Справа № 645/4599/16-к
Провадження № 1-кс/645/1025/16
іменем України
04 листопада 2016 року м. Харків
Слідчий суддя Фрунзенського районного суду м. Харкова ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
Слідчий СВ Немишлянського ВП Індустріального ВП ГУ НП України в Харківській області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням, погодженим з прокурором Немишлянського відділу Харківської місцевої прокуратури №3 Харківської області ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно, яке належить ОСОБА_5 , а саме на: 4 автомобільні шини «Toyo G-02 Plus», які вилучені в ході огляду місця події та на даний час перебувають у Немишлянському ВП Індустріального ВП ГУ НП України в Харківській області; 4 диска з автомобіля Мітсубісі формату Р 17, які на даний час перебувають в автомобілі марки Саманд, модель EL, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 .
Допитаний в якості потерпілого ОСОБА_5 , крім інших показань, зазначив, що під час аналізу продажу автомобільних запчастин на інтернет-сайті «ОЛХ» він знайшов викрадені у нього автомобільні шини та автомобільні колеса. Зателефонувавши за зазначеним в оголошенні номером телефону з приводу продажу даного майна, останній дізнався, що його майно знаходиться на території вулканізації за адресою: АДРЕСА_2 . На підставі наведеного, ОСОБА_5 звернувся 21.09.2016 року з заявою про викрадення особистого майна до Немишлянського відділення Індустріального ВП ГУНП України в Харківській області.
Під час проведення 21.09.2016 року огляду місця події, а саме - ділянки місцевості, яка розташована навпроти будинку за адресою: м. Харків, вул. Рибалко, 51-а, виявлено та вилучено чотири автомобільні шини «GRASPIO LS-3».
Під час проведення огляду мясця події 22.09.2016 року, а саме - ділянки місцевості, яка розташована навпроти будинку за адресою: м. Харків, вул. Рибалко, 51-а, виявлено та вилучено чотири автомобільні шини «Toyo G-02 Plus».
Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 показав, що 12 вересня 2016 року він перебував на робочому місці, до нього прийшов раніше невідомий чоловік та запропонував придбати 4 колеса з автомобіля «Mітсубісі» формату «Р 17». Також пояснив, що дані колеса належать йому і були передані роботодавцем в рахунок оплати його праці. При цьому чоловік пред`явив свій паспорт громадянина України, серія НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 . Протягом дня ОСОБА_7 приніс 3 колеса і після їх огляду ОСОБА_6 передав ОСОБА_7 3000 грн. Дані колеса він купував для себе, так як він має автомобіль марки «Саманд», модель «EL», д.н.з. НОМЕР_1 .
19.09.2016 року ОСОБА_7 знову прийшов до ОСОБА_6 на роботу. В руках у ОСОБА_7 була шина «Р 20», і він запропонував ОСОБА_6 придбати 4 таких шини. ОСОБА_6 повідомив йому, що дана пропозиція його не цікавить, після чого ОСОБА_7 пішов.
20.09.2016 року ОСОБА_6 на інтернет-сайті «ОLX» створив оголошення про продаж вищезазначених 4 шин (коліс без дисків).
21.09.2016 приблизно о 16:00 годин до нього приїхав покупець для перегляду коліс, також з ним були ще двоє чоловіків. Оглянувши колеса, покупець повідомив, що йому потрібен час подумати над його пропозицією купівлі-продажу, а після він передзвонить і повідомить про своє рішення. Близько 19:00 години 21.09.2016 до ОСОБА_6 на робоче місце приїхали співробітники поліції, і в ході проведення огляду місця події у нього були вилучені 4 шини з автомобіля «Mітсубісі» формату «Р 17», раніше ним придбані.
Також, ОСОБА_6 пояснив, що диски з автомобіля «Mітсубісі» формату «Р 17» на даний момент знаходяться у нього в автомобілі марки «Саманд», модель «EL», д.н.з НОМЕР_1 .
Посилаючись на те, що в матеріалах кримінального провадження вбачається наявність достатніх підстав вважати, що у разі не прийняття рішення про заборону розпоряджатися зазначеним майном, може призвести до втрати відповідного майна, що в подальшому унеможливить відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, слідчий просив клопотання задовольнити.
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав та просив його задовольнити.
Згідно п. 7 ч. 2 ст.131 КПК України заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна.
Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Частиною 1 статті 170 КПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів.
За змістом ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу).
За ч. 11 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Слідчим доведено, що 4 диска з автомобіля «Мітсубісі» фірми «ENKI» формату «Р 17», мають значення для забезпечення даного кримінального провадження, за існування розумних підстав вважати, що це майно є доказом злочину та за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.
За вказаних слідчим у клопотанні обставин, які внесені до ЄРДР та на теперішній час здійснюється досудове розслідування, вказані автомобільні диски можуть бути об`єктом кримінально протиправних дій, або набуті кримінально протиправним шляхом.
Тому, 4 диски з автомобіля Мітсубісі формату Р 17, підлягають арешту, оскільки не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню.
На виконання вимог ч. 1 ст. 173 КПК України слідчий довів слідчому судді необхідність арешту майна, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 КПК України.
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав до арешту майна, враховує можливість використання його як доказу у даному кримінальному провадженні, наслідки арешту майна, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження, а тому клопотання про арешт майна підлягає задоволенню в частині накладення арешту на 4 диски з автомобіля Мітсубісі формату Р 17.
Разом із тим, 4 автомобільні шини «Toyo G-02 Plus», які вилучені в ході огляду місця події 21.09.2016 року, відповідно до ч. 5 ст. 171 КПК України не підлягають арешту та підлягають негайному поверненню особі, у якої їх було вилучено, оскільки слідчий звернувся до суду із клопотанням про їх арешт лише 25 жовтня 2016 року, тобто майже через місяць після вилучення вказаних шин.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя
п о с т а н о в и в :
Накласти арешт на 4 диска з автомобіля «Мітсубісі» фірми «ENKI» формату «Р 17», які перебувають в автомобілі марки «Саманд», модель «EL», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 .
В іншій частині у задоволенні клопотання відмовити.
Місцем зберігання арештованого майна визначити Немишлянське відділення поліції Індустріального ВП ГУ НП України в Харківській області.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1