Справа № 372/5039/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/285/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 03.03.2016

УХВАЛА
Іменем України
03 березня 2016 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 та обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , -

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Обухівського районного суду Київської області від 25 грудня 2015 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця
та жителя
АДРЕСА_1 , раніше несудимого,
та
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця
та жителя
АДРЕСА_1 , раніше судимого, -
засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 (трьох) років позбавлення волі; на підставі ст. 75 КК України обох звільнено від відбування покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 засуджено за те, що вони 28.07.2015 близько 23:00 за попередньою змовою між собою, ОСОБА_8 діючи повторно, незаконно проникли на територію Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Заповіт Ілліча» та викрали звідти бак «Єврокуб» ємністю 1000 л, на деревяному піддоні, вартістю 2 156 грн.

В поданій апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинувачених у вчиненні інкримінованого правопорушення, вважає вирок незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням кримінального процесуального закону.

Так, прокурор стверджує, що за обвинувальним актом дії ОСОБА_8 вірно кваліфіковані за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднана з проникненням в приміщення, і суд дану кваліфікацію визнав правильною, проте не мотивував виключення з обвинувачення інших кваліфікуючих ознак злочину - повторність та вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб.
Разом з тим, прокурор вказує, що у порушення вимог ч. 4 ст. 67 КК України суд безпідставно визнав обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_8 рецидив злочину та вчинення злочину групою осіб, оскільки дані обставини є кваліфікуючими ознаками злочину.

Також прокурор зазначає, що суд порушив п. 4 ч. 2 ст. 374 КПК України, оскільки не вказав у вироку про наявність судимості у ОСОБА_8 .

Крім вищевказаного, на думку прокурора, обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки не містить правової кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність щодо ОСОБА_7 .

Прокурор просить скасувати вирок та призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та просив задовольнити її, обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які рішення по справі залишили на розсуд суду, перевіривши вирок суду, матеріали кримінального провадження і доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає апеляційну скаргу обґрунтованою.

Згідно ст. 3 КПК України, обвинувачення - твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно ч. 4 ст. 110 КПК України, обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам статті 291 цього Кодексу та містити відомості, зазначені в частині 2 вказаної статті.

Зокрема, відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, серед іншого обвинувальний акт має містити і правову кваліфікацію кримінального правопорушення.

Однак, у обвинувальному акті щодо звинувачення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , затвердженому прокурором 30.11.2015 та переданому до суду, не зазначена правова кваліфікація стосовно дій ОСОБА_7 , а двічі зазначено правову кваліфікацію дій ОСОБА_8 .

Проте, не зважаючи на вказані невідповідності, суд першої інстанції призначив судовий розгляд по вказаному обвинувальному акту, хоча повинен був повернути обвинувальний акт як такий, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

За таких обставин, судова колегія приходить до висновку про порушення права обвинуваченого ОСОБА_7 на захист, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального кодексу, тобто дані недоліки судового розгляду справи є такими, що перешкодили суду прийняти законне та обґрунтоване судове рішення.

При таких обставинах, вирок суду є незаконним, і підлягає скасуванню з поверненням кримінального провадження щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

Окрім того, судова колегія вважає за необхідне звернути увагу суду на відсутність у обвинувальному акті конкретного визначення місця скоєння злочину. В обвинувальному акті висунуте обвинувачення у викраденні з приміщення, однак з матеріалів справи не вбачається, що обвинувачені проникали в будь-яке приміщення, що вказує на неконкретність висунутого обвинувачення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 405, 407, 412 КПК України, судова колегія, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Вирок Обухівського районного суду Київської області від 25 грудня 2015 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 скасувати. Дане кримінальне провадження направити до суду першої інстанції на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання в іншому складів суддів.
Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4