Справа № 482/1639/15-к
У Х В А Л А
26 жовтня 2016 року м. Нова Одеса
з учасниками судового провадження: прокурора ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 і обвинуваченого ОСОБА_3 ,
В С Т А Н О В И В:
07 жовтня 2016 р. на новий розгляд Новоодеського районного суду Миколаївської області з апеляційного суду Миколаївської області надійшло кримінальне провадження зі скасованим вироком Новоодеського районного суду Миколаївської області від 25 грудня 2015 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.
Прокурор в судовому засіданні при підготовчому розгляді справи висловив свою думку, з якою погодилася представник потерпілого про необхідність призначення даного кримінального провадження до судового розгляду.
Захисник заявив письмове клопотання про повернення обвинувального акту з посиланням на таке.
Всупереч п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України у обвинувальному акті не повністю викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
Усупереч п. 7 ч. 2 ст. 291 КПК України у обвинувальному акті не зазначено розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, що є суттєвим для кваліфікації злочину за ч. 2 ст. 364 КК України.
У порушення підпункту 9.5.1. п. 9.5 Інструкції з діловодства в органах прокуратури України (затверджена наказом Генерального прокурора України № 3 від 15.01.2013 р.) підпис прокурора в обвинувальному акті не засвідчений проставлянням печатки, що також є порушенням статей 291 і 293 КПК України.
Реєстр матеріалів досудового розслідування по цьому кримінальному провадженні не містить реквізитів процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування, що є грубим порушенням вимог ст. 109 КПК України.
Орган досудового розслідування невірно виклав обставини кримінального правопорушення, що інкримінується ОСОБА_3 , які підлягають доказуванню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України.
Кваліфікуючи дії ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 364 КК України не зазначено у обвинувальному акті в чому саме полягають завдання ним тяжких наслідків. Не доведено, що ОСОБА_3 зловживав службовим становищем, тобто умисно використав свої права та можливості з метою приховування факту ДТП. А також не доведено і не надано доказів, що він діяв з корисливих мотивів.
Вказівка в обвинувальному акті про те, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення є порушенням однієї з загальних засад кримінального провадження, а саме презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини, що передбачені ст. 62, п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 17 КПК України.
Обвинувачений у судовому засіданні підтримав клопотання захисника і просив його задовольнити.
Прокурор і представник потерпілого заперечували проти задоволення клопотання щодо повернення обвинувального акту прокурору мотивуючи тим, що він відповідає вимогам кримінально-процесуального законодавства.
Суд заслухавши учасників процесу дійшов наступного.
За правилами п. 3ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення обвинувального акту прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Вимоги до обвинувального акта регулюються статтею 291 КПК України.
Відповідно до ст. 291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором.
В частині 2 цієї статті зазначено, що обвинувальний акт має містити такі відомості:
1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер;
2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство);
4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора;
5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення;
6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання;
7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;
8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування);
9) дату та місце його складення та затвердження.
Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно (ч. 3 цієї статті).
Так, обвинувальний акт складений слідчим та підписаний і затверджений прокурором, що повністю відповідає вимогам ч. 1 ст. 291 КПК України. Не відповідність його Інструкції з діловодства в органах прокуратури України може тягти за собою лише дисциплінарну відповідальність процесуального прокурора, проте не є наслідком повернення обвинувального акту прокурору.
Зі змісту обвинувального акту видно, що в ньому викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими та визначено правову кваліфікацію дій обвинуваченого.
Це право прокурора, яким він наділений процесуальним законом і він ним скористався.
У подальшому прокурор також наділений правом зміни обвинувачення, доповнення та відмови від обвинувачення.
Не розглядаючи справу по суті шляхом дослідження доказів, їх аналізу суд не вправі оцінювати виклад обставин кримінального правопорушення, його кваліфікацію та наявність ознаків цього кримінального правопорушення в діях обвинуваченого. На цьому етапі такі дії є прерогативою прокурора, який наділений повноваженнями підтримувати державне обвинувачення.
Вказуючи у пункті 7 ч. 2 ст. 291 КПК про зазначення розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням законодавець мав на увазі його зазначення в разі завдання такої матеріальної шкоди, що може бути у грошовому виразі, а ОСОБА_3 таке не інкримінується. Мова йде лише про тяжкі наслідки, які не обов`язково є матеріальними.
Реєстр матеріалів досудового розслідування, що доданий до обвинувального акта не в повній мірі відповідає вимогам ст. 109 КПК України, але недоліки в ньому є не суттєвими і не можуть слугувати підставою для повернення обвинувального акту прокурору.
Викладеними обставинами кримінального правопорушення не порушуються загальні засади кримінального провадження, оскільки у обвинувальному акті прокурор викладає обставини, які вважає встановленими, а рішення щодо винуватості або невинуватості приймає суд.
За такого, суд не вбачає правових підстав для задоволення клопотання захисника, а тому у поверненні обвинувального акту прокурору слід відмовити.
Разом з тим, дане провадження підсудне Новоодеському районному суду Миколаївської області. Обставини, що передбачають підстави для затвердження угоди, закриття, зупинення кримінального провадження, повернення обвинувального акту прокурору, передбачені пунктами 1-4 ст. 314 КПК України відсутні.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.
Порушень вимог КПК України під час проведення досудового розслідування, без усунення яких провадження не може бути призначене до судового розгляду не виявлено, а тому є всі достатні підстави для його призначення.
Керуючись статтями 314-316 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Призначити провадження за обвинуваченням ОСОБА_3 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України до судового розгляду.
В судове засідання викликати: прокурора, представника потерпілого, захисника, обвинуваченого.
Справу розглянути у відкритому судовому засіданні, призначивши її розгляд на 10.00 год. 07 листопада 2016 року в приміщенні Новоодеського районного суду.
У задоволенні клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору відмовити.
Ухвала суду про призначення справи до судового розгляду, у відповідності до ч. 4 ст. 314 КПК України, оскарженню не підлягає.
Головуючий