В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2016 р. м. Жмеринка
Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області
в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 1-кп/130/228/2016 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кам`яногірка Жмеринського району Вінницької області, громадянина України, з базовою загальною середньою освітою, військовозобов`язаного, розлученого, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого - по обвинуваченню у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, відомості про який внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000361 від 13 квітня 2016 року,

також за участі прокурора ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
захисника потерпілої ОСОБА_6 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8

у с т а н о в и в :

Обвинувачений ОСОБА_8 10 квітня 2016 року близько 21-00 год. за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 під час сімейної сварки, яка виникла на побутовому ґрунті та неприязних стосунків між ним та його колишньою дружиною ОСОБА_5 , наніс тілесні ушкодження останній, а саме множинні удари долонями рук по різних частинах тіла та голови. В наслідок цього, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №144, яка була завершена 27 травня 2016 року, потерпілій ОСОБА_5 було заподіяно: переломи 9-го ребра зліва та гачкоподібної кістки лівої кисті, струс головного мозку, множинні ушиблені крововиливи обличчя, обох кінцівок, голови, вушних раковин, молочних залоз, грудної клітини з обох сторін, обох кистей, нижніх кінцівок, гематоми повік обох очей, підслизові крововиливи обох очей, садна шиї. Переломи 9-го ребра зліва та гачкоподібної кістки лівої кисті не являлись небезпечними для життя в момент заподіяння, не супроводжувались небезпечними для життя явищами та за ознакою тривалого розладу здоров`я (більше 21 дня) належить до тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості. Решта ж тілесних ушкоджень за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, або незначну стійку втрату працездатності. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №185, яка була розпочата 11 серпня 2016 року і завершена 12 серпня 2016 року вищевикладені тілесні ушкодження виникли від неодноразової дії тупого твердого предмету (предметів).
Своїми діями обвинувачений ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 122 КК України, - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я або значну стійку втрату працездатності менш як на одну третину.
У вчиненому злочині обвинувачений винним себе визнав повністю, цивільний позов визнав частково, погодився давати показання.
Оскільки обвинувачений повністю визнає свою вину, погоджується з кваліфікацією вчиненого ним діяння, а прокурор, потерпіла та її захисник не висловлюють жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд у відповідності із ч.3 ст.349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження подій кримінальних правопорушень та винуватості обвинуваченого у їх вчиненні. При цьому суд з`ясував, що сторони кримінального провадження, потерпілий та її захисник правильно розуміють зміст цих обставин, переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Тому суд визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, і встановлює такий обсяг та порядок дослідження доказів: допит обвинуваченого, допит потерпілої, дослідження характеризуючих особу обвинуваченого матеріалів досудового розслідування та матеріалів щодо заподіяної матеріальної та моральної шкоди.
Обвинувачений ОСОБА_8 у судовому засіданні підтвердив факт заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень при вищевикладених обставинах. Цивільний позов на суму 50000 грн. моральної шкоди визнав частково на суму 3000 грн.. Витрати на адвоката на суму 6000 грн. визнав частково на 3000 грн. Щиро розкаявся.
Потерпіла у судовому засіданні підтвердила факт заподіяння їй обвинуваченим тілесним ушкоджень при викладених вище обставинах. Свій позов підтримала повністю.
Щодо особи обвинуваченого ОСОБА_8 , судом установлено таке.
Обвинувачений ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився у с. Кам`яногірка Жмеринського району, зареєстрований по АДРЕСА_1 , про що свідчить ксерокопія його паспорту.
Відповідно до характеристики з місця проживання голови квартального комітету від 26 квітня 2016 року обвинувачений характеризується позитивно.
Згідно з довідкою цієї ж голови від 26 квітня 2016 року склад сім`ї обвинуваченого - дружина ОСОБА_5 та дочка ОСОБА_9 .
Обвинувачений на обліку у лікарів нарколога та психіатра не стоїть, за лікуванням не звертався, про що свідчать довідки КУ "Жмеринська ЦРЛ" № 306 та № 1326 від27 квітня 2016 року.
По місцю колишньої роботи обвинувачений характеризується позитивно, що видно з його характеристики.
Обвинувачений є учасником бойових дій, що підтверджується ксерокопією посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 14 травня 2015 року.
Відповідно до ксерокопії рішення Жмеринського міськрайонного суду від 3 листопада 2015 року, обвинувачений і потерпіла розірвали шлюб.
Згідно з довідкою від 13 травня 2016 року обвинувачений раніше не судимий.
Згідно з висновком експерта № 144 від 24 травня 2016 року та № 185 від 27 липня 2016 року, потерпілій ОСОБА_5 було заподіяно: переломи 9-го ребра зліва та гачкоподібної кістки лівої кисті, струс головного мозку, множинні ушиблені крововиливи обличчя, обох кінцівок, голови, вушних раковин, молочних залоз, грудної клітини з обох сторін, обох кистей, нижніх кінцівок, гематоми повік обох очей, підслизові крововиливи обох очей, садна шиї. Переломи 9-го ребра зліва та гачкоподібної кістки лівої кисті не являлись небезпечними для життя в момент заподіяння, не супроводжувались небезпечними для життя явищами та за ознакою тривалого розладу здоров`я (більше 21 дня) належить до тілесних ушкоджень середнього ступеня важкості. Решта ж тілесних ушкоджень за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, або незначну стійку втрату працездатності. Вищевикладені тілесні ушкодження виникли від неодноразової дії тупого твердого предмету (предметів).
У судовому засіданні суд оглянув фотографії ділянок тіла потерпілої ОСОБА_5 , на яких видно синці та крововиливи у вказаних експертом місцях.
Відповідно до витягу з договору про надання правової допомоги від 1 червня 2016 року адвокат ОСОБА_6 представляла інтереси потерпілої ОСОБА_5 під час досудового слідства.
Обставин, які у відповідності із ст.67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.
Обставинами, що у відповідності із ст.66 цього ж Кодексу пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, повне відшкодування матеріальної шкоди, статус учасника бойових дій.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_8 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості; обставини, що пом`якшують покарання та особу винного, що покарання є заходом примусу, що застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого, і яке має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, виходячи з принципів індивідуалізації, розумності покарання, з метою запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами; і вважає необхідним призначити йому покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів - у виді позбавлення волі в умовах звільнення від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком
Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд констатує, що в даному випадку така шкода в наявності; діяння її заподіювача - обвинуваченого - є протиправними; між заподіяною моральною шкодою, протиправністю діянь обвинуваченого та його виною в її заподіянні є прямий причинний зв`язок. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер та обсяг страждань позивача як фізичних при отриманні тілесних ушкоджень, так і душевних при лікуванні після їх отримання. Суд враховує приниження, яких зазнала потерпіла у зв`язку з необхідністю стаціонарного лікування та носіння на собі наслідків побиття у виді синців та крововиливів; значний час - більше 21 дня - для відновлення свого попереднього стану.
Тому суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що цивільний позов про відшкодування 50000 грн. моральної шкоди підлягає частковому задоволенню на суму 20000 грн.
Що стосується позову в частині відшкодування судових витрат на оплату послуг адвоката в сумі 6000 грн., суд вважає, що позов в цій частині підлягає повному задоволенню з урахуванням його підтвердження відповідними квитанціями та вимог частини першої статті 124 КПК України, яка передбачає у разі ухвалення обвинувального вироку стягнення з обвинуваченого на користь потерпілого всі здійснені ним документально підтверджені процесуальні витрати, до яких відносяться витрати на правову допомогу згідно зі ст.120 КПК України.
Керуючись ст.ст.370, 371, 374 КПК України, суд -

у х в а л и в :

ОСОБА_3 визнати винуватим за ст.122 ч.1 КК України і обрати йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
У відповідності із ст.75 КК України звільнити ОСОБА_8 від призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 6000 (шість тисяч) грн. за надання правової допомоги та 20000 (двадцять тисяч) грн. моральної шкоди.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області через Жмеринський міськрайонний суд на протязі тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий ОСОБА_10