АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: 658/624/16-к
Номер провадження : 11-кп/791/747/16 Головуючий в І інстанції : ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.186 КК України Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2016 року липня місяця 19 дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого судді : ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 ОСОБА_4 ,

Секретар: ОСОБА_5

З участю прокурора: ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні в залі Апеляційного суду Херсонської області кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0001106 за апеляційною скаргою захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_7 на вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 12 травня 2016 року щодо :
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки смт. Новотроїцк Новотроїцького району Херсонської області, громадянки України, циганки, не працюючої, не заміжньої, маючої на утриманні двох малолітніх дітей 2011 та 2015 років народження, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої 04.10.2013 року Генічеським районним судом Херсонської області за ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки,
в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_8 визнано винною та засуджено за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі, за ч.3 ст.186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено 4 роки позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України шляхом часткового поєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком Генічеського районного суду від 04 жовтня 2013 року за ч.3 ст.185 КК України визначено остаточне покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_8 домашній арешт змінити на тримання під вартою, взявши її під варту з часу приведення вироку до виконання.
Строк відбування покарання рахувати з часу приведення вироку до виконання.
Відповідно до закону вирішено питання щодо речових доказів та судових витрат по справі.
Вироком суду ОСОБА_8 визнано винною і засуджено за те, що вона, будучи раніше засудженою за ч.3 ст.185 КК України на шлях виправлення не стала, належних висновків не зробила і 29 травня 2015 року в період часу з 12.00 по 13.00 години, перебуваючи у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , діючи повторно, шляхом вільного доступу, переслідуючи корисливий мотив на прямий умисел, направлений на заволодіння чужим майном, таємно викрала золоті прикраси, а саме: одну пару золотих сережок вагою 1.5 грами вартістю 1800 грн., одну пару золотих сережок вагою 2 грами вартістю 2400 грн., золоту каблучку вагою 1.5 грами вартістю 1800 грн., золоту каблучку вагою 3 грами вартістю 3600 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 11400 грн.

Крім того, ОСОБА_8 в ніч на 30 травня 2015 року близько 01.00 години, знаходячись за адресою АДРЕСА_4 , діючи повторно, за попередньою змовою з іншими, невстановленими досудовим розслідуванням особами, шляхом вільного доступу потрапила до квартири ОСОБА_10 , де відкрито заволоділа золотими прикрасами, а саме: однією парою золотих сережок вагою 1.5 грами вартістю 1800 грн., а також грошовими коштами в сумі 2000 грн., спричинивши потерпілій ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 3800 грн.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_11 не оспорюючи правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 , вважає, що суд не в повній мірі врахував дані про особу винної та ті особливі обставини, які спонукали її повторно стати на шлях скоєння злочинів. ОСОБА_8 самотужки виховувала сина ОСОБА_12 , котрому на даний час 5 років. У квітні вона народила шестимісячну дитину хлопчика ОСОБА_13 , але на час народження дитина була дуже слабкою, вага становила трохи більше 1 кг, потребувала інтенсивної терапії, тому залишивши дитину у лікарні вона пішла на пошуки коштів для лікування. Не знайшовши іншого виходу, вона пішла по вулиці, заходячи до осель та намагаючись випросити щось у людей. Саме з такою метою вона і зайшла до квартири ОСОБА_9 . Тут слід зауважити, що потерпіла сама діяла дуже необачно, так як двері квартири залишила відкритими, а шкатулку з золотими прикрасами чомусь зберігала на видному і в легкодоступному місці на тумбі у коридорі, майже біля вхідних дверей. Скориставшись такими обставинами, ОСОБА_14 скоїла крадіжку у ОСОБА_15 . Та для того щоб продати прикраси, потрібен був час, а гроші на лікування дитини слід було принести до лікарні терміново і тому ОСОБА_14 погодилася на участь у пограбуванні ОСОБА_16 , що і скоїла наступної ночі. З наведеного вбачається, що правопорушення ОСОБА_8 скоєні внаслідок збігу тяжких особистих та сімейних обставин і саме ці обставини у її житті слід було врахувати суду, а також те, що дитину вона все ж таки виходила, хлопчик вижив, зараз йому вже 1 рік і він нічим не відрізняється від своїх ровесників. Свою вину ОСОБА_14 повністю визнала, щиро кається та обіцяє більше ніколи не скоювати правопорушень. Частково відшкодована шкода повернуті золоті сережки потерпілій, на даний час вона мешкає зі своїм співмешканцем у будинку, котрий нещодавно купили, в сім`ї виховується двоє дітей і ОСОБА_8 знову вагітна, чекає на народження третьої дитини.

Просить вирок суду в частині призначеного ОСОБА_8 покарання змінити та пом`якшити їй покарання.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про залишення вироку без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні обвинувачена свою вину у вчиненні інкримінованого їй правопорушенні визнала повністю.

Висновок суду про винність засудженої у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 та за ч.3 ст.186 КК України, за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, підтверджується зібраними по справі та дослідженими в суді доказами та ніким не оспорюється.

Призначене засудженій ОСОБА_14 покарання у вигляді позбавлення, яке передбачене ч.2 ст.185 та ч.3 ст.186 КК України, з застосуванням вимог ст.70,71КК України(шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання), відповідає вимогам ст.ст. 65, 69-1 КК України та вимогам п. 1,2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» та є необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При призначені покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, середньої тяжкості та тяжкий злочин, особу підсудної, негативну характеристику, визнання нею вини, щире каяття, в зв`язку з чим підстав для задоволення апеляційної скарг в частині необхідності пом`якшення покарання, колегія суддів не вбачає.
Істотних порушень кримінального процесуального закону не встановлено.

Керуючись ст. ст. 404, 407, 419 КПК України колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу захисника обвинуваченої адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 12 травня 2016 року щодо ОСОБА_8 залишити без зміни.
Ухвала набуває законної сили з моменту її проголошення, на неї може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.
Учасники судового розгляду мають право отримати в суді копію ухвали суду.
Копію ухвали надіслати не пізніше наступного дня після її постановлення учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні.
Судді : (три підписи)