Справа № 727/4904/16-к
Провадження № 1-кп/727/273/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 липня 2016 року Шевченківський районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

за участю потерпілої ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці матеріали кримінального провадження за обвинувальним актом щодо:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, із середньою освітою, не працюючого, одруженого, інваліда другої групи, раніше не судимого, -

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
Так, ОСОБА_5 , 08.05.2016 року, переслідуючи мету незаконного збагачення шляхом таємного викрадення чужого майна, перебуваючи по вул.Героїв Майдану, 85 в м.Чернівці, підійшов до службового приміщення бару «Ренесанс», шляхом відчинення вхідних дверей на кухню, зайшов всередину, де помітив те, що працівників бару всередині немає, пройшов далі, де на столі помітив мобільний телефон марки «Самсунг С-7390» ІМЕІ НОМЕР_1 червоного кольору, всередині якого знаходилась СІМ картка оператора стільникового зв`язку МТС ( НОМЕР_2 ), вартістю 25 грн., на рахунку якої грошей не було, що належить ОСОБА_4 та мобільний телефон марки «Нокіа 5130», вартістю 1300 грн., всередині якого знаходилась СІМ картка оператора стільникового зв`язку МТС ( НОМЕР_3 ), вартістю 20 грн., на рахунку якої знаходились гроші в сумі 15 грн., що належить потерпілій ОСОБА_6 . Переконавшись в тому, що його ніхто не бачить, ОСОБА_5 таємно, протиправно, умисно з корисливою метою викрав вказані мобільні телефони, після чого покинув місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим своїми умисними діями завдав потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 1825 грн. та потерпілій ОСОБА_6 матеріальної шкоди на загальну суму 1335 грн.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав та пояснив, що 08.05.2016 року він проходив мимо вказаного бару. Зайшов всередину в бар та попрямував на кухню, вхід у яку знаходився біля дверей. Там побачив два мобільні телефони, які вирішив викрасти, взяв їх та вийшов з бару. Один мобільний телефон марки «Самсунг» заклав у ломбард на 2 тижні за кошти в сумі 400 грн., інший мобільний телефон продав на ринку поблизу заводу «Гравітон» за кошти в сумі 130 грн. Кошти витратив на власні потреби, а саме на продукти харчування. У вчиненому розкаюється та просив його суворо не карати. Пояснив, що на вчинення злочину його штовхнуло важке матеріальне становище.

Показання ОСОБА_5 відповідають фактичним обставинам обвинувачення і учасниками процесу не оспорюються.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердила той факт, що у неї дійсно було викрадено мобільний телефон та вказала, що телефон їй повернуто, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого у неї немає, вона його вибачила та просила суворо не карати.

Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

ОСОБА_5 погодився на скорочений порядок судового слідства, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту та вивчення матеріалів кримінального провадження, які характеризують його як особу, пояснивши, що рішення його добровільне і наслідки, передбачені ч. 3 ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази треба дослідити та порядок їх дослідження, визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого та кваліфікація його дій, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками кримінального провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд вважає, що дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у інше приміщення, кваліфіковані правильно.
При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винним.

Суд призначає покарання обвинуваченому ОСОБА_5 у відповідності зі ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Зокрема, суд враховує, що скоєний обвинуваченим злочин відповідно до ст.12 КК України належить до категорії тяжких злочинів.

Вивченням даних про особу обвинуваченого встановлено, що він є раніше не судимою особою (т.1 а.п.61), на обліку в психіатричній лікарні не перебуває (т.1 а.п.65), перебуває на обліку у наркологічному диспансері з 2009 року з діагнозом синдром залежності від опіоїдів (т.1 а.п.64), за місцем проживання характеризується посередньо (т.1 а.п.67).

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч.2 ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.

Враховуючи вказані обставини, а саме, те що обвинувачений свою вину визнав повністю, розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, є особою раніше не судимою, являється інвалідом другої групи, суд вважає, що до обвинуваченого ОСОБА_5 доцільно застосувати вимоги ст.69 КК України та призначити йому покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.3 ст.185 КК України.

Враховуючи вищевикладене, а також враховуючи думку потерпілої ОСОБА_4 , яка просила суворо не карати обвинуваченого, думку прокурора, який просив застосувати до ОСОБА_5 покарання з випробуванням, суд вважає за можливе звільнити обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, з покладанням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Також в порядку ст. 100 КПК України підлягає вирішенню і доля речових доказів.

Керуючись ст.ст. 100, 368 - 370, 373, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України і призначити йому покарання за даною статтею КК України із застосуванням вимог ст.69 КК України у вигляді 2-х років позбавлення волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки, зокрема: буде періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.
Речові докази по кримінальному провадженню, а саме: вилучене відео з камер відеоспостереження ресторану «Ренесанс», яке згідно постанови слідчого від 25.06.2016 року визнано речовим доказом по кримінальному провадженню (т.1 а.п.26) та прилучене до матеріалів кримінального провадження (т.1 а.п.23) залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Чернівецької області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1