Справа № 158/163/16-к Провадження №11-кп/773/274/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 271 КК УкраїниДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 травня 2016 року місто Луцьк
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої - ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0000978 за апеляційною скаргою першого заступника прокурора Волинської області ОСОБА_10 на вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 01 березня 2016 року, яким

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, із середньою освітою, приватний підприємець, одружений, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимий, -

засуджений за ч.2 ст. 271 КК України на 3 (три) роки обмеження волі без позбавлення права займатися підприємницькою діяльністю.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього згідно ст.76 КК України обов`язки: не виїжджатиме за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомлятиме її про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтиметься для реєстрації в дану інспекцію.

Вироком стягнуто з ОСОБА_9 в користь ОСОБА_7 шкоду, завдану її малолітнім дітям у зв`язку з смертю батька: сину ОСОБА_12 та дочці ОСОБА_13 в розмірі 667 грн. щомісячно кожній дитині, починаючи з 15.02.2016 року і до досягнення ними повноліття.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області,

В С Т А Н О В И Л А :
Згідно з вироком суду ОСОБА_9 визнаний винним у тому, що він 18 грудня 2015 року близько 22 години, будучи суб`єктом підприємницької діяльності, відповідальним за охорону праці та техніку безпеки на виробництві, що знаходиться в м. Ківерці, вул. Лісна, 1, Волинської області, в порушення вимог ч.1 ст. 13, п. 9 ч. 2 ст. 13 Закону України «Про охорону праці», не здійснив контроль за додержанням працівником технологічного процесу виготовлення деревного вугілля в частині огляду стану і положення кранів та засувок на газопроводі, що призвело до вибуху, в результаті якого ОСОБА_14 , який перебував на робочому місці та був задіяним у виробничому процесі, загинув.

Згідно акту управління Держпраці у Волинській області від 05.01.2016 року «Про проведення спеціального розслідування нещасного випадку з смертельним наслідком, що стався 18.12.2015 року о 22 год. 00 хв. в ФОП ОСОБА_9 » нещасний випадок, що відбувся з працівником ОСОБА_14 , пов`язаний з виробництвом, оскільки причиною вибуху стала не повністю закрита засувка на трубопроводі відведення пари та летких речовин, що призвела до потрапляння піролізних газів працюючої печі в піч, яка була в режимі запуску.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність і невідповідністю призначеного покарання особі обвинуваченого та тяжкості кримінального правопорушення, внаслідок м`якості. Просить ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_9 призначити за ч.2 ст. 271 КК України 5 років позбавлення волі з позбавленням права займатися діяльністю, пов`язаною з відповідальністю за охорону праці та техніку безпеки на виробництві на 2 роки. Посилається на те, що при призначенні покарання обвинуваченому поза правовою оцінкою місцевого суду залишилось те, що внаслідок грубого порушення ним вимог законодавства про охорону праці заподіяно смерть особі та вчинений ним злочин відноситься до категорії тяжких. Також наслідки у вигляді смерті настали під час зайняття ОСОБА_9 діяльністю, пов`язаною з відповідальністю за охорону праці та техніку безпеки на виробництві, тому суд першої інстанції безпідставно не застосував щодо останнього додаткове покарання у виді позбавлення права займатися такою діяльністю на відповідний строк.

Крім цього, не застосовуючи до ОСОБА_9 додаткове покарання у виді позбавлення права займатися підприємницькою діяльністю на відповідний строк, судом у мотивувальній частині вироку не зазначено мотиви прийняття такого рішення та положення закону, яким він керувався.

Також суд, звільняючи ОСОБА_9 від відбування основного покарання на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, безпідставно зазначив, що виправлення та перевиховання обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів можливе без ізоляції від суспільства. Разом з тим, ізоляцію від суспільства передбачають два види покарань - позбавлення волі та арешт, а звільнення від відбування покарання з випробуванням та призначення покарання без ізоляції від суспільства є різними інститутами кримінального права.

У своїх запереченнях на апеляційну скаргу прокурора захисник ОСОБА_8 , а також потерпіла ОСОБА_7 зазначають, що вирок суду відносно ОСОБА_9 є законним і обґрунтованим. Суд першої інстанції врахував усі обставини по справі, у тому числі повне відшкодування моральної і матеріальної шкоди ОСОБА_9 , а також його обов`язок в подальшому сплачувати кошти на утримання дітей потерпілої. Як зазначає потерпіла ОСОБА_7 , у випадку задоволення апеляційної скарги прокурора вона і її діти будуть у критичному матеріальному становищі.

Заслухавши доповідача, який виклав зміст оскаржуваного вироку суду першої інстанції, основні доводи апеляційної скарги, пояснення прокурора, який підтримував апеляційну скаргу, обвинуваченого ОСОБА_9 , його захисника ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_7 , які просили залишити вирок суду першої інстанції без зміни, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга прокурора до задоволення не підлягає.

Висновки суду про винність ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 271 КК України, а саме, у порушенні ним, як суб`єктом підприємницької діяльності вимог законодавчих та інших нормативно правових актів про охорону праці, що спричинило загибель людини, підтверджуються зібраними в кримінальному провадженні доказами і ніким не оскаржуються.

Діям ОСОБА_9 у цій частині дана правильна юридична оцінка, яка також ніким не оспорюється.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.ст. 50, 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії тяжких, дані про його особу та інші обставини, що впливають на ступінь відповідальності.

Так, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданої матеріальної та моральної шкоди.

Крім того, ОСОБА_9 вперше притягується до кримінальної відповідальності, є особою молодого віку, має на утриманні малолітню дитину 2014 року народження, позитивно характеризується по місцю проживання.

Із урахуванням зазначених обставин, суд першої інстанції, мотивувавши своє рішення, обґрунтовано дійшов висновку про можливість виправлення і перевиховання обвинуваченого, а також попередження вчинення ним нових злочинів без ізоляції від суспільства, а тому призначив покарання ОСОБА_9 в межах санкції ч.2 ст. 271 КК України у виді обмеження волі без призначення йому додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, що також передбачено санкцією ч.2 ст. 271 КК України.

Дане покарання, призначене судом обвинуваченому, відповідає вимогам закону, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів, і не є надто м`яким.

З урахуванням тих же обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, та даних про його особу, а також повного відшкодування матеріальної та моральної шкоди, у зв`язку з чим потерпіла просила суд суворо не карати ОСОБА_9 , обґрунтованого суд дійшов висновку і про можливість звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. ст. 75, 76 КК України.

А тому підстав для скасування вироку та ухвалення нового з призначенням обвинуваченому більш суворого покарання, про що ставиться питання в апеляційній скарзі прокурора, колегія суддів не знаходить.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Волинської області,

П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу першого заступника прокурора Волинської області ОСОБА_10 залишити без задоволення, а вирок Ківерцівського районного суду Волинської області від 01 березня 2016 року щодо ОСОБА_15 без зміни.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення її апеляційним судом.
Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_2