Справа № 357/3363/16-к Головуючий у І інстанції Буцмак
Провадження № 11-сс/780/197/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_1
Категорія 05.05.2016

УХВАЛА
іменем України
05 травня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури Київської області на ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
До Білоцерківського міськрайонного суду надійшло клопотання начальника відділення СВ Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 про арешт тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000266, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.01.2016 року.

Ухвалою слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.04.2016 року в задоволенні клопотання начальника відділення СВ Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 про арешт тимчасово вилученого майна відмовлено. Рішення слідчим суддею мотивовано тим, що у витягу з ЄРДР у кримінальному провадженні № 0000266 зазначено про те, що на території м. Біла Церква Київської області група осіб здійснює збут наркотичних засобів, а до клопотання не додано витягу із ЄРДР, які б свідчили про наявні внесені на час постановлення слідчим суддею ухвали про проведення обшуку 19.04.2016 року відомості до ЄРДР про вчинення особою/особами, ОСОБА_7 незаконних дій із психотропними речовинами.

Не погоджуючись з ухвалою слідчого судді, прокурором подано апеляційну скаргу, в якій він просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою накласти арешт на вилучене майно під час проведення 19.04.2016 року обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 . Свою апеляційну скаргу прокурор обґрунтовує тим, що слідчим суддею не в повному обсязі було з`ясовано всі доводи поданого клопотання. В порушення вимог закону у своєму рішенні слідчий суддя не врахував, що ст. 307 КК України передбачена відповідальність за незаконні дії як з наркотичними засобами, так і з психотропними речовинами або їх аналогами, і вилучене під час обшуку майно може бути використано як доказ у кримінальному провадженні, у якому проводилися негласні слідчі (розшукові) дії і рішення про остаточне розсекречування яких не прийнято. Наперед не можливо було знати, що буде вилучено у ОСОБА_7 під час обшуку, а саме чи це буде наркотичний засіб, чи психотропна речовина. З метою запобігання розголошення інформації, яка містить гриф таємності, на момент подачі клопотання до суду витяг містив короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, як це передбачено п. 4.3 Положення про порядок ведення Реєстру досудових розслідувань.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали судової справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного висновку.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу (ч. 3 ст. 170 КПК України).
Відповідно до ч. 4 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.
Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.
За правилами ч. 5 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.
Згідно ч. 6 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.
Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно в порядку ст. ст. 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про його арешт.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що зазначені вимоги закону слідчим суддею не дотримані.

Як вбачається з доданих до клопотання про арешт майна матеріалів, 22.01.2016 року слідчим СВ Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області внесенні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000266 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, а саме про те, що на території м. Біла Церква Київської області група осіб здійснює збут наркотичних засобів.

19.04.2016 року внаслідок проведеного на підставі ухвали слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11.04.2016 року обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 було вилучено троє електронних вагів, п`ять металевих ложок з нашаруванням порошкоподібної речовини білого кольору за зовнішніми ознаками схожої на психотропну речовину - амфетамін, пакети з полімерного матеріалу з пластиковими застібками, банківські картки «Приватбанк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ: НОМЕР_5 з карткою пакету послуг оператора мобільного зв`язку «Київстар» абонентський номер № НОМЕР_6 , зошит з рукописними записами.

Слідчий суддя, розглядаючи клопотання про арешт майна, не звернув уваги на те, що статтею 307 КК України передбачено кримінальну відповідальність за незаконне виробництво, виготовлення, придбання, зберігання, перевезення, пересилання чи збут наркотичних засобів, психотропних речовин або їх аналогів, відомості за якою внесено до ЄРДР за № 0000266, і вилучені під час обшуку речі є тимчасово вилученим майном та матеріальними об`єктами, які зберегли на собі сліди злочину, є безпосереднім предметом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 307 КК України, та, будучи речовими доказами, відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

За наведених обставин ухвала слідчого судді підлягає скасуванню з постановленням нової про накладення арешту на вилучене 19.04.2016 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 майна.

Керуючись ст. ст. 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів; -

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу слідчого судді Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання начальника відділення СВ Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 про арешт тимчасово вилученого майна під час обшуку квартири АДРЕСА_2 за матеріалами досудового розслідування № 0000266 від 21.01.16 року, -скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою клопотання начальника відділення СВ Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області ОСОБА_6 задовольнити та накласти арешт на вилучені 19 квітня 2016 року під час проведення обшуку за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 - троє електронних вагів, п`ять металевих ложок з нашарування порошкоподібної речовини білого кольору за зовнішніми ознаками схожої на психотропну речовину - амфетамін, пакети з полімерного матеріалу з пластиковими застібками, банківські картки ПрАТ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , мобільний телефон «Samsung» ІМЕІ: НОМЕР_5 з карткою пакету послуг оператора мобільного зв`язку «Київстар» абонентський номер № НОМЕР_6 , зошит з рукописними записами.

Головуючий

Судді