Провадження № 1-кп/344/48/16
У Х В А Л А

10 жовтня 2016 року місто Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю : секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

представника потерпілого ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглядаючи кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст.191 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Представник потерпілого цивільного позивача звернулася до суду з клопотанням про арешт майна обвинуваченого ОСОБА_8 на 1/5 будинку АДРЕСА_1 для забезпечення цивільного позову у даному кримінальному провадженні.

Прокурор не заперечив щодо задоволення клопотання та накладення арешту на майно обвинуваченого.

Захисник та обвинувачений просили відмовити в задоволенні клопотання, зазначивши, що обвинуваченому належить 1/5 вказаного будинку, у цьому будинку проживає родина обвинуваченого, а тому ризик відчуження нерухомого майна відсутній.

Вислухавши думку учасників судового провадження, вивчивши матеріали кримінального провадження у частині заявленого цивільного позову та клопотання про його забезпечення, суд вважає наступне.

За змістом ч. 1 ст. 171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до суду має право звернутися цивільний позивач з метою забезпечення цивільного позову

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 171 КПК України, у клопотанні цивільного позивача про арешт майна обвинуваченого для забезпечення цивільного позову повинно бути зазначено: 1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди. Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Згідно ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Як вбачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ОСОБА_8 є власником 1/5 частки будинку АДРЕСА_1 .

У кримінальному провадженні ТОВ «ТДК» заявлено цивільний позов до ОСОБА_8 на суму 430412,71 грн (т.1 а.с.19).

Відповідно до ч.10 ст.170 КПК України, арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно

Згідно ч.4 ст.173 КПК України, у разі задоволення клопотання слідчий суддя, суд застосовує найменш обтяжливий спосіб арешту майна.

Вислухавши сторін, вивчивши матеріали кримінального провадження з цього приводу, суд вважає, що клопотання представника потерпілого слід задоволити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-175, ч. 2 ст. 392 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Клопотання представника потерпілого цивільного позивача задовольнити.

Накласти арешт на майно обвинуваченого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , а саме на 1/5 частки будинку АДРЕСА_1 шляхом накладення заборони відчуження будь-яким способом вказаного нерухомого майна.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :

___________________ ______________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2

Головуючий суддя ОСОБА_9