АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/469/16 Справа № 711/2168/16-к Категорія: ст. 539 КПК України Головуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 квітня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 березня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ОСОБА_8 , 1980 року народження, уродженця м. Буча Київської області, українця, громадянина України, відбуває покарання в Черкаській ВК №62,

засудженого за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 26.04.2013 р. та згідно хвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.12.2013 року за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі.

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 березня 2016 року засудженому ОСОБА_8 відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, з посиланням на те, що суд не вбачає підстав для звільнення від відбування покарання умовно-достроково засудженого ОСОБА_8 , оскільки останній протягом строку відбування покарання не довів зразковою поведінкою та сумлінним ставленням до праці, що він підлягає умовно-достроковому звільненню. За висновками суду погашення 4 стягнень, та наявність 2 заохочень, не свідчить, що ОСОБА_8 став на шлях виправлення і перевиховання, оскільки його нестабільна поведінка з дотримання вимог режиму відбування покарання, не є такою, що може слугувати прикладом для інших засуджених і на даний час не може бути підставою для умовно-дострокового звільнення.

В апеляціній скарзі засуджений ОСОБА_8 порушує питання про скасування ухвали районного суду відносно нього. Мотивуючи тим, що ухвала суду 1 інстанції не законна і не обґрунтована оскільки у відповідно зі ст.81 КК України є всі підстави його звільнення, оскільки він має 2,5 роки праці промислової зони, відбуваючи покарання здобув освіту СВШ та ПТУ і професію газоелектрозварника, ходить до християнської церкви та займається спортом, що підтверджує його виправлення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_8 на підтримку своєї апеляційної скарги, доводи прокурора, який заперечував проти апеляції засудженого, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У відповідності до вимог статті 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п.17 Постанови Пленуму ВСУ N 2 від 26.04.2002 р. «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», суди під час судового засідання у справах цієї категорії повинні приділяти особливу увагу поясненням засудженого, представників органу, який відає виконанням покарання по суті внесеного подання. Зокрема, слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправно-трудової установи, а також його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці та потребу в наданні допомоги при обранні місця проживання і працевлаштування. Пояснення зазначених осіб і думка прокурора мають бути відображені в протоколі судового засідання.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції достатньо повно з`ясував фактичні обставини щодо питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і обґрунтовано дійшов вірного висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення клопотання засудженого з цього питання.

Обов`язковим і вирішальним елементом підстави умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є доведення засудженим свого виправлення.

При цьому, сумлінна поведінка і ставлення до праці є необхідним доказом виправлення засудженого. Ввисновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь час відбування покарання.

З характеристики засудженого ОСОБА_8 вбачається, що він неодноразово судимий, зокрема: 03.09.2012 р. Києво-Святошинським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки; на сьогодні за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 26.04.2013 р. та згідно хвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 12.12.2013 року відбуває покарання, призначене за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі (вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 03.09.2012 року виконується самостійно).

Під час утримання в СІЗО м. Києва порушень вимог режиму утримання, не допускав стягнень та заохочень не мав.

В Черкаській виправній колонії № 62 відбуває покарання з 1 1,06.2013 р. і час перебування в установі характеризується посередньо. Допускає порушення порядку відбування покарання за що мав 4 стягнення, які на даний час погашені у встановленому законом порядку.

Крім цього три рази допускав порушення вимог режиму відбування покарання, стягнення за які не накладались, а обмежились проведенням бесіди виховного характеру

На заходи виховного та профілактичного характеру реагує задовільно, але належні висновки для себе робить не завжди.

Був працевлаштований на виробництві установи маляром в цеху по ремонту автомобілів, до праці ставився сумлінно, за що отримав два заохочення правами начальника установи. Згодом за невиконання змінного завдання та через небажання працювати був виключений з рознарядки промислової зони.

На даний час на виробництві установи не працевлаштований.

За характером врівноважений. У відношенні до представників адміністрації установи допускає нетактовну поведінку. Приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу за напрямком « Освіта» - навчається в 10 класі Черкаської загальноосвітньої школи при установі. До навчання відноситься недобросовісно, допускає прогули занять без поважної причини.

В колективі засуджених вживається, не конфліктує, підтримує рівні стосунки. Товаришує із засудженими негативної спрямованості.

Зв`язки з рідними підтримує шляхом листування та побачень, отримує від . них посилки та передачі, стосунки добрі.

Провину в скоєному злочині визнав повністю.

При цьому за висновком органу, який відає виконанням покарання, констатовано, що поведінка засудженого ОСОБА_8 , який відбув більше 2/3 частини призначеного покарання, у період відбування покарання не є стабільною і позитивною, оскільки до засудженого застосовувались як заходи заохочення так і заходи стягнення, а тому засуджений ОСОБА_8 не довів своє виправлення та не заслуговує на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що засуджений ОСОБА_8 своєю поведінкою не довів своє виправлення, оскільки , хоча до нього раніше, застосовувались заходи заохочення, на даний час характеризується посередньо.

За таких обставин колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком місцевого суду та не вбачає істотних порушень норм кримінального або кримінально-процесуального законів, які б давали підстави для зміни або скасування ухвали суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 539 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 21 березня 2016 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Головуючий :

Судді :