Номер провадження: 11-кп/785/802/15
Номер справи місцевого суду: 522/2718/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.06.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суд Одеської області у складі:

головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участі прокурора: ОСОБА_5

при секретарі: ОСОБА_6

адвоката: ОСОБА_7

обвинувачених: ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляції прокурора, представника потерпілого ОСОБА_10 ОСОБА_11 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30.04.2015 року, якою обвинувальний акт по матеріалам кримінального провадження відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст. 28 ч.1, 346 ч.2 КК України, повернуто прокурору Одеської області, для усунення недоліків,

ВСТАНОВИЛА:
В провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться обвинувальний акт відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст. 28 ч.1, 346 ч.2 КК України.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30.04.2015 року обвинувальний акт був повернутий прокурору Одеської області для усунення недоліків.

Підставою ухвалення рішення про повернення обвинувального акта стала, на думку суду, його невідповідність вимогам КПК України, а саме: не в повному обсязі зазначені відомості та процесуальні дії, проведені в ході досудового розслідування, в реєстрі допущені скорочення в написанні проведених процесуальних дій.

В апеляції прокурор просить ухвалу скасувати та направити матеріали на новий розгляд в суд першої інстанції. Так, як зазначено судом, органи слідства не установили спільного умислу на вчиненні кримінального правопорушення, тому ОСОБА_8 , в разі доведення його вини, повинен нести відповідальність за фактично вчиненні його дії. В даному обвинувальному акті, при викладені фактичних обставин кримінального правопорушення не вказані дії самого ОСОБА_8 , а вказані дії ОСОБА_8 з іншими невстановленими особами. Що не дає можливості відмежувати дії ОСОБА_8 від дій інших невстановлених слідством осіб.

З вказаним неможливо погодитись, оскільки суд вийшов на думку прокурора, за межі тих питань, які вирішуються судом відповідно до ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні, а зокрема твердження суду, щодо неможливості відмежування дій ОСОБА_8 , від дій інших невстановлених слідством осіб при проведенні підготовчого засідання неспроможне, оскільки підлягає розгляду лише при проведенні судового слідства.

Усі викладені обставини наявні в обвинувальному акті, а саме формулювання обвинувачення кожному підозрюваному та їх роль у вчинені інкримінуємого їм кримінального правопорушення.

Як зазначено судом, в реєстрі матеріалів досудового розслідування містяться дані щодо визнання предметів речовими доказами і залучені до матеріалів справи, однак не конкретизовано, які саме докази було долучено слідством (їх найменування, місце знаходження чи зберігання).

Зазначені судом обставини не відповідають дійсності оскільки в п.п. 14-17 містяться данні, зокрема щодо найменування та місце знаходження речових доказів.

Крім того, на думку суду, всупереч вимогам п.2 ч.2 ст.109 КПК України в розділі 2 реєстру « прийняті в ході досудового розслідування рішення» не вказана особа, яка ухвалила:

- постанову про залучення захисника підозрюваного ОСОБА_8 - адвоката ОСОБА_7 ;

- постанову про прийняття відмови ОСОБА_12 від захисника.

Так, судом зазначено, що з обвинувального акту вбачається, що дії

ОСОБА_8 та ОСОБА_13 кваліфіковані за ч.2 ст.346 КК України за кваліфікуючими ознаками,- вчинення інших насильницьких дій, в той час як із обставин, викладених в обвинувальному акті вбачається спричинення ОСОБА_8 та ОСОБА_12 потерпілому тілесних ушкоджень, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткострокову втрату здоров`я. На думку суду, зазначена кваліфікуюча ознака не інкримінована ОСОБА_14 та ОСОБА_12 , в той час, як вона передбачена ч.2 ст.368 КК України.

При складанні обвинувального акту, а саме при формулюванні обвинувачення кожному підозрюваному та включенні кваліфікуючих ознак кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.346 КК України, а саме «вчинення інших насильницьких дій» враховано наявність доказів, які свідчили б про заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, що відносяться до категорії легких саме діями ОСОБА_8 та ОСОБА_15 .

Крім того, твердження суду, щодо необхідності включення кваліфікуючої ознаки, оскільки з обвинувального акту вбачається, що потерпілому заподіяні тілесні ушкодження, які відносяться до категорії легких і вона передбачена ч.2 ст.368 КК України незрозуміле, так як ОСОБА_14 та ОСОБА_12 інкримінується кримінальне правопорушення, передбачене ч.І ст.28, ч.2 ст.346 КК України.

Також, не відповідають дійсності зазначені судом обставини, щодо ненадання суду розписок про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування захисником обвинуваченого. При направленні до суду обвинувального акту у супровідному листі зазначено додатки: реєстр матеріалів досудового розслідування на 10 аркушах та розписки підозрюваних та їх захисників про отримання копії обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування на 2 аркушах.

З цих підстав вважаю, що висновки суду про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України є надуманими та судом допущені істотні порушення вимог кримінального процесуального закон), зокрема ст.ст.21, 28, 314 КПК України.

В апеляційній сказі представник потерпілого ОСОБА_16 ОСОБА_11 просить ухвалу скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання. твердження суду не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження. Як вбачається з тексту обвинувального акта, при викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення чітко вказані дії ОСОБА_8 .

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 291 КПК України передбачений вичерпний перелік відомостей які повинен містити обвинувальний акт, серед яких виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Всі вказані відомості в обвинувальному акті щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_13 зазначені, а тому він (обвинувальний акт) повністю відповідає вимогам чинного законодавства України.

Висновки суду першої інстанції, що «...дії ОСОБА_8 та ОСОБА_13 кваліфіковані за ч.2 ст. 346 КК України за кваліфікуючими ознаками, - вчинення інших насильницьких дій, в той час як із обставин, викладених в обвинувальному акті вбачається спричинення ОСОБА_8 та ОСОБА_17 потерпілому тілесних пошкоджень, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, які викликали короткострокову втрату здоров`я. Зазначена кваліфікуюча ознака не інкримінована ОСОБА_18 та ОСОБА_12 , в той час як вона передбачена ч.2 ст. 368 КК України" як на підставу повернення обвинувального акта є помилковими.

Згідно оскаржуваної ухвали, суд дійшов висновку, що всупереч п.1 ч.І ст.109 КПК України в реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначено час проведення окремих слідчих дій, однак п.1 ч.І ст.109 КПК України даної вимоги не передбачає.

Вважаю, що описки, орфографічні помилки, а також будь-які інші помилки які по своїй суті носять суто технічний характер, та які мають місце в реєстрі матеріалів не є підставою для повернення обвинувального акта прокурору.

Більше того, всі вказані помилки можуть бути виправлені під час судового розгляду.

Враховуючи все вищенаведене, вважаю, що ухвала суду першої інстанції є явно незаконною та такою що підлягає скасуванню.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який підтримав доводи апеляцій, представника потерпілого, який також підтримав доводи апеляційних скарг, обвинувачених та адвоката, яки заперечували проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали справи та доводи апеляцій, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляції обґрунтовані і підлягають задоволенню.

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно обвинувачених ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчинені кримінального правопорушення передбаченого ст. 28 ч.1, 346 ч.2 КК України.

Прокурор в суді першої інстанції вважав за можливе постановити ухвалу про призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту, вважаючи, що під час досудового розслідування були дотримані всі вимоги КПК України, підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту не вбачає.

Представник потерпілого адвокат ОСОБА_19 також вважав за можливе призначити обвинувальний акт до судового розгляду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_8 адвокат ОСОБА_7 заперечував проти призначення обвинувального акту до судового розгляду та, в свою чергу, просив повернути прокурору матеріали кримінального провадження посилаючись на наступне.

ОСОБА_8 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ч.І ст. 28, 4.2 ст. 346 КК України, тобто вчиненні злочину групою осіб за попередньою змовою. Однак органи слідство не установили спільного умислу на вчиненні кримінального правопорушення, тому ОСОБА_8 в разі доведення його вини, повинен нести відповідальність за фактично вчиненні його дії. В даному обвинувальному акті, при викладені фактичних обставин кримінального правопорушення не вказані дії самого ОСОБА_8 , а вказані дії ОСОБА_8 з іншими не встановленими особами. Що не дає можливості відмежувати дії ОСОБА_8 від дій інших не встановлених слідством осіб.

В супереч п.1 ч.І ст.109 КПК України в реєстрі матеріалів досудового розслідування не зазначено час проведення окремих процесуальних дій. Виходячи зі змісту п.4 ч.2 ст. 36 ,ч.2 ст.113,ч.І ст. 116,4.2 ст. 280, п.7 розділу 11 «Перехідних положень» КПК України зміст процесуальної дії не обмежується поняттям слідчої (розшукової) дії і є значно ширшим.

В розділі 1 « Проведенні в ході розслідування процесуальні дії» зазначенні не процесуальні дії, а процесуальні документи, якими оформленні указані процесуальні дії.

В реєстрі матеріалів досудового розслідування містяться дані щодо визнання предметів речовими доказами і залученні до матеріалів справи, однак не конкретизовано які саме докази було долучено слідством (іх найменування, місце знаходження чи зберігання)

В супереч вимогам п.2.ч.2 ст. 109 КПК України в розділі 2 реєстру «прийняті в ході досудового розслідування рішення» не вказана особа яка ухвалила:

- постанову про залучення захисника підозрюваного ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_7

- постанову про прийняття про відмови ОСОБА_12 від захисника.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30.04.2015 року обвинувальний акт був повернутий прокурору Одеської області , так як він не відповідає вимогам КПК України

Відповідно до п. 5 ч.2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити окрім інших відомостей виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) Закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Однак, як вбачається з обвинувального акту, дії ОСОБА_8 та ОСОБА_13 кваліфіковані за ч.2 ст. 346 КК України за кваліфікуючими ознаками , - вчинення інших насильницьких дій. Ці обставини, наявні і викладені в обвинувальному акті, а саме формулювання обвинувачення викладено згідно вимог закону для кожного підозрюваного та вказана їх роль у вчинені інкримінуемого кримінального правопорушення і наявність доказів.

Як зазначено судом, в реєстрі матеріалів досудового розслідування містяться дані щодо визнання предметів речовими доказами і залучені до матеріалів справи, однак не конкретизовано, які конкретно докази було долучено слідством.

Зазначені судом обставини не відповідають дійсності оскільки в п.п. 14-17 містяться дані, зокрема щодо найменування та місце знаходження речових доказів.

Також згідно ст. 109 КПК України передбачено остаточний перелік даних, які повинні відображатися у реєстрі. Але відображено у нього інформації щодо особи, яка проводила слідчі дії не передбачено.

Тому посилання суду, що в розділі 2 реєстру не вказана особа яка її ухвалила: постанові про залучення захисника ОСОБА_7 і в постанові про прийняття відмови ОСОБА_9 від захисника є неогбгрунтованими.

Згідно до положень ст. 293 КПК України одночасно з переданням обвинувального акту до суду прокурор зобов`язаний під розписку надати його копію та копію реєстру матеріалів досудового розслідування підозрюваному та окремо його захиснику. Однак, надані до суду матеріали не містять розписки про отримання копії обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування захисником обвинуваченого.

При направлені до суду обвинувального акту у супровідному листі зазначено додатки реєстр матеріалів досудового розслідування на 10 аркушах та розписки підозрюваних та їх захисників про отримання копії обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування на 2 аркушах.

Згідно з вимогами ст. 314 ч.3 п.3 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд мав право прийняти рішення про повернення обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України.

Однак, колегія суддів, не змогла погодитися з тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам КПК України, а доводи суду першої інстанції про направлення обвинувального акту прокурору є переконливими і прийшла до висновку, що ухвала суду першої інстанції необґрунтованою і підлягає скасуванню направленням обвинувального акту на новий розгляд в Приморський районний суд м. Одеси зі стадії підготовчого судового засідання.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляції прокурора ОСОБА_20 та представника потерпілого ОСОБА_16 ОСОБА_11 - задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30.04.2015 року про повернення прокурору Одеської області обвинувального акту, відносно ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , для усунення недоліків скасувати з направленням обвинувального акту на новий розгляд в Приморський районний суд м. Одеси зі стадії підготовчого судового засідання

Ухвала є кінцевою і подальшому оскарженню не підлягає.

Судді: