АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Крим. провадження №631/2014/14-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/790/2073/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.286, ч.1 ст.135 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

представника потерпілого ОСОБА_8 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні, в залі суду, в м. Харкові кримінальне провадження щодо ОСОБА_9 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Нововодолазького районного суду Харківської області від 22 червня 2016 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком,

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.м.т. Високий, Харківського району, Харківської області, громадянин України, з середньо-спеціальною освітою, неодружений, непрацюючий, маючий малолітнього сина, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий:

засуджений за ч.1 ст.286 КК України до 2 років обмеження волі, за ч.1 ст.135 КК України до 1 року обмеження волі.

Згідно зі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у вигляді 2 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік.

На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік.

Стягнено з ОСОБА_9 на користь держави судові витрати в сумі 2505,12грн.

Як встановив суд, 20 квітня 2014 року, близько 1-ї години, ОСОБА_9 , керуючи автомобілем ВАЗ 21051 реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вулиці Радянській села Охоче, Нововодолазького району, Харківської області зі сторони будинку культури в напрямку центру с. Охоче. В районі лінії електричних передач №-39 ОСОБА_9 керуючи вказаним транспортним засобом, не вибравши безпечної швидкості, не був уважний і не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміни та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_10 , який йшов по проїзній частині дороги зліва відносно напрямку руху від автомобіля у зустрічному напрямку, чим виконував вимоги п.4.1. «Правил дорожнього руху України», де зазначено: «Пішоходи повинні рухатися по тротуарах і пішохідних доріжках, тримаючись правого боку. Якщо немає тротуарів, пішохідних доріжок по краю проїзної частини назустріч руху транспортних засобів.» Після вчинення наїзду на пішохода ОСОБА_10 , ОСОБА_9 з місця пригоди зник, поставивши потерпілого в небезпечний для життя стан. В даній дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ-2105 ОСОБА_9 при русі у темну пору доби повинен був рухатися з допустимою за умовами видимості на дорозі швидкістю руху, а при. виникненні небезпеки для руху повинен був негайно вжити заходів до зменшення швидкості аж до повної зупинки автомобіля, а також, в населеному пункті, водій ОСОБА_9 повинен був рухатися з допустимою швидкістю руху в населених пунктах не більше 60км/г. Тобто, в даній дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ-2105 ОСОБА_9 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. п. 12.2, 12.5 та 12.4 Правил дорожнього руху України, де зазначено: п. 12.2 - «У темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах видимості дороги», п.12.3 - «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди», п. 12.4 - «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.»
В даній дорожній обстановці водій автомобіля ВАЗ-2105 ОСОБА_9 мав технічну можливість запобігти цій дорожньо-транспортній пригоді шляхом виконання вимог п.п.12.3 та 12.4 «Правил дорожнього руху України». В діях водія автомобіля ВАЗ-2105 ОСОБА_9 вбачаються невідповідності вимогам п.п.12.3 та 12.4 «Правил дорожнього руху України», які, з технічної точки зору, знаходилися в причинному зв`язку з настанням даної дорожньо-транспортної пригоди (згідно висновку експерта НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області №1056/14 від 21.11.2014 року).
В результаті дорожньо-транспортної події, яка сталася внаслідок порушення правил безпеки дорожнього руху водієм ОСОБА_9 , пішоходу ОСОБА_10 , були заподіяні: - закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, забитої рани, тім`яно-потиличної області; - травма лівої гомілки у вигляді закритого подвійного осколкового перелому верхньої та нижньої третини великогомілкової та малогомілкової кісток зі зміщенням відламків під кутом, відкритим зовні в нижній третині та всередину - у верхній третині, згідно висновку судово-медичної експертизи №89-СКБ/14 від 19.05.2014 року. За ступенем тяжкості черепно-мозкова травма відноситься до легкого тілесного ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я (згідно п.-2.3.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом. Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1993 року №6). Травма лівої гомілки відноситься до ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я (згідно п.2.2.1.в., п.2.2.2. п.4 .11 «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року № 6). Вищевказані ушкодження не є небезпечними для життя (згідно п.2.1.2., п.2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України бід 17 січня 1995 року № 6).
Крім цього, після здійснення наїзду на пішохода ОСОБА_10 , водій транспортного засобу ОСОБА_9 , будучи причетним до скоєння даної дорожньо-транспортної пригоди проявив байдужість і неповагу до прав людини на життя, та в порушення вимог п.2.10 «Правил дорожнього руху України», не вжив всіх можливих заходів для надання першої медичної допомоги потерпілому ОСОБА_10 , не викликав карету швидкої медичної допомоги, не відправив потерпілого до лікувального закладу, не повідомив про дорожньо-транспортну пригоду органи міліції, не вжив всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організації об`їзду місця пригоди і з місця пригоди зник, чим завідомо залишив без допомоги пішохода - потерпілого ОСОБА_10 який перебував в небезпечному для життя стані.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить вирок суду першої інстанції скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції посилаючись на те, що відтворення обстановки та обставин події була проведена за участю двох понятих сестер односельців, які підтвердили, що потерпілий при проведені цієї слідчої дії не виходив з машини, оскільки був в дуже хворобливому стані.

Також, на думку захисника покази свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не можуть бути взяті до уваги, оскільки ці свідки не були очевидцями дорожньо-транспортної події, а також знаходяться з ОСОБА_9 у поганих стосунках.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника, який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку суду, представника потерпілого, який просив відмовити в задоволенні апеляційної скарги, вивчивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Вирок суду першої інстанції в частині визнання обвинуваченого ОСОБА_9 винним за ч.1 ст.286, ч.1 ст.135 КК України є законним та обґрунтованим, ґрунтується на належно зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах по справі.

Так, потерпілий ОСОБА_10 пояснив, що 20 квітня 2014 року о першій годині він направлявся до домоволодіння ОСОБА_13 в селі Охоче Нововодолазького району Харківської області і коли рухався по проїзній частині відчув удар та втратив свідомість.

Показами свідка ОСОБА_12 , яка пояснила, що в ніч на 20 квітня 2014 року вона перебуваючи на території свого домоволодіння в селі Охоче, зустрічалась з ОСОБА_9 , який керував автомобілем білого кольору, в якого не було лобового скла.

Показами свідка ОСОБА_11 , яка пояснила, що 20 квітня 2014 року вона перебуваючи на території сільського клубу села Охоче, зустріла ОСОБА_9 , який повідомив, що він збив чоловіка на своєму автомобілі. Також свідок зазначила, що в автомобіля ОСОБА_9 не було лобового скла.

Даючи оцінку доводам захисника щодо недопустимості показів свідків ОСОБА_14 та ОСОБА_15 про те, що потерпілий при проведені цієї слідчої дії не виходив з машини, оскільки був в дуже хворобливому стані, то ці обставини були взяти судом першої інстанції до уваги. Також судом першої інстанції зазначено, що слідчі дії проводилися за участю потерпілого, який знаходився в хворобливому стані, однак він надавав свідчення добровільно, що також спростовує вказані доводи захисника.

Винність обвинуваченого ОСОБА_9 також підтверджується іншими доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження.

Протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 20 квітня 2014 року відповідно до якого працівниками міліції було зафіксовано, що в ході дорожньо-транспортної пригоди був травмований гр. ОСОБА_10 .

Висновком авто-технічної експертизи технічного стану автомобіля №472/14 від 30.06.2014 року відповідно до якого, автомобіль ВАЗ 21051 реєстраційний номер НОМЕР_1 знаходився в технічно справному стані. Згідно фото таблиць до вказаного висновку, вбачається, що в автомобіля ВАЗ 21051 реєстраційний номер НОМЕР_1 відсутнє лобове скло, що також підтверджує покази свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_11 .

Висновком судово-медичної експертизи №89-ОКБ/14 від 19.05.2014 року згідно якої ОСОБА_10 отримав закриту черепно-мозкову травму у формі струсу головного мозку, забитої рани, тім`яно-потиличної області; - травма лівої гомілки у вигляді закритого подвійного осколкового перелому верхньої та нижньої третини великогомілкової та малогомілкової кісток зі зміщенням відламків під кутом, відкритим зовні в нижній третині та всередину - у верхній третині. Судово-медичним експертом робиться висновок, що за ступенем тяжкості черепно-мозкова травма відноситься до легкого тілесного ушкодження, яке спричинило короткочасний розлад здоров`я ; згідно 'п.-2.З.З «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесним ушкоджень», затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року. Травма лівої гомілки відноситься до ушкоджень середнього ступеню тяжкості за критерієм тривалості розладу здоров`я (згідно п.2.2.1.в., п.2.3.1. п.4.11 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 року № 6). Вищевказані ушкодження не є небезпечними для життя (згідно п.2.1.2., п.2.1.3. «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерством охорони здоров' я України від 17 січня 1995 року. №6).
Юридична кваліфікація дій ОСОБА_9 за ч.1 ст.286, ч.1 ст.135 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості, а також завідомо залишення без допомоги особи, яка перебуває в небезпечному для життя стані, є правильною.

Доводи обвинуваченого про те, що покази свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 не можуть бути взяті до уваги, оскільки ці свідки не були очевидцями дорожньо-транспортної події, а також знаходяться з ОСОБА_9 у поганих стосунках, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки кожен із зазначених свідків був попереджений про кримінальну відповідальність про дачу завідомо неправдивих свідчень, а також колегія суддів зазначає, що покази цих свідків є логічними, а також повністю відповідають наявним матеріалам кримінального провадження.

У зв`язку із зазначеним, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції в повній мірі дослідив всі наявні докази по кримінальному провадженню, дав їм належну оцінку, та обґрунтовано дійшов до висновку про винність ОСОБА_9 за ч.1 ст.286, ч.1 ст.135 КК України.

Відповідно до вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. Суд, призначаючи покарання, зобов`язаний врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції правильно врахував ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень та згідно ст.65 КК України враховано й дані, що характеризують особу обвинуваченого, якій раніше не судимий, непрацюючий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.
З урахуванням цих обставин суд першої інстанції призначив ОСОБА_9 покарання у межах санкцій ч.1 ст.286 та ч.1 ст.135 КК України, яке є достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів, а також обґрунтовано дійшов до висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 без реального відбування покарання.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, про відсутність підстав для зміни чи скасування вироку суду першої інстанції за доводами апеляційної скарги обвинуваченого, оскільки по справі не встановлено жодних порушень кримінального та кримінального процесуального законодавства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Нововодолазького районного суду Харківської області від 22 червня 2016 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом трьох місяців шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ. Повний текст ухвали по даній справі виготовити та оголосити учасникам судового засідання о 16 годині 3,0 хвилин 04 жовтня 2016 року.

Головуючий:
Судді: