Справа № 347/210/16
Провадження № 11-кп/779/320/2016
Категорія ч.3 ст.185 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Косівського районного суду від 14 квітня 2016 року кримінальне провадження №00000048 про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , за ч.2 ст.389, ч.3 ст.185 КК України, ( далі КК ), за участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8

в с т а н о в и л а :
вироком Косівського районного суду від 14 квітня 2016 року ОСОБА_6 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, неодруженого, громадянина України, раніше судимого 03.04.2015 року вироком Косівського районного суду за ч.3 ст.185 КК до 240 годин громадських робіт

визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених, ч.2 ст.389, ч.3 ст.185 КК, та призначено покарання: за ч.2 ст.389 КК - обмеження волі строком на 1 ( один ) рік; за ч.3 ст.185 КК - позбавлення волі строком на 3 ( три ) роки.

На підставі ст.70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено покарання - 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 п.г. ст.72 КК визначено, що одному дню позбавлення волі відповідають вісім годин громадських робіт, тобто 240 годин громадських робіт становить 30 днів позбавлення волі.

У відповідності до ч.1 ст.71 КК частково приєднано до призначеного покарання 10 ( днів ) невідбутого покарання у виді позбавлення волі за вироком Косівського районного суду від 03.04.2015 року і визначено остаточне покарання 3 ( три ) роки 10 ( десять ) днів позбавлення волі.

Запобіжний захід у виді домашнього арешту змінено на взяття під варту в залі суду.

Строк відбуття покарання рахується з часу взяття під варту з 14.04.2016 року, з 13 год. 30 хв.

Вирішено питання щодо речових доказів.

Злочин вчинено за таких обставин.

Вироком Косівського районного суду від 03.04.2015 року ОСОБА_6 засуджено за ч.3 ст.185 КК та призначено покарання 240 годин громадських робіт.

25.03.2015 року обвинуваченого поставлено на облік в Косівському районному підрозділі Коломийського міжрайонного відділу кримінально-виконавчій інспекції УДПтСУ в Івано-Франківській області, де його було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у виді громадських робіт. ОСОБА_6 було заповнено підписку, згідно якої він був зобов`язаний додержуватися встановлених законом порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, з`являтися до інспекції у встановлені дні на реєстрацію, без дозволу інспекції не виїжджати за межі України та попереджено, що у разі ухилення від відбування покарання, на підставі ч.2 ст. 389 КК України він може бути притягнений до кримінальної відповідальності.

Також 25.05.2015 року інспектором Косівського РП КВІ ОСОБА_9 винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, згідно якої ОСОБА_6 зобов`язаний з`явитись на реєстрації до КВІ у другий вівторок кожного місяця, про що останнього того ж дня було письмово ознайомлено.

Косівським РП КВІ 30.06.2015 року видано направлення сільському голові с. Уторопи Косівського району для відбування ОСОБА_6 покарання у виді 240 годин громадських робіт, згідно якого він повинен приступити до відбування покарання з 01.01.2015 року. Розпорядженням сільського голови с. Уторопи №26 від 01.07.2015 року ОСОБА_6 прийнятий на громадські роботи, йому було визначено перелік об`єктів та видів робіт на час відбування покарання, складено графік виходу на громадські роботи.

Однак проведеною перевіркою встановлено, що засуджений ОСОБА_6 ухиляється від відбування покарання, оскільки, допускав і допускає систематичний невихід на громадські роботи без поважних причин, а саме: не відпрацював 240 години громадських робіт без поважних причин, чим грубо порушив вимоги ч.3 ст.30 Кримінально-виконавчого кодексу України. Колодій протягом 2015 року жодного разу на громадські роботи не з`являвся крім того встановлено, що в порушення вимог ч.1 ст.37 КВК України він 5 разів не з`явився на реєстрацію в Косівський РП КВІ, чим порушив умови відбування покарання.

Крім того, 19.12.2015 року близько 13 год. 30 хв. ОСОБА_6 з метою викрадення чужого майна зайшов на територію господарства ОСОБА_10 в с. Уторопи, уч. Насарат, Косівського району, де шляхом пошкодження дверного замка, таємно проник до житлового будинку та викрав з двох кімнат, два металеві ліжка вартістю 189 грн. кожне на загальну суму 378 грн., дві кухонні алюмінієві каструлі ємкістю 4,5 літра вартістю 75 грн. кожна на загальну суму 150 грн., три кухонні каструлі , металеві поливні ємкістю 4,5 літра, вартістю 90 грн. кожна на загальну суму 270 грн., дві алюмінієві миски ємкістю 10 літрів, вартістю 115 грн. кожна на загальну суму 230 грн., шпаргат металевий для кімнатної печі вартістю 201 грн., одну металеву форму для випічки вартістю 20 грн., дві боковини металевого ліжка загальною вартістю 153 грн. Всього він викрав майна на загальну суму 1442 грн. Після вчинення крадіжки ОСОБА_6 із місця події втік та викраденим розпорядився на свій розсуд.

В апеляційній скарзі ОСОБА_6 вважає вирок суду в частині призначення покарання надто суворим. Зазначає, що судом першої інстанції не в повній мірі враховано пом`якшуючі покарання обставини та дані про стан його здоров`я. Просить вирок змінити, призначивши більш м`яке покарання, яке не пов`язане з позбавленням волі.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому та просить призначити покарання, не пов`язане з позбавленням волі;

- захисник ОСОБА_8 просить змінити вирок суду першої інстанції;

- прокурор заперечив доводи апеляційної скарги, вважає вирок законним і обгрунтованим, а призначене покарання таким, що відповідає вимогам ст.65 КК

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника про зміну вироку, прокурора про відхилення апеляційної скарги, з`ясувавши всі обставини кримінального провадження та дослідивши обставини, на які покликається обвинувачений в апеляційній скарзі, обговоривши її доводи і мотиви, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочинів за обставин, викладених у вироку, підтверджується сукупністю доказів, зібраних у встановленому законом порядку, досліджених та належно оцінених судом.

Фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій обвинуваченого не оспорюється в апеляційній скарзі.

Що стосується доводів апеляційної скарги про суворість призначеного покарання, то вони частково заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.65 КК при призначенні покарання суд повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Даних вимог закону судом першої інстанції в повній мірі дотримано не було.

Як вбачається з вироку суду першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_6 суд послався на пом`якшуючі покарання обставини щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, часткове відшкодування потерпілій шкоди, проте фактично не врахував їх.

Колегія суддів, вважаючи за можливе пом`якшити призначене судом ОСОБА_6 покарання, виходить з таких підстав.

Статтею 69 КК передбачено, що за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, суд, умотивувавши своє рішення, може призначити покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті ( санкції частини статті ) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті ( санкції частини статті ) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

З матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_6 щиро розкаявся у вчиненні злочинів, активно сприяв розкриттю злочину, частково відшкодував заподіяну шкоду.

З доданих до апеляційної скарги та досліджених в засіданні апеляційного суду документів вбачається, що ОСОБА_6 часто хворіє, знаходиться на диспансерному нагляді при поліклініці Яблунівської районної лікарні. Крім того, потерпіла подала заяву про відсутність претензій матеріального та морального характеру та просить пом`якшити покарання.

Колегія суддів враховує як ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_6 злочинів, які відповідно до ст.12 КК є злочином середньої тяжкості та тяжким злочином, так і особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як обтяжуючу покарання обставину колегія суддів враховує рецидив злочинів.

Наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання : щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, які, на думку колегії суддів, істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи обвинуваченого ОСОБА_6 , зокрема його молодого віку, стану здоров`я часто хворіє, знаходиться на диспансерному нагляді при поліклініці Яблунівської районної лікарні, дають підстави застосувати положення ст.69 КК та призначити покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч.3 ст.185 КК.

Визначаючи розмір покарання колегія суддів враховує також і обставини справи та розмір викраденого, який на час розгляду справи апеляційним судом близький до мінімального розміру заробітної плати.

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про необхідність пом`якшення покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі до розміру, яке, у даному конкретному випадку, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи, що судом першої інстанції до вступу вироку в законну силу щодо ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, що відповідно до ст.1 Закону України №3352-XII від 30.06.1993 року Про попереднє ув`язнення є попереднім ув`язненням, то строк із часу постановлення вироку по день набрання вироком законної сили необхідно зарахувати відповідно до положень частини п`ятої ст.72 КК у строк покарання.

Керуючись ст.ст.376, 404, 405, 407, 408, 414, 418, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Косівського районного суду від 14 квітня 2016 року щодо ОСОБА_6 змінити: пом`якшити призначене судом покарання за ч.3 ст.185 КК із застосуванням ст.69 КК до 1 ( одного) року позбавлення волі, залишивши покарання, призначене судом за ч.2 ст.389 КК.

На підставі ч.1 ст.70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити покарання 1 ( один) рік позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.71 КК частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Косівського районного суду від 03.04.2015 року із розрахунку, що відповідно до п.1 г ст.72 КК один день позбавлення волі відповідає 8 годинам виправних робіт, та остаточно визначити покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі на строк 1 ( один ) рік 10 днів.

В порядку ч.2 ст.404 КПК України на підставі ч.5 ст.72 КК зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 14 квітня 2016 року по 13 липня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_6 в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4