Ухвала
іменем україни
26 травня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001608 щодо

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Новокамянка

Каховського району Херсонської області,

зареєстрованого та проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за ст. 286 ч. 2 КК України,

за касаційною скаргою прокурора, яка брала участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, - ОСОБА_6 на ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 01 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

у касаційній скарзі прокурор просить ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_5 скасувати та призначити новий розгляд провадження в суді апеляційної інстанції. Вважає, що судом апеляційної інстанції неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність та істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону. Вказує на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про необхідність виключення з кваліфікації дій ОСОБА_5 кваліфікуючої ознаки ст. 286 ч. 2 КК України «спричинення потерпілому середньої тяжкості тілесного ушкодження», про що вона зазначала у своїй апеляційній скарзі, проте, в порушення вимог ст.ст. 370, 419 КПК України, апеляційний суд таких доводів апеляційної скарги належним чином не перевірив та дійшов передчасного висновку про законність вироку в цій частині. Вважає, що така, на її думку, кваліфікуюча ознака злочину, передбаченого ст. 286 ч. 2 КК України, має бути відображена у вироку, з урахуванням п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14.

Вироком Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 22 червня 2015 року ОСОБА_5 засуджено за ст. 286 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки та на нього покладено відповідні обов`язки.

Вироком суду ОСОБА_5 визнано винуватим і засуджено за вчинення злочину за наступних обставин.
Так, 13 липня 2014 року приблизно о 03 годині ОСОБА_5 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, грубо порушуючи вимоги п.п. 1.5, 2.9 а), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху України, керуючи технічно справним мотоциклом «Viper V200F2», без реєстраційного номера, рухаючись у по вулиці Садовій у с. Новокам`янка Каховського району Херсонської області в напрямку вулиці Каховська, в районі закруглення дороги, виконуючи поворот направо, не обрав безпечної швидкості та правильної траєкторії руху, в результаті чого здійснив наїзд на ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , які рухалися в зустрічному напрямку мотоцикла по лівому узбіччю. В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, а потерпілий ОСОБА_8 середнього ступеня тяжкості та тяжкі тілесні ушкодження.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 01 жовтня 2015 року вказаний вирок місцевого суду щодо ОСОБА_5 залишено без зміни, а апеляційну скаргу прокурора без задоволення.

Заслухавши доповідача, доводи прокурора про обґрунтованість касаційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.
Зі змісту положень ст.ст. 418 ч. 2, 419 КПК України вбачається, що судові рішення суду апеляційної інстанції ухвалюються в порядку, передбаченому статтями 368-380 цього Кодексу. Ухвала суду апеляційної інстанції, окрім іншого, має містити короткий зміст доводів особи, яка подала апеляційну скаргу, а при залишенні апеляційної скарги без задоволення - підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою, викладаються докази, що спростовують її доводи.
В порушення таких вимог процесуального закону суд апеляційної інстанції, переглядаючи вирок суду щодо ОСОБА_5 , доводів апеляційної скарги прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, - ОСОБА_10 належним чином не перевірив та свої висновки щодо необґрунтованості її доводів в ухвалі не мотивував.

Так, зі змісту апеляційної скарги вбачається, що прокурор як на підставу для скасування вироку суду першої інстанції і ухвалення нового вироку апеляційним судом вказував на те, що відповідно до обвинувального акту дії ОСОБА_5 кваліфіковано за ст. 286 ч. 2 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжкі та середньої тяжкості тілесні ушкодження, проте суд першої інстанції, кваліфікувавши дії останнього за ст. 286 ч. 2 КК України, безпідставно виключив з кваліфікації його дій ознаку «спричинення потерпілому тілесного ушкодження середньої тяжкості».

Обґрунтував свою позиції прокурор положеннями пункту 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідно до яких порушення особою правил безпеки дорожнього руху чи експлуатації транспорту, яке спричинило наслідки, передбачені різними частинами ст. 286 КК України, слід кваліфікувати як один злочин за тією частиною цієї статті, яка передбачає більш тяжкі наслідки. При цьому у вироку необхідно зазначати всі кваліфікуючі ознаки злочину.
Вказаних обставин апеляційним судом належним чином перевірено не було та відповідей на такі доводи апеляційної скарги прокурора в ухвалі не зазначено, у зв`язку із чим ухвала апеляційного суду не може вважатися такою, що відповідає вимогам ст.ст. 370, 419 КПК України.

Отже, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції допущено неправильне застосування кримінального закону та порушення вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки ставить під сумнів законність і обґрунтованість судового рішення, що у відповідності з вимогами ст. 438 ч. 1 п.п. 1, 2 КПК України є підставами для скасування такого рішення. За таких обставин, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, а касаційна скарга прокурора - задоволенню.

При новому розгляді в суді апеляційної інстанції необхідно врахувати наведене, апеляційний розгляд здійснити відповідно до вимог КПК України та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 436, 438 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційну скаргу прокурора, яка брала участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції, задовольнити.
Ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 01 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_5 скасувати і призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

________________ _____________________ ________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3