справа № 156/631/16-к
Номер провадження: 1-кп/156/44/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2016 року смт.Іваничі
Іваничівський районний суд Волинської області
в складі : головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4 обвинуваченого ОСОБА_5 захисника ОСОБА_6
законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 представника служби у справах дітей Іваничівської РДА ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду селища Іваничі кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта базова загальна середня, неодруженого, учня ІІІ курсу ВПУ №1 м. Нововолинська за професією кухар-кондитер, раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,
В с т а н о в и в :
11.07.2016 року приблизно о 14 год. 30 хв. неповнолітній ОСОБА_5 , перебуваючи біля будівлі Іваничівської ЦРЛ, яка знаходиться в смт.Іваничі по вул. Грушевського, 34, шляхом вільного доступу, таємно викрав велосипед марки «Capriolo» рожевого кольору, який належав ОСОБА_4 , завдавши потерпілій майнову шкоду на суму 2100 грн.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та суду показав, що 11.07.2016 року перебуваючи в смт.Іваничі по власних справах побачив біля входу в Іваничівську ЦРЛ велосипед рожевого кольору марки «Capriolo» та вирішив його викрасти. Однак, не доїхав до місця свого проживання в с.Щенятинм, так як у велосипеда відмовили гальми та спустило колесо і він був змушений заховати велосипед у хащах неподалік села. Ввечері працівники поліції прийшли до його будинку з метою отримання інформації про можливих викрадачів велосепеда і він їм зізнався, що викрав велосипед. У вчиненному щиро розкаюється, велосепед повернув потерпілій.
Крім визнання вини у вчиненні кримінального правопорушення самим обвинуваченого, його вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами .
Так, потерпіла ОСОБА_4 показала , що вона працює діловодом в Іваничівській ЦРЛ. 11.07.2016 року після обідньої перерви вона приїхала на роботу велосипедом марки «Capriolo» рожевого кольору. Велосипед залишила на подвір`ї перед входом до дитячого відділення лікарні. Коли після закінчення робочого дня вийшла на вулицю, то виявила крадіжку велосипеда. Про крадіжку велосипеда написала заяву у поліцію. Претензій до обвинуваченого не має ніяких, оскільки велосипед їй повернуто та шкоду завдану злочином відшкодовано.
Свідок ОСОБА_9 показав суду, що він 11 липня 2016 року приїхав в смт. Іваничі по справах і випадково побачик тітку ОСОБА_4 . Остання повідомила, що у неї викрали велосипед. Попередньо рухаючись з с.Лугове в смт.Іваничі по дорозі він побачив, що невідомий хлопець веде у руках велосипед рожевого кольору і достовірно знаючи, що подібний велосипед є у його тітки, він розказав їй про цю подію.
12.07.2016 року обвинувачений ОСОБА_5 добровільно видав працівникам поліції велосипед.(а.с.35)
Відповідно до протоколу огляду предмета 15.07.2016 року проведено огляд велосипеда марки «Capriolo» рожевого кольору, вилученого у ОСОБА_5 , власником якого являється ОСОБА_4 (а.с.36)
Згідно висновку експерта № 420 від 09.08.2016 року залишкова вартість велосипеда марки «Capriolo» типу «дамка» складає 2100,00 грн.( а.с. 40-43)
Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази суд приходить до висновку, що своїми умисними діями, направленими на таємне викрадення чужого майна (крадіжку) неповнолітній ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України.
Захисник в судовому засіданні заявила клопотання про звільнення неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 від покарання із застосуванням до нього примусових заходів виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері ОСОБА_7 .
Заслухавши клопотання захисника, думку прокурора, яка не заперечила проти його задоволення, потерпілу, яка підтримала прокурора, суд приходить до висновку, що клопотання підлягає до задоволення з наступних підстав.
Відповідно до п. 2 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику призначення кримінального покарання» від 24.10.2003 р. судам необхідно вирішувати питання про призначення передбаченого законом менш суворого покарання особам, які вперше вчинили злочин у неповнолітньому віці, щиро розкаялися у скоєному, відшкодували заподіяну злочином шкоду.
У п. 10 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 16.04.2004 р. «Про практику застосування судами законодавства у справах про злочини неповнолітніх» звертається увага судів на те, що при призначенні покарання неповнолітнім необхідно строго дотримуватися принципів законності, справедливості, обґрунтованості, індивідуалізації покарання, беручи до уваги, що метою покарання такого засудженого є його виправлення, виховання, соціальна реабілітація.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, за місцем навчання та місцем проживання характеризується позитивно, проживає в сім`ї своєї матері, у фізичному і психічному розвитку відхилень не має. На профілактичному обліку в органах поліції та на обліку в службі у справах дітей районної адміністрації не перебував. Мати має достатній вплив на сина, користується у нього батьківським авторитетом, здатна контролювати його поведінку.
Відповідно до ст. 66 КК України обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.
Також до пом`якшуючих покарання обставин суд відносить вчинення кримінального правопорушення неповнолітнім. Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого, суд не вбачає. З огляду на вищевикладене, та враховуючи вимоги ст. 101 КК України неповнолітньому ОСОБА_5 необхідно застосувати покарання у виді 40 діб арешту. Відповідно до чинного законодавства примусові заходи виховного характеру можна застосовувати до особи, яка у віці від 14 до 18 років вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, а також до особи, котра у період від 11 років до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що має ознаки дії чи бездіяльності, передбачених Особливою частиною Кримінального кодексу України. Примусові заходи виховного характеру застосовують в тому числі при звільненні неповнолітнього від покарання відповідно до ч. 1 ст. 105 КК (п. 2 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 N 2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру»). Передача неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють (п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України), допускається лише за наявності даних про те, що вони здатні забезпечити позитивний виховний вплив на нього та постійний контроль за його поведінкою. Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують. Неприпустимо передавати неповнолітнього під нагляд батька чи матері, які позбавлені батьківських прав, а також батьків чи інших осіб, котрі через свою поведінку не здатні позитивно впливати на нього. Хоча в законі не передбачено обов`язкове отримання згоди батьків або осіб, які їх заміняють, на передачу їм неповнолітнього під нагляд, суд має отримати таку згоду (п. 7 постанови). З врахуванням вищевикладеного, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_5 від покарання за вчинене ним кримінальне правопорушення з одночасним застосуванням примусового заходу виховного характеру, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, - передачі неповнолітнього під нагляд матері. Строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням рекомендацій, визначених у п. 7 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 N 2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру», до досягнення ОСОБА_5 повноліття. Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений. Процесуальні витрати по справі за проведення судової товарознавчої експертизи становлять 791,64 грн., а тому на підставі ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Долю речових доказів слід вирішити у відповідності до вимог ст. 100 КПК України , а саме : велосипед рожевого кольору марки «Capriolo» повернути власнику ОСОБА_4 (а.с. 38)
Керуючись ст. ст. 369, 370, 373, 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді 40 (сорока) діб арешту.
На підставі ч. 1 ст. 105 КК України звільнити неповнолітнього ОСОБА_5 від призначеного за цим вироком покарання та застосувати до нього примусовий захід виховного характеру у виді передачі під нагляд матері ОСОБА_7 на строк до досягнення ОСОБА_5 повнолітня, тобто до 26 лютого 2017 року.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 791,64 грн. витрат за проведення судової товарознавчої експертизи у кримінальному провадженні.
Речові докази : велосипед рожевого кольору марки «Capriolo» повернути власнику ОСОБА_4 .
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Іваничівський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1