АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Апеляційне провадження № 11сс/790/309/16 Слідчий суддя: ОСОБА_1
Справа № 629/781/16-к Доповідач: ОСОБА_2
Категорія ст. 193 КПК України
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6 ,
захисника - ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , діючої в інтересах підозрюваного за ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23 лютого 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою за матеріалами кримінального провадження № 0000457, -
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23 лютого 2016 року було задоволено клопотання слідчого Лозівського ВП ГУНП в Харківській області у кримінальному провадженні № 0000457 та застосовано стосовно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком до 20.04.2016 року.

Слідчий суддя, застосовуючи даний запобіжний захід, вважав встановленим існування ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та наявну обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення. Враховуючи особу підозрюваного, а саме, що він не працює, офіційних джерел доходу не має, посилаючись на Рішення Європейського Суду з прав людини «Чеботарь проти Молдови», обґрунтовуючи цим неспроможність доводів захисника та підозрюваного щодо необґрунтованої підозри, слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, аніж тримання під вартою.

З вказаним рішенням не погодилась захисник підозрюваного адвокат ОСОБА_7 та подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23 лютого 2016 року скасувати, постановити нову, якою застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту за місцем фактичного мешкання.
Вимоги апеляційної скарги захисник обґрунтовує тим, що слідчим суддею не в повному обсязі досліджено підставу для обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, зокрема прокурором не доведено наявності ризиків, визначених у клопотанні, не надано доказів того, що перебуваючи на волі підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування чи іншим чином перешкоджати кримінальному провадженню. Прокурором, на думку захисника, не доведено обставин щодо неможливості застосування більш м`яких запобіжних заходів. Слідчим суддею не вивчався стан здоров`я підозрюваного, не взято до уваги, що останній неофіційно працевлаштований та має дохід, органам досудового розслідування відоме місце його фактичного проживання. Посилаючись на практику Європейського Суду з прав людини захисник вважає достатнім обрати стосовно підозрюваного запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту із застосуванням електронного засобу контролю.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_9 , яка підтримала апеляційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, посилаючись на обґрунтованість підозри у вчиненні ОСОБА_8 кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, вивчивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що 21.02.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

21.02.2016 року ОСОБА_8 затримано в порядку ст.208 КПК України. Цього ж дня ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України.

Згідно матеріалів, наданих до суду ОСОБА_8 підозрюється у тому, що 20.02.2016 року, близько 18.00 години, прийшов в гості до ОСОБА_10 , за адресою: АДРЕСА_1 , де разом з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_10 вживав алкогольні напої. Під час розпиття спиртих напоїв між ОСОБА_8 та ОСОБА_10 на грунті особистих неприязних відносин виникла сварка, в ході якої у ОСОБА_8 виник умисел на вбивство ОСОБА_10 . Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_8 наніс ОСОБА_10 декілька ударів ножем в область серця, спричинивши останньому згідно довідки Лозівської ЦРЛ № 575 від 21.02.2016 року проникаючу колото-різану рану грудної клітини зліва, проникаючу колото-різану рану грудної клітини з права, поранення серця, пневмогульмональний шок, 4 ступеня, закрита ЧМТ, гематоми голови, множинні садна, струс головного мозку. Однак, свій злочинний умисел ОСОБА_8 не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки потерпілого було доставлено до Лозівської ЦРЛ, де йому була надана медична допомога.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України. Наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується протоколами допитів свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , даними протоколів огляду місця події від 21.02.2016 року, випискою із медичної карти стаціонарного хворого.

Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею вірно встановлено наявність ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 5 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме ризик переховуватися від органів досудового розслідування, враховуючи тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання винуватим, те, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії особливо тяжких злочинів, за вчинення якого передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти років, незаконно впливати на потерпілого, який є знайомим підозрюваного, вчинити інші кримінальні правопорушення, було прийняте обґрунтоване рішення про необхідність задоволення клопотання. Одночасно судом першої інстанції розглядалося питання про можливість застосування стосовно підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу, однак, враховуючи існування вказаних ризиків, наявність підозри у вчиненні особливо тяжкого злочину, який посягає на життя та здоров`я особи, відсутність офіційних джерел існування, слідчий суддя обґрунтовано задовольнив клопотання слідчого та дійшов висновку про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання встановленим ризикам. Крім того, учасниками апеляційного провадження та самим ОСОБА_8 , відповідно до протоколу допиту підозрюваного від 21.02.2016 року, підтверджено інформацію про те, що він має непогашену судимість, а також не працевлаштований. Доводи захисника про наявність у підозрюваного неофіційного місця роботи, від якого він отримує прибуток, а також наявність захворювань, які б перешкоджали застосуванню запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, жодними даними не підтверджено. Колегія суддів приймає до уваги, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення при обтяжуючих обставинах, відтак не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23 лютого 2016 року за доводами апеляційної скарги. Пунктом 1 ч.4 ст. 183 КПК України передбачено право слідчого судді при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 цього Кодексу, не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування. Таким чином слідчим суддею обґрунтовано не визначено розміру застави при обранні запобіжного заходу.
Крім того, колегія суддів враховує, що згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства. Враховуючи вищевикладене, колегія суддів не знаходить підстав вважати необґрунтованим висновок суду 1-ї інстанції про існування зазначених в судовій ухвалі ризиків, а з урахуванням вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваним вказаного кримінального правопорушення та тяжкості покарання, яке йому загрожує у разі визнання винним у вчиненні цього кримінального правопорушення, погоджується з висновками слідчого судді про неможливість запобігання вказаним ризикам без застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 23 лютого 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без змін.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: