Провадження №11-кп/792/588/16
Справа №688/2521/16-к Головуюча в 1-ій інстанції ОСОБА_1
Категорія ст.82 КК України (ухвала суду) Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27.09.2016 Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницького області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
оператора відеозв`язку ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
засудженого ОСОБА_9
розглянула в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_9 на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 липня 2016 року,

В с т а н о в и л а:

Ухвалою судді Шепетівського міськрайонного суду від 04 липня 2016 року відмовлено в задоволенні заяви про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням засудженому:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, до засудження не працюючого, судимого вироком Костопільського районного суду Рівненської області від 13.08.2002 року на 3 роки позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

Відмовляючи в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_9 , місцевий суд виходив з того, що останній на час відбуття покарання умисно ухилявся від праці, допускав порушення режимних вимог, мав постійні зауваження, негативно характеризується, особистої участі в організації виховних заходів не приймав, що свідчить про його небажання ставати на шлях виправлення, а тому підстави для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, на думку суду, відсутні.

Не погоджуючись з ухвалою суду, ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та повернути справу на новий судовий розгляд в місцевий суд.

Свої вимоги аргументує тим, що він став на шлях виправлення, адже останніх 8 років працює в промисловій зоні колонії, за що був неодноразово заохочений. Норми виробітку виконує у повному обсязі, стягнень за порушення режиму утримання не має.

Звертає увагу на те, що наявні стягнення є давніми і на даний час погашені.

Зазначає апелянт і про вихід суду за межі своїх повноважень при розгляді його заяви, оскільки ним було враховано при прийнятті рішення ступінь тяжкості вчиненого злочину, що, на думку скаржника, є неприпустимим та істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, засудженого ОСОБА_9 та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги, міркування прокурора про законність, обґрунтованість рішення місцевого суду та безпідставність доводів апеляційної скарги засудженого, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає її такою, яка задоволенню не підлягає в силу наступних підстав.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», при вирішенні питання про можливість застосування відносно особи заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, вирішальним фактором є не факт відбування ним встановленої частини покарання, на що звертає увагу апелянт, а виправлення засудженого, яке підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання, а ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільно корисній праці.

Однак, матеріали провадження не містять жодного обґрунтованого, достовірного та об`єктивного доказу того, що ОСОБА_9 своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення та заслуговує на заміну невідбутої частини покарання більш м`яким. Не вбачаються і зміни в особі засудженого, які б гарантували не вчинення ним нових злочинів у майбутньому, правослухняність та повагу до законів.

Так, засуджений ОСОБА_9 в період відбування покарання неодноразово допускав порушення вимог режиму тримання, за що одинадцять разів притягався до дисциплінарної відповідальності з послідуючими стягненнями у виді доган, суворих доган та попереджень, що свідчить про стійке небажання останнього ставати на шлях виправлення (а.м.с.п. 7-зворот).

Характеризується ОСОБА_9 як особа схильна до створення конфліктних ситуацій та вживання наркотиків, перебуває на профілактичному обліку Шепетівської ВК №98 (а.м.с.п. 6-зворот).

Особистої участі в організації виховних заходів, які проводилися в установі відбування покарання не приймав.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_9 , в повній мірі об`єктивно врахував особу засудженого, його поведінку за весь час відбуття покарання та дійшов правильного висновку про відсутність переконливих доказів, які б свідчили про доведеність виправлення цього засудженого та відсутність передбачених законом підстав для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Посилання ж засудженого на наявність у нього заохочень за добру поведінку і сумлінне ставлення до праці у виробничій колонії, виконання норм виробітку у повному обсязі, відсутності стягнень за порушення режиму утримання та погашення на момент звернення до суду всіх застосованих до нього стягнень, колегією суддів до уваги не приймаються, так як висновок суду про виправлення засудженого повинен базуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправній установі, а не за час, що безпосередньо передує настанню строку, після відбування якого можливе вирішення питання про заміну засудженому невідбутої частини покарання більш м`яким.

Безпідставними і голослівними є посилання апелянта про вихід суду за межі своїх повноважень при розгляді його заяви, так як врахування судом ступеня тяжкості вчиненого засудженим злочину є необхідним при розгляді провадження про заміну невідбутої частини покарання на більш м`яке.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає будь-яких законних підстав для скасування ухвали суду та повернення справи на новий судовий розгляд, як про це ставить питання в апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_9 .

У зв`язку із наведеним, керуючись п.1 ч.1 ст.407, ст.ст. 418, 419, 537 КПК України, колегія суддів,

П о с т а н о в и л а :
Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 липня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_9 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого без задоволення.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2