Справа № 138/1519/16-к
Провадження №11-кп/772/1097/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 жовтня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження №0000323, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань 01.04.2016 року за апеляційними скаргами прокурора, який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 22.06.2016 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та проживаючого до засудження АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою, раніше судимого:
-16.08.2012 Замостянським районним судом м. Вінниці за ч.ч. 2, 3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі (відбуває покарання у Могилів-Подільській виправній колонії УДПтС України у Вінницькій області с. Воєводчинці, Могилів-Подільського району Вінницької області),
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 391 КК України та призначено йому покарання у виді позбавленні волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ч.1 ст.71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Замостянського районного суду м. Вінниці від 16.08.2012 і за сукупністю вироків визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік 10 (десять) днів.
На підставі ст. 72 КК України зараховано ОСОБА_7 в строк покарання за даним вироком суду, строк попереднього ув`язнення з 05.05.2016 до дня набрання вироком законної сили, включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до вироку суду, обвинувачений ОСОБА_7 з 19.04.2012 відбуває покарання у Могилів-Подільській виправній колонії УДПтС України у Вінницькій області (далі - ВК № 114), що в с. Воєводчинці, Могилів-Подільського району Вінницької області, де систематично порушував встановлений порядок відбування покарання, не виконував законних вимог представників адміністрації установи, за що неодноразово притягувався до дисциплінарної відповідальності.
Зокрема, за період відбування покарання обвинувачений ОСОБА_7 допустив 28 порушень встановленого порядку відбування покарання, які виразилися у невиконанні законних вимог адміністрації, палінні у невстановленому місці, порушені форми одягу, порушені розпорядку дня, порушенні локалізації за що притягувався до дисциплінарної відповідальності.
Після чого за те, що 07.05.2015 допустив порушення локалізації у ході припинення якої чинив опір представникам колонії та вживав нецензурні слова, засуджений ОСОБА_7 за постановою начальника установи № 124 від 08.05.2015 переведений до приміщення камерного типу строком на 1 місяць.
По відбуттю вказаного дисциплінарного стягнення засуджений ОСОБА_7 належних висновків для себе не зробив та продовжував порушувати встановлений порядок відбування покарання, а саме: 13.07.2015 порушення розпорядку дня за що на нього накладено дисциплінарне стягнення у виді попередження; 29.09.2015 паління у невстановленому місці - догана; 29.10.2015 перебування без дозволу адміністрації установи в спальному приміщенні, у якому він не проживає та порушення розпорядку дня - сувора догана; 18.11.2015 порушення розпорядку дня - поміщення до ДІЗО на 8 діб; 29.12.2015 порушення розпорядку дня - догана; 22.01.2016 порушення розпорядку дня - поміщення до ДІЗО на 15 діб; 15.03.2016 невиконання законних вимог адміністрації - догана; 17.03.2016 невиконання законних вимог адміністрації - догана.
Після чого, не стаючи на шлях виправлення 31.03.2016 о 10:10 год. засуджений ОСОБА_7 , який утримується в відділені соціально-психологічної служби № 3 ВК № 114 будучи днювальним, згідно розпорядку дня установи та затвердженого графіку чергування засуджених по благоустрою території, в категоричній формі відмовився виконати законну вимогу виконувача обов`язків начальника відділення СПС ОСОБА_9 , а саме приступити до прибирання закріпленої за відділенням території. Для виконання поставленого завдання він забезпечувався всім необхідним інвентарем, однак ОСОБА_7 свідомо порушуючи режим утримання до роботи не приступив, безпідставно не виконавши законних вимог представника колонії.
Згідно витягу з медичної карти засудженого від 31.03.2016 про стан здоров`я та працездатність засуджений ОСОБА_7 є здоровим та працездатним.
Дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані за ст.391 КК України злісна непокора законним вимогам адміністрації виправної установи, особою, яка відбуває покарання у виді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.

В апеляційній скарзі прокурора, який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_8 ставиться питання про скасування вироку суду, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого внаслідок м`якості призначеного покарання. Апеляційна скарга мотивована тим, що суд при призначенні покарання не в повній мірі врахував загальні підстави призначення покарання згідно ст.65 КК України ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані засудженого та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання і призначив йому покарання, яке за своєю м`якістю є явно несправедливим, не є достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
В апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 ставиться питання про зміну вироку суду. Просить призначити йому менш суворе покарання. Апеляційна скарга мотивована тим, що вирок суду є необґрунтованим, незаконним, та занадто суворим, таким що не ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні та врахуванні всіх обставин справи в їх сукупності, оскільки суд при призначенні покарання не врахував те, що він вину свою визнав, подав заяву на працевлаштування на роботу в установі виконання покарань, повністю відбув покарання за свої правопорушення, на його утриманні знаходиться бабуся похилого віку.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 підтримав вимоги апеляційної скарги та просив зменшити покарання з підстав, викладених у скарзі.
Прокурор ОСОБА_6 подав заяву про відмову прокурора від своєї апеляційної скарги та одночасно заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого вважаючи вирок суду законним і обґрунтованим.
Заслухавши доповідача, виступи учасників провадження, дослідивши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що провадження за апеляційною скаргою прокурора підлягає закриттю, а апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.405 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення в межах апеляційних скарг.
До початку апеляційного розгляду прокурором подано заяву про відмову від апеляційної скарги, через що відповідно до ст.404 КПК України провадження в цій частині підлягає закриттю.
Відповідно до ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим та вмотивованим, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України; ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог ст.94 КПК України; з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав його ухвалення.

Як убачається з вироку, суд правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, які в апеляційній скарзі не заперечуються.
Стосовно доводів апеляційної скарги обвинуваченого в частині суворості призначеного покарання, суд зазначає, що нормою ч.2 ст.65 КК України визначено, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. При цьому відповідно до ч.2 ст.52 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобіганню вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
Як зазначено у вироку, при призначенні покарання суд врахував визнання вини, каяття у вчиненому, негативну характеристику за місцем відбування покарання та обставину, яка обтяжує відповідальність рецидив злочину. З урахуванням таких даних про особу обвинуваченого суд вірно дійшов висновку про призначення покарання в межах санкції ст.391 КК України. Також суд належним чином мотивував необхідність призначення покарання за сукупністю вироків відповідно до ст.71 КК України.
Тому призначене судом покарання повністю відповідає вимогам закону, є справедливим і достатнім для виправлення і перевиховання засудженого.
Керуючись ст.ст.403, 404, 405, 407, 414, 419 КПК України, апеляційний суд -
П О С Т А Н О В И В:
Провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні прокурора Могилів-Подільської місцевої прокуратури ОСОБА_8 закрити у зв`язку з відмовою прокурора від апеляційної скарги.
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.
Вирок Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 22 червня 2016 року у кримінальному провадженні №0000323, внесеному в єдиний реєстр досудових розслідувань 01.04.2016 року по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України залишити без змін.
На ухвалу може бути подано касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту вручення копії ухвали.
Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України судове рішення апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його проголошення.
Судді:
З оригіналом вірно