді проведеної експертизи встановлено, що вказаний слід виявлено за допомогою спецпорошку з палітрою червоного кольору, тобто зі світло червоного до бордового. Ураховуючи вказані дані можна зробити висновок що за допомогою зазначеного в протоколі спецпорошку «Долмантин» під час огляду вилучити слід пальця руки який у подальшому було зафіксовано та досліджено неможливо. Тобто під час виявлення досліджуваного в подальшому сліду пальця руки застосовувався інший дактилоскопічний спецпорошок.

Також указує, що суд у вироку послалась на доказ який фактично не відповідає нормам КПК України, а саме на фото ілюстрації до протоколу огляду місця події від 26.05.2014 які не відповідають ст.105 КПК України, оскільки вказані ілюстрації є додатком до протоколу й відповідно до ч.3 ст.105 КПК України повинні були бути підписані учасниками огляду, чого насправді немає, а тому вказаний доказ є недопустимим. Окрім того вказує, що суд, задовольнивши клопотання про виклик свідків у подальшому відмовила в їх допиті чим грубо порушила право обвинуваченого на захист, передбачене п.1, 2 ч.4 ст.42 КПК України.

-4-

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду від 09.09.2016 - скасувати. Зазначає, що його обвинувачують у тому, що він не вчиняв. Він не заперечує того, що відправляв посилку з ТОВ «Нова пошта», яка розташована за адресою м. Ужгород вул. Гагаріна, 36 на громадянина ОСОБА_9 в АДРЕСА_2 за проханням останнього, який йому зателефонував і попросив передати йому передачу в УВП №9. На той час коли ОСОБА_9 зателефонував, він знаходився в Рахівському районі та збирався їхати в місто Київ. Оскільки з м. Рахів потягів до м. Києва не було, він сказав ОСОБА_9 , що приїде в м. Ужгород 19.05.2014, близько четвертої години, на що останній попросив його після приїзду в м. Ужгород, на автовокзалі до нього підійде хлопець, який дасть йому речі в целофановому пакеті. По приїзду в м. Ужгород, зустрівся із хлопцем, який його вже чекав на зупинці, і який передав йому чорний пакет з речами. На його запитання, що знаходиться в пакеті, останній відповів, що там знаходиться чай, кава та сигарети. На запитання, чого сам не може передати, останній відповів, що не має із собою паспорта. Отримавши посилку, направився до УВП № 9, щоб її передати, але вхід до установи вже був зачинений. Він зателефонував ОСОБА_9 і повідомив, що установа вже не працює, на що останній попросив його відправити посилку через «Нову пошту», що ним було, і зроблено. Суд першої інстанції не дослідив усіх матеріалів по справі, та не допитав свідків, а тільки взяв до уваги докази обвинувачення, які були здобуті незаконним шляхом, дактилоскопія, що знаходиться в матеріалах справи була взята з місця огляду 26.05.2014. У протоколі огляду записано, що дактилоскопія була взята одним кольором чорним, а насправді дактилоскопія в матеріалах справи є червоною.

Також, зазначає, що посилка була надіслана з ТОВ «Нова пошта» 19.05.2014, та була доставлена згідно накладної №427 - 20.05.2014, а сам огляд посилки проводився тільки 26.05.2014, а тому незрозуміло де знаходилася посилка 6 діб. ОСОБА_9 являється першим свідком по справі, але його не було викликано до суду. Також, не взято до уваги судом те, що він є потерпілим «майданівських злочинів» та потребує негайного хірурготравматичного втручання на ліву ключицю.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення обвинуваченого та його захисника адвоката ОСОБА_7 на підтримання апеляційних скарг, доводи прокурора про необґрунтованість апеляційних скарг та законність вироку суду першої інстанції, доводи викладені в апеляційних скаргах колегія суддів уважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника - адвоката підлягають до часткового задоволення з таких підстав.
Судове рішення - це акт правосуддя, ухвалений згідно з нормами матеріального та процесуального права та згідно з конституційними засадами і принципами судочинства. Судове рішення має бути законним, обґрунтованим, зрозумілим та чітким, і не повинно містити положень, які б суперечили або виключали одне одного, ускладнювали чи унеможливлювали його виконання.
Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обгрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.

-5-
Зі змісту вказаної статті вбачається, що обґрунтованим є судове рішення, якщо воно ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, що підтверджені доказами, оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному й неупередженому дослідженні під час судового розгляду з точки зору належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку доказів (ч.3 ст.370, з урахуванням ст.94 КПК України).
Вмотивованим є судове рішення у якому наведені пояснення (мотиви), чому суд вважає ту або іншу обставину доведеною чи недоведеною, чому суд врахував одні докази, але не взяв до уваги інших доказів, чому обрав ту чи іншу норму права (закону), а також чому застосував чи не застосував встановлений нею той чи інший правовий наслідок. Вмотивованість судового рішення забезпечується не лише наявністю у ньому мотивувальної частини, а й наведенням у ній оцінки та відповіді на кожен доречний, важливий і вирішальний аргумент сторони судового провадження.
Із цього випливає, що суд при розгляді справи повинен дослідити докази, як ті, що викривають, так і ті, що виправдовують підсудного, проаналізувати їх та дати остаточну оцінку кожному доказу з точки зору його належності, допустимості, достовірності й достатності.
Згідно з п.2 ч.3 ст.374 КПК України, у мотивувальній частині вироку зазначаються: у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті ( частини статті ) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений; докази на підтвердження встановлених судом обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів; мотиви зміни обвинувачення, підстави визнання частини обвинувачення необґрунтованою, якщо судом приймалися такі рішення; обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання; мотиви призначення покарання, звільнення від відбування покарання, застосування примусових заходів медичного характеру при встановленні стану обмеженої осудності обвинуваченого, застосування примусового лікування відповідно до статті 96 КК України, мотиви призначення громадського вихователя неповнолітньому; підстави для задоволення цивільного позову або відмови у ньому, залишення його без розгляду; мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку, та положення закону, яким керувався суд.
Як убачається з вироку, судом при його постановленні даних вимог закону в повній мірі дотримано не було.
Так, відповідно до ст.410 КПК України неповним визнається судовий розгляд, під час якого залишилися недослідженими обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення, зокрема, у разі якщо: судом були відхилені клопотання учасників судового провадження про допит певних осіб, дослідження доказів або вчинення інших процесуальних дій для підтвердження чи спростування обставин, з`ясування яких може мати істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого рішення; необхідність дослідження тієї чи іншої підстави випливає з нових даних, встановлених при розгляді справи в суді апеляційної інстанції.
Апеляційний суд уважає, що, розглядаючи кримінальне провадження суд першої інстанції відповідно до ст.410 КПК України допустив неповноту судового розгляду, яка виразилася в безпідставному ігноруванні показань обвинуваченого ОСОБА_6 , який указував на те, що посилку отримав у незнайомої особи в м. Ужгороді

-6-
на прохання ОСОБА_9 , який спілкувався з ним по телефону з УВП №9 в м. Ужгороді, де втримувався, для передачі останньому в УВП №9, що в послідуючому й зробив через відділення «Нової пошти». Суд безпідставно відмовив у його клопотанні, про допит ОСОБА_9 , показання якого могли істотно вплинути на висновки суду щодо доведеність його вини, спростувати як доводи обвинувачення так і доводи захисту.
Крім того, суд безпідставно відхилив клопотання захисника адвоката ОСОБА_7 про додатковий допит свідків понятих які брали участь при огляді місця події 26.05.2014, де було виявлено вказану посилку з наркотичним засобом, оскільки із протоколу вбачається, щодо нього внесено виправлення (дописки) без жодних застережень.
Колегія суддів уважає, що, розглядаючи кримінальне провадження суд першої інстанції залишив поза увагою протокол огляду місця події від 26.05.2014. При цьому, суд першої інстанції не дав цьому доказу оцінки з точки зору його допустимості та належності, відповідно до вимог ст.ст.84, 85, 86 КПК України.

Також, поза увагою суду, залишилися й доводи оводи сторони захисту про суперечливість доказів, зокрема,про те, що поштове відправлення у вигляді посилки обвинуваченим ОСОБА_6 відправлено 19.05.2014, а виявлено суху подрібнену речовину схожу на наркотичні засоби тільки 26.05.2014, хоча згідно з інформацією із сайту «Нової пошти», указане поштове відправлення було доставлено до УВП №9 20.05.2014. Стороною захисту із цього приводу заявлялось клопотання про виклик та допит у якості свідка працівника УВП №9, який відповідає за прийом та розподіл поштових відправлень, і судом його було задоволено, однак із невідомих причин клопотання не знайшло свого вирішення.

Не вирішено судом і клопотання сторони захисту про усунення суперечності щодо застосування спеціального порошку «Далмантин» при огляді місця події від 26.05.2014 та вилученні слідів пальців рук та при проведенні дактилоскопічної експертизи №24 від 15.01.2015.
Як убачається із протоколу огляду місця події від 26.05.2014, при огляді експертом вмісту поштового відправлення в протоколі записано, що експертом для виявлення слідів пальців рук застосовувався спеціальний порошок марки «Далмантин», натомість із повідомлення Закарпатського НДКЦ №19/107- 6 а/з від 19.08.2016 такий порошок працівниками експертних підрозділів Закарпатської області не застосовується ( т.2 а.к.п. 3-5, 154).
Відповідно до вимог ч.2 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого. Якщо розгляд апеляційної скарги дає підстави для прийняття рішення на користь осіб, в інтересах яких апеляційні скарги не надійшли, суд апеляційної інстанції зобов`язаний прийняти таке рішення.

Згідно п.3 ч.1, ч.2 ст.409 КПК України підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.
За ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Відповідно до п.13 ч.1 ст.3 КПК України обвинувачення це - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

-7-
Згідно ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.
За п.5 ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт, крім іншого, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Проте, як убачається з матеріалів кримінального провадження, обвинувальний акт відносно ОСОБА_6 даному провадженні №0001119 від 28.02.2015 не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки не містять формулювання обвинувачення.
В обвинувальному акті зазначено лише фактичні обставини, які встановлені слідчим під час досудового розслідування та міститься вказівка на те, що ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, і що він своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.307 КК України, тобто незаконну передачу особливо небезпечного наркотичного засобу до місць позбавлення волі, в чому і обвинувачується.
Таким чином, прокурором відповідно до вимог кримінального процесуального закону не висунуто ОСОБА_6 обвинувачення у вчиненні ним кримінального правопорушення.
Згідно п. п.1, 3 ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: неповнота судового розгляду; істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.
За ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
У відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок чи ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення, передбачені ст. 412 КПК України.
Підставами для скасування чи зміни судового рішення судом апеляційної інстанції є такі порушення норм кримінального процесуального закону, які шляхом позбавлення, чи обмеження гарантованих КПК України прав учасників кримінального провадження, недотримання процедури судочинства, чи іншим шляхом вплинули, чи могли вплинути на винесення законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення.
Колегія суддів уважає, що неухильне дотримання передбаченої законом процесуальної форми є неодмінною умовою повного, всебічного й об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження, встановлення істини в справі й прийняття правильного рішення. При цьому конкретне порушення кримінального процесуального закону може бути визнано апеляційним судом істотним чи неістотним, залежно від обставин кримінального провадження.
Установлені та наведені в ухвалі апеляційного суду порушення кримінального процесуального закону є істотними, оскільки торкаються прав та законних інтересів обвинуваченого, які перешкодили суду повно, і всебічно розглянути кримінальне провадження, і вплинули, чи могли вплинути на постановлення законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення, а тому вирок підлягає до скасування.
-8-
Отже, апеляційним судом установлено порушення вимог ч. 1 ст.412 КПК України, що відповідно до вимог ст.415 цього Кодексу є безумовною підставою для скасування вироку та призначення нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.
Оскільки судове рішення скасовується з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального законодавства, допущених судом першої інстанції на стадії підготовчого судового засідання, інші доводи апеляційних скарг не розглядаються, а підлягають до ретельної перевірки при новому розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, а виявлені істотні порушення усуненню на стадії підготовчого провадження.
Відповідно до ч.2 ст.415 КПК України призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.
При новому розгляді кримінального провадження суду першої інстанції необхідно усунути встановлені недоліки, всебічно, повно й об`єктивно дослідити всі обставини кримінального провадження, ретельно перевірити доводи апеляційних скарг захисника адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , дати відповідну оцінку доказам у їх сукупності та ухвалити законне й обґрунтоване рішення.
Одночасно, апеляційний суд з урахуванням тяжкості вчиненого ОСОБА_6 кримінального правопорушення, даних про його особу, фактичних обставин кримінального провадження, тяжкості покарання, що загрожує останньому, у разі доведеності його вини, з метою запобіганню ризикам, передбачених ст. 177 КПК України, прийшов до висновку про необхідність продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
апеляційні скарги захисника адвоката ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_6 - задовольнити частково.
Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09.09.2016 щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст.307 КК України - скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого провадження.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 до 26.01.2017.
Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді: