Номер провадження: 11-кп/785/1170/16
Номер справи місцевого суду: 492/686/16-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27.10.2016 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в залі суду апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Татарбунарського районного суду Одеської області від 01.07.2016 року, по кримінальному провадженню, внесеному в ЄРДР за №0000220 від 31.03.2016 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Чебанівка Бульбанівського району Республіки Молдова, громадянин України, зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, одружений, пенсіонер, раніше не судимий

Засуджений за ст. 115 ч. 1 КК України до 7 років позбавлення волі.

ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_8 засуджений за те, що 31 березня 2016 року, приблизно о 16:30 год., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем свого мешкання по АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом на умисне вбивство свого пасинка ОСОБА_10 , на ґрунті раніше виниклих неприязних особистих стосунків, дочекався поки ОСОБА_10 засне в спальній кімнаті, направився до гаражу, розташованому у дворі зазначеного будинку, звідки взяв сокиру, повернувся до кімнати, в якій спав ОСОБА_10 , та умисно наніс обухом сокири не менше двох ударів в область голови, спричинивши останньому тілесні ушкодження, зокрема, у вигляді багатоуламкового перелому кісток склепіння і основи черепа, з пошкодженням твердої та м`якої оболоноки і речовини головного мозку, які стали причиною смерті ОСОБА_10 на місці злочину.

В апеляційній скарзі обвинувачений, не оспорюючи доведеність вини та встановлені у вироку суду фактичні обставини злочину, просить вирок суду змінити, перекваліфікувати його дії з ст. 115 ч. 1 КК України на ст. 116 КК України, застосувати ст. ст. 69, 75 КК України звільнивши його від відбування покарання, посилаючись на те, що його засудили по сфабрикованій справі, не прийнявши до уваги клопотання, заяви та надані документи.
В порушення вимог ст. 68 КПК України, кримінальне провадження проведено на українській мові без надання перекладача, так як він володіє тільки російською мовою. Суд ігнорував його клопотання з цього приводу, копії ухвал та вироку на російській мові йому не видав. Потерпіла також не володіє українською мовою.
Суд не взяв до уваги усі обставини, що пом`якшують покарання, а саме, що він є пенсіонером, позитивно характеризується, є піклувальником дружини, яка є інвалідом першої групи, не може самостійно рухатись. Потерпіла ОСОБА_11 просила не судити його.
Також суд не прийняв до уваги віктимну поведінку ОСОБА_10 , який був зареєстрований за іншою адресою, не працював, привів додому співмешканку, яка також не працювала та пила. ОСОБА_10 неодноразово бив його та ображав свою матір, потерпілу ОСОБА_11 , провокував та не давав їм життя. Під час вчинення злочину ОСОБА_10 також був в стані алкогольного сп`яніння. він залишався в будинку з ОСОБА_10 на одинці та припускає, що якщо б він не вчинив злочин його самого вже не було, він був доведений до стану суіциду.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , не оспорюючи доведеність вини та кваліфікацію дій, просить змінити зазначений вирок суду та призначити ОСОБА_8 більш м`яке покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, посилаючись на те, що при призначенні покарання суд 1-ї інстанції не врахував, що ОСОБА_8 під час досудового розслідування та судового слідства у скоєному злочині повністю визнав вину сприяв у розкритті злочину, щиро розкаявся, в свої показаннях обв`язався відшкодувати любу шкоду, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно та має на утриманні дружину інваліда, яка є потерпілою та просила суд застосувати відносноОСОБА_8 ст. 69 КК України.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого, який підтримав апеляційні скарги, захисника, який підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційних скарг, вивчивши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційних скарг, апеляційний сул приходить до висновку про те, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Вина обвинуваченого ОСОБА_8 в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, встановлена судом першої інстанції на підставі показань обвинуваченого ОСОБА_8 , який послідовно, в ході досудового розслідування та при судовому розгляді, в повному обсязі визнавав вину в вчиненому кримінальному правопорушенні, в зв`язку з чим суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин кримінального провадження, які ніким не оспорювалися, та розглянув кримінальне провадження у спрощеному порядку, передбаченому ст. 349 ч. 3 КПК України.

Згідно ст. 349 ч. 3 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, заслухав думку всіх учасників кримінального провадження, зокрема, сторону захисту, а саме обвинуваченого ОСОБА_8 , який просив розглядати кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України. З журналу судового засідання вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 визнавав вину в повному обсязі, на підставі чого, з урахуванням послідовного визнання вини обвинуваченим в ході досудового розслідування та судового засідання, суд ухвалив розглянути кримінальне провадження в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України.

При цьому учасникам процесу, зокрема, обвинуваченому ОСОБА_8 , були роз`яснені зміст наслідків розгляду кримінального провадження у скороченому порядку, в зв`язку з яким він буде позбавлений права оскаржувати фактичні обставини по кримінальному провадженню в апеляційному порядку.

В апеляційних скаргах обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 відсутні доводи щодо недотримання судом вимог ст. 349 ч. 3 КПК України при розгляді кримінального провадження.

Крім того, в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_9 містяться посилання на послідовне повне визнання обвинуваченим вини та щире каяття, як обставину, що пом`якшує покарання.

На підставі наведеного, згідно вимог ст.ст. 349 ч. 3, 399 ч. 4 КПК України, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги обвинуваченого в частині неповноти судового розгляду, сфабрикованності справи, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки, з урахуванням наведених вимог кримінального процесуального закону та зазначених обставин, не підлягають розгляду в апеляційній інстанції, про що обвинуваченому, в присутності захисника, було роз`яснено судом першої інстанції в встановленому законом порядку.
Доводи захисника ОСОБА_7 при розгляді апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції були порушені вимоги кримінального закону при кваліфікації дій обвинуваченого за ст. 115 ч. 1 КК України, а також вимоги кримінального процесуального закону при розгляді кримінального провадження українською мовою, так як суд безпідставно відмовив в задоволенні клопотання обвинуваченого про судовий розгляд російською мовою, в зв`язку з чим обвинувачений нічого не розумів, справа була незаконно розглянута в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України, не можуть бути прийняті до уваги.
Так, при розгляді апеляційної скарги обвинувачений на запитання захисника ОСОБА_7 та суду неодноразово відповів, що розумів українську мову. Під час досудового розслідування клопотань про залучення перекладача не заявляв. Під час судового розгляду в суді першої інстанції відкликав своє клопотання про надання перекладача. (а.п. 95), просив розглянути кримінальне провадження в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України, наслідки йому були роз`яснені (а..п. 96).
На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що порушення кримінального процесуального закону, які були зазначені в апеляційній скарзі обвинуваченого, підтвердження не знайшли, фактично ці доводи не підтримав сам обвинувачений. Підстав, передбачених кримінальним процесуальним законом для зміни вироку суду не вбачається, так як дії обвинуваченого були правильно кваліфіковані за ст. 115 ч. 1 КК України.

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що судові рішення, які були перекладені російською мовою, були надані обвинуваченому. Потерпіла з апеляційною скаргою на вирок суду не зверталася.
Твердження захисника щодо не проведення експертизи спростовуються висновком судово-психіатричних експертів №166 від 14.04.2016 року, згідно якого обвинувачений під час вчинення кримінального правопорушення у стані фізіологічного афекту не знаходився (а.п. 51-55).

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КК України, яка передбачає загальні засади призначення покарання, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини КК України; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Суд першої інстанції при визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, відповідно до вимог ст.65 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, який раніше не був судимим, позитивно характеризується за місцем мешкання, на обліку лікаря психіатра не перебуває, перебуває на диспансерному обліку лікаря нарколога, як особа, що має поведінкові розлади внаслідок зловживання алкоголю.

Відповідно до вимог ст.66 КК України, суд визнав наявність обставин, що пом`якшують покарання, зокрема, щире каяття, активне сприяння обвинуваченим розкриттю злочину.

Згідно ст.67 КК України, суд встановив наявність обставини, що обтяжує покарання, а саме вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що суд 1-їінстнації, з урахуванням вимог ст.ст. 65-67 України, прийшов до обґрунтованого висновку, що обвинуваченому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, у вигляді нижчої межі санкції ст. 115 ч. 1 КК України, у вигляді 7 років позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження ним нових злочинів.

При цьому, у вироку суду були враховані всі обставини щодо особи обвинуваченого його віку, сімейного стану, тощо, обставин вчинення кримінального правопорушення, а також щодо осіб потерпілої ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які зазначені в апеляційних скаргах. Під час судового розгляду не було жодних відмов в задоволенні клопотань про надання документів.

Апеляційний суд вважає, що передбачених законом підстав для застосування ст. 69, 75 КК України не вбачається, з урахуванням тяжкості злочину, внаслідок якого померла людина, а також з урахуванням вищезазначених обставин, що позитивно характеризують особу обвинуваченого та пом`якшують йому покарання, так як ці обставини були враховані при призначенні покарання.
На підставі наведеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційні скарги обвинуваченого та захисника задоволенню не підлягають, оскільки їх доводи підтвердження не знайшли, передбачених законом підстав для зміни вироку суду не вбачається.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання попереднє ув`язнення ОСОБА_8 з 31.03.2016 року по 27.10.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.376 ч. 2, 404,405,407,408,, 412, 419 КПК України, апеляційний суд Одеської області, -

УХВАЛИВ:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та захисника ОСОБА_9 , в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , - залишити без задоволення.

Вирок Татарбунарського районного суду Одеської області від 01.06.2016 року, яким ОСОБА_8 засуджений за ст. 115 ч. 1 КК України до 7 років позбавлення волі залишити без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати в строк відбуття покарання попереднє ув`язнення ОСОБА_8 з 31.03.2016 року по 27.10.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі 3 місяців з моменту набрання ухвалою законної сили.

Повний текст ухвали суду буде оголошений 31.10.2016 року, о 09:30 год., в залі судового засідання апеляційного суду Одеської області.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підпис) (підпис) (підпис)

Копія вірна: суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2