АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2016 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря: ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_8

потерпілого ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Дніпропетровську матеріали кримінального провадження №0000622 внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань 14 лютого 2015 року за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_8 на вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2015 року.

Цим вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Красногорський Янгіабадського району Ташкентської області, Узбекистан, громадянин України, раніше судимий:

- 03 лютого 2009 року Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська за ч.2 ст.121 КК України до 8 років позбавлення волі. 24.07.2013 року звільнений умовно-достроково на 2 роки 1 місяць 2 дні,

засуджений: - за ч.1 ст.121 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднана не відбута частина покарання за вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.02.2009 року, та остаточно ОСОБА_7 призначено покарання у виді 5 (п`яти) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Згідно вироку ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні злочину за таких обставин.

ОСОБА_7 разом зі своєю донькою ОСОБА_10 та зятем ОСОБА_9 мешкає в квартирі АДРЕСА_1 близько трьох років. За час проживання між ОСОБА_7 та ОСОБА_9 склалися гострі неприязні стосунки.

04.02.2015 року приблизно о 18.00 годині, ОСОБА_7 знаходився разом зі своїм зятем ОСОБА_9 в кімнаті квартири АДРЕСА_1 , де між ними на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виникла сварка, в ході якої обвинувачений ОСОБА_7 , діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , розуміючи протиправний характер своїх умисних дій, утримуючи в правій руці пилку для нігтів довжиною 10 см, загостреною на кінці леза, яка має ріжучі властивості, двічі провів вказаною пилкою по шиї ОСОБА_9 ..

Після цього ОСОБА_7 , продовжуючи свій злочинний умисел, повалив ОСОБА_9 на підлогу, схопив праве вухо потерпілого і різко потягнув на себе, відкусивши його.

Продовжуючи свої протиправні дії, спрямовані на спричинення потерпілому ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, ОСОБА_7 продовжив наносити тілесні ушкодження ОСОБА_9 , утримуючи останнього обома руками та ногами на підлозі, ОСОБА_7 натиснув потерпілому великими пальцями правої та лівої руки на очні яблука та вкусив за 4-й палець основної фаланги лівої кисті.

В результаті умисних протиправних дій ОСОБА_7 потерпілому ОСОБА_9 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді:

- двох різаних ран по передній поверхні шиї у середній та нижній третинах з переходом на передньо-бічній поверхні шиї праворуч та ліворуч, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день);

- синців та субкон`юнктивальних крововиливів в параорбітальній області праворуч та ліворуч, двох саден в виличній області праворуч та на верхній повіці лівого ока на тлі синця, чотирьох саден по тильній поверхні лівої кисті в проекції основної фаланги 4-го пальця, по долонній поверхні лівої кисті в проекції основної фаланги 4-го пальця, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки;

- травматичної ампутації правої вушної раковини, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, що призвели до стійкої втрати працездатності понад 10%, але не більше ніж 33%. Дефект правої вушної раковини є невиправним ушкодженням, що непоправно знівечило обличчя потерпілого ОСОБА_9 та є тяжким тілесним ушкодженням.

В апеляційних скаргах:
- обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду змінити, в зв`язку з неповнотою судового розгляду, та перекваліфікувати його дії з ч.1 ст.121 КК України на ст.128 КК України. Свої доводи обвинувачений аргументує тим, що суд першої інстанції не задовольнив його клопотання про виклик лікаря, а також не взяв до уваги його покази, оскільки вирок суду будувався лише на показах потерпілого. Також обвинувачений зазначає, що в нього не було умислу на нанесення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень, при цьому вказує на те, що потерпілий сам його спровокував на конфлікт.

- адвокат ОСОБА_8 просить вирок суду змінити, в зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, при цьому просить перекваліфікувати дії обвинуваченого з ч.1 ст.121 КК України на ст.128 КК України та призначити йому покарання в межах даної статті. Свої доводи адвокат аргументує тим, що потерпілий сам спровокував даний конфлікт з обвинуваченим, та у останнього не було умислу на нанесення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень. Також захисник вказує на те, що суд першої інстанції не дав належну оцінку показам свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та обвинуваченого ОСОБА_7 .. Крім цього адвокат зазначає, що районний суд не обґрунтовано у своєму вироку, як на доказ вини обвинуваченого, послався на протокол слідчого експерименту від 15.08.2015 року, оскільки суд не був присутнім при проведенні цього експерименту та не сприймав ці покази безпосередньо. Також адвокат ОСОБА_8 вказує на те, що вирок суду будувався лише на показах потерпілого ОСОБА_9 , при цьому суд першої інстанції не врахував покази експерта про те, що механізм тілесних ушкоджень встановити неможливо, що в свою чергу ставить під сумнів покази потерпілого.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, вислухавши обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 які підтримали свої апеляційні скарги та просили перекваліфікувати дії ОСОБА_7 на ст.. 128 КК України і призначити обвинуваченому покарання в межах вказаної статті, думку прокурора, котрий заперечував проти задоволення апеляційних скарг та просив вирок суду залишити без змін, потерпілого ОСОБА_9 який просив вирок суду залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, проаналізувавши доводи, що містяться в апеляціях, зіставивши їх з наявними в провадженні матеріалами та доказами які були предметом дослідження в суді першої інстанції, колегія суддів дійшла висновку що апеляції не підлягають задоволенню, а вирок зміні чи скасуванню з наступних підстав.

Висновок місцевого суду про винність ОСОБА_7 в скоєнні злочину за обставин, зазначених у вироку, відповідають фактичним обставинам справи, повністю ґрунтуються на доказах досліджених у ході судового розгляду і наведених у вироку та яким судом було дано належну оцінку.

Колегія суддів дійшла висновку, що дії ОСОБА_7 вірно кваліфіковані судом за ч.1 ст. 121 КК України як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило непоправне знівечення обличчя потерпілого ОСОБА_9 ..

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, органом досудового слідства і судом досліджені всі докази та обставини, які могли мати значення для справи та яким у вироку суд дав належну оцінку.

Порушень в ході досудового слідства або в судовому засіданні вимог кримінального процесуального законодавства, які були б підставою для скасування вироку, перевіркою матеріалів провадження не виявлено. Докази, зібрані по справі є допустимими, достатніми і достовірними.

Доводи апеляційних скарг обвинуваченого та захисника адвоката ОСОБА_8 про неправильну кваліфікацію дій обвинуваченого спростовуються доказами, які були досліджені судом першої інстанції та яким суд у вироку дав належну оцінку.

Як вбачається з вироку суду ОСОБА_7 визнавав факт спричинення тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_9 , однак наполягав на тому, що це сталося саме випадково, коли він захищався від нападу потерпілого.

Місцевий суд, вислухавши показання обвинуваченого, допитавши потерпілого ОСОБА_9 і свідків та дослідивши надані сторонами докази обґрунтовано дійшов висновку до доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні саме злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.

Потерпілий ОСОБА_9 у судовому засіданні вказував, що обвинувачений ОСОБА_7 батько його дружини ОСОБА_13 . Останній час конфлікти з ОСОБА_7 виникають все частіше, оскільки останній багато випиває і на цьому підґрунті в них виникають конфлікти. 04 лютого 2015 року приблизно о 17 годині він прийшов додому, а його дружина ОСОБА_13 та донька в цей час пішли до магазину. Десь о 18 годині, перебуваючи на кухні, він побачив, що каналізація знову забита, навколо був бруд. Він зрозумів, що це зробив ОСОБА_7 , який в черговий раз намагався полагодити каналізацію, однак це в нього не вийшло і він залишив весь цей бруд на кухні. Така поведінка обвинуваченого його обурила і він направився до кімнати ОСОБА_7 , щоб з`ясувати це питання. Але, коли він підійшов до його кімнати, ОСОБА_7 два рази провів пилкою справа наліво і з ліва на право, порізав його по шиї, потім повалив його та сів зверху. Потім ОСОБА_7 сильно стиснув зубами його праве вухо, потягнув й відкусив, при цьому погрожував вбити. Він почав кричати і потім побачив обличчя ОСОБА_7 перед собою, у якого у роті було його вухо та кров. Потім ОСОБА_7 виплюнув частину вуха на підлогу, а сам обома руками почав видавлювати йому очі, він став сильно кричати та прохав його припинити. Після чого ОСОБА_7 схопив зубами його палець та сильно стиснув зуби, вкусив, при цьому весь час говорив, що вб`є його. Потім він якимсь чином звільнився від ОСОБА_7 , вибіг з квартири, де стояли його сусіди. Далі він пішов на вулицю та дочекався швидкої допомоги, яка відвезла його до міської лікарні №4. Вказав, що дефект вушної раковини знівечило його обличчя, робить його асиметричним, від чого він відчуває постійний дискомфорт, при цьому оточуючи звертають на нього увагу, насміхаються, вигадують прізвиська. Він вимушений носити довгу зачіску, став соромитися свого зовнішнього вигляду, рідше виходить на вулицю й для того, щоб не було видно цього дефекту, навіть змінив зачіску.

Свідок ОСОБА_10 , яка в судовому засіданні пояснила, що обвинувачений ОСОБА_14 - її батько, потерпілий ОСОБА_9 її чоловік. 04 лютого 2015 року приблизно о 18 годині вона з донькою вийшла до магазину, а коли повернулася то побачила біля під`їзду будинку швидку допомогу. Підійшовши до квартири, вона побачила кров на підлозі в коридорі. Вдома був батько, чоловіка не було. ОСОБА_7 розповів, що її чоловік ОСОБА_15 накинувся на нього, й за це він відкусив тому вухо. Також сказав, що конфлікт розпочався через те, що ОСОБА_15 сказав йому самому ремонтувати вдома каналізацію. Згодом, ОСОБА_16 їй розповів, що її батько ОСОБА_7 порізав йому шию та відкусив вухо, вкусив за палець та намагався видавити очі. В останні пів року, у батька з її чоловіком часто виникали конфлікти на побутовому ґрунті.

Свідок ОСОБА_11 у судовому засіданні пояснив, що 04 лютого 2015 року ввечері подзвонили в квартиру, відчинивши двері він побачив сусіда ОСОБА_17 , який був дуже переляканий та сказав, щоб він викликав міліцію та швидку допомогу. Після чого він одягнувся та вийшов на майданчик між квартирами, куди також вийшов ОСОБА_18 , у якого шия та руки були в крові, не було вуха, губи були синіми, а очі ледве відкритими. Артем розповів, що ОСОБА_14 порізав його пилкою шию, відкусив вухо та вкусив за палець.

Перебуваючи на цьому майданчику, ОСОБА_14 та ОСОБА_18 продовжували з`ясовувати стосунки, погрожували одне одному, що вдарять, погроз вбивства не чув. Тілесних ушкоджені на ОСОБА_19 не бачив, в той же час його руки та шкарпетки були в крові.

Показання потерпілого ОСОБА_20 про спричинення йому тілесних ушкоджень знайшли підтвердження крім показань свідків ще й висновком судово-медичної експертизи №3373е від 28 липня 2015 року, відповідно до якого у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: двох різаних ран по передній поверхні шиї у середній та нижніх третинах з переходом на передньо-бічній поверхні шиї праворуч та ліворуч, травматичної ампутації правої вушної раковини, синців та субкон`юктивальних крововиливів в параорбітальній області праворуч та ліворуч, двох саден в виличній області праворуч та на верхній повіці лівого ока на тлі синця, чотирьох саден по тильній поверхні лівої кисті в проекції основної фаланги 4-го пальця, по долонній поверхні лівої кисті в проекції основної фаланги 4-го пальця. Враховуючи характер та локалізацію виявлених тілесних ушкоджень можливо вказати, що ушкодження в області шиї (різані рани) спричинені від дії твердого предмету (предметів), який (які) володіє (володіють) ріжучими властивостями, ушкодження у вигляді синців, саден на обличчі та субкон`юктивальних крововиливів обох очей, травматичної ампутації вушної раковини спричинені від дії тупого твердого предмету (предметів), частина яких з обмеженою контактуючої поверхнею. За своїм характером виявлені тілесні ушкодження в області обличчя та лівої кисті відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки. Ушкодження в області шиї (різані рани після первинної хірургічної обробки) відносяться до легких тілесних ушкоджень, як такі, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад 6 діб, але не більше, як три тижні (21 день). Дефект вушної раковини понад 1/3, згідно до «Інструкції про порядок організації і проведення лікарсько-страхової експертизи №2», призводить до стійкої втрати працездатності понад 10%, але не більш ніж 33%, тому ушкодження у вигляді травматичної ампутації правої вушної раковини, за своїм характером відноситься до ушкоджень середнього ступеню тяжкості. Дефект правої вушної раковини є невиправним ( а.с.29-30).

Протоколом слідчого експерименту від 15 серпня 2015 року з фототаблицею, проведеного за участю потерпілого ОСОБА_9 та спеціаліста ОСОБА_21 , в присутності понятих, в ході якого потерпілий розповів про обставини та показав механізм заподіяння йому тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_7 ( а.с.41-49).

Додатковим висновком судово-медичної експертизи №3676е від 15 серпня 2015 року, відповідно до якого локалізація, характер та кількість виявлених у потерпілого ОСОБА_9 тілесних ушкоджень, не суперечить механізму їх спричинення, на який вказує ОСОБА_9 в ході проведення слідчого експерименту за його участю ( а.с.53-54).

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що суд не обґрунтовано у своєму вироку, як на доказ вини обвинуваченого, послався на протокол слідчого експерименту від 15.08.2015 року, оскільки суд не був присутнім при проведенні цього експерименту та не сприймав ці покази безпосередньо, колегія суддів вважає необгрунтованими.

Колегія суддів не вбачає порушень в тому, що протокол слідчого експерименту з потерпілим ОСОБА_9 проводився не в присутності суду, а в ході досудового слідства, оскільки вищевказана слідча дія проводилася органом досудового слідства згідно чинного КПК України та на предмет перевірки показань потерпілого, а судом досліджувалася в порядку ст. 358 КПК України.

Показанням обвинуваченого даних ним в ході судового слідства суд першої інстанції дав належну оцінку і обґрунтовано визнав їх такими, що не знайшли свого підтвердження іншими доказами.

Зокрема обвинувачений ОСОБА_7 взагалі ніяким чином не пояснював наявність інших тілесних ушкоджень на тілі потерпілого ОСОБА_9 (на шиї, укуси та інші) які були об`єктивно виявлені в потерпілого та зафіксовані медиками.

Доводи апеляційних скарг про обопільну бійку, в результаті якої ОСОБА_9 наніс ОСОБА_7 тілесні ушкодження не знайшли свого підтвердження ні медичними документами, оскільки ОСОБА_22 стверджував що до лікарів не звертався ні показаннями свідків, які бачили обвинуваченого після скоєння злочину, а тому місцевий суд вірно оцінив його показання як дані ним з метою уникнути кримінальної відповідальності, оскільки його вина повністю підтверджується дослідженими судом доказами.

Колегія суддів дійшла висновку, що місцевий суд обґрунтовано дійшов висновку про безпідставність доводів обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження за образи з боку потерпілого, обороняючись від дій ОСОБА_9 , а ампутація вушної раковини - це нещасний випадок, оскільки потерпілий сам зробив ривок й вухо відірвалось.

Про відсутність в діях обвинуваченого необхідної оборони або перевищення її меж, також свідчить той факт, що при обстановці, що склалася, обвинувачений завдав тілесні ушкодження потерпілому, в той час як потерпілий жодного тілесного ушкодження обвинуваченому не завдав.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що місцевий суд обґрунтовано дав оцінку показанням обвинуваченого щодо випадкової ампутації вушної раковини потерпілого, та дійшов висновку про їх безпідставність, оскільки вказані наслідки відбуваються лише в результаті відкусу, тобто тільки тоді, коди надкушена частина об`єкта повністю відділяється як частина від цілого. При завершенні відкусу зуби змикаються, а відкушена частина залишається в роті, що й підтвердив в судовому засіданні потерпілий та не заперечував обвинувачений ОСОБА_7 ..

Колегія суддів дійшла висновку, що кваліфікація дій обвинуваченого ОСОБА_7 місцевим судом саме за ч.1 ст.121 КК України є правильною, оскільки ОСОБА_7 вчинені умисні дії, що виразились у нанесенні умисного тяжкого тілесного ушкодження, як такого, що спричинило непоправне знівечення обличчя потерпілого і вказані висновки ніким з учасників провадження не оспорюються.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , як вбачається з вироку суд в достатній мірі врахував як ступінь суспільної небезпеки скоєного ним злочину наніс тяжкі тілесні ушкодження що спричинило непоправне знівечення обличчя потерпілого, а також дані про особу обвинуваченого, який на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, адміністративних стягнень не має, раніше судимий за вчинення злочину проти життя та здоров`я особи, скоїв даний злочин в період умовно-дострокового звільнення за попереднім вироком Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 03.02.2009 року, обставин, які пом`якшують покарання не встановлено, обставиною яка обтяжує покарання обвинуваченому суд обґрунтовано відніс рецидив злочину.

Підстав для зміни призначеного судом покарання колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404,407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та його адвоката ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 грудня 2015 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ впродовж трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4