Справа № 442/1157/15-к
Провадження № 1-кп/442/29/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 липня 2016 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі : головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

та адвокатів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дрогобича кримінальне провадження про обвинувачення :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дрогобича Львівської обл., українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого 01.04.2009 р. Дрогобицьким міськрайонним судом по ст.ст. 185 ч.3, 186 ч.2, 69, 70 КК України до 1 р. 5 міс. позбавлення волі; 29.10.2010 р. тим же судом по ст.ст. 185 ч.3, 186 ч.2, 69, 70 КК України до 2 р. позбавлення волі; 08.08.2011 р. тим же судом по ст.ст. 185 ч.3, 185 ч.2, 70, 71 КК України до 3 р. 6 міс. позбавлення волі, в скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 186 ч.2, 185 ч.2 КК України,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Хуста Закарпатської обл., українця, громадянина України, без освіти, не одруженого, не працюючого, проживаючого АДРЕСА_2 , раніше не судимого, в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, -

встановив :

ОСОБА_6 10 листопада 2014 року близько 22 години 30 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні бару по вул. Майдан Злуки, в м. Дрогобичі, Львівської області, що неподалік залізничного вокзалу, спільно із ОСОБА_7 , який теж перебував в стані алкогольного сп`яніння, підійшли до ОСОБА_8 , вчинивши безпричинно з ним конфлікт, під час якого виштовхали його на вулицю, де ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_7 почали наносити йому удари руками та ногами у різні частини тіла, спричинивши ОСОБА_8 тілесні ушкодження у вигляді саден на зовнішній поверхні правої гомілки в нижні третині, долонній поверхні правої і лівої кисті, рани на слизовій оболонці верхньої губи зліва, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 716 від 14.11.2014 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Після чого, продовжуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_7 , самовільно оглянувши кишені ОСОБА_8 відкрито викрали у нього з кишень джинсів грошові кошти в сумі 400 гривень, чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

Крім цього, ОСОБА_6 08 грудня 2014 року близько 21 години 00 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, знаходячись у приміщенні бару по вул. Майдан Злуки в м. Дрогобичі, Львівської області, що неподалік залізничного вокзалу, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю уваги потерпілого, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон марки «Nokia С2-03» ІМЕІ1 : НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , вартістю 260 гривень, із вмістом у ньому двох стартових пакетів мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 , вартістю 20 гривень, який належить ОСОБА_9 , чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на суму 280 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_6 свою винність в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, категорично заперечив, в скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, визнав повністю та пояснив суду, що 10.11.2014 року разом із дівчиною ОСОБА_10 пішов у вечірній час доби у кафе, що має назву «острів невезіння», що на Пл.Злуки в м. Дрогобичі. В кафе зустрів свою матір ОСОБА_11 , до якої присів за столик, де вони спілкувались. В даному кафе також бачив ОСОБА_7 , який танцював та відпочивав, там він був один. З ним він тільки привітався, і більше не розмовляв. Тоді йому матір придбала пляшку пива і він його випив та разом із ОСОБА_10 пішли до її квартири.

Де знаходився ОСОБА_12 , коли він вийшов із кафе, йому не відомо, оскільки на нього увагу не звертав.

Того вечора також у барі знаходився ще один чоловік, як йому тепер відомого, ОСОБА_13 , того вечора він до нього не підходив, також бачив що ОСОБА_12 та ОСОБА_13 знаходились за одним столом, де випивали алкоголь, до них він не підходив та з ними не спілкувався.

Також 8.12.2014 р. біля 21 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщення бару по вул. Майдан Злуки м. Дрогобича, таємно викрав мобільний телефон марки «Nokia С2-03», що належить ОСОБА_9 .

В судовому засіданні ОСОБА_7 свою винність в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України, визнав частково та пояснив суду, що 10.11.2014 р. біля 23 год. зайшов в бар по вул. Майдан Злуки, в м. Дрогобичі, Львівської області, що неподалік залізничного вокзалу, що має назву «острів невезіння». В приміщенні бару побачив за одним із столиків свого знайомого ОСОБА_6 разом із своєю дівчиною, а за іншим потерпілого ОСОБА_8 . Присів за столик до ОСОБА_8 , який налив йому вина. Через деякий час разом із ОСОБА_8 вийшли на вулицю покурити, де між ними виникло непорозуміння, і вони почали шарпатись між собою. З часом шарпанина переросла в бійку, під час якої він декілька раз вдарив ОСОБА_8 та потягнув його за задню кишеню штанів. ОСОБА_8 , налякавшись, витягнув 50 грн. та дав йому за те, щоб його не бити. Після цього він ще раз вдарив ОСОБА_8 в область обличчя, внаслідок чого потерпілий втік. Він зайшов в бар, де купив на 50 грн., які дав йому ОСОБА_8 , горілки, від якої сп`янів. ОСОБА_6 весь цей час сидів в барі разом із своєю дівчиною і жодної участі в побиття ОСОБА_8 не брав.

Незважаючи на невизнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України і повне визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України обвинуваченим ОСОБА_6 та часткове визнання своєї вини у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України обвинуваченим ОСОБА_7 , їх винуватість повністю доводиться доказами, здобутими під час судового розгляду справи, зокрема:

- показаннями потерпілого ОСОБА_8 , який пояснив суду, що 10.11.2014 року близько 22.00 год. на залізничному вокзалі м. Дрогобича проводжав на поїзд свого знайомого. Провівши його, пішов у бар, що має назву «острів невезіння», що позаду продуктового магазину «Ольга», де взяв собі пиво і сів за столик.

Коли сидів за столом та пив пиво, до нього підсіли двоє хлопців, це були ОСОБА_14 на прізвисько « ОСОБА_15 » та ОСОБА_16 . ОСОБА_6 до того дня знав приблизно місяць, ніяких відносин з ним не підтримував, при зустрічах вітались. А з ОСОБА_17 випадково познайомився дня два перед цим, їх познайомив спільний знайомий.

Підсівши до нього за столик, ОСОБА_6 , який перебув у нетверезому стані, одразу сказав, що йому потрібні гроші, та почав у нього просити гроші, у той час ОСОБА_7 , також перебуваючи у нетверезому стані, сидів поряд, але нічого не говорив. Він спочатку сказав, що грошей у не має, тоді між ними почав розгорятись словесний конфлікт, і він, щоб це припинити, віддав ОСОБА_6 50 грн. ОСОБА_14 сказав, що потрібно ще дати грошей, він відмовився.

Після цього ОСОБА_6 взяв його руками за одяг та почав примусово витягувати та виштовхувати з приміщення бару на вулицю, у той час ОСОБА_7 стояв осторонь та також вийшов за ними. Коли ОСОБА_6 його витягнув із кафе на вулицю, то він, щоб втекти, почав йти геть у напрямку зупинки маршрутних таксі № 2, однак ОСОБА_6 і ОСОБА_7 наздогнали його. ОСОБА_6 схопив його за одяг та покликав до себе ОСОБА_7 , і вони обоє почали його примусово затягувати за приміщення кафе-бару «острів невезіння», де було темно. Там ОСОБА_14 та ОСОБА_16 , знаходячись біля нього, почали разом наносити йому удари у обличчя, він одразу руками почав закривати своє обличчя, вони ж продовжили наносити йому удари по тулубу та тілу, дане побиття тривало близько хвилини. Під час побиття ОСОБА_6 та ОСОБА_7 стягнули зимову куртку, в яку він був одягнутий, йому на голову та тримали руками за його руки, щоб він не шарпався.

Коли він не міг їм чинити спротив, то ОСОБА_14 та ОСОБА_16 тримаючи мене руками, іншими руками обоє самовільно оглядали його кишені, звідки витягнули грошові кошти у сумі 350 грн., які забрали собі.

У той час, з бару жінка-бармен ОСОБА_18 , яка почала кричати, щоб вони припинили конфлікт. Тоді вони розійшлись, і ОСОБА_14 та ОСОБА_16 пішли геть, а він пішов у кафе, де намагався припинити кровотечу з носа. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 більше в бар не поверталися.

Будь-яких претензій матеріального та морального характеру до обвинувачених не має, просить їх суворо не карати;

- показаннями свідка ОСОБА_19 , який в судовому засіданні пояснив, що 08.12.2014 року поїхав у район «Млинок» у м. Дрогобичі, де приблизно до 17 год. заготовляв дрова. Тоді до нього на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ), який запропонував приїхати до тітки ОСОБА_20 , щоб випити алкоголю, на що він погодився. У квартирі тітки ОСОБА_20 зустрівся із ОСОБА_21 , де випивали пиво. Тоді близько 20 год. до ОСОБА_6 зателефонувала його матір ОСОБА_11 , яка запропонувала нам прийти у кафе-бар випити ще пива.

Прийшовши у кафе, що знаходиться на пл. Майдан Злуки, біля залізничного вокзалу м. Дрогобичі, що називається «острів невезіння», зустрілися із матір`ю ОСОБА_6 , яка через деякий час пішла геть.

Коли сиділи за столиком із ОСОБА_22 , побачили, що у приміщення зайшов незнайомий чоловік, який сів за сусідній столик та придбав горілку і пиво, тоді цей чоловік покликав їх до себе за столик, щоб випити алкоголю, на що вони погодились.

Він сів навпроти цього чоловіка, а ОСОБА_14 з правого боку від нього, на столі побачив, мобільний телефон «Нокіа» цього чоловіка. За столом вони сиділи декілька хвилин і ОСОБА_14 , нічого не пояснюючи, сказав, що потрібно вже йти і вони вийшли із приміщення. Прийшовши до квартири, де проживає дівчина ОСОБА_6 - ОСОБА_23 , він всередину не заходив, оскільки її бабуся кричала та прогнала його, і він пішов ночувати до тітки ОСОБА_20 .

Наступного дня, 09.12.2014 року, він перебував у тітки на «Млинках» та ОСОБА_14 разом із дівчиною ОСОБА_23 приїхав до нього і він побачив, що дівчина ОСОБА_6 здійснила дзвінок із мобільного телефону, який він бачив 08.12.204 року на столі у барі у невідомого чоловіка. Він запитав у ОСОБА_6 , звідки він взяв телефон, на що той відповів, що йому його дали. Вказаного мобільного телефону він не викрадав, телефон викрав ОСОБА_6 , коли вони були в барі. Моменту, коли ОСОБА_11 викрав телефон, він не бачив;

- показаннями свідка ОСОБА_24 , який пояснив суду, що 08.12.2014 року він перебував на робочому місці у торговому павільйоні, що на пл. Майдан Злуки в м. Дрогобичі. Близько 20 год. у кафе зайшов ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ), разом з ще одним хлопцем циганської національності, якого він тоді бачив вперше. ОСОБА_6 візуально добре знає, оскільки він часто до них приходить. Вони присіли у кафе за столик, чи випивали алкоголь, він не знає.

Також у кафе зайшло ще троє незнайомих йому чоловіків, які сіли при вході з лівого боку, на них він особливої уваги не звертав, пригадує, що вони вживали багато алкоголю. Через деякий час ОСОБА_14 разом із хлопцем циганської національності пішли геть. Через деякий час до нього на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_14 ( ОСОБА_15 ), який сказав, якщо хто-небудь буде запитувати про мобільний телефон, то щоб він зателефонував до нього.

Ще через деякий час один з тих трьох чоловіків, які залишились, почав говорити, що у нього зник мобільний телефон. Цей чоловік запитував у нього про зникнення мобільного телефону, та він відповів, що нічого не бачив, після чого вони почали телефонувати на номер мобільного телефону, який зник, однак телефон був вимкнений. Коли вони говорили про зникнення мобільного телефону, на це особливої уваги не звернув, оскільки у них часто клієнти втрачають свої речі;

- показаннями свідка ОСОБА_25 , яка суду пояснила, що проживає разом з внучкою ОСОБА_10 . У вересні 2014 року разом із внучкою ОСОБА_23 почав разом з ними у квартирі проживати ОСОБА_6 , який, як ОСОБА_23 сказала, є її хлопцем.

08.12.2014року близько 22 години прийшов у нетверезому стані ОСОБА_14 , та між ними виникла суперечка через мобільний телефон. Коли вона зайшла у кімнату до них, то побачила, що ОСОБА_14 тримає у руках мобільний телефон і говорив, що даний телефон йому дав покористуватись знайомий. Це був телефон марки «Нокіа» чорного кольору. Раніше такого телефону ні у Діани, ні у ОСОБА_6 не бачила. Після чого ОСОБА_23 та ОСОБА_14 , взявши її паспорт, пішли у місто, як ОСОБА_23 сказала, що йде віддавати телефон. Також коли вони виходили, то ОСОБА_14 нагадав ОСОБА_23 , щоб вона взяла свій паспорт. ОСОБА_14 завжди говорив до ОСОБА_23 , щоб вона брала свій паспорт, коли вони йшли гуляти;

- свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні відмовилась від дачі показань в силу ст. 63 Конституції України.

Також винність ОСОБА_6 та ОСОБА_7 підтверджується письмовими доказами по справі:

- висновком судово-медичної експертизи № 716 від 14.11.2014 року, згідно якої у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження у вигляді саден на зовнішній поверхні правої гомілки в нижні третині, долонній поверхні правої і лівої кисті, рани на слизовій оболонці верхньої губи зліва, які могли виникнути у термін декілька діб до моменту огляду, внаслідок контакту з твердим тупим предметом і по ступеню тяжкості відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень;
- протоколом пред`явлення осіб для впізнання від 17.12.2014 р. з фототаблицями до нього, згідно якого ОСОБА_8 вказав на ОСОБА_6 як на особу, яка 10.11.2014 р., в групі осіб, відкрито викрала у нього грошові кошти, нанісши йому тілесні ушкодження;
- протоколом пред`явлення осіб для впізнання від 17.12.2014 р. з фототаблицями до нього, згідно якого ОСОБА_8 вказав на ОСОБА_7 як на особу, яка 10.11.2014 р., в групі осіб, відкрито викрала у нього грошові кошти, нанісши йому тілесні ушкодження;
- висновком судово-психіатричної експертизи № 47 від 25.03.2015 р., згідно якої ОСОБА_7 в період інкримінованих йому дій хронічним психічним захворюванням, недоумством, тимчасовим, або іншим хворобливим розладом психічної діяльності не страждав, виявляв ознаки легкої розумової відсталості в степені помірно вираженої дебільності. Через наявний у нього психічний розлад він не був здатний повною мірою усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними;
- довідкою про вартість майна № 502 від 12.12.2014 р., згідно якої вартість мобільного телефону Nokia С2, бувшого у вжитку, становить 260 грн. Вартість сім-карти оператора «Київстар» становить 10 грн.;
- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 12.12.2014 р. з фототаблицею до нього, згідно якого потерпілий ОСОБА_9 серед пред`явлених йому для впізнання телефонів впізнав свій мобільний телефон «Nokia С2», який був у нього викрадений 08.12.2014 р. та який 12.12.2014 р. ОСОБА_26 добровільно видала працівникам міліції;

- протоколом пред`явлення речей для впізнання від 13.12.2014 р. з фототаблицею до нього, згідно якого свідок ОСОБА_25 серед пред`явлених їй для впізнання телефонів впізнала мобільний телефон «Nokia С2», який 08.12.2014 р. бачила у вечірній час в руках у ОСОБА_6 .

Відповідно до ст. 370 КПК України 2012 р., судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. При цьому обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу, а вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Частиною 1 статті 84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Статтею 85 КПК України передбачено, що належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Таким чином, оцінюючи зазначені вище докази, суд визнає їх належними і допустимими, такими, що містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують винність обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

Суд критично оцінює твердження обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , що ОСОБА_6 відкрито не викрадав грошові кошті у потерпілого ОСОБА_8 та не наносив тому жодних тілесних ушкоджень, та розцінює їх як такі, що направлені на уникнення ОСОБА_6 кримінальної відповідальності за скоєне. Також суд ставить під сумнів показання обвинуваченого ОСОБА_7 в частині того, що він викрав у потерпілого ОСОБА_8 грошові кошти в сумі 50 грн., оскільки такі нічим не підтверджені. При цьому суд бере до уваги вищенаведені докази та розцінює їх як такі, що об`єктивно в цілому із висвітленням деталей відтворюють події не в завуальованому, а максимально приближеному до реальності вигляді.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до переконання, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 своїми умисними протиправними діями, що виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), ОСОБА_6 повторно, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, поєднаному із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинили кримінальне правопорушення передбачене ч.2 ст.186 КК України.

Також дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати і по ст. 185 ч.2 КК України, оскільки він при вищенаведених обставинах повторно таємно викрав чуже майно.

При обранні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_6 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєних ним кримінальних правопорушення, його судимості, що вчинив кримінальні правопорушення, будучи в стані алкогольного сп`яніння, його посередню характеристику по місцю проживання, частково визнав свою вину.

При обранні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного ним кримінального правопорушення, що вчинив кримінальне правопорушення, будучи в стані алкогольного сп`яніння, частково визнав свою вину та вперше притягується до кримінальної відповідальності, його посередню характеристику по місцю проживання, є обмежено осудним відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 47 від 25.03.2015 р.
З врахуванням всіх вищенаведених обставин та особи винного, суд вважає, що обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 слід визначити покарання у виді позбавлення волі.

З речовими доказами по справі слід поступити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,
з а с у д и в :

ОСОБА_6 визнати винним у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 186 ч.2, 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання:

по ст. 186 ч.2 КК України 5 (п`ять) років позбавлення волі;

по ст. 185 ч.2 КК України 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим міру покарання ОСОБА_6 визначити 5 (п`ять) років позбавлення волі.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 , засудженому до позбавлення волі, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, період його попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з дня його затримання з 12.12.2014 року до набрання вироком законної сили.
Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати із 12.12.2014 р.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити попередню тримання під вартою.

- ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України та призначити йому покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахувати строк попереднього ув`язнення ОСОБА_7 , засудженому до позбавлення волі, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, період його попереднього ув`язнення в межах даного кримінального провадження з дня його затримання з 18.12.2014 року до набрання вироком законної сили.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 рахувати із 18.12.2014 р.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишити попередню тримання під вартою.

Речові докази - мобільний телефон марки «Nokia С2-03» ІМЕІ1 : НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , два стартові пакети мобільного оператора «Київстар» № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 залишити у власності потерпілого ОСОБА_9 .

Вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок суду, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Дрогобицький міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Копію вироку не пізніше наступного дня після його ухвалення надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1