Справа № 194/257/16-к
Провадження № 1-кп/194/37/16

В И Р ОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 березня 2016 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 жовтня 2015 року за № 0000652 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в м. Тернівка Дніпропетровської області, українки, громадянки України, освіта середня спеціальна, не працюючої, розлученої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей 2007 та 2015 років народження, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої;

у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст.15 ч.2, 185 ч.1 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченої ОСОБА_3 ,

розглянувши вказане кримінальне провадження, суд, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , 20 жовтня 2015 року, приблизно о 19 годині 20 хвилин, знаходячись на першому поверсі третього під`їзду будинку АДРЕСА_2 , по раптово виниклому умислу, з корисливих мотивів, умисно, таємно, з вказаного під`їзду викрала чуже майно, що належить ОСОБА_5 , а саме: дитячий візок зима-літо (трансформер) марки «TacoJamperX», вартістю 2993 грн. 75 коп. Після чого, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел до кінця, викотила дитячий візок з зазначеного під`їзду та пішла через дитячий майданчик в бік вул. Харківська в м. Тернівка, однак була затримана мешканцями будинку АДРЕСА_2 , а саме - ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Таким чином, ОСОБА_3 вчинила всі дії, які вважала необхідними для доведення свого злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали її волі.

Під час досудового розслідування між потерпілим ОСОБА_5 і обвинуваченою ОСОБА_3 25 лютого 2016 року було укладено угоду про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Згідно з угодою ОСОБА_3 під час судового провадження повністю визнала свою винуватість у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.1 КК України в обсязі підозри у судовому провадженні.

Також сторонами угоди було узгоджено, що при затверджені угоди ОСОБА_3 буде призначено за ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.1 КК України покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 грн.

Вирішуючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачена визнала себе винуватою, віднесено до категорії злочинів середньої тяжкості, тобто угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 розуміє положення ч.5 ст.474 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди судом встановлено, що обвинувачена та потерпілий під час кримінального провадження зі скаргами на дії органів досудового розслідування та прокуратури не зверталися. Зазначене в судовому засіданні підтвердили обвинувачена, потерпілий та прокурор.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, зокрема, вимогам ст.ст. 53, 65 КК України, а також інтересам суспільства.

Обвинувачена ОСОБА_3 погоджується на призначення їй узгодженого покарання, а також будучи допитаною в судовому засіданні показала, що виходячи з під`їзду вона побачила коляску, взяла її та покотила, але сусіди її зупинили. Тиску з боку працівників поліції на неї не було. Інших злочинів вона не вчиняла, у вчиненому розкаюється.

Також судом встановлено, що потерпілий та обвинувачена розуміють наслідки укладання та затвердження даної угоди, визначені в ст.473 КПК України.

Даючи юридичну оцінку діям обвинуваченої, суд приходить до висновку, що в її діях має місце склад злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 185 КК України - закінчений замах на вчинення злочину, а саме на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), якщо особа виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

При призначенні покарання суд враховує, що злочин, передбачений ч.1 ст.185 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, а також особу обвинуваченої, яка посередньо характеризується за місцем проживання, раніше не судима, має на утриманні малолітніх дітей 2007 та 2015 років народження, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої по кримінальному провадженню, суд визнає: - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченої по кримінальному провадженню, судом не встановлено.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження зазначеної угоди про примирення, укладеної між потерпілим та ОСОБА_3 .

У зв`язку з тим, що відносно обвинуваченої не було застосовано запобіжний захід під час досудового розслідування, та від прокурора не надійшло відповідне клопотання, суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинуваченої запобіжного заходу.

Питання про речові докази по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Також на підставі ст.124 КПК України підлягають до стягнення з обвинуваченої на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта для проведення експертизи № 5625-15 від 17.11.2015 року в сумі 123 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374, 474-475 КПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Угоду від 25 лютого 2016 року по кримінальному провадженню, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 жовтня 2015 року за № 0000652, про примирення, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченою ОСОБА_3 , - затвердити.

Визнати ОСОБА_3 винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст. 15 ч.2, 185 ч.1 КК України, та призначити їй узгоджене сторонами угоди про примирення від 25 лютого 2016 року покарання у виді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_3 , (ІПН НОМЕР_1 ), на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат за залучення експерта для проведення експертизи № 5625-15 від 17 листопада 2015 року, грошові кошти в сумі 123 (сто двадцять три) грн.

Речові докази по кримінальному провадженню: - дитячий візок марки «TacoJamperX», переданий під розписку потерпілому ОСОБА_5 , залишити за належністю законному власнику.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку вручити учасникам судового провадження негайно в залі суду після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1