Справа № 307/2479/15-к
Провадження № 1-кп/307/83/16
У Х В А Л А
17 березня 2016 рокум. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю: з сторони обвинувачення: прокурорів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , з сторони захисту: обвинуваченого ОСОБА_5 , його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Тячів кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не одруженого, не працює,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.357, ч.2 ст.189, ст.395 КК України,

В С Т А Н О В И В:
В провадженні Тячівського районного суду знаходиться кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.357, ч.2 ст.189, ст.395 КК України.

Обвинуваченому ОСОБА_5 ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду від 27 липня 2015 року обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою, до 17 години 23 вересня 2015 року, із визначенням розміру застави.

Ухвалою Тячівського районного суду від 22 вересня 2015 року ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою, яке визначене ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду від 27 липня 2015 року, на 60 днів, тобто до 21 листопада 2015 року, включно, ухвалою Тячівського районного суду від 19 листопада 2015 року ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою, яке визначене ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду від 27 липня 2015 року, на 60 днів, тобто до 18 січня 2016 року, включно, ухвалою Тячівського районного суду від 21 грудня 2015 року ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою, яке визначене ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду від 27 липня 2015 року, на 60 днів, тобто до 19 лютого 2016 року, включно, ухвалою Тячівського районного суду від 16 лютого 2016 року ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою, яке визначене ухвалою слідчого судді Тячівського районного суду від 27 липня 2015 року, на 60 днів, тобто до 16 квітня 2016 року, включно.

В ході судового розгляду захисником ОСОБА_5 заявлено клопотання про зміну останньому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Суд, вислухавши думку ОСОБА_5 та його захисника, які клопотання підтримали, прокурорів, які проти клопотання заперечили, дослідивши письмові матеріали кримінального провадження, вважає клопотання захисника про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

При вирішенні питання про зміну запобіжного заходу на більш м`який, не пов`язаний з триманням під вартою, суд бере до уваги, що відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється особа.

Прокурор посилається на те, що обвинувачений ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні декількох злочинів, в тому числі і тяжкого злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі до 6 років.

Крім того, тяжкість інкримінованих особі злочину, так само як суворість можливої санкції не можуть слугувати єдиними підставами для тримання особи під вартою. Існування обґрунтованої підозри у вчиненні особою тяжкого правопорушення хоч і є важливим фактором, не може бути єдиною підставою для виправдання тривалого періоду запобіжного ув`язнення (рішення ЄСПЛ у справі "Калашников проти Росії, Kalashnikov v. Russia" від 24 червня 2002 року, заява № 47095/99, п. 116).

Ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового вироку. У цьому контексті мають враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, а також міжнародні контакти (рішення ЄСПЛ у справі "W. проти Швейцарії, W v. Shitzerland" від 26 січня 1993 року Серія А, № 254-А, п. 33).

Що стосується загрози впливу на свідків та спотворення документальних доказів, то зазначений ризик мав значимість на початковій стадії розслідування справи, проте в подальшому в ході допиту свідків по справі, із записом їх свідчень, завершенням усіх необхідних передбачених процесуальних дій по збиранню і закріпленню доказів, дана підстава втратила свою значимість і вагомість для утримання особи під вартою (рішення ЄСПЛ у справі "Мамедова проти Росії, Mamedova v. Russia" скарга № 7064/05 від 1 червня 2006 року п. 79).

Стороною обвинувачення не представлено суду будь-які аргументи, а тим більше дійсно вагомі аргументи, на користь обґрунтованого з точки зору ст. 5 § 3 Конвенції збереження попереднього ув`язнення підсудного на цій стадії судового розгляду.

Враховуючи вищенаведене, а також недоведеність прокурором обставин, які свідчать про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, суд вважає за доцільне змінити раніше застосований відносно обвинуваченого ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на домашній арешт.

Статтею 181 КПК України передбачено, що домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Визначаючи адресу, за якою обирається домашній арешт, виходжу із того, що згідно матеріалів клопотання та пояснення обвинуваченого, ОСОБА_5 фактично постійно проживає в АДРЕСА_1 .

Разом з цим, при обранні запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, вважаю за необхідне покласти на обвинуваченого обов`язки, визначені ч. 5 ст. 194 КПК України, а саме: прибувати до суду за кожною вимогою; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання; утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_7 та носити електронний засіб контролю.

А тому, керуючись ст. 110, 131, 132, 176-178, 183, 184, 331 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Клопотання захисника ОСОБА_6 про зміну обвинуваченому ОСОБА_5 запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт задовольнити.

Змінити запобіжний захід, застосований до обвинуваченого ОСОБА_5 у виді тримання під вартою на домашній арешт, звільнивши його з під варти в залі суду.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту, заборонивши йому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , у період з 21 години по 07 годину наступного дня.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_5 процесуальні обов`язки:

-прибувати до суду за кожною вимогою;

-не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає, без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну свого місця проживання;

-утримуватися від спілкування з потерпілим ОСОБА_7 ;

-носити електронний засіб контролю.

Встановити строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 17 травня 2016 року, включно.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч.5 ст.181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за їх поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення органом внутрішніх справ.

Копію ухвали для контролю за поведінкою ОСОБА_5 направити до Тячівського ВП ГУНП України в Закарпатській області.

Копію ухвали про застосування запобіжного заходу вручити ОСОБА_5 після її оголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1