Справа № 541/1645/16-к
№ провадження 1-кп/541/153/2016
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇ И
01 серпня 2016 року. Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю: прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миргород кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , громадянина України, з повною загальною середньою освітою, в шлюбі не перебуває, утриманців не має, не працюючого, не судимого в силу ст. 89 КК України, не інваліда, не депутата,

по ст. ст. 15 ч. 3, ст. 185 ч. 1 КК України ,-

в с т а н о в и в :
10 червня 2016 року, приблизно, в 21 годину обвинувачений ОСОБА_6 , переслідуючи корисливу мету на таємне викрадення чужого майна, на автомобілі прибув до мосту, розташованого на території Миргородського району Полтавської області, на автодорозі Т-17-25 сполученням Гадяч Миргород, кілометр 35+744, що знаходиться на балансі Служби автомобільних доріг у Полтавській області Державного агентства автомобільних доріг України. Тут, діючи таємно та з наперед обміркованим умислом, використовуючи газозварювальне обладнання, обвинувачений здійснив надрізи на нижніх кріпленнях металевого перильного огородження мосту довжиною 48 погонних метрів, вартістю 816,70 гривень за погонний метр, з метою викрадення цієї частини перильного огородження, загальною вартістю 39201 гривна 60 копійок, однак не довів свого злочинного умислу до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками поліції на місці пригоди.

Свою винуватість в інкримінованому діянні обвинувачений визнав повністю і показав, що 10.06.2016 року до нього на автомобілі приїхав рідний брат. Користуючись нагодою, він взяв у нього автомобіль, завантажив на нього газозварювальне обладнання та прибув до мосту, де мав намір здійснити викрадення металевих перил з тим, щоб здати їх до пункту прийому металобрухту. На місці пригоди здійснив надрізи на перилах мосту, однак був затриманий працівниками поліції, через що не завершив крадіжку. Завдані збитки ним не відшкодовано.

З`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим суті пред`явленого йому обвинувачення та тих обставин справи, які ніким не оспорюються, суд, розглядаючи провадження відповідно до положень ст. 337 ч. 1 КПК України, тобто, в межах висунутого обвинувачення, не маючи сумнівів у добровільності та істинності його позиції, за пропозицією прокурора в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України, обсяг доказів, що підлягали дослідженню, обмежив допитом обвинуваченого і вивченням матеріалів, які характеризують його особу.
Таким чином, розглянувши справу відповідно до положень ст. 337 КПК України, тобто, в межах підтриманого прокурором обвинувачення, суд приходить до висновку про те, що протиправні дії ОСОБА_6 , які проявилися у незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна, слід кваліфікувати по ст. 15 ч. 3, ст. 185 ч. 1 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття і активне сприяння у розкритті злочину.

Обставин, які б обтяжували його відповідальність, у обвинувальному акті не наведено, а суд не знаходить.

При призначенні міри покарання обвинуваченому враховується ступінь тяжкості вчиненого ним діяння на стадії замаху, зухвалий характер його дій, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, вартість майна на стадії замаху, його значимість для суспільних інтересів, та обставина, що шкода, завдана замахом, не відшкодована, байдуже ставлення юридичної особи, на балансі якої перебуває дорожня споруда, відносно ініціювання відшкодування завданих збитків пошкодженням чужого майна на стадії замаху, обставини справи, що пом`якшують покарання обвинуваченого, а також особа ОСОБА_6 , який має погашену судимість, та неспроможний був сплатити штраф за попереднім вироком суду / а.п. 36 /, за місцем проживання характеризується позитивно. З урахуванням викладеного згадана особа може бути піддана реальному покаранню у виді безоплатних суспільно корисних робіт, що сприятиме досягненню мети її виправлення і перевиховання та запобігання вчинення нових правопорушень у майбутньому.

Керуючись ст. ст. 2, 7, 22, 100, 368, 370, 374, 376 КПК України, суд,-

з а с у д и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні по ст. 15 ч. 3, ст. 185 ч. 1 КК України і призначити покарання у виді 240 (двохсот сорока) годин громадських робіт.

Речові докази по справі: металевий балон синього кольору зі шлагом чорного кольору, металевий балон червоного кольору зі шлангом чорного кольору, які за даними обвинувального акту і на підставі постанови слідчого органу поліції / а.п. 3, 41, 42 /, знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Миргородського відділу поліції, як предмети кримінального правопорушення, конфіскувати в дохід держави на основі приписів пункту 5 ч. 9 ст. 100 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційних скарг через Миргородський міськрайонний суд.

Суддя Миргородського
міськрайонного суду ОСОБА_1 .