У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2016 року слідчий суддя Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , прокурора ОСОБА_4 , розглянувши у судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження,-

В С Т А Н О В И В:

Адвокат ОСОБА_3 звернулась до суду зі скаргою, в якій просить скасувати постанову про закриття кримінального провадження від 19 жовтня 2016 року слідчого військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 , винесену в межах кримінального провадження № 0000298, внесеного в ЄРДР 14 вересня 2016 року і направити матеріали провадження для продовження досудового розслідування.

Заявник в судовому засіданні скаргу підтримала, обґрунтовуючи тим, що військовою прокуратурою Одеського гарнізону Південного регіону України здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000298, зареєстрованого в ЄРДР 14 вересня 2016 року за фактом складання завідомо неправдивого офіційного документу, а саме протоколів допитів свідків у кримінальному провадженні службовою особою СБУ за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

26 жовтня 2016 року була вручена постанова про закриття зазначеного кримінального провадження від 19 жовтня 2016 року на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Вважає рішення про закриття кримінального провадження прийнято передчасно, без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, висновки слідчого не відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 94 КПК України, слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраній доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Слідчий військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 діяв в даному випадку попри вимоги закону про об`єктивну оцінку доказів. Слідчим для всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи не було проведено більшості першочергових та необхідних слідчих дій.

Так, в заяві про вчинення кримінального правопорушення співробітником УВБ СБУ ОСОБА_6 було зазначено, що в Київському районному суді міста Одеси, розглядається кримінальна справа №5 20/2989/16-к (кримінальне провадження № 0000064, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.12.2015 р.). за обвинуваченням ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчинені злочину, передбаченого ч. 4 ст. 368 КК України.

В судовому засіданні, що відбулось 07 липня 2016 року, були допитані свідки обвинувачення ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 , які відповідно до матеріалів кримінального провадження, відкритих стороні захисту в порядку ст. 290 КПК України, були понятими в ході затримання та обшуку обвинувачених 13 грудня 2016 року. В матеріалах кримінального провадження № 0000064 містяться протоколи допиту зазначених

свідків від 09 лютого 2016 року, складені в ході досудового розслідування консультантом-експертом (з оперативних питань) представництва внутрішньої безпеки в Одеській області (з дислокацією в м. Одесі) УВБ СБУ ОСОБА_6 за дорученням детектива НАБ України в приміщенні службового кабінету № 264 УСБУ в Одеській області в проміжок часу з 15 год. 10 хв. до 16 год. 10 хв., в м. Одесі. При виконанні вимог ст. 290 КПК України, стороною захисту були виготовленні фотокопії протоколів допитів зазначених свідків.

В ході допиту в судовому засіданні, яке відбулось 07 липня 2016 року, будучі судом попереджені про кримінальну відповідальність за відмову від давання показань та за завідоічо неправдиві показання, після оголошення присяги, вищевказані свідки пояснили, що вони приймали участь в проведені процесуальних дій в даному кримінальному проваджені лише один раз, а саме 13.12.2015 р. в ході проведення обшуку затриманих ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . Більше, в ніяких процесуальних діях вони участі не брали, їх ніхто не допитував, тим більше в приміщенні Управління СБ України в Одеській області (м. Одеса, вул. Єврейська, буд. 43), в якому вони жодного разу не були та навіть не знають де воно розташоване.

Наведене підтверджується відповідями на адвокатські запити, відповідно до змісту яких 09 лютого 2016 року ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 не відвідували приміщення УСБУ в Одеській області та перепуски на вхід їм не видавались.

На запитання головуючого про те, чи зрозуміло їм запитання сторони захисту, всі троє свідків категорично заявили, що їм все зрозуміло і їх пояснення є правдивими. Такі ж відповіді були ними дані на запитання прокурора.

Під час судового засідання здійснювалась технічна фіксація, під час якої всі пояснення свідків було зафіксовано.

Таким чином, консультант-єксперт (з оперативних питань) представництва внутрішньої безпеки в Одеської області УВБ СБУ майор ОСОБА_6 , навмисно вніс до офіційних процесуальних документів, а саме протоколів допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , та ОСОБА_11 , завідомо неправдиві відомості, які стали підставою для прийняття процесуальних рішень в рамках вказаного кримінального провадження. Так, копії протоколів допиту свідків приєднувались стороною обвинувачення до клопотань про продовження терміну тримання осіб під вартою та надавались до суду.

З огляду на зазначене очевидно, що протоколи допиту вищевказаних свідків, які містять матеріали кримінального провадження № 0000064, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 10.12.2015 р., сфальсифіковані, що охоплюється складом кримінального правопорушення, передбаченого ст. 366 КК України.

Ігноруючи вищезазначені фактичні обставини, слідчий військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 не перевірив викладене в заяві. Ним не було досліджено технічну запис судового процесу від 07 липня 2016 року, що відбулось в Київському районному суді м. Одеси, з метою перевірки викладеного в заяві, а також перевірки пояснень свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , допитаних слідчим. В ході допиту в межах кримінального провадження № 0000298 свідки пояснили, що дійсно не приймали участь у слідчих діях в приміщенні СБУ, проте підписали протоколи допитів в приміщенні військової частини за попередньо узгодженими по телефону із співробітником СБУ поясненнями.

Як зазначено в тексті постанови про закриття кримінального провадження, досудовим розслідуванням встановлено, що співробітник УВБ СБУ ОСОБА_6 фактично не здійснював допит свідків в своєму робочому кабінеті (який вказано в протоколах допитів свідків як місце їх складання). Будучи допитаним, він пояснив, що склав протоколи допитів свідків без їх фактичної присутності за узгодженими по телефону поясненнями. Тобто, ОСОБА_6 визнав факт порушення процедури складання протоколу, яка була здійснена ним в порушення вимог ст. 104 КПК України. Відповідно до наведеної норми закону, у протоколі фіксується хід та результати проведення процесуальної дії. Тобто протокол складається безпосередньо під час такої процесуальної дії. Крім того описова частина протоколу повинна містити серед іншого місце її проведення. Дані, зафіксовані в протоколи, мусять відповідати фактичним обставинам. Невідповідність відомостей, відображених в протоколі, фактичним обставинам, тобто внесення в протокол неправдивих відомостей кваліфікується як кримінальне правопорушення за ознаками ст. 366 КПК України.

Крім того, слідчим військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_5 не було проведено слідчі дії, направлені на перевірку пояснень свідків, в тому числі і співробітника СБУ ОСОБА_6 , стосовно дійсності попереднього узгодження ним пояснень свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 із останніми за телефоном шляхом отримання трафіків телефонів дзвінків та співставлення даних в них зазначених. З урахуванням суперечностей, наявних в поясненнях свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , наданих ними під час судового засідання 07 липня 2016 року та наданих слідчому ОСОБА_5 , наданих в межах досудогово розслідування цього кримінального провадження, очевидна необхідність збору об`єктивних доказів, направлених на встановлення істини по справі.

Проте жодних слідчих дій, окрім допитів зазначених осіб, слідчим проведено не було. Зазначене свідчить, що слідчий не вжив всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин події.

Відповідно до ст. 91 КПК України, подія кримінального правопорушення, а саме час, місце, спосіб ті інші обставини вчинення злочину є обставинами, які підлягають доказуванню саме у кримінальному провадженні. Обов`язок доказування відповідно до ст. 92 КПК України покладено на слідчого, прокурора. Збирання та оцінка доказів здійснюється у межах кримінального провадження. Слідчим в порушення принципів та загальних засад кримінального процесу, не виконано задачу кримінального провадження захист прав особи від кримінального правопорушення, забезпечення повного та неупередженого розслідування.

Відповідно до ст. 304 КПК України, скарги на рішення слідчого, передбаченого ст. 303 КПК України, можуть біти подані протягом 10 днів з моменту прийняття рішення. Якщо рішення слідчого оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Постанову, що є предметом оскарження, винесено слідчим 19 жовтня 2016 року. Проте її копію отримано 26 жовтня 2016 року.

Прокурор в судове засідання з`явився, заперечував проти задоволення скарги, посилаючись на її безпідставність та необґрунтованість.

Слідчий суддя, вислухавши заявника та прокурора, дослідивши матеріали скарги та матеріали закритого кримінального провадження, приходить до наступних висновків.

Військовою прокуратурою Одеського гарнізону Південного регіону України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000298, зареєстрованому в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 14 вересня 2016 року за фактом складення завідомо неправдивого офіційного документу, а саме протоколів допиту свідка у кримінальному провадженні службовою особою СБ України, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України.

Відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань на підставі заяви ОСОБА_3 , відповідно до якої службова особа СБ України майор ОСОБА_6 склав завідомо неправдиві офіційні документи, а саме протоколи допитів свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 .

Досудовим розслідування в ході допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 встановлено, що 09.02.2016 р. за допомогою телефонного зв`язку співробітником УВБ СБ України майором ОСОБА_6 з вищезазначеними свідками було обговорено їх показання, а також місце проведення допиту. В подальшому на території КПП військової частини НОМЕР_1 свідки було ознайомлені в повній мірі зі змістом протоколів допиту свідків, у зв`язку з чим зазначили відповідні підписи. Будь-яких скарг та зауважень, щодо проведених допитів, а також стосовно змісту протоколів допиту свідка не зазначалось.

Водночас, в ході допиту співробітник УВБ СБ України майор ОСОБА_6 підтвердив зазначені вище показання свідків. Відтак, при наявності технічних помилок, відсутній факт складення завідомо неправдивого офіційного документа, у зв`язку з тим, що показання надані свідками відповідають фактичному змісту протоколів.

Постанова від 19.10.2016 року закрито зазначене кримінальне провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України.

Відповідно до ст. 3 п. 18 КПК України, слідчий суддя, суддя суду першої інстанції, до повноважень якого належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Повноваження слідчого судді передбачені гл. 26 КПК України, якою передбачено оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

Ст. 303 п. 3 КПК України передбачає оскарження потерпілим рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Наведені в скарзі підстави для скасування постанови про закриття кримінального провадження спростовується обґрунтованим висновком слідчого, де він вказав, що в ході допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_12 встановлено, що 09.02.2016 р. за допомогою телефонного зв`язку співробітником УВБ СБ України майором ОСОБА_6 з вищезазначеними свідками було обговорено їх показання, а також місце проведення допиту. Після чого на території КПП військової частини НОМЕР_1 свідки було ознайомлені в повній мірі зі змістом протоколів допиту свідків, у зв`язку з чим зазначили відповідні підписи.

Тому суд вважає, що висновки в цій частині належним чином обґрунтовані і дана належна оцінка слідчим в постанові про закриття кримінального провадження.

Проведення у подальшому додаткових слідчих, під собою не будуть мати ніякого доказового значення по кримінальному провадженню, ніяким чином не вплине на твердження, підкріплене матеріалами кримінального провадження, про відсутність складу злочину, та буде тягнути за собою проведення недоцільних слідчих дій в відношенні співробітника УВБ СБ України майора ОСОБА_6 , даремного витрату часу органами досудового слідства, втручанню в життєвий уклад громадян в складних політичних та економічних умовах в Україні.

Таким чином, викладені у заяві ОСОБА_3 відомості при проведенні досудового слідства об`єктивного підтвердження не знайшли, при цьому досудовим слідством вичерпано всі можливості доказування вини, щодо неправомірних дій співробітника УВБ СБ України ОСОБА_6 , оскільки добуті докази, не достатні для вручення повідомлення про підозру, так як речових, документальних та інших будь-яких доказів скоєння кримінального правопорушення крім показів зацікавлених осіб не встановлено.

Зважаючи на те, що в ході розгляду скарги не знайшов свого підтвердження факт порушення слідчим вимог КПК України при прийнятті рішення про закриття кримінального провадження, а також не підтримання вимог скаржником, вважаю необхідним відмовити у задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 93, 94, 214, 303, 305, 306, 307, 309, 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 на постанову про закриття кримінального провадження відмовити.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання копії судового рішення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1

02.12.2016