АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:

головуючого суддіОСОБА_1 ,
суддів при секретарі судового засіданняОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши в залі суду в м. Києві у відкритому судовому засіданні 28 липня 2016 року, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26 травня 2016 року, відносно

ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Москва, РФ, громадянки Російської Федерації, з вищою освітою, одружена, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживала за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судима,

підозрювану у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.258-3, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України,

за участю: прокурора захисника підозрюваного перекладача ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 ,
ВСТАНОВИЛА:

Вказаною ухвалою суду задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 4-го відділу 1-го управління ГСУ СБ України ОСОБА_9 , та продовжено строк тримання під вартою до 24 липня 2016 року включно,без визначення розміру застави, щодоОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно з вказаною ухвалою суду першої інстанції, при вирішенні питання про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованих їй зазначених кримінальних правопорушень, необхідність проведення значного обсягу слідчих дій, направлених на завершення досудового розслідування, а також наявні ризики, які стали підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і які на момент розгляду клопотання старшого слідчого не зменшилися. У зв`язку з цим слідчий суддя дійшов висновку про неможливість застосування щодо ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу.

Не погоджуючись з таким рішенням, захисник ОСОБА_5 подав в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 апеляційну скаргу,в якій порушує питання про поновлення йому строку на оскарження ухвали слідчого судді, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою клопотання старшого слідчого залишити без задоволення.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ОСОБА_5 зазначає, що повний текст ухвали слідчого судді від 26 травня 2016 року було оголошено 30 травня 2016 року та у зв`язку з необхідністю часу для підготовки вмотивованої апеляційної скарги на судове рішення виходячи саме з його мотивувальної частини, він був позбавлений можливості подати апеляційну скаргу в передбачений законом строк.

Стосовно ухвали слідчого судді, то ОСОБА_5 вважає її незаконною та необґрунтованою. На думку апелянта, підозра у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.258-3, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України, є необґрунтованою. Зокрема, захисник стверджує, що під час розгляду клопотання стороною обвинувачення документально не підтверджено і не доведено належність предметів, схожих на ручну гранату Ф-1 без УЗРГМ та патрони калібру 5,45 мм і 7,62 мм, саме ОСОБА_10 . Також апелянт зазначає, що слідчим суддею не враховано доводи про те, що квартира АДРЕСА_3 не належала на праві власності ОСОБА_10 , була орендована для неї та ОСОБА_11 співробітниками ГУР MO України і до цього помешкання мали доступ, як ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , власники квартири, так і знайомі підозрюваних, що разом з ними брали участь в АТО. Крім того, захисник вважає, що поза увагою слідчого судді залишилася і та обставина, що згідно з ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 10 грудня 2015 року, старшому слідчому в ОВС 4 відділу 1 управління досудового розслідування ГСУ СБУ ОСОБА_9 надавався дозвіл на проведення обшуку квартири АДРЕСА_3 , а не АДРЕСА_4 .
Зокрема, автор апеляції стверджує, що ОСОБА_12 ніколи не проживала у квартирі АДРЕСА_5 , та не була знайома з власниками цієї кватири ОСОБА_13 і ОСОБА_14 .
Далі в апеляційній скарзі захисник зазначає, що загалом, результати допитів, як свідків працівників ГУР MO України ОСОБА_15 та ОСОБА_16 повністю підтверджували показання самої підозрюваної ОСОБА_17 від 28 грудня 2015 року, і свідчили, в свою чергу, що в період з 01 грудня по 09 грудня 2015 року, ОСОБА_18 та ОСОБА_12 перебували під повним контролем Головного управління розвідки Міністерства оборони України. Разом з тим, захисник вважає, що не підтверджував обґрунтованість підозри ОСОБА_17 у вчиненні інкримінованих їй кримінальних правопорушень і протокол допиту підозрюваного ОСОБА_19 від 10 грудня 2015 року, оскільки у ньому були відсутні посилання на підозрювану ОСОБА_20 , її участь в будь-якій терористичній групі та підготовці терористичного акту. Щодо посилання органів досудового розслідування на протоколи за результатами проведення оперативно-технічних заходів, то захисник зазначає, що переважна більшість з них взагалі не стосувалася підозрюваної.
Також автор апеляційної скарги стверджує, що в матеріалах провадження відсутні жодні докази, які б підтверджували наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника та підозрюваної, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді має бути поновлений захиснику ОСОБА_5 , але його апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні ГСУ СБ України перебуває кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000130від 09 грудня 2015 року, зокрема, і відносно ОСОБА_17 за ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України.
10 грудня 2015 року о 03 год. 25 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_20 було затримано за підозрою у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України, та того ж дня їй повідомлено про підозру у вчиненні зазначених кримінальних правопорушень.
12 грудня того ж року відносно підозрюваної ОСОБА_6 слідчим суддею Шевченківського районного суду м. Києва застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 06 лютого 2016 року включно, а 04 лютого того ж року строк тримання під вартою ОСОБА_6 продовжено до 03 квітня 2016 року.
31 березня 2016 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва ОСОБА_10 продовжено строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 28 травня 2016 року, без визначення розміру застави.
23 травня 2016 року постановою першого заступника Генерального прокурора України ОСОБА_21 строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до восьми місяців, тобто до 09 серпня 2016 року.

24 травня 2016 року старший слідчийв ОВС 4-го відділу 1-го управління ГСУ СБ України ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про продовження ОСОБА_10 строку тримання під вартою. Це клопотання мотивовано тим, що завершити досудове розслідування у встановлені строки не представляється можливим через необхідність проведення ряду слідчих дій та прийняття процесуальних рішень, а підстави для скасування чи зміни застосованого підозрюваному запобіжного заходу на більш м`який відсутні, оскільки остання підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України, заявлені під час застосування запобіжного заходу щодо ОСОБА_17 ризики не зменшилися і дають достатні підстави вважати, що підозрювана, перебуваючи на волі, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, знищити, приховати або спотворити речові докази, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на осіб, яким відомі обставини, що підлягають доказуванню, тобто чинити вплив на свідків, впливати на інших невстановлених співучасників кримінального правопорушення, а також вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальні правопорушення, у яких підозрюється.

Ухвалою слідчого судді Шевченківськогорайонного суду міста Києва від 26 травня 2016 року клопотання старшого слідчого було задоволено та продовжено ОСОБА_10 строк тримання під вартою до 24 липня 2016 року включно,без визначення розміру застави.

Під час розгляду клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_17 під вартою слідчий суддя правильно встановив, що наведені у ньому дані, виклад яких зроблено з посиланням на матеріали кримінального провадження, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_22 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України.

Як вбачається з ухвали слідчого судді, журналу судового засідання та технічного запису, на основі наданих старшим слідчим матеріалів, які обґрунтовують клопотання, слідчий суддя дослідив клопотання і матеріали, які його обґрунтовують, та встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце і підтверджуються на цьому етапі розслідування достатньою сукупністю даних, детальний перелік яких міститься в клопотанні старшого слідчого, а документи, які містять такі дані, надані до суду разом з клопотанням. Враховуючи, що слідчий суддя на цьому етапі провадження не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні злочину, а лише зобов`язаний, на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на наявні в матеріалах провадження дані у слідчого судді були всі підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_22 кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 258-3, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 258 КК України.

Отже, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно підозрюваної ОСОБА_17 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
Перевіряючи доводи клопотання старшого слідчого на предмет наявності ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, колегія суддів вважає, що слідчий суддя дійшов правильного висновку про їх наявність з огляду на підвищену суспільну небезпечність кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_12 , тяжкість покарання, яке загрожує останній у разі визнання її винуватою у вчинених кримінальних правопорушеннях, а також з огляду на конкретні обставини кримінального провадження. Зокрема, наявні в матеріалах кримінального провадження докази та обставини, на які посилається старший слідчий у клопотанні, дають достатні підстави вважати, що підозрювана може переховуватися від органу досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити речі і документи, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, здійснювати незаконний вплив на свідків та інших підозрюваних у провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також вчинити інше кримінальне правопорушення, тобто заявлені у клопотанні ризики з часу застосування щодоОСОБА_17 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою не зменшилися та існують на теперішній час. Тому слідчий суддя обґрунтовано вказав, що більш м`які запобіжні заходи не здатні запобігти зазначеним ризикам, а у провадженні необхідно виконати ще значний об`єм слідчих та процесуальних дій, які приведені у клопотанні старшого слідчого.
У сукупності із вищенаведеними обставинами для вирішення справи у відповідності до вимог закону слідчий суддя, врахував дані, які характеризують особу підозрюваної ОСОБА_17 , та інші обставини, передбачені ст. 178 КПК України, про що прямо вказано в оскаржуваній ухвалі.
Таким чином, доводи захисника щодо незаконності та необґрунтованості судового рішення є непереконливими, оскільки слідчим суддею при розгляді клопотання були повно та об`єктивно досліджені всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою.

На підставі ч. 5 ст. 176 КПК України слідчий суддя вмотивовано не визначив ОСОБА_10 розмір застави, як альтернативу застосованого щодо останньої запобіжного заходу.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 176 178, 183, 194, 196, 197, 199 КПК України, з урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпечності кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_12 , конкретних обставин кримінального провадження та даних про особу підозрюваної, при відсутності підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який, продовжив ОСОБА_10 строк тримання під вартою до 24 липня 2016 року включно, тобто в межах строку досудового розслідування.

При цьому слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання старшого слідчого, врахувавши, що строк дії ухвали слідчого судді не може перевищувати 60 днів.

Істотних порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, колегією суддів не вбачається.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це просить захисник ОСОБА_5 , навіть з урахуванням усіх доводів, наведених в апеляційній скарзі, не має, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176 179, 194, 196, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:

Поновити захиснику ОСОБА_5 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26 травня 2016 року.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 26 травня 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого в ОВС 4-го відділу 1-го управління ГСУ СБ України ОСОБА_9 , погоджене із прокурором відділу Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 , та продовжено строк тримання під вартою до 24 липня 2016 року включно,без визначення розміру застави, щодоОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 в інтересах підозрюваної ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа №11-сс/796/1943/2016 Категорія: ст.183 КПК УкраїниГоловуючий у першій інстанції ОСОБА_23 Доповідач: ОСОБА_1