Справа № 554/3476/16-к
ВИРОК
Іменем України
Дата документу 21.06.2016
21 червня 2016 року м. Полтава
Октябрський районний суд м. Полтави в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
обвинуваченого - ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Магдебург Німеччини, українця, громадянина України, з середньою освітою, офіційно не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, -
30 серпня 2014 року ОСОБА_4 був призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 на військову службу під час мобілізації та 04.09.2014 року направлений для проходження навчальних зборів до військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ).
З 27.09.2014 року солдат ОСОБА_4 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , яка дислокувалась в зоні проведення антитерористичної операції (на території Донецької та Луганської областей), на посаді навідника-кулеметника БТР 2 взводу 2 роти.
У період з 27.10.2014 року по 07.11.2014 року солдат ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні у військовій частині НОМЕР_3 (яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 ).
07.11.2014 року ОСОБА_4 після закінчення лікування та отримання необхідних документів, умисно, з метою ухилення від військової служби, не одержавши дозволу відповідного командира, без поважних причин не з`явився із лікувального закладу військової частини НОМЕР_4 , яка дислокувалась за адресою: АДРЕСА_3 до військової частини польова пошта НОМЕР_2 , яка дислокувалась в зоні проведення антитерористичної операції (на території Донецької та Луганської областей) для подальшого виконання обов`язків військової служби, а вибув до місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , де проводив час на власний розсуд до встановлення його місцезнаходження 20.04.2016 року, чим вчинив дезертирство.
Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що з 27.09.2014 року він проходив військову службу добровольцем в тому числі в зоні проведення АТО. Однак через місяць після проходження служби стан здоров`я його погіршився, оскільки із 2009 року він страждає на гепатит «С», тому він був направлений у військовий госпіталь, де проходив лікування. 07.11.2014 року його виписали з госпіталю, але не повідомили куди він має з`явитися для подальшої служби, оскільки його військова частина артилерії була засекречена та реформована. Враховуючи викладене, а також поганий стан здоров`я і підірваний моральний стан, він поїхав за місцем проживання, де продовжив лікування та працював будівельником. При цьому ні від кого не переховувався із зі служби ніхто йому не телефонував. Також зазначив, що, будучи добровольцем він погоджувався служити 45 днів. Однак без його відома цей строк був продовжений на 1 рік. Щиро розкаявся у скоєному.
Суд рахує, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідають фактичним обставинам справи, ним та іншими учасниками судового розгляду не оспорюються, тому, відповідно до ст. 349 КПК України, дослідження доказів, вирішує за недоцільне, а вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 408 КК України, а саме дезертирстві, тобто нез`явленні, з метою ухилитися від військової служби, на службу з лікувального закладу вважає повністю доведеною
При призначенні покарання суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, яке відноситься до середньої тяжкості, конкретні обставини справи, зокрема те, що обвинувачений на даний час звільнений з військової служби, куди був призваний добровольцем, особу обвинуваченого, який відповідно ст. 89 КК України не судимий, характеризується задовільно, тривалий час страждає на гепатит «С», на обліках в наркологічному та психіатричному диспансерах не перебуває, не офіційно працює будівельником за договорами, фактично брав участь у бойових діях в зоні АТО.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, поганий стан здоров`я обвинуваченого, участь в бойових діях в зоні АТО. Відповідно до ст. 67 КК України, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого судом не установлено.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів без ізоляції від суспільства та вважає за необхідне і достатнє призначити йому покарання у виді позбавлення волі на рівні мінімальної межі санкції інкримінованої статті з випробуванням із встановленням іспитового строку на рівні середньої межі.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винуватим за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Полтавської області через Октябрський районний суд протягом 30 днів із дня його проголошення.
СуддяОСОБА_1