Справа №589/5353/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/403/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001939 від 7.11.2015 року, за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Шосткінського міськрайонного суду Сумської області від 8 лютого 2016 року, яким

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянин України, українець,

уродженець м. Запоріжжя, який проживає в

АДРЕСА_1 ,

раніше засуджувався:

1. 20.10.2010 року за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки;

2. 2. 13.01.2011 року за ст. 185 ч. 3 КК України з застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України, ст. 185 ч. 3 КК України з застосуванням ст. 71 КК України до 3 років 9 місяців позбавлення волі;

визнаний винним за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 судові витрати на користь держави в сумі 429 гривень 66 коп.

Доля речових доказів вирішена відповідно до ст. 100 КПК України.

ВСТАНОВИЛА:
Як встановив суд, ОСОБА_7 , близько 23 години 5 листопада 2015 року, діючи повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна шляхом пошкодження замка проник до будинку АДРЕСА_1 , де викрав майно потерпілої ОСОБА_8 , заподіявши їй матеріальну шкоду на загальну суму 224 грн. 54 коп.

В апеляційній скарзі обвинувачений, не оспорюючи доведеності його вини у вчиненні кримінального правопорушення та правильність кваліфікації судом його протиправних дій, посилається на те, що суд, призначаючи йому покарання, не в повній мірі врахував обставини, що пом`якшують покарання, а саме те, що він повністю визнав свою вину, викрадене майно повернуто потерпілій, його пенсійний вік, завжди з`являвся до слідчого та суду, постійно працював. Тому він прохає з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання застосувати до нього вимоги ст. 69 КК України, пом`якшити йому покарання та призначити нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ст. 185 ч. 3 КК України, та по можливості обрати його таким, яке б було не пов`язане з позбавленням волі.

Заслухавши доповідь судді про обставини справи та зміст поданої апеляційної скарги, обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав подану апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_6 , який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, а апеляційну скаргу такою, що задоволенню не підлягає, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга ОСОБА_7 на вирок суду задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до ч. 1 ст. 404 КПК України, переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які учасниками кримінального провадження не оспорюються, як і юридична кваліфікація дій обвинуваченого, підтверджуються зібраними у кримінальному провадженні доказами, на підставі яких прийнято законне і обґрунтоване рішення.

За сформульованим у вироку обвинуваченням, визнаним судом доведеним, суд першої інстанції вірно кваліфікував дії ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна повторно, з проникненням до житла.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , викладені в апеляційній скарзі, про те, що суд призначив йому занадто суворе покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його особі, та не в повній мірі врахував обставини, що пом`якшують покарання не заслуговують на увагу.

Суд першої інстанції, згідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, виходячи з того, що обвинувачений ОСОБА_7 вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю, обмежився лише його допитом, та у зв`язку з тим, що учасники судового провадження проти цього не заперечували, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суду необхідно враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання ОСОБА_7 , суд, у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, призначив його, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, з врахуванням ряду обставин, в тому числі і тих, на які посилається обвинувачений в апеляційній скарзі, та з врахуванням його особи, який раніше засуджувався, вчинив тяжкий злочин, обґрунтовано прийшов до висновку про призначення йому покарання саме у виді позбавлення волі, і те, що його виправлення можливе лише в місцях позбавлення волі.

При цьому, судом, з урахуванням ряду обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено покарання в межах мінімального розміру, встановленого в санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що призначене обвинуваченому покарання є достатнім і необхідним для його виправлення та перевиховання, а тому підстав для пом`якшення покарання, застосування ст. 69 КК України та призначення покарання нижче, від найнижчої межі, встановленої в санкції ч. 3 ст. 185 КК України, як про це ставиться питання в поданій апеляційній скарзі обвинуваченим, не знаходить.

Колегією суддів також не встановлено істотних порушень норм кримінального та кримінального процесуального закону при розслідуванні справи та розгляді її в суді, які були б підставою для зміни або скасування судового рішення.

Відповідно до положень ч. 5 ст. 72 КК України (в редакції від 26 листопада 2015 року) колегія вважає за необхідне зарахувати ОСОБА_7 у строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дня позбавлення волі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Шосткінського міськрайонного суду Сумської області від 8 лютого 2016 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 без задоволення.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати ОСОБА_7 в строк відбування покарання у виді позбавлення волі строк попереднього ув`язнення з 8 лютого 2016 року по 21 квітня 2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її проголошення, а засудженому ОСОБА_7 , який утримується під вартою, в той же самий строк з дня отримання копії ухвали.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4