Провадження № 11-кп/779/59/2016
Категорія ст.187ч.2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 лютого 2016 року м. Івано-Франківськ
Апеляційний суд Івано-Франківської області, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ в складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001717 за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 на вирок Івано Франківського міського суду Івано Франківської області від 11 грудня 2015 року, згідно якого

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 , проживає АДРЕСА_2 ,

обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст.296 ч.1, ст. 185 ч.1, ст. 187 ч.2 КК України,

ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в АДРЕСА_3 , проживає АДРЕСА_4 ,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України,

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в

АДРЕСА_5 , проживає АДРЕСА_6 ,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_12 ,

обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_11 ,

потерпілого ОСОБА_9

в с т а н о в и л а :
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вважає, що вирок Івано Франківського міського суду від 11.12.2015 року по справі № 344/10708/15-к є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального права, в частині призначення йому міри покарання. Зазначає, що він повністю визнав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся, вжив всіх можливих заходів для усунення шкоди, яка була заподіяна внаслідок події, яка мала місце 29.04.2015 року, вибачився перед потерпілим, та головне отримав від нього пробачення, відшкодував заподіянні збитки. Тому, всі наведені ним обставини повинні були вплинути на призначене йому покарання, оскільки вони істотним чином знижують ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним діяння, та дають всі підстави для призначення йому будь якого покарання, не пов`язаного з позбавленням волі. Просить вирок Івано Франківського міського суду від 11 грудня 2015 року по справі № 344/10708/15-к в частині призначення йому покарання змінити, а саме призначити покарання, не пов`язане із позбавлення волі із застосуванням вимог ст. 75 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_7 у своїй апеляційній скарзі вважає, що вирок Івано Франківського міського суду від 11.12.2015 року по справі №344/10708/15-к є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального права, в частині призначення йому міри покарання. Зазначає, що він повністю визнав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся у вчиненому, вжив всіх можливих заходів для усунення шкоди, яка була заподіяна внаслідок події, яка мала місце 29.04.2015 року, вибачився перед потерпілим, та отримав від нього пробачення, відшкодував заподіяні збитки, проте все це не було жодною мірою враховано судом під час призначення йому покарання. Просить вирок Івано Франківського міського суду від 11.12.2015 року по справі № 344/10708/15-к в частині призначеного йому покарання змінити, а саме призначити більш м`яке покарання, не пов`язане із позбавленням волі із застосуванням вимог ст. 75 КК України.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , вважає вирок Івано Франківського міського суду від 11 грудня 2015 року по справі № 344/10708/15-к незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального права, в частині призначення йому міри покарання. Зазначає, що він повністю визнав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся, вжив всіх можливих заходів для усунення шкоди, яка була заподіяна внаслідок події, яка мала місце 29.04.2015 року, вибачився перед потерпілим, та головне отримав від нього пробачення, відшкодував заподіянні збитки. Окрім цього, призначене йому покарання у виді реального позбавлення волі, судом фактично унеможливлено подальше його виправлення в умовах нормального, суспільно корисного життя. Просить вирок Івано Франківського міського суду від 11.12.2015 року по справі № 344/10708/15-к в частині призначеного йому покарання змінити, а саме призначити більш м`яке покарання, не пов`язане із позбавленням волі із застосуванням вимог ст. 75 КК України.

Потерпілий ОСОБА_9 в своїй апеляційній скарзі, вважає вирок Івано Франківського міського суду від 11.12.2015 року по справі № 344/10708/15-к незаконним та необґрунтованим, в частині призначення міри покарання засудженим. Зазначає, що в ході як досудового розслідування так і в суді, ОСОБА_6 повністю визнав вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся у вчиненому, вжив всіх можливих заходів для усунення шкоди, яка була заподіяна внаслідок злочину, вибачився перед потерпілими, відшкодував заподіяні збитки, проте все це не було жодною мірою враховано судом під час призначення покарання. Окрім цього, призначаючи покарання суд не в повній мірі врахував всі дані щодо особи засудженого, всі пом`якшуючі покарання обставини, та не надав належної оцінки тому факту, що він будь яких претензій морального чи матеріального характеру до ОСОБА_6 не має, та просив суд його суворо не карати та не позбавляти волі. Просить вирок Івано Франківського міського суду від 11.12.2015 року по справі № 344/10708/15-к в частині призначеного ОСОБА_6 покарання змінити, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України встановивши іспитовий строк.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_10 вважає, вирок Івано Франківського міського суду від 11.12.2015 року по справі № 344/10708/15-к незаконним та необґрунтованим, в частині призначення міри покарання засудженим. Зазначає, що в ході як досудового розслідування так і в суді, ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 повністю визнали вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину та встановленню істини по справі, усунули заподіяну злочином шкоду, відшкодували завдані збитки проте все це недостатньою мірою враховано судом під час призначення покарання. Просить вирок Івано Франківського міського суду від 11.12.2015 року по справі №344/10708/15-к відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 змінити, та призначити їм покарання із застосуванням ст. 75 КК України встановивши іспитовий строк.

Захисник ОСОБА_11 в інтересах обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу в якій вважає, що вирок Івано Франківського міського суду від 11.12.2015 року по справі № 344/10708/15-к є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права. Окрім цього, зазначає, що всупереч вимог ст. 23 КПК України судом не досліджувався висновок судово медичної експертизи, що унеможливлює перевірити наявність кваліфікуючих обставин, які є суттєвими для оцінки правильності кваліфікації дій її підзахисних у даному виді кримінального правопорушення. Просить вирок Івано Франківського міського суду від 11 грудня 2015 року по справі № 344/10708/15-к скасувати із призначенням нового судового розгляду у суді першої інстанції.

За вироком суду ОСОБА_6 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, не одруженого, раніше не судимого, визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст. 296 ч.1, ст. 185 ч.1, ст. 187 ч.2 КК України та призначено йому покарання:

- за ст. 296 ч.1 КК України 4 (чотири) місяці арешту;

- за ст. 185 ч.1 КК України 3 (три) місяці арешту;

- за ст. 187 ч.2 КК України із застосуванням ст. 69 ч.1 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_6 остаточне покарання за сукупністю злочинів у вигляді 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено раніше обрану особисте зобов`язання.

ОСОБА_7 , громадянина України, з незакінченою вищою освітою, непрацюючого, не одруженого, раніше не судимого, визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України та призначено покарання із застосуванням ст. 69 ч.1 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено раніше обрану особисте зобов`язання.

ОСОБА_8 , громадянина України, студента ІV курсу ІФНТУНГ, з середньо спеціальною освітою, не одруженого, раніше не судимого, визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України та призначено покарання із застосуванням ст. 69 ч.1 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишено раніше обрану особисте зобов`язання.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 вчинив грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувались особливою зухвалістю; таємне викрадення чужого майна та напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненні за попередньою змовою групою осіб.

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаному з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненні за попередньою змовою групою осіб.

Злочини вчинено за наступних обставин.

29.04.2015 року, у вечірній період часу ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прогулювались вулицями м. Івано-Франківська. Близько 22 год. 30 хв., коли вони утрьох проходили по вул. Промисловій, їм назустріч прямував ОСОБА_9 . Пройшовши повз останнього, ОСОБА_6 раптом зупинився та окликнув його, на що ОСОБА_9 також зупинився. Після чого, ОСОБА_6 підійшов до ОСОБА_9 , та привітавшись із ним, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до суспільства, нахабно демонструючи зневажливе ставлення до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних норм поведінки та моралі, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, безпричинно, умисно наніс йому один удар лівою рукою в обличчя, спричинивши потерпілому незначні тілесні ушкодження.

Нанісши удар ОСОБА_9 , ОСОБА_6 втратив рівновагу та впав на землю, а потерпілий скориставшись цим з місця події втік.

Крім того, встановлено, що під час того, як ОСОБА_6 несподівано та безпричинно наніс ОСОБА_9 удар рукою в обличчя, у потерпілого із кишені випав його мобільний телефон марки «LG - Е960 Google Nexus 4», білого кольору. ОСОБА_6 підводячись із землі, побачив на узбіччі мобільний телефон, після чого у нього виник умисел на таємне викрадення чужого майна. Припустивши, що даний телефон може належати ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправний і суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, діючи з корисливих спонукань, та скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_6 таємно викрав мобільний телефон марки «LG - Е960 Google Nexus 4», білого кольору, ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартість якого згідно висновку від 21.05.15 року становить 2 311 грн., в якому знаходилась сім-картка оператора мобільного зв`язку «МТС», вартість якої згідно висновку від 21.05.2015 року становить 10 грн. В результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_6 спричинив ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму 2 321 грн.

У подальшому викрадений ним мобільний телефон марки «LG - Е960 Google Nexus 4» ОСОБА_6 продав своєму знайомому ОСОБА_13 за гроші в сумі 1 800 грн., які витратив на власні потреби.

Окрім цього, 29.04.2015 року, близько 23.50 год., ОСОБА_6 разом із ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прогулюючись, прямували по вул. Миру у м. Івано-Франківську, де звернули на вул. Ремісничу, та побачили, що їм на зустріч прямує ОСОБА_14 . Пройшовши повз останнього, у ОСОБА_6 виник умисел на незаконне заволодіння його майном.

Діючи умисно, за попередньою змовою між собою, з корисливих спонукань, маючи на меті відкрито заволодіти чужим майном, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вчинили напад на ОСОБА_10 , застосовуючи насильство, небезпечне для життя та здоров`я. Так, наздогнавши ОСОБА_10 , ОСОБА_6 збив його з ніг, нанісши удар ногою по ногах потерпілого. В той час, коли ОСОБА_10 лежав на землі, ОСОБА_6 обхопив його рукою з-заді за шию, та здавлюючи її, не даючи змоги звільнитися, звернувся до нього з вимогою віддати гроші. ОСОБА_10 повідомив, що грошей у нього немає. Доки ОСОБА_6 утримував ОСОБА_10 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з метою подолання опору потерпілого, нанесли йому серію ударів руками та ногами по тулубу та голові, спричинивши йому тим самим тілесні ушкодження у вигляді закритої травми органів грудної клітки з переломом сьомого ребра зліва та десятого ребра справа, яка згідно висновку судово-медичної експертизи № 338 від 14.07.2015 року відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як такої, що викликала тривалий розлад здоров`я і не є небезпечною для життя в момент спричинення; забою м`яких тканин з травматичним набряком та синцями в - ділянках обличчя; саден в ділянках голови, грудної клітки, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 338 від 14.07.2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень. Після цього, ОСОБА_7 , перебуваючи у змові з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , відкрито викрав сумку ОСОБА_10 чорного кольору марки «Arcad club», вартість якої згідно висновку від 11.06.2015 року становить 342 грн., в якій знаходився гаманець, чорного кольору марки «Nikolas», вартість якого згідно висновку від 11.06.2015 року становить 347 грн., та особисті документи ОСОБА_10 , а ОСОБА_8 відкрито викрав мобільний телефон потерпілого марки «G smart F280», чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_2 , ІМЕІ2. НОМЕР_3 , вартість якого згідно висновку від 11.06.2015 року становить 521 грн., разом із картою пам`яті «Micro SD» на 8 Gb, вартість якої згідно висновку від 11.06.2015 року становить 76 грн. та картками стартових пакетів мобільних операторів «Київстар» та «МТС», вартість яких згідно висновку від 11.06.2015 року становить по 13 грн. кожна, де на телефонному рахунку картки стартового пакету «МТС» знаходилось 54 грн. В результаті вказаних протиправних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 спричинили ОСОБА_10 матеріальну шкоду на загальну суму 1 369 грн.

У подальшому викрадену сумку із гаманцем та документами потерпілого ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 залишили, повісивши її на огорожі одного із будинків, а мобільний телефон марки «G smart F280» ОСОБА_6 продав своєму знайомому ОСОБА_15 за гроші в сумі 500 грн.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їхній захисник ОСОБА_11 підтримали подані ними апеляційні скарги, просили їх задовольнити;

- потерпілий ОСОБА_9 підтримав подану ним апеляційну скаргу просив її задовольнити, а вирок суду першої інстанції змінити та призначити обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 покарання із застосуванням ст. 75 КК України встановивши іспитовий строк;

- прокурор заперечив з приводу поданих апеляційних скарг обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та їхнього захисника ОСОБА_11 , а також потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , просив залишити їх без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Заслухавши суддю доповідача, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вирок суду слід змінити, з наступних підстав.

Вирок суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 370 КПК України, тобто є законним, обґрунтованим і вмотивованим та відповідає змісту ст. 374 КПК України.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини кримінального провадження і його висновок про винуватість обвинувачених ОСОБА_6 , у вчиненні злочинів, передбачених ст. 296 ч.1, ст. 185 ч.1, ст. 187 ч.2 КК України, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 187 ч.2 КК України , ґрунтується на зібраних і досліджених належних і допустимих доказах, яким дано обґрунтовану правову оцінку.

Виходячи з положень ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 розглянуто в порядку ст.349 ч.3 КК України, де судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

В поданій апеляційній скарзі захисник ОСОБА_11 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 частково оспорює докази дослідження, яких судом першої інстанції було визнано недоцільним, хоча всі учасники судового провадження як вбачається з матеріалів кримінального провадження, погодилися на не дослідження обставин, які ніким не оспорюються та на розгляд справи в порядку ст. 349 ч.3 КПК України.

Наведені захисником ОСОБА_11 доводи спростовуються показаннями обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 даними безпосередньо під час судового розгляду і відображені у вироку суду.

Посилання захисника ОСОБА_11 в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції були допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, не знайшло свого підтвердження під час апеляційного перегляду вироку суду, і підстав для скасування вироку та призначення нового судового розгляду у суді першої інстанції виходячи з вимог ст.ст. 412,415 КПК України апеляційним судом не встановлено.

Колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції ухвалений з дотриманням вимог ст. 65 КК України, щодо загальних засад призначення покарання.

Однак, на думку колегії, призначаючи обвинуваченим покарання, суд першої інстанції не в повній мірі врахував, особи винних та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання в силу ст.ст. 66, 67 КК України і прийшов до висновку, що виправлення обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 неможливе без ізоляції від суспільства та призначив покарання у виді позбавлення волі.

Призначене покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення щодо наслідків вчиненого, які фактично є не суттєвими та особам обвинувачених, що є підставою для зміни вироку в силу ст.ст. 408 ч.1 п.1, 409 ч.2 КПК України.

Судом першої інстанції встановлено обставини, що пом`якшують покарання, а саме: повне визнання вини, щире каяття обвинувачених у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.

Також до пом`якшуючих обставин на думку колегії суддів, слід віднести те, що обвинувачений ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 до кримінальної відповідальності притягуються вперше, що підтверджується вимогами ДІАЗ при УМВС України (а.с. 53,60,69), по місцю проживання характеризуються позитивно (а.с. 48,57,66), на обліках в Івано Франківському ОНД та ОПНЛ №3 не перебувають (а.с. 51,52,58,59,67,68), молодий вік обвинувачених. Крім цього ОСОБА_6 позитивно характеризується по місцю навчання ( а.с. 50), ОСОБА_8 неодноразово нагороджувався грамотами районної федерації футболу Центр « Спорт для всіх» Долинської райради ФСТ « Колос».

Окрім цього, колегія суддів враховує думку потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_16 , які у своїх апеляційних скаргах зазначають, що будь - яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не мають, та просять їх суворо не карати, не позбавляти волі, призначити покарання з застосуванням ст. 75 КК України встановивши іспитовий строк. Потерпілий ОСОБА_9 наведені доводи апеляційної скарги підтримав під час апеляційного розгляду.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченим судом не встановлено.

Враховуючи наведене, колегія суддів приходить до висновку, що доцільності в позбавленні волі обвинувачених під час апеляційного розгляду не встановлено і дані пом`якшуючі обставини є такими, що свідчать про можливість виправлення обвинувачених без реального відбування покарання та дають підстави застосувати до них положення ст. 75 КК України та призначити покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку.

Іспитовий строк ОСОБА_6 слід встановити три роки, оскільки він вчинив два епізоди кримінального правопорушення, а іспитовий строк ОСОБА_7 та ОСОБА_8 слід встановити два роки кожному з врахуванням того, що вони вчинили по одному епізоду кримінального правопорушення.

Також на обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 слід покласти обов`язки передбачені ст. 76 КК України.

Колегія вважає, що таке покарання буде справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинувачених та попередження нових злочинів та досягнення мети покарання виходячи з положень ст. 50 КК України.

Отже, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 слід залишити без задоволення як необґрунтовану, а апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та потерпілих ОСОБА_9 та ОСОБА_16 задовольнити оскільки, наведені в них доводи є обґрунтованими та переконливими та підтверджені під час апеляційного розгляду.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 409, 418, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
апеляційну скаргу захисника ОСОБА_11 в інтересах обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 - задовольнити.

Вирок Івано Франківського міського суду Івано Франківської області від 11 грудня 2015 року щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 змінити та пом`якшити покарання.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку ОСОБА_6 три роки, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 два роки кожному.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 такі обов`язки: не виїжати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчій інспекції.

В решті вирок залишити без змін.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 особисте зобов`язання скасувати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4