Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2200/16-к
Провадження № 1-кп/553/135/2016
В И Р О К
Іменем України
21.06.2016м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві матеріали кримінального провадження, за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Яреськи Шишацького району Полтавської області, громадянина України, з неповною середньою спеціальною освітою, офіційно не одруженого, який має двох малолітніх дітей, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 09.02.2012 року Шишацьким районним судом Полтавської

області за ч. 1 ст. 185 КК України до примусових заходів виховного характеру;

19.11.2013 року Миргородським районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 гривень;

05.02.2016 Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 190 КК України до 1 року обмеження волі з випробуванням на 1 рік,

за статтями 190 ч.2, 185 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, а також таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, за наступних обставин.

30.04.2016 року близько 10 години 00 хв. ОСОБА_6 , перебуваючи на ринку «Левада» по вул. Чураївни 3/2 у м. Полтаві, діючи умисно, повторно, з корисних мотивів, шляхом зловживання довірою, під приводом ремонту, заволодів мобільним телефоном марки «LG E960» чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 , вартістю 2800 гривень, в якому знаходилась сім-карта мобільного оператору МТС з номером: НОМЕР_2 . Після чого, не збираючись повертати мобільний телефон з місця вчинення злочину зник, розпорядившись майном на власний розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 2800 гривень.

Крім того, 05.05.2016 року ОСОБА_6 , перебуваючи у приміщенні ДМКЛ, щоо розташована по пров. Рибальському, 10-а у м. Полтаві, за допомогою сімкарти мобільного оператору МТС з номером: НОМЕР_2 , що належала потерпілому ОСОБА_5 , яку обвинувачений здобув злочинним шляхом, вчинивши попередній злочин, використовуючи програму «Приват24» діючи умисно, повторно, з корисних мотивів, шляхом переведення грошових коштів ОСОБА_5 із платіжної картки КБ «Приватбанк» № НОМЕР_3 на картку КБ «Приватбанк» № НОМЕР_4 , що належить його знайомій ОСОБА_7 , та подальшого зняття готівки в банкоматі ТЦ «Мир» по проспекту Миру, 30-а у м. Полтаві, таємно заволодів грошовими коштами в сумі 2200 гривень, якими в подальшому розпорядився на свій розсуд, чим завдав потерпілому ОСОБА_5 майнову шкоду на суму 2200 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в пред`явленому обвинуваченні визнав повністю, не оспорював фактичних обставин справи та показав, 30.04.2016 року на ринку «Левада» він зустрів свого знайомого ОСОБА_5 , якому було потрібно відремонтувати мобільний телефон. Він пообіцяв, що допоможе йому в цьому, потерпілий віддав йому мобільний телефон. В подальшому він здав мобільний телефон в ломбард за 850 гривень, а сім-картку мобільного оператора, що була в телефоні залишив собі. Після цього, 5.05.2016 року він, за допомогою планшету своєї знайомої ОСОБА_8 та сім-карти, що належала ОСОБА_5 , перерахував через «Приват24» грошові кошти ОСОБА_5 в сумі 2200 гривень на картковий рахунок ОСОБА_8 та в подальшому зняв ці гроші в банкоматі. Вказана знайома не була обізнана про злочинність його дій. Найменування та вартість мобільного телефону, а також розмір викрадених грошей не оспорював. У вчиненому розкаявся. Пояснив, що в цей час його цивільна дружина з двома малолітніми дітьми знаходилась в лікарні, у зв`язку з чим йому були потрібні гроші.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що вони знайомі з обвинуваченим. У квітні 2016 року він зустрів його на ринку «Левада». Обвинувачений запропонував йому допомогти з ремонтом мобільного телефону та він, довірившись обвинуваченому, передав йому свій мобільний телефон. Через кілька днів обвинувачений перестав відповідати на його дзвінки, не повертаючи телефон. Потім йому стало відомо, що ОСОБА_4 за допомогою його сім-карти № НОМЕР_2 , зареєстрованій в «Приват24», заволодів його грошима в сумі 2200 гривень. З приводу можливого покарання, просив суд суворо не карати обвинуваченого.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. Судом встановлено, що відсутні сумніви у добровільності та істинності позицій обвинуваченого ОСОБА_4 та інших учасників процесу. Тому, враховуючи думку прокурора, обвинуваченого, потерпілого, суд відповідно до ч.3 статті 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів відносно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

У зв`язку з викладеним, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за статтями 190 ч.2 та 185 ч.2 КК України, оскільки він вчинив заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно, а також таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, обставини кримінального провадження, особу обвинуваченого, те що ОСОБА_4 раніше неодноразово судимий, офіційно не працює, має двох малолітніх дітей, задовільно характеризується за місцем проживання.

Відповідно до статті 66 КК України суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання: каяття ОСОБА_4 у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання судом не встановлені.

На підставі вищевикладеного, суд вважає неможливим виправлення та перевиховання ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства та вважає необхідним призначити йому покарання, передбачене санкціями статей 185 ч.2 та 190 ч.2 КК України, у вигляді обмеження волі.

З урахуванням того, що злочин був вчинений обвинуваченим в період іспитового строку, на підставі ст. 71 КК України, суд вважає необхідним частково приєднати невідбуте покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 05.02.2016 року за ст. 190 ч.1 КК України.

На підставі викладеного, керуючись статтями 349, 369-371, 373-376 КПК України, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним за статтями 190 ч.2, 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання:

за статтею 190 ч.2 КК України у вигляді 1 (одного) року обмеження волі,

за статтею 185 ч.2 КК України у вигляді 1 (одного) року 1 (одного) місяця обмеження волі.

У відповідності зі статтею 70 ч.1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді 1 (одного) року 1 (одного) місяця обмеження волі.

На підставі статті 71 КК України до призначеного ОСОБА_4 покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Октябрського районного суду м. Полтави від 05.02.2016 року за ст. 190 ч.1 КК України у виді 1 року обмеження волі, остаточно призначивши ОСОБА_4 покарання у вигляді 1 (одного) року 2 (двох) місяців обмеження волі.

До набрання вироком законної сили змінити ОСОБА_4 запобіжний захід на тримання під вартою, взявши його під варту в залі суду негайно.

Строк покарання засудженому ОСОБА_4 обчислювати з 21 червня 2016 року.

Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження до Апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1