Справа № 405/4390/16-к
1-кп/405/171/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 листопада 2016 року Ленінський районний суд міста Кіровограда у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кропивницькому кримінальне провадження, внесене 02.12.2015 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0011649, у відношенні
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кіровограда, громадянина України, офіційно не працюючого, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, який не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , останнє місце проживання: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України;
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця міста Кіровограда, громадянина України, офіційно не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину сина ОСОБА_5 , 2013 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого:
- 21.11.2005 Кіровським районним судом м. Кіровограда за ч.1 ст. 121 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений на іспитовий строк 3 роки, 14.03.2008 постановою Кіровоградського районного суду м. Кіровограда вирок від 21.11.2005 переглянутий та на підставі ст. 75 КК України відмінено відстрочку вироку та він направлений в місця позбавлення волі на 5 років, звільнений з місця позбавлення 19.08.2011 постановою Петровського райсуду Кіровоградської області від 11.08.2011 на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на не відбутий строк - 1 рік 7 місяців 3 дні;
- 24.03.2016 Ленінським райсудом м. Кіровограда за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді громадських робіт на строк 80 годин,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця міста Кіровограда, громадянина України, офіційно не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, який не має на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_5 , в силу статті 89 КК України є таким, що не має судимості,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,
за участю:
прокурора ОСОБА_7 ,
потерпілої ОСОБА_8 ,
представника потерпілого ОСОБА_9 ,
захисника ОСОБА_10 ,
обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 ,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 та ОСОБА_6 вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло та сховище, за наступних обставин.
Так, в кінці листопада 2015 року, точної дати в ході досудового розслідування та під час судового розгляду не встановлено, близько 20 год. ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_6 , маючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна за адресою: АДРЕСА_6 , прийшли до вищезазначеного домоволодіння. Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, продовжуючи свої дії спрямовані на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що їхні дії ніким не будуть помічені ОСОБА_3 та ОСОБА_6 через незачинену хвіртку, проникли до подвір`я вищезазначеного домоволодіння, звідки таємно викрали: алюмінієву полосу довжиною 80 см., товщиною 4 мм., шириною 5 см., вартість якої складає 13,60 гривень; 3 алюмінієвих злива довжиною 1,5 м., у вигляді труб діаметром 15 см., вартість яких складає 181,50 грн. за один злив на суму 544,50 гривень. Після чого, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 , продовжуючи свій злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, підійшли до будинку, де ОСОБА_3 за допомогою викрутки, витягнув скло з вікна, після чого через дане вікно вони проникли в даний будинок, звідки таємно викрали: телевізор ТМ «LG» та 2 ковдри бувші у використанні, які для потерпілого матеріальної цінності не представляють, чавунну плиту 2-во камфорну від домової печі вартість якої складає 450,00 гривень, 2 пухові подушки вартість яких складає 50,00 грн. за одну подушку на суму 100,00 гривень, двигун від холодильника вартість якого складає 400,00 гривень. Після чого, ОСОБА_6 та ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зникли, розпорядились викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив ОСОБА_11 матеріальну шкоду на загальну суму 1494,5 гривень.
Крім того, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, за наступних обставин.
Так, в кінці листопада 2015 року, точної дати в ході досудового розслідування та підчас судового розгляду не встановлено, в денний час, ОСОБА_3 , маючи умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна за адресою: АДРЕСА_7 , прийшов до вищезазначеного домоволодіння. Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, продовжуючи свої дії спрямовані на таємне, повторне викрадення чужого майна, впевнившись, що його дії ніким не будуть помічені ОСОБА_3 через незачинену хвіртку, проник до подвір`я вищезазначеного домоволодіння, звідки таємно, повторно, викрав металеві слюсарні тиски вартість яких складає 200,00 грн. Після чого, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.
В цей ж день близько 19:00 год. ОСОБА_3 , продовжуючи свій злочинний умисел, вступив у злочинну змову з ОСОБА_4 , таємно, повторно викрали майно з домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_7 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, продовжуючи свої дії спрямовані на таємне, повторне викрадення чужого майна, впевнившись, що їхні дії ніким не будуть помічені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 через незачинену хвіртку, проникли до подвір`я вищезазначеного домоволодіння, звідки таємно, повторно, викрали: 4 хвильових шифери розмірами 1,5x3 м., вартість яких складає 140 грн. за один шифер, на суму 560,00 гривень. Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зникли, розпорядились викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив ОСОБА_12 матеріальну шкоду на загальну суму 760 гривень.
Крім того, ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднане з проникненням у сховище, за наступних обставин.
Так, на початку грудня 2015 року, точної дати в ході досудового розслідування та підчас судового розгляду не встановлено, близько 12 год. ОСОБА_3 , маючи умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, прийшов до огородженого парканом будівельного майданчику, що розташований за адресою: АДРЕСА_8 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, продовжуючи свої дії спрямовані на таємне, повторне викрадення чужого майна, впевнившись, що його дії ніким не будуть помічені ОСОБА_3 переліз через паркан та проник на територію вищезазначеного будівельного майданчику, звідки таємно, повторно викрав: водяний радіатор з автокрана КРАЗ-250, вартість якого складає 4654 гривні; масляний радіатор з автокрана КРАЗ 250, вартість якого складає 2453 гривні; водяний радіатор з автокрана КРАЗ-256, вартість якого складає 4654 гривні; масляний радіатор з автокрана КРАЗ-256, вартість якого складає 2453 гривні. Після чого, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив ПП «Ренессансбуд» матеріальну шкоду на загальну суму 14034,00 гривень.
Крім того, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло та інше приміщення, за наступних обставин.
Так, в кінці грудня 2015 року, точної дати в ході досудового розслідування та під час судового розгляду не встановлено, близько 12:00 год. ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , маючи умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, знаходячись за адресою: АДРЕСА_9 , підійшли до сараю вищезазначеного домоволодіння. Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, продовжуючи свої дії спрямовані на таємне, повторне викрадення чужого майна, впевнившись, що їхні дії ніким не будуть помічені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 через незачинені вхідні дверцята, проникли до сараю вищезазначеного домоволодіння, звідки таємно, повторно викрали: 5 пластмасових пляшок, в яких знаходилося 13 літрів соняшникової олії, вартість якої складає 10 гривень за 1 літр на суму 130,00 гривень, скляну банку, в якій знаходилося 1,5 кг. бджолиного меду, вартість якого складає 45 гривень за 1 кг. на суму 67,50 гривень, 20 рожкових ключів, вартість яких складає 45,00 гривень за один ключ на суму 740,00 гривень, сокиру, вартість якої складає 139,00 гривень, 2 ДВД - програвача, фарфорові статуетки радянського зразка, мішок з поліетилену, які для потерпілої матеріальної цінності не представляють. Після чого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , продовжуючи свій злочинний умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, зайшли до будинку, звідки таємно, повторно викрали: алюмінієвий казан ємністю 12 літрів, вартість якого згідно показів потерпілого складає 300 грн., 2 алюмінієві сковороди, вартість яких складає 60 гривень за одну сковороду на суму 120,00 гривень, палку ковбаси «Єврейська» вагою 300 гр., яка для потерпілого матеріальної цінності не представляє. Після чого, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зникли, розпорядились викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив ОСОБА_13 матеріальну шкоду на загальну суму 1496,50 гривень.
Крім того, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у інше приміщення, за наступних обставин.
Так, 29 грудня 2015 року, точного часу в ході досудового розслідування та під час судового розгляду не встановлено, ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , маючи умисел направлений на таємне, потворне викрадення чужого майна, підійшли до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_10 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, продовжуючи свої дії спрямовані на таємне, повторне викрадення чужого майна, впевнившись, що їхні дії ніким не будуть помічені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 через незачинену хвіртку, проникли до подвір`я вищезазначеного домоволодіння, де шляхом злому навісних замків, проникли в два сараї, звідки таємно, повторно викрали: хлібопічку ТМ «Samsung», вартість якої складає 1200,00 гривень; електричну м`ясорубку «Samsung», вартість якої складає 800,00 гривень; електросоковарку «Samsung», вартість якої складає 2300,00 гривень; двигун автомобіля «Запорожець-30», вартість якого складає 800,00 гривень; дві коробки передач автомобіля «Запорожець-30», вартість яких складає 350,00 гривень за одну коробку на суму 700 гривень. Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зникли, розпорядились викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив ОСОБА_8 матеріальну шкоду на загальну суму 5800 гривень.
Крім того, ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднане з проникненням у сховище, за наступних обставин.
Так, 31.12.2015 року, близько 11:00 год. ОСОБА_3 , маючи умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, прийшов до домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_11 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, продовжуючи свої дії спрямовані на таємне, повторне викрадення чужого майна, впевнившись, що його дії ніким не будуть помічені ОСОБА_3 через незачинену хвіртку, проник у подвір`я вищезазначеного домоволодіння, звідки таємно, повторно викрав метало-профільну конструкцію (з анадірованого алюмінію), радянського зразка, вагою 50 кг., вартість якої складає 24 грн. за 1 кг. на суму 1200 гривень. Після чого, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив ОСОБА_14 матеріальну шкоду на суму 1200,00 гривень.
Крім того, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вчинили таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у сховище, за наступних обставин.
Так, 31 грудня 2015 року, близько 13 год., ОСОБА_3 за попередньою змовою з ОСОБА_4 , маючи умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, підійшли до домоволодіння за адресою: АДРЕСА_12 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, продовжуючи свої дії спрямовані на таємне, повторне викрадення чужого майна, впевнившись, що їхні дії ніким не будуть помічені ОСОБА_4 та ОСОБА_3 через незачинену хвіртку, проникли до подвір`я вищезазначеного домоволодіння, звідки таємно, повторно викрали: бойлер, вартість якого складає 100 грн.; металеву чавунну трубу довжиною 1,5 м., вартість якої складає 100 грн.; металеву трубу довжиною 2 м., діаметром 3 дюйма, вартість якої складає 159,60 гривень; шість листів металу розмірами 0,5x1,5 м., вартість яких складає 187,50 гривень за один лист на суму 1125,00 гривень; 5 арматур довжиною 1,5 м., вартість яких складає 9,40 гривень за одну арматуру на суму 47,00 гривень. Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зникли, розпорядились викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 1531,60 гривень.
Крім того, ОСОБА_3 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднане з проникненням у інше приміщення, за наступних обставин.
Так, 20.01.2016 року, близько 11 год., ОСОБА_3 , проходячи біля буд. АДРЕСА_6 , виник умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, продовжуючи свої дії спрямовані на таємне, повторне викрадення чужого майна, впевнившись, що його дії ніким не будуть помічені ОСОБА_3 переліз через паркан та проник у подвір`я вищезазначеного домоволодіння, де підійшов до сараю. В подальшому ОСОБА_3 продовжуючи свій злочинний умисел, зняв скло з вікна та через дане вікно проник у сарай, звідки таємно, повторно викрав: два електричних нагрівача, вартість яких складає 500 грн. кожний нагрівач на суму 1000 грн., телевізор у несправному стані, складений з різних частин, вартість якого складає 50,00 гривень, чавунну плитку з домової печі, вартість якої складає 50 грн., курку вартість якої складає 100,00 гривень, дві качки вартість яких складає 100,00 гривень кожна качка на суму 200 грн., мішок з поліетилену, який для потерпілого матеріальної цінності не представляє. Після чого, ОСОБА_3 з місця скоєння злочину зник, розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив ОСОБА_16 матеріальну шкоду на загальну суму 1400,00 гривень.
Крім того, ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за наступних обставин.
Так, 06.02.2016 року, близько 13 год., ОСОБА_4 , проходячи біля магазину «Дитячий світ», що розташований по вул. В. Перспективна, 48 в м. Кіровограді, в якому проводилися ремонтні роботи, побачив металеві труби. Після чого, у ОСОБА_4 виник умисел направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна. Реалізовуючи свій злочинний умисел, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих спонукань, продовжуючи свої дії спрямовані на таємне, повторне викрадення чужого майна, впевнившись, що його дії ніким не будуть помічені ОСОБА_4 таємно, повторно викрав 4 металеві труби від секцій металевої конструкції «будівельні ліса» прямокутної форми, довжиною 3,5 м., розмірами сторін 4x2 см., вартість яких складає 157,50 гривень за одну трубу на суму 630,00 гривень. Після чого, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, розпорядився викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинив ТОВ «Дніпровір-Компані» матеріальну шкоду на суму 630,00 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому пояснивши наступне. Так, в кінці листопада 2015 року він разом з ОСОБА_6 ввійшовши через хвіртку у подвір`я в АДРЕСА_6 , викрали декілька предметів з алюмінію: алюмінієву полосу, 3 алюмінієвих злива. Там же, разом з ОСОБА_6 влізли через вікно в будинок та викрали майно: телевізор «LG» та 2 ковдри, чавунну плиту 2-во камфорну, 2 пухові подушки, двигун від холодильника. Також, в кінці листопада 2015 року, він ввійшовши через хвіртку у подвір`я АДРЕСА_7 , викрав металеві тиски. Того ж дня, продовжуючи свій умисел на викрадення майна, домовившись з ОСОБА_4 , там же зайшовши через хвіртку, викрали 4 листа шиферу з подвір`я домоволодіння. У грудні 2015 року він з будівельного майданчику в м. Кіровограді по вул. Кірова, перелізши через паркан, викрав чотири радіатори від вантажних автомобілів. В кінці грудня 2015 року він разом з ОСОБА_4 з сараю по АДРЕСА_9 викрали 5 пляшок з 13 л. соняшникової олії, банку меду, 20 рожкових ключів та сокиру, два ДВД програвача, фарфорові статуетки та поліетиленовий мішок. Потім проникнувши до будинку вказаного домоволодіння викрали алюмінієвий казан, 2 алюмінієві сковороди та палку ковбаси. Також, 29 грудня 2015 року він разом з ОСОБА_4 ввійшовши через хвіртку у подвір`я по АДРЕСА_10 , з сараїв викрали хлібопіч, електричну м`ясорубку, електросоковарку, автомобільні двигун та дві коробки передач. Також, 31 грудня 2015 року він ввійшовши через хвіртку проник до подвір`я по АДРЕСА_11 , з якого викрав конструкцію з алюмінію. Також, 31 грудня 2015 року він разом з ОСОБА_4 ввійшли через хвіртку до подвір`я по АДРЕСА_12 , звідки викрали чавунну та металеву труби, 6 металевих листів та 5 арматур. 20 січня 2016 року він переліз через паркан у подвір`я по АДРЕСА_6 , де проникнувши через вікно до сараю, викрав два нагрівача, телевізор, чавунну плитку, курку та двох качок, поліетиленовий пакет. Обвинувачений на запитання суду додав, що майже все вкрадене майно вони продавали та на виручені грошові кошти купували продукти харчування.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих йому злочинах, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому пояснивши наступне. Так, в кінці листопада 2015 року, він разом з ОСОБА_3 ввійшовши через хвіртку у подвір`я по вул. Володарського, звідки викрали 4 листа шиферу. В кінці грудня 2015 року він разом з ОСОБА_3 з сараю по АДРЕСА_9 викрали 5 пляшок з 13 л. соняшникової олії, банку меду, 20 рожкових ключів та сокиру, два ДВД програвача, фарфорові статуетки та поліетиленовий мішок. Потім проникнувши до будинку вказаного домоволодіння викрали алюмінієвий казан, 2 алюмінієві сковороди та палку ковбаси. Також, 29 грудня 2015 року він разом з ОСОБА_3 ввійшовши через хвіртку у подвір`я по АДРЕСА_10 , з сараїв викрали хлібопіч, електричну м`ясорубку, електросоковарку, автомобільні двигун та дві коробки передач. Також 31 грудня 2015 року він разом з ОСОБА_3 ввійшли через хвіртку до подвір`я по АДРЕСА_12 , звідки викрали чавунну та металеву труби, 6 металевих листів та 5 арматур. На початку 06 лютого 2016 року він по АДРЕСА_13 , біля магазину, викрав чотири металеві труби. Обвинувачений на запитання суду додав, що майже все вкрадене майно вони продавали та на виручені грошові кошти купували продукти харчування.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у вчиненому пояснивши наступне. Так, в кінці листопада 2015 року він разом з ОСОБА_3 , ввійшовши через хвіртку у подвір`я в АДРЕСА_6 , викрали алюмінієву полосу, 3 алюмінієвих злива. Там же, разом з ОСОБА_3 влізли через вікно в будинок та викрали майно: телевізор «LG» та 2 ковдри, чавунну плиту 2-во камфорну, 2 пухові подушки, двигун від холодильника. Обвинувачений на запитання суду додав, що вкрадене майно продали та на виручені грошові кошти купив продукти харчування.
Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованих їм злочинах, при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та приймаючи до уваги, що потерпіла ОСОБА_8 та представник потерпілого ОСОБА_9 також не оспорюють фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , потерпіла ОСОБА_8 та представник потерпілого ОСОБА_9 правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинувачених ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особи обвинувачених, та матеріали щодо речових доказів, що винуватість ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих їм злочинах при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.
Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно, поєднане з проникненням житло, сховище та інше приміщення.
Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України по інкримінованому епізоду від 06.02.2016 року, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, за ч. 3 ст. 185 КК України за іншими інкримінованими епізодами, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, вчинене повторно, поєднане з проникненням житло, сховище та інше приміщення.
Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням житло та сховище.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, встановлених у санкціях частин статей Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинені злочини, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочини, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
Суд враховує, що потерпілі ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 та представник ТОВ «Дніпровір-Компані» ОСОБА_17 , в своїх заявах та телефонограмах вказали, що вирішення питання щодо міри покарання обвинуваченим залишили на розсуд суду. Також, в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_8 та представник потерпілого ОСОБА_9 вирішення питання щодо міри покарання обвинуваченим залишили на розсуд суду.
Призначаючи покарання ОСОБА_3 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину за ч. 3 ст. 185 КК України, який згідно ч. 4 ст. 12, 24 КК України є умисним тяжким злочином, особу обвинуваченого, який раніше не притягався до кримінальної відповідальності офіційно не працює, не одружений, не має утриманців, за місцем проживання характеризувався позитивно, на обліку в у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Щире каяття ОСОБА_3 суд відповідно до ст. 66 КК України визнає обставиною, що пом`якшує покарання.
Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
Із врахуванням всіх обставин справи, думку потерпілих та представників потерпілих, які просили призначити покарання на розсуд суду, ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинувачуваного, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, яке за розміром є мінімальним строком.
Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.
Саме таке покарання буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарань і буде необхідним, і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_3 та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, з яких злочин за ч. 2 ст. 185 КК України, згідно ч. 3 ст. 12, 24 КК України є умисним злочином середньої тяжкості, а злочин за ч. 3 ст. 185 КК України, згідно ч. 4 ст. 12, 24 КК України є умисним тяжким злочином, особу обвинуваченого, який офіційно не працює, не одружений, має на утриманні малолітню дитину сина ОСОБА_5 , 2013 року народження, за місцем проживання характеризувався посередньо, на обліку в у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
Щире каяття ОСОБА_4 суд відповідно до ст. 66 КК України за інкримінованими йому злочинами визнає обставиною, що пом`якшує покарання.
Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.
Із врахуванням всіх обставин справи, думку потерпілих та представників потерпілих, які просили призначити покарання на розсуд суду, ступеню тяжкості вчинених злочинів, особи обвинувачуваного, суд вважає, що ОСОБА_4 необхідно призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі в межах санкції вказаної частини статті, яке за розміром наближене до мінімального строку, за ч. 3 ст. 185 КК України, яке за розміром є мінімальним строком. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначити покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі.
Суд враховує при призначенні покарання, що відповідно до довідки Компаніївського районного сектору кримінально-виконавчої інспекції від 03.10.2016 року №8/11-680 обвинувачений відбув лише 4 години з призначеного вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.03.2016 у виді громадських робіт строком на 80 годин (що підтвердив у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 ) та ухиляється від подальшого відбування покарання.
Тому, остаточне покарання слід призначити на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення покарання призначеного вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.03.2016 покаранням, призначеним за даним вироком, у виді позбавлення волі.
Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.
Саме таке покарання буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарань і буде необхідним, і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження нових злочинів.
Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину за ч. 3 ст. 185 КК України, який згідно ч. 4 ст. 12, 24 КК України є умисним тяжким злочином, особу обвинуваченого, який офіційно не працює, не одружений, не має утриманців, за місцем проживання характеризувався позитивно, на обліку в у лікаря психіатра не перебуває, знаходився на диспансерному обліку у лікаря нарколога з 2011 року відповідно до долучених та оглянутих довідок.
Щире каяття ОСОБА_3 суд відповідно до ст. 66 КК України визнає обставиною, що пом`якшує покарання.
Обставин, відповідно до ст. 67 КК України, що обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено.
Із врахуванням всіх обставин справи, думку потерпілого ОСОБА_11 , щодо призначення покарання, ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи обвинувачуваного, суд вважає, що ОСОБА_3 необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України, яке за розміром є мінімальним строком.
Підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.
Разом з тим, враховуючи, обставини справи, думку потерпілого ОСОБА_11 , особу ОСОБА_6 , який раніше не судимий, щиро розкаявся у вчиненому злочині, суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому останнього слід звільнити від відбування покарання відповідно до ст. 75 КК України з випробуванням на строк, який за розміром є середнім відповідно до ч. 4 зазначеної статті, поклавши на обвинуваченого обов`язки, передбачені ст. 76 КК України.
Саме таке покарання буде найбільше відповідати принципам та цілям призначення покарань і буде необхідним, і достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 та попередження нових злочинів.
Цивільні позови не пред`являлись. Процесуальні витрати відсутні.
Питання щодо речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 369-376 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Строк покарання ОСОБА_3 обчислювати з моменту його затримання з метою виконання вироку.
Обрати у відношенні ОСОБА_3 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання:
-за ч.2 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки;
-за ч.3 ст.185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України ОСОБА_4 за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням визначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення покаранням призначеним за даним вироком покарання призначеного вироком Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.03.2016 призначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Строк покарання ОСОБА_4 обчислювати з моменту його затримання з метою виконання вироку.
Обрати у відношенні ОСОБА_4 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили.
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, поклавши на засудженого обов`язки відповідно до ст. 76 КК України:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Речові докази 4 металеві труби від секцій металевої конструкції «будівельні ліса», які передані на зберігання під розписку представнику потерпілого ОСОБА_18 , залишити за належністю потерпілому ТОВ «Дніпровір-Компані».
Відповідно до ст. 532 КПК України вирок суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду згідно зі ст.ст. 395, 396 КПК України, з особливостями визначеними ч. 2 ст.394 КПК України може бути оскаржений до апеляційного суду Кіровоградської області через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом 30 діб з моменту його проголошення.
Згідно зі ст. 376 КПК України копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в Ленінському районному суді міста Кіровограда копію цього вироку, подавши відповідну заяву.

Суддя ОСОБА_1