УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:
слідчого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого слідчого відділу розслідування дорожньо-транспортних пригод СУ ГУ Національної поліції в Київській області майор поліції ОСОБА_3 арешт майна,-

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий відділу розслідування дорожньо-транспортних пригод СУ ГУ Національної поліції в Київській області майор поліції ОСОБА_3 .08.2016 року звернувся до суду з клопотанням, погодженим прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Київської області юрист 2 класу ОСОБА_4 , внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000091 від 08.03.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, про арешт майна.

Кримінальне провадження №0000091 зареєстроване за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, а тому виникла необхідність у накладенні арешту на майно, оскільки, арешт накладається виключно на підставі рішення суду.

Клопотання мотивовано тим, що 07.03.2016, близько 19 години 00 хвилин, на 35 км автодороги сполученням «Київ-Одеса», що в Васильківському районі Київської області, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю мікроавтобуса «Daimler Chrysler 903», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_5 , який, рухаючись в напрямку міста Одеси, здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , що перетинав проїзну частину у невстановленому для цього місці, після чого на вказаного пішохода допустив наїзд автомобіль «Nissan Almera», реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався позаду. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 загинув на місці події.

У судовому засіданні старший слідчий відділу розслідування дорожньо-транспортних пригод СУ ГУ Національної поліції в Київській області майор поліції ОСОБА_3 підтримав подане клопотання, просив його задовольнити та накласти арешт на вказане у клопотанні майно.

Власник майна ОСОБА_9 в судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання.

Вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання є таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів клопотання, власником автомобіля «Nissan Almera», реєстраційний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_9 , що підтверджується копією Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Крім того, відповідно до постанови про визнання речовим доказом від 08.03.2016 року, майно, на яке слідчий просить накласти арешт долучено до кримінального провадження №0000091 як речовий доказ.

Відповідно до ст. 131 КПК України, заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються з метою досягнення дієвості цього провадження. Одним із таких заходів є арешт майна.

Згідно з ч. 1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди. У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 2, ч. 3 ст. 170 КПК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна (ч. 10 ст. 170 КПК України).

Беручи до уваги зміст клопотання та додані до нього матеріали, та враховуючи правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення; можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; наслідки арешту майна для інших осіб, а також звертаючи увагу на те, що майно, на яке слідчий просить накласти арешт визнано постановою від 08.03.2016 року речовим доказом, постановою від 14.06.2016 року призначено комплексну інженерно-технічну експертизу та відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, а тому слідчий суддя прийшов до висновку про необхідність задовольнити дане клопотання.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 98, 131, 170-173, 175, 309, 392, 393, 395, 532 КПК України, слідчий суддя,
У Х В А Л И В :
Клопотання старшого слідчого відділу розслідування дорожньо-транспортних пригод СУ ГУ Національної поліції в Київській області майор поліції ОСОБА_3 про арешт майна задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль «Nissan Almera», реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належний на праві власності ОСОБА_9 , помістивши транспортний засіб на територію закритого майданчика тимчасового утримання транспортних засобів Васильківського ВП, що розташований за адресою: Київська область, місто Васильків, вулиця Польова, 61.

Копію ухвали надати слідчому, а також надіслати прокурору та власнику майна.

На ухвалу слідчого судді безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга. Якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Слідчий суддя