Апеляційний суд міста Києва
Справа № 11-кп/796/123/16 Головуючий в суді І-ої інстанції: ОСОБА_1
Категорія КК: 115 ч. 1 КК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
іменем України

01.03.2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

Головуючого, судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7 ,

обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0007536 від 16.10.2104 року за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 та захисника ОСОБА_7 , на вирок Подільського районного суду м. Києва від 08.09.2015 року у кримінальному провадженні 0007536,

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком

ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м.Києва, українець, громадянин України, офіційно не працює, інвалід першої Б групи, не одружений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, проживаючий та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимий,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України та призначено покарання у виді 11 років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_11 визначено рахувати з 16.10.2014 року.

Запобіжний захід ОСОБА_11 залишений без змін тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_11 процесуальні витрати за проведення трасологічної експертизи в сумі 294 гривні 84 копійки на користь держави.

За цим вироком ОСОБА_11 визнаний винним у тому, що 15.10.2014 року, близько опівночі, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебував за місцем проживання потерпілої ОСОБА_12 , за адресою: АДРЕСА_2 , де розпивав спиртні напої разом із своїми знайомими. Після вживання спиртних напоїв у ОСОБА_8 виник конфлікт із ОСОБА_12 , на ґрунті того, що вона вигнала його із квартири, в результаті якого у підозрюваного виник умисел на позбавлення життя останньої.

Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_8 , повернувся до своєї квартири, яка розташована на першому поверсі за адресою: АДРЕСА_1 , де взяв ніж та 16.10.14 близько 00-10 год. піднявся до квартири ОСОБА_12 з метою реалізації злочинного умислу. Зайшовши в квартиру ОСОБА_8 використовуючи ніж, умисно заподіяв ним один удар потерпілій ОСОБА_12 в область шиї, тим самим спричинивши останній тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани лівої бічної поверхні шиї. Після чого, ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник.

Відповідно до висновку експерта №2977 від 25.12.14 смерть ОСОБА_12 настала від колото-різаного поранення шиї з ушкодженням правої сонної артерії, правої яремної вени, правої плевральної порожнини, верхівки правої легені і розвитком масивної крововтрати та шоку.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор у кримінальному провадженні, подав апеляційну скаргу в якій просить вирок суду щодо ОСОБА_8 змінити, виключивши в вироку обставину, що пом`якшує покарання, а саме, що ОСОБА_8 є інвалідом першої Б групи, так як на думку апелянта, відповідно до положень ст. 66 КК України дана обставина не входить до переліку обставин, що можуть бути визнані судом як такі, що пом`якшують покарання.
Захисник ОСОБА_7 в своїй апеляційній скарзі, не оспорюючи встановлені обставини кримінального провадження та доведеність вини ОСОБА_8 , просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, та пом`якшити призначене покарання, призначивши його в мінімальних межах санкції ч. 1 ст. 115 КК України.

Обґрунтовуючи підстави для зміни вироку в частині призначеного покарання, захисник вказує, що суд першої інстанції, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 в повній мірі не дотримався цих вимого Закону, суд першої інстанції не дав належної оцінки особі обвинуваченого, а саме стану його здоровя, його відношення до скоєного та не прийняв до уваги ту обставину, що батьки ОСОБА_8 є пенсіонерами за віком,тим самим порушив вимоги чинного кримінального законодавства, а саме, визначив покарання яке є невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого та є несправедливим через суворість, при цьому зазначаючи, що ОСОБА_8 раніше не судимий, характеризується позитивно, визнав свою вину в скоєному правопорушенні та щиро покаявся, а потерпіла сторона не має до нього матеріальних та інших претензій.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора та заперечував проти задоволення апеляційної скарги захисника, захисника та обвинуваченого, які підтримали апеляційну скаргу захисника та заперечували проти задоволення апеляційної скарги апеляції прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, провівши судові дебати та надавши обвинуваченому останнє слово, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні та апеляційна скарга захисника ОСОБА_7 не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Так, перевіряючи доводи апеляційної скарги прокурора в частині безпідставного врахування судом першої інстанції як обставини, що пом`якшує покарання наявність у обвинуваченого ОСОБА_8 інвалідності групи Б, так як ст. 66 КК України така обставина не передбачена, колегія суддів, визнає їх необґрунтованими та погоджується з висновками суду першої інстанції в цій частині, оскільки доводи апеляції не відповідають вимогам ст. 66 КК України, так як ч. 2 ст. 66 КК України передбачає, що при призначенні покарання суд може визнати таким, що його пом`якшують, і інші обставини, не зазначені в ч. 1 цієї статті.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що в апеляції прокурора не наведено переконливих підстав для задоволення апеляції прокурора та зміни вироку в зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону.

Крім того, аналізуючи доводи та вимоги апеляційної скарги захисника в частині невідповідності призначеного покарання колегія суддів приходить до висновку про їх безпідставність та надуманість, оскільки судом першої інстанції при визначенні розміру та виду покарання були враховані всі зазначені в апеляційній скарзі доводи.

Так, судом відповідно до положень ст. 65 КК України, з врахуванням обставин, що пом`якшують покарання, а саме, щире каяття та наявності обставини, що обтяжує покарання, а саме, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, а також, даних про особу ОСОБА_8 , суд першої інстанції, обґрунтовано, на думку колегії суддів, прийшов до висновку про розмір та вид призначеного покарання,

Також, колегія суддів приходить до висновку, що в ході апеляційного розгляду кримінального провадження не знайшли свого підтвердження доводи апеляційної скарги захисника обвинуваченого, та не було встановлено підстав для пом`якшення призначеного покарання, оскільки ті підстави, на які посилається захисник в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалами судового слідства, оскільки обвинувачений не визнав свою вину в інкриміновану йому злочині, що є складовою щирого каяття, а тому ця обставина, не може бути врахована. Крім того, посилання захисника на наявність у обвинуваченого батьків похилого віку не дають достовірних підстав для пом`якшення покарання , оскільки обвинувачений є інвалідом першої групи Б, та не може їх забезпечувати матеріально.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для скасування чи зміни вироку, та задоволення апеляційних скарг прокурора та захисника.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 418, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Подільського районного суду м. Києва від 08.09.2015 року у кримінальному провадженні 0007536 щодо ОСОБА_8 залишити без змін.

Судді:

_____________ _____________ _______________