АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД м. КИЄВА
У Х В А Л А
Іменем України

15 червня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

переглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні матеріали судового провадження за апеляційною скаргою представника власника майна в особі адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ПАТ Фірма «Фундамент», на ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 29 квітня 2016 року,

за участю прокурора ОСОБА_6

представника власника майна адвоката ОСОБА_5 ,

у с т а н о в и л а:

Ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 29 квітня 2016 р. задоволено клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_8 , в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001673 від 06.02.2016 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 298 КК України, та накладено арешт із забороною використання та розпорядження на будівельну техніку, а саме: самохідний будівельний кран на гусеничному ходу МКГ-25БР, самохідний будівельний кран на гусеничному ходу МКГ-25БР та трактор на гусеничному ходу ДТ-75, які були виявлені в ході проведення огляду місця події 27.04.2016 р. на території будівельного майданчику, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 7-9, які вилучені як знаряддя вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 298 КК України.

Контроль за виконанням ухвали покладено на прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_8 .

В ухвалі слідчий суддя вказав, що клопотання слідчого підлягає задоволенню, оскільки містить достатньо правових підстав для арешту майна.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції представник власника майна в особі адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах ПАТ Фірма «Фундамент», подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 29 квітня 2016 року та постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління НП у м. Києві ОСОБА_7 про накладення арешту на майно.

Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі вказує, що в ухвалі слідчого судді не досліджено та необґрунтовано наявність критеріїв для віднесення арештованої механізованої техніки до категорії речових доказів та не встановлено, які саме сліди злочину можуть містити механізми, при цьому не визначено і інші відомості, які можуть бути використані як доказ фактів чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження.

Зазначає, що ухвала слідчого судді не містить обґрунтувань необхідності арешту та обґрунтувань наявності ризиків приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження майна, на підстав чого слідчий судді був зобов`язаний відмовити у задоволенні клопотання про арешт майна.

Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав вимоги поданої апеляційної скарги та просив її задовольнити в повному обсязі, думку прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.

Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, згідно ст. 94, ст. 132, ст. 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні органу досудового розслідування в особі слідчого, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.

Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та слідчий не дотрималися.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів справи, Дніпровським управлінням поліції ГУ Національної поліції у м. Києві здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР під №0001673 від 06.02.2016 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 298 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що до Дніпровського управління поліції ГУ НП у м. Києві надійшло звернення гр. ОСОБА_9 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 , розпочато будівництво в ході якого відбувається руйнування об`єктів культурної спадщини. Проведеним оглядом було встановлено, що на земельній ділянці площею приблизно 2,5 Га проводяться будівельні роботи з будівництва багатоповерхового будинку.

27 квітня 2016 року в ході проведення огляду місця події на будівельному майданчику за адресою: м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 7-9, було виявлено та вилучено будівельну техніку, а саме:самохідний будівельний кран на гусеничному ходу МКГ-25БР, самохідний будівельний кран на гусеничному ходу МКГ-25БР та трактор на гусеничному ходу ДТ-75.

29 квітня 2016 року в рамках розслідування кримінального провадження №0001673 від 06.02.2016 року слідчий Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_8 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про накладення арешту із забороною використання та розпорядження набудівельну техніку, а саме: самохідний будівельний кран на гусеничному ходу МКГ-25БР, самохідний будівельний кран на гусеничному ходу МКГ-25БР та трактор на гусеничному ходу ДТ-75, які були виявлені в ході проведення огляду місця події 27.04.2016 р. на території будівельного майданчику, який розташований за адресою: м. Київ, вулиця Микільсько-Слобідська, 7-9, які вилучені як знаряддя вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 298 КК України.

29 квітня 2016 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва вказане клопотання слідчого було задоволено.

Разом з тим, виходячи з встановлених органом досудового розслідування обставин кримінального провадження, слідчий суддя дійшов до помилкового та передчасного висновку про необхідність накласти арешт із забороною використання та розпорядження на будівельну техніку, а саме: самохідний будівельний кран на гусеничному ходу МКГ-25БР, самохідний будівельний кран на гусеничному ходу МКГ-25БР та трактор на гусеничному ходу ДТ-75, які були виявлені в ході проведення огляду місця події 27.04.2016 р. на території будівельного майданчику, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 7-9, які вилучені як знаряддя вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 298 КК України.

Згідно ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 10 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

При цьому слідчий суддя вказаної норми закону не дотримався, оскільки не дивлячись на те, що кримінальне провадження №0001673 зареєстроване ще 06.02.2016 року повідомлення про підозру будь-кому із посадових осіб ПАТ Фірма «Фундамент» не повідомлено, отже на час розгляду клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно у кримінальному провадженні службові особи вказаного підприємства в статусі підозрюваного, обвинуваченого не перебували, у зв`язку з чим у слідчого судді були відсутні правові підстави для накладення арешту на майно.

Окрім цього, посилання слідчого судді на ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, як на підставу для накладення арешту на майно, не містить під собою правового підґрунтя, оскільки дане твердження належним чином необґрунтовано та невмотивовано, а є тільки звичайним посиланням на відповідну норму закону. Слідчим суддею не дано належну оцінку тому, що клопотання слідчого про арешт майна не відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Отже, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, ухвала слідчого судді щодо накладення арешту на будівельну техніку, а саме: самохідний будівельний кран на гусеничному ходу МКГ-25БР, самохідний будівельний кран на гусеничному ходу МКГ-25БР та трактор на гусеничному ходу ДТ-75, які були виявлені в ході проведення огляду місця події 27.04.2016 р. на території будівельного майданчику, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 7-9, які вилучені як знаряддя вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 298 КК України є цілком формальною, винесеною без належного об`єктивного з`ясування обставин кримінального провадження.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, арешт майна є одним із видів заходів забезпечення кримінального провадження. При цьому згідно п. 1 ч. 3 ст. 132 КПК України, застосування заходів забезпечення кримінального провадження не допускається, якщо слідчий, прокурор не доведе, що існує обґрунтована підозра щодо вчинення кримінального правопорушення такого ступеня тяжкості, що може бути підставою для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Враховуючи викладене мотивування клопотання, слідчий в розумінні вимог ст. 132 КПК України не надав достатніх і належних доказів тих обставин, на які послався у клопотанні, а слідчий суддя у відповідності до ст. 94 КПК України, належним чином не оцінив ці докази, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення.

Вказані обставини вплинули і на те, що належним чином не було встановлено, як в ухвалі слідчого судді, так і в клопотанні слідчого, правової підстави для накладення арешту на будівельну техніку, а саме: самохідний будівельний кран на гусеничному ходу МКГ-25БР, самохідний будівельний кран на гусеничному ходу МКГ-25БР та трактор на гусеничному ходу ДТ-75, які були виявлені в ході проведення огляду місця події 27.04.2016 р. на території будівельного майданчику, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 7-9, які вилучені як знаряддя вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 298 КК України.

Так, визначаючи правову підставу для накладення арешту на майно, слідчий суддя місцевого суду, в постановленій ним ухвалі, послався на вимоги ст. ст. 98, 170 ч. ч. 2, 3, 171 КПК України, при цьому з посиланням на наявність достатніх підстав вважати, що мав місце факт вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 298 КК України, без обгрунтування підстав задоволення клопотання слідчого відповідно до встановлених обставин кримінального провадження, з урахуванням вказаних норм закону.

Разом з тим, згідно норм Глави 10 та Глави 17 КПК України, правові підстави, з яких слідчим вноситься клопотання про накладення арешту, та відповідно накладається арешт слідчим суддею, мають співвідноситися з обставинами кримінального провадження.

Однак, в ухвалі слідчий суддя, взагалі не обґрунтував, яким саме чином існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що будівельна техніка, а саме: самохідний будівельний кран на гусеничному ходу МКГ-25БР, самохідний будівельний кран на гусеничному ходу МКГ-25БР та трактор на гусеничному ходу ДТ-75, які були виявлені в ході проведення огляду місця події 27.04.2016 року на території будівельного майданчику, який розташований за адресою: м. Київ, вулиця Микільсько-Слобідська, 7-9, які вилучені як знаряддя вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 298 КК України є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.

З урахуванням викладеного, а саме того, що за матеріалами клопотання неможливо чітко встановити тих обставин, яке відношення вказане майно має до розслідуваного вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 298 КК України, апеляційний суд вважає, що у даному провадженні слідчий не довів необхідності у накладенні арешту на майно ПАТ Фірма «Фундамент», що відповідно до ч. 1 ст. 173 КПК України мало стати підставою для відмови у задоволенні клопотання, однак безпідставно не було зроблено слідчим суддею.

Отже, враховуючи, що за матеріалами клопотання відсутні достатні докази вчинення кримінального правопорушення за участюПАТ Фірма «Фундамент», то наявність підстав вважати, що існує правова підстава для арешту майна цього підприємства, взагалі спростовується. Зокрема, слід зазначити, що слідчий суддя жодним чином не проаналізував підстав арешту майна, його завдань та наслідків для конкретної юридичної особи, обмежившись лише посиланням на норми КПК України, що є грубим порушенням процесуальних норм та прав власності гарантованих законом.

Крім того, як вважає колегія суддів, слідчий суддя, в порушення вимог ст. 173 КПК України, не врахував співрозмірність обмеження права особи користуватися майном з нанесеними збитками та не встановив можливий розмір завданої кримінальним правопорушенням шкоди, який може бути нанесений Державі в майбутньому і яке відношення до цього має ПАТ Фірма «Фундамент», що як наслідок, призвело до надмірного та необґрунтованого обмеження правомірної підприємницької діяльності підприємства та інших негативних наслідків, які суттєво позначаться на інтересах інших осіб.

На підставі викладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, істотне порушення вимог КПК України, ухвала слідчого судді як незаконна підлягає скасуванню, а апеляційна скарга - задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання слідчого, як такого, що внесено до суду з порушенням вимог КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах, явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника, гарантованими законом і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 404, 405, 407 ч. 3 п. 2, 418 ч. 1, 422 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва
п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу представника власника майна в особі адвоката ОСОБА_5 , який діє за довіреністю в інтересах ПАТ Фірма «Фундамент», задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва від 29 квітня 2016 р., якою задоволено клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві ОСОБА_7 , погоджене прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_8 , в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001673 від 06.02.2016 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 298 КК України, та накладено арешт із забороною використання та розпорядження на будівельну техніку, а саме: самохідний будівельний кран на гусеничному ходу МКГ-25БР, самохідний будівельний кран на гусеничному ходу МКГ-25БР та трактор на гусеничному ходу ДТ-75, які були виявлені в ході проведення огляду місця події 27.04.2016 р. на території будівельного майданчику, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Микільсько-Слобідська, 7-9, які вилучені як знаряддя вчиненого кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 298 КК України, скасувати.

Постановити нову ухвалу, якою у задоволенні клопотання слідчого Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві ОСОБА_7 , погодженому прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_8 , в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0001673 від 06.02.2016 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 298 КК України, відмовити.

Ухвала апеляційного суду відповідно до правил, визначених ч. 4 ст. 424 КПК України, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І:

ОСОБА_10 а ш е в и ч