Справа № 194/787/16-к
Провадження № 1-кп/194/101/16

В И Р ОК
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 жовтня 2016 року м. Тернівка

Тернівський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Тернівського міського суду кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12 травня 2016 року за № 0000235 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Тернівка Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, освіта середня спеціально, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м. Тернівка Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, освіта загальна середня, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 16.11.2011 року Тернівським міським судом за ст.ст. 309 ч.1, 75 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

- 17.07.2012 року Тернівським міським судом за ст.ст. 185 ч. 3, 70 ч.4, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 19.07.2013 року Тернівським міським судом за ст.ст. 309 ч. 2, 71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 10.07.2015 року по відбуттю строку покарання;

за участю: прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши вказане кримінальне провадження, суд, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 , 11 травня 2016 року приблизно о 23 годині 30 хвилин, перебуваючи біля гаражу № НОМЕР_1 , розташованому в масиві гаражів біля будинку № 15 по вул. Івана Франка в м. Тернівка Дніпропетровської області, втупив в злочинну змову з ОСОБА_4 на крадіжку чужого майна. Після цього, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підійшли до двох металевих швелерів, які лежали на землі біля правої стіни гаражу та перенесли їх до воріт гаражу. Далі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підійшли до правої стіни гаражу, яка була частково розібрана, у верхній частині стіни вони вибили цеглу з під швелерів, що знаходились на даху гаражу, внаслідок чого швелери впали в приміщення гаражу. Таким чином, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 умисно, таємно за попередньою змовою групою осіб викрали чуже майно, що яке належить ОСОБА_6 , а саме - 4 металеві швелера довжиною по 4 метри, вагою 100 кг кожний, вартість яких згідно висновку експерта № 2646-16 від 24 травня 2016 року на час вчинення кримінального правопорушення становила 1056 грн., спричинивши останньому матеріальну шкоду на вказану суму. З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зникли, викраденим майном розпорядилися на свій розсуд.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні злочину визнав повністю та показав, що 11 травня 2016 року приблизно о 23 годині він в своєму дворі зустрів ОСОБА_4 , який запитав його за фінансове становище. Він відповів, що не працює та грошей немає. Тоді ОСОБА_7 запропонував піти в яр та відкопати там старий кузов від автомобіля. Коли вони йшли до яру, то побачили, що біля одного з гаражів, який вже розвалювався, збоку біля стіни лежало два швелери. Вони віднесли ці два швелери в бік, а також забрали з даху гаражу ще два швелери, які ледве трималися. Потім вони викликали знайомого металоприймача та коли продавали ці швелери, вони були затримані працівниками поліції. Тиску з боку працівників поліції на нього не було. Інших злочинів він не вчиняв та у вчиненому розкаюється.

Допитаний в судовому засіданні в якості обвинуваченого ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні злочину визнав повністю та дав показання аналогічного змісту з показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 , додавши, що ці предмети вони забрали через те, що їх вже хтось приготував щоб забрати з гаражу. Тиску з боку працівників поліції на нього не було. Інших злочинів він не вчиняв та у вчиненому розкаюється.

Зазначені показання обвинувачених суд визнає допустимими, враховує як такі, що відповідають фактичним обставинам та вважає за можливе покласти їх в основу обвинувального вироку, так як вони підкріплюються іншими доказами по кримінальному провадженню.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, які вважали за недоцільне подальше дослідження доказів, визнав недоцільним подальше дослідження доказів по кримінальному провадженню відносно фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, оцінюючи та аналізуючи досліджені під час судового розгляду докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що винуватість обвинувачених у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України в повному обсязі доведена дослідженими під час судового розгляду доказами.

Даючи юридичну оцінку діям обвинувачених, суд приходить до висновку, що їх дії правильно кваліфіковано під час досудового розслідування та в їх діях має місце склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: - ОСОБА_3 - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене за попередньою змовою групою осіб; - ОСОБА_4 - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та за попередньою змовою групою осіб.

Обговорюючи питання про міру та вид покарання обвинувачених по кримінальному провадженню, суд керується ст. 65 КК України та приймає до уваги ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого ними злочину, а також ті обставини, що обвинувачені винуватість визнали повністю, у вчиненому розкаялися, за місцем проживання характеризуються посередньо, ОСОБА_3 перебуває на обліку у лікаря-нарколога з приводу вживання опіоїдів зі шкідливими наслідками, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, раніше в силу ст. 89 КК України не судимий, ОСОБА_4 перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу вживання опіоїдів та психостимуляторів зі шкідливими наслідками, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, раніше неодноразово судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинувачених по кримінальному провадженню, суд визнає: - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 по кримінальному провадженню, судом не встановлено.

Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 по кримінальному провадженню, суд визнає: - рецидив злочинів.

Таким чином, з врахуванням вищевикладених обставин, особи обвинувачених, ступеню тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, суд приходить до висновку, що обвинуваченим необхідно призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, ближче до нижчої межі, ОСОБА_3 - у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців, ОСОБА_4 - у виді позбавлення волі на строк два роки.
Разом з тим, враховуючи наявність пом`якшуючих покарання обставин, особу обвинувачених, які розкаялися у вчиненому, суд приходить до висновку про можливість їх виправлення без ізоляції від суспільства, та вважає за можливе на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк два роки з покладенням на них обов`язків, передбачених п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлявся.

У зв`язку з тим, що відносно обвинувачених під час досудового розслідування запобіжні заходи не застосовувалися, та в судовому засіданні клопотання прокурором про це не заявлялося, суд також не вбачає підстав для застосування відносно обвинувачених запобіжних заходів.

Питання про речові докази по кримінальному провадженню суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Також на підставі ст. 124 КПК України підлягають до стягнення з обвинувачених солідарно на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта для проведення експертизи, (висновок № 2646-16 від 24 травня 2016 року), в сумі 176 грн. 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Визнати ОСОБА_3 винуватим за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_3 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк два роки.

Відповідно до п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи; - періодично з`являтись для реєстрації в кримінально - виконавчій інспекції.

Визнати ОСОБА_4 винуватим за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк два роки.

Відповідно до п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції; - повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи; - періодично з`являтись для реєстрації в кримінально - виконавчій інспекції.

Стягнути солідарно з ОСОБА_3 , (ІПН НОМЕР_2 ), та ОСОБА_4 , (ІПН НОМЕР_3 ), на користь держави в рахунок відшкодування процесуальних витрат за залучення експерта для проведення експертизи, (висновок № 2646-16 від 24 травня 2016 року), грошові кошти в сумі 176 (сто сімдесят шість) грн. 20 (двадцять) коп.

Речові докази по кримінальному провадженню: - предмети, визнані речовими доказами згідно постанови слідчого від 12 травня 2016 року, - залишити за належністю законному власнику.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Вирок суду може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський міський суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку вручити учасникам судового провадження негайно в залі суду після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1