АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 540/1106/14-к Номер провадження 11-кп/786/204/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
Категорія ч.2 ст.345 КК України С.Т.
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:
Головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_7 на вирок Ленінського районного суду м. Полтави від 27 листопада 2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку с. Калинівка Машівського району Полтавської області, жительку АДРЕСА_1 , громадянку України, з середньою освітою, неодружену, безробітню, раніше судимого,-

- 06.08.2013 року, Краснокутським районним судом Харківської області, за ч.1 ст. 125 КК України до 200 годин громадських робіт. Знята з обліку 04.12.2013 року по відбуттю громадських робіт;

- 14.08.2015 року, Київським районним судом м. Полтави, за ч. 1 ст. 296 КК України на 2 роки обмеження волі,

засуджено: за ч.2 ст.345 КК України на 3 роки позбавлення волі; за ч.2 ст.185 КК України на 1 рік обмеження волі; за ч.2 ст.125 КК України на 2 роки обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.70, ст.72 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим обвинуваченій ОСОБА_8 обрано покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

Визначаючи остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за вироком Київського районного суду м. Полтави від 14.08.2015 року, більш суворим, призначеного за даним вироком, місцевий суд обрав до відбуття ОСОБА_8 в порядку ч.4 ст.70 КК України покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Стягнуто з обвинуваченої ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_9 128 грн. на відшкодування майнової шкоди, заподіяної злочином.

Відповідно до ст.100 КПК України вирішено долю речових доказів.

За змістом вироку суду ОСОБА_8 визнана винуватою у тому, що вона 16.07.2014 року близько 15:00, у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи біля місцевого будинку культури у с. Сахнівщина Машівського району Полтавської області, зупинила службовий автомобіль співробітників органу внутрішніх справ, перешкоджала його подальшому руху і виконанню службових обов`язків оперативним працівникам міліції по встановленню місця знаходження ОСОБА_10 . В ході виниклого конфлікту, ОСОБА_8 схопила та здавила своїми руками шию о/у СКР Машівського РВ старшому лейтенанту міліції ОСОБА_11 чим спричинила йому тілесні ушкодження, у вигляді смугастих синців з осадженням передньо-боковій поверхні шиї, та ушкодження у вигляді дрібних саден на зовнішній поверхні пальців кистей рук, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розлад здоров`я.

27 липня 2014 року, близько 16-00 години, неподалік кафе-бару «Фортуна» по вул. Жовтневій у с. Сахнівщина Машівського району, обвинувачена ОСОБА_8 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, зловила півня, який належав потерпілій ОСОБА_9 , помістила до поліетиленового пакету та розпорядилась ним на власний розсуд, чим заподіяла матеріальну шкоду потерпілій у 128 грн.

У подальшому, в ході дізнання за фактом викрадення чужої живності - півня, яке проводилося на подвір`ї домогосподарства за місцем проживання обвинуваченої, та належить громадянину ОСОБА_12 у АДРЕСА_1 , коли їй було запропоновано дати пояснення з цього приводу, обвинувачена ОСОБА_8 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння розпочала активно протидіяти та перешкоджати здійсненню працівниками міліції покладених на них службових обов`язків, що виразилось в нанесенні одного удару головою ДІМ СДІМ Машівського РВ капітанові міліції ОСОБА_13 в область перенісся та фізичному опорі, в результаті чого йому були заподіяні легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у вигляді закритого перелому спинки носа та синця на ньому.

30 серпня 2014року обвинувачена ОСОБА_8 близько 15:00 годин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, на ігровому майданчику Сахнівщанського навчально-виховного комплексу, розташованого на вул. Жовтневій, 56, під час виниклої сварки з потерпілою ОСОБА_14 нанесла їй декілька ударів кулаком в область обличчя та умисно заподіяла легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у виді гострої закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синців шкіри верхньої повіки правого ока і нижньої правої кінцівки, садна шкіри чола зліва та пошкрябин шкіри шиї.

У поданих апеляційних скаргах обвинувачена ОСОБА_8 та в її інтересах захисник ОСОБА_7 , порушують питання про зміну вироку і пом`якшення покарання, вважаючи його надмірно суворим. При цьому обвинувачена ніяких доводів з цього приводу не навидить, а захисник ОСОБА_7 прохає зменшити термін покарання ОСОБА_8 за ч.2 ст.345 КК України до 1 року 3 місяців позбавлення волі. На обґрунтування своїх вимог указує, що обвинувачена щиро розкаюється у вчиненому, є особою молодого віку, вчинила злочин середньої тяжкості, тривалий строк перебуває у СІЗО. Крім того, на думку захисника, суд при призначенні покарання не врахував, що злочином, який вчинила ОСОБА_8 було завдано незначну матеріальну шкоду та відсутність матеріальних претензій з боку потерпілих.

Після відкриття апеляційного провадження до суду надійшло письмове клопотання обвинуваченої ОСОБА_8 про зарахування їй строку попереднього ув`язнення у строк покарання згідно Закону України від 26.11.2015року.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_7 на підтримання поданих апеляцій, думку прокурора ОСОБА_6 про законність і обґрунтованість судового рішення та безпідставність поданих апеляцій, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони не підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні умисного заподіяння працівникові правоохоронного органу легких тілесних ушкоджень у зв`язку з виконанням цим працівником службових обов`язків, крадіжки чужого майна, вчиненої повторно та в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тобто злочинів, передбачених ч.2 ст.345, ч.2 ст.185, ч.2 ст.125 КК України за обставин, викладених у вироку суду та правильність правової кваліфікації її дій в апеляційних скаргах не оспорюються, а тому, відповідно до ст. 404 КПК України, апеляційним судом не переглядаються.

Твердження апелянтів про те, що районний суд призначив обвинуваченій за вчинене надмірно суворе покарання, що не відповідає вимогам кримінального закону, не заслуговують на увагу.

Відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів.

Згідно з вимогами ст.65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як встановлено вивченням справи, суд належно виконав зазначені вимоги закону.

Матеріали провадження свідчать, що ОСОБА_8 будучи раніше неодноразово судимою на вчинення умисних злочинів у тому числі корисливого спрямування та хуліганського характеру, на шлях виправлення не стала, а у стані алкогольного сп`яніння вчинила нові умисні злочини щодо працівників правоохоронних органів та особи похилого віку.

Із мотивувальної частини вироку видно, що суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_8 злочинів, конкретні обставини справи, розмір та характер заподіяної шкоди, дані про особу винної, а також щире каяття у двох епізодах, у зв`язку з чим обрав обвинуваченій необхідне і достатнє в межах санкцій ч.2 ст. 185 та ч.2 ст.345 КК України.

Отже, з урахуванням викладеного, доводи апеляційних скарг обвинуваченої та її захисника про надмірну суворість покарання, наявність додаткових обставин та підстав для пом`якшення покарання, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки ті обставини, на які посилаються апелянти, належно були враховані судом першої інстанції, який обрав ОСОБА_8 за вчинене справедливе покарання.

Що стосується заявленого обвинуваченою ОСОБА_8 клопотання про зарахування строку попереднього ув`язнення до строку покарання на підставі Закону України від 26.11.2015року «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», то воно підлягає задоволенню, але не тягне за собою зміни судового рішення.

Таким чином, при перевірці справи у апеляційному порядку не виявлено будь-яких передбачених ст.409КПК України підстав для зміни чи скасування судового рішення, а тому й немає підстав для задоволення апеляційних скарг.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_8 та в її інтересах захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Полтави від 27 листопада 2015 року відносно ОСОБА_8 - без змін.

На підставі ч.5ст.72 КК України зарахувати у строк покарання ОСОБА_8 термін попереднього ув`язнення з 27.07.2014р. по 13.08.2014р. та з 20.10.2014року по 3 березня 2016року із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення, а засудженою, яка тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ: ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4
(підпис) (підпис) (підпис)
Згідно з оригіналом Суддя: ОСОБА_2