Справа № 495/7865/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.11.2016 року м. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одесскої області у складі:

судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровського кримінальне провадження внесеного в ЄРДР № 0001242 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю РФ, громадянина України, не одружений, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, -

сторони кримінального провадження:

прокурор ОСОБА_4 , ОСОБА_5

обвинувачений ОСОБА_3

ВСТАНОВИВ:

24 травня 2015 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , проходячи по пляжу котрий знаходиться поруч з базою відпочинку «Южанка-3», розташованої за адресою: комплекс будівель та споруд АДРЕСА_2 , побачив потерпілу ОСОБА_6 , котра в цей час відпочивала на вказаному пляжі. Далі ОСОБА_7 звернув увагу, що у потерпілої на шиї був золотий ланцюжок, після чого він з корисливим мотивом направленим на відкрите викрадення вказаного ланцюжка, застосувавши фізичне насилля, яке виразилося у нанесенні удару ногою у тулуб, та не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої ОСОБА_6 , зірвав золотий ланцюжок 585 проби, вагою 18 грам, вартістю 14040 гривень, чим спричинив потерпілій майновий збиток на вказану суму. Після чого ОСОБА_3 з відкрито викраденим майном з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене у свою користь.

Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні винним визнав себе у повному обсязі, та повністю підтвердив обставини вчиненого ним злочину, пояснив суду, що дійсно 24 травня 2015 року, приблизно о 18 годині 00 хвилин, він, проходячи по пляжу котрий знаходиться поруч з базою відпочинку «Южанка-3», розташованої за адресою: комплекс будівель та споруд АДРЕСА_2 , побачив потерпілу ОСОБА_6 , котра в цей час відпочивала на вказаному пляжі, звернувши увагу, що у потерпілої на шиї був золотий ланцюжок, підійшов до останньої наніс удар ногою у тулуб, зірвав золотий ланцюжок. Після чого з відкрито викраденим майном з місця вчинення злочину зник, обернувши викрадене у свою користь. У скоєному щиро розкаявся, просив суворо не карати, запевнив, що більше не буде вчиняти кримінальне правопорушення. Просив розглянути провадження відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює йому, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особистість.

Обвинувачений ОСОБА_3 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився його допитом, дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оскаржувати в апеляційному порядку фактичні обставини злочину.

Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винуватим обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому злочині та кваліфікує його за ст. 186 ч.2 КК України відкрите викрадання чужого майна (грабежі), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчиненого ним злочину, посередню характеристику, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, маючи не зняту та непогашену судимість вчинив злочин, який згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких, його щире каяття в скоєному, активну участь у розкритті злочину, враховуючи викладене суд дійшов висновку, що його перевиховання та виправлення не можливе без відбування покарання, та вважає за доцільне призначити обвинуваченому покарання у виді позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 ч.1 КК України суд вважає за необхідне до покарання, призначеного за новим вироком частково приєднати обвинуваченому ОСОБА_3 не відбуту частину покарання за попереднім вироком Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.03.2013 року.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 72 КК України - зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України і на підставі санкції даної статі призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 ч.1 КК України суд вважає необхідним до покарання, призначеному за новим вироком частково приєднати обвинуваченому ОСОБА_3 не відбуту частину покарання за попереднім вироком Білгород Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 11.03.2013 року в виді 1 місяця позбавлення волі та остаточно йому призначити покарання у виді 4 роки 1 місяць позбавлення волі.

Зарахувати обвинуваченому ОСОБА_3 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення, а саме строк тримання під вартою як запобіжний захід з 26.08.2016 р. по 24.11.2016 р., виходячи з співвідношення одного дня попереднього ув`язнення двом дням позбавлення волі відповідно до ст.72 ч.5 КК України.

Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 26.08.2016 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без зміни тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.

Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Копію вироку негайно видати обвинуваченому та прокурору.

Суддя : ОСОБА_1