Справа № 214/2434/15-к
1-кп/214/66/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 листопада 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

провівши відкрите судове засідання в м. Кривому Розі по кримінальному провадженню внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000064 від 04.02.2015 року відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Головуючим суддею на обговорення учасників судового провадження було поставлене питання щодо доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .

Прокурор у судовому засіданні просила міру запобіжного заходу у виді тримання під вартою обрану відносно обвинуваченого ОСОБА_5 продовжити ще на 60 днів, оскільки продовжують існувати ризики визначені ст. 177 КПК України, враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення та відсутність у останнього міцних соціальних зв`язків, а застосування більш м`яких запобіжних заходів недостатньо для запобігання цим ризикам.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_4 заперечував проти продовження тримання обвинуваченого під вартою, оскільки тяжкість покарання, яке загрожує його підзахисному, не є підставою для продовження строку тримання останнього під вартою, врахувати рішення Європейського суду з прав людини з питань продовження строку тримання під вартою. А отже, просив суд змінити запобіжний захід з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, з застосуванням електронних засобів контролю.

Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні з приводу клопотання прокурора про продовження тримання його під вартою покладався на розсуд суду, при цьому підтримав клопотання свого захисника ОСОБА_4 про зміну йому запобіжного заходу на домашній арешт.

Вислухавши думки сторін кримінального провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку про задоволення клопотання прокурора про продовження терміну тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою та відмові в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Ухвалою суду від 06 жовтня 2016 року продовжено дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, строком на два місяці, тобто до 04.12.2016 року.

Однак, враховуючи стадію судового розгляду даного кримінального провадження, суд приходить до висновку, що воно не буде завершено до спливу строку тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, визначеного ухвалою суду від 06 жовтня 2016 року.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Встановлено, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, яке відноситься до тяжких злочинів, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі від 6 до 10 років з конфіскацією майна, на території міста Кривого Рогу не зареєстрований. В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 пояснив, що він, до обрання міри запобіжного заходу у виді тримання під вартою, більше року вживав наркотичні речовини, а також те, що ці наркотичні речовини він купував незаконно у особи, яка не має дозволу на продаж наркотиків.

З урахуванням вищевикладеного маються всі підстави вважати, що більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання спробам обвинуваченого ОСОБА_5 переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, що свідчить про продовження існування ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав та доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою на два місяці.

Приймаючи зазначене вище рішення, суд враховує обставини зазначені захисником ОСОБА_4 , а також строк перебування обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою, але вони не виключають ризиків, які зазначені прокурором та встановлені судом.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176 178, 183, 184, 331, 371 КПК України, суд
УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора про продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою задовольнити.

В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_5 - адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу - відмовити.

Продовжити дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою, обраного відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, строком на два місяці, тобто до 28 січня 2017 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя ОСОБА_1