АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 542/1328/15-к Номер провадження 11-кп/786/201/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст. 185 КК України С.Т.
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого, судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
захисника обвинуваченого ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000524, за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Полтавської області на вирок Новосанжарського районного суду Полтавської області від 18 грудня 2015 року,-

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з загальною освітою, не одруженого, непрацюючого, раніше судимого :

- 02.07.2015 року Новосанжарським районний судом Полтавської області за ч.1 ст. 297 КК України на 1 рік позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, -

визнано винуватим та засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст.71 КК України, до призначеного покарання, ухвалено приєднати повністю покарання, призначене ОСОБА_8 вироком Новосанжарського районного суду від 02.07.2015 року за ч.1 ст.297 КК України, у виді одного року позбавлення волі,з іспитовим строком, згідно ст.75 КК України один рік, які відповідно до ч.3 ст.72 КК України, виконувати самостійно.

По справі вирішено долю речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що 09.09.2015 року близько 23 год. 30 хв., будучи раніше допущеним господарем, прийшов до господарства свого дядька ОСОБА_9 , потерпілого у справі, яке розташоване у с. Вісичі Новосанжарського району Полтавської області.

Перебуваючи на території господарства останнього, ОСОБА_8 , скориставшись відсутністю господаря та інших осіб, шляхом вільного доступу до господарських будівель, таємно викрав звідти електропилку CRAFT - ТЕК ЕК S2200 вартістю 902,29 грн., електроточило „ТЕМП,, вартістю 684 грн., та мотокосу РОСТЕХ РТ - 53 вартістю 963,27 грн., чим завдав останньому збитків на суму 2 549,56 гривень, відповідно до висновку експерта 1809/4 від 18.09.2015року. Викраденим ОСОБА_8 в послідуючому розпорядився на власний розсуд.

На вирок суду першим заступником прокурора Полтавської області подана апеляційна скарга, в якій ставиться питання про скасування вироку в частині призначеного покарання у зв`язку із неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, зокрема незастосування закону, який підлягає застосуванню та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого.

Просить ухвалити новий вирок, яким призначити більш суворе покарання за ч.1 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі, із застосування ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком від 02.07.2015 року остаточно визначити покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Інші учасники судового розгляду вирок суду не оскаржили.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, заперечення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 проти задоволення апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги і дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, а саме таємному викраденні чужого майна в апеляційній скарзі не оскаржують ся.

Згідно ч.1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Судом першої інстанції, відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України визнано недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин справи.

Разом з цим вирок суду підлягає скасуванню в частині призначеного ОСОБА_8 покарання, оскільки є незаконним через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, зокрема незастосування закону, який підлягає застосуванню та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого.

Приписами ч.3 ст.78 КК України встановлено, що у разі вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає йому покарання за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 цього Кодексу.

Згідно вимог ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує

невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

При цьому частиною четвертою цієї статті визначено, що остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

У разі, коли особа була засуджена до позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання з випробуванням і в період іспитового строку вчинила новий злочин, суд зобов`язаний визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі, зокрема й тоді, коли останнім за часом вироком призначаються більш м`які види покарання, як того вимагають приписи п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Матеріалами провадження встановлено, що ОСОБА_8 засуджений вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 02.07.2015 року за ч.1 ст. 297 КК України на 1 рік позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном строком на 1 рік.

Оскаржуваним вироком суд призначив ОСОБА_8 за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України покарання у виді штрафу.

Незважаючи на те, що обвинувачений вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України в період випробувального періоду за попереднім вироком суду, тобто до повного відбуття покарання призначеного вироком від 02.07.2015 року, всупереч наведеним вимогам закону, при застосуванні вимог ст. 71 КК України суд, вказавши про самостійне виконання призначених покарань, не визначив остаточного покарання, що в даному випадку є недопустимим.

Колегія суддів вважає, що при призначенні покарання ОСОБА_8 , судом не в достатній мірі враховано тяжкість вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше судимий, та вчинив діяння в період іспитового строку за попереднім вироком суду.

Поряд з цим, призначення покарання у вигляді штрафу у мінімальному розмірі, визначеному санкцією ч.1 ст. 185 КК України, на переконання колегії суддів, не відповідає меті покарання та не забезпечить виправлення обвинуваченого і попередження вчинення ним нових злочинів.

При призначенні виду та міри покарання ОСОБА_8 колегія суддів, відповідно до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, відсутність обставин, що обтяжують покарання.

Як пом`якшуючі покарання обставини колегія суддів визнає те, що ОСОБА_8 розкаявся у вчиненому.

Враховуючи наведене, а також, що обвинувачений в період іспитового строку вчинив умисний корисливий злочин проти власності, будучи особою молодого віку не працює, колегія суддів вважає за необхідне призначити ОСОБА_8 покарання у межах санкції ч.1 ст. 185 КК України у вигляді реального позбавлення волі, та остаточне покарання визначити шляхом часткового складання покарань.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 420 КПК України, колегія суддів апеляційного суду,

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Полтавської області задовольнити частково.

Вирок Новосанжарського районного суду Полтавської області від 18 грудня 2015 року щодо ОСОБА_8 в частині призначення покарання скасувати.

Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_8 за ч.1 ст. 185 КК України покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання за даним вироком, частково приєднати покарання за вироком Новосанжарського районного суду Полтавської області від 02.07.2015 року та остаточно призначити покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

ОСОБА_8 взяти під варту в залі суду негайно.

Строк відбування покарання рахувати з 24 лютого 2016 року.

Вирок набирає чинності з моменту його проголошення та може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців засудженим з моменту вручення копії вироку, іншими учасниками процесу в той же строк з моменту його проголошення.
СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4