н/п 1-кс/640/3118/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2016 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю слідчого ОСОБА_3 ,
представника власника майна ОСОБА_4 ,

З матеріалів досудового розслідування встановлено, що водій, який керував автомобілем «Toyota Land Cruiser» р.н. НОМЕР_1 з місця дорожньо-транспортної пригоди зник таким чином не давши змогу правоохоронним органам провести огляд транспортного засобу, для фіксування слідів механічних ушкоджень.
Проведеним досудовим розслідуванням було встановлено, що автомобіль Toyota Land Cruiser» р.н. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2007 року випуску, кузов НОМЕР_2 , на праві свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_3 - належить ПВП «Квадро», однак місце знаходження автомобіля встановити так і не виявлялось за можливе, у зв`язку з чим 29.02.2016 року вказаний автомобіль було внесено до АІС «відео-контроль-Рубіж» з метою фіксації вказаного автомобіля при пересуванні містом та за його межами.
Враховуючи той факт, що 11.04.2016 року при в`їзді до м. Харкова в смт. Пісочін Харківської області на контрольному пості вказаний автомобіль інспекторами Управління превентивної діяльності ГУ НП в Харківській області було затримано, про що слідчим СУ ГУ НП в Харківській області майором поліції ОСОБА_3 був складений протокол огляду та затримання автотранспорту, а сам автомобіль направлено на майданчик тимчасового утримання за адресою: м. Харків, пров. Ващенківський, 28-Б, що на даний час є тимчасово вилученим майном та відповідає критеріям п.1 ч.2 ст.167 КПК України.
У судове засідання слідчий ОСОБА_3 з`явився, просить клопотання про арешт автомобіля задовольнити з метою забезпечення кримінального провадження та необхідністю проведення низки експертиз.
Представник ПВП «Квадро» ОСОБА_4 у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотання слідчого, оскільки вказаний автомобіль використовується у господарський діяльності ПВП «Квадро», постійно зберігається за місцем знаходження підприємства за адресою: м.Харків, вул. Фесенківська, 12/14 та може бути наданий слідчому за першою вимогою.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 170 цього Кодексу, а саме: запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3-1) можливість спеціальної конфіскації майна (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою (якщо арешт майна накладається у випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої статті 170 цього Кодексу); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Згідно з ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна.
Відповідно до п 1 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення збереження речових доказів та накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, якою визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, зазначене у клопотанні рухоме майно відповідає критеріям, передбаченим ст. 98 КПК України, оскільки транспортний засіб є речовим доказом, тобто знаряддям вчинення кримінального правопорушення, що може зберігати на собі його сліди та містить інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, для уникнення загрози зміни або знищення транспортного засобу, його окремих складових частин, втрати слідової інформації, та вважає за доцільне накласти арешт на автомобіль «Toyota Land Cruiser» р.н. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2007 року випуску, кузов НОМЕР_2 , який перебуває у власності ПВП «Квадро» шляхом заборони його відчуження строком на 1 (один) місяць.
Місцем зберігання вказаного автомобіля суд визначає юридичну та фактичну адресу ПВП «Квадро» - м.Харків, вул. Фесенківська, 12/14, оскільки збереження його власником в належних умовах, на думку суду, не зможе перешкодити проведенню дослідження та огляду експертами даного транспортного засобу.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 98, 107, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Накласти арешт на майно, а саме: на автомобіль «Toyota Land Cruiser» р.н. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2007 року випуску, кузов НОМЕР_2 , який перебуває у власності ПВП «Квадро», шляхом заборони його відчуження строком на 1 (один) місяць, тобто до 14.05.2016 року.
Передати автомобіль «Toyota Land Cruiser», р.н. НОМЕР_1 , чорного кольору, 2007 року випуску, кузов НОМЕР_2 на відповідальне зберігання ПВП «Квадро» за адресою м.Харків, вул. Фесенківська, 12/14.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1