Справа № 464/1118/16-к
пр.№ 1-в/464/410/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.02.2016 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Львові справу за клопотанням кримінально-виконавчої інспекції Сихівського району м.Львова УДПтСУ у Львівській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_4 ,-

в с т а н о в и в :
ОСОБА_4 засуджений 18 червня 2015 року вироком Личаківського районного суду м.Львова за ч.3 ст.297, ч.4 ст.70, ст.72 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком тривалістю 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

КВІ Сихівського району м.Львова УДПтСУ у Львівській області звернулась до суду з клопотанням, в якому просить скасувати засудженому звільнення від відбування покарання з випробовуванням у зв`язку тим, що ОСОБА_4 неодноразово порушував покладений на нього обов`язок, а саме тричі не з`являвся на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію Сихівського району м.Львова УДПтСУ у Львівській області, що свідчить про його легковажне ставлення до відбування покарання та небажання стати на шлях виправлення.

В судовому засіданні представник КВІ Сихівського району м.Львова клопотання підтримав з підстав викладених у ньому.

Прокурор в судовому засіданні клопотання заперечив. Вважає, що наведені КВІ Сихівського району м.Львова УДПтСУ у Львівській області обставини не є достатніми підставами для скасування звільнення засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням та направлення його для відбування покарання у виді 4 років позбавлення волі. Зважаючи на незадовільний стан здоров`я засудженого ОСОБА_4 , що стало причиною його неявки для реєстраціїв органи кримінально-виконавчої системи, вважає, що допущені засудженим порушення умов і порядку відбування покарання з випробуванням не можна вважати злісними та систематичними, такими, що свідчать про небажання ОСОБА_4 стати на шлях виправлення.
Засуджений ОСОБА_4 в судовому засіданні клопотання кримінально-виконавчої інспекції Сихівського району м.Львова УДПтСУ у Львівській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням заперечив, покликаючись на те, що дійсно декілька разів не з`являвся на реєстрацію, оскільки мав приступи епілепсії. Щиро розкаявся, в подальшому зобов`язався не порушувати порядку та умов відбування покарання, призначеного вироком суду.

Допитана в якості свідка матір засудженого ОСОБА_4 - ОСОБА_5 пояснила суду, що її син дійсно тричі не з`явився до кримінально-виконавчої інспекції Сихівського району м.Львова УДПтСУ у Львівській області на реєстрацію у зв`язку з тим, що хворіє епілепсією та в ці дні у нього були судомні напади. З 01 лютого 2016 року її сина ОСОБА_4 було скеровано на госпіталізацію у Комунальний заклад «Львівська обласна психіатрична лікарня», де йому встановлено діагноз розлад особистості та поведінки органічного ґенезу (церебральний арахноїдит) з наростаючим психоорганічним симптомом, генералізованими судомними нападами.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали клопотання та особової справи засудженого, суд приходить до висновку, що клопотання до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Судом встановлено, що вироком Личаківського районного суду м.Львова від 18 червня 2015 року ОСОБА_4 визнано винним та засуджено за ч.3 ст.297, ч.4 ст.70, ст.72 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнено від відбування покарання з випробовуванням з іспитовим строком 3 роки, з покладенням обов`язків, передбачених ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Згідно ст.78 ч.2 КК України та ст.166 КВК України, місцевий суд, в межах територіальної юрисдикції якого проживає засуджений, вирішує питання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання лише у випадках не виконанням останнім покладених на нього вироком суду обов`язків або систематичного вчинення ним адміністративних правопорушень.

Відповідальність осіб, звільнених від відбування покарання з випробуванням, передбачена ст.166 КВК України, відповідно до ч.1 якої у разі ухилення засудженого, звільненого від відбування покарання з випробуванням, від виконання обов`язків, які покладені на нього судом, або порушення громадського порядку, за яке його було притягнуто до адміністративної відповідальності, кримінально-виконавча інспекція застосовує до нього застереження у виді письмового попередження про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного покарання.

Згідно ч.2 ст.166 КВК України якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про його небажання стати на шлях виправлення, кримінально-виконавча інспекція вносить до суду подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженого для відбування призначеного покарання.

Частиною 3 ст.166 КВК України визначено, що невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

За правилами ч.5 ст.166 КВК України поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені.

У підпункті 5.1 п.5 розділу IV Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених щодо таких покарань, затвердженої спільним наказом Державного департаменту України з питань виконання покарань та Міністерства внутрішніх справ України за №270/1560 від 19.12.2003р., зазначено, що звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти інспекцію про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до інспекції; не порушувати громадського порядку.

У разі неприбуття за викликом до інспекції без поважних причин до засудженої особи може бути застосовано привід, який здійснюється відповідними органами внутрішніх справ.

Відповідно до п.п.5.2 п.5 розділу IV Інструкції якщо засуджена особа ухиляється від виконання покладених на неї судом обов`язків чи притягувалась до адміністративної відповідальності за порушення громадського порядку, то такій засудженій особі виноситься застереження у виді письмового попередження (додаток 43 до цієї Інструкції) про можливість скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення для відбування призначеного судом покарання (частина перша статті 166 Кримінально-виконавчого кодексу України).

Згідно п.п.5.3 п.5 розділу IV Інструкції, якщо засуджена особа не виконує покладених на неї судом обов`язків після застереження у виді письмового попередження або три і більше разів вчинювала правопорушення, що потягли за собою адміністративні стягнення і свідчать про її небажання стати на шлях виправлення, а також коли засуджена особа не з`являється до інспекції два і більше разів без поважних причин (що повинно бути підтверджено матеріалами) або зникла з метою ухилення від контролю за її поведінкою з постійного місця проживання, то інспекція вносить до суду подання (додаток 44 до цієї Інструкції) про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням і направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання.

На підставі п.п.5.4 п.5 розділу IV Інструкції невиконанням обов`язків вважається, коли засуджена особа не виконала хоча б одного з обов`язків, які було покладено на неї судом (наприклад, не з`являється до інспекції два і більше разів підряд без поважних причин ). Подання про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням надсилається до суду протягом місяця після встановлення таких фактів (частина 3 статті 166 Кримінально-виконавчого кодексу України).

Відповідно до п.п.5.5. п.5 розділу IV Інструкції до суду разом з поданням надсилаються особова справа та всі матеріали, що свідчать про невиконання засудженою особою покладених на неї судом обов`язків, притягнення до адміністративної відповідальності, ухилення від контролю за її поведінкою. У поданні вказується, коли і які порушення допустила засуджена особа, які заходи впливу до неї застосовувалися.

Як вбачається з матеріалів особової справи №78/15р., засуджений ОСОБА_4 був поставлений на облік у КВІ Сихівського району м.Львова 21 липня 2015 року. Згідно листка реєстрації засудженого ОСОБА_4 у встановлені дні явки на реєстрацію він не з`явився: 21 грудня 2015 року, 04 січня 2016 року та 18 січня 2016 року, про що йому 25 січня 2016 року винесено застереження у виді письмових попереджень.

З письмових пояснень засудженого ОСОБА_4 від 25 січня 2016 року, а також пояснень наданих ним в судовому засіданні вбачається, що він не з`являвся на реєстрацію 21 грудня 2015 року у зв`язку з тим, що не отримував виклику, а 04 січня 2016 року та 18 січня 2016 року у зв`язку із тим, що мав епілептичний приступ, однак за медичною допомогою в заклади охорони здоров`я не звертався, так як невідкладну медичну допомогу йому надавала сестра.

А відтак, за весь час відбування покарання з випробуванням засуджений ОСОБА_4 три рази не з`явився на реєстрацію до КВІ, однак до цього часу, він виконував покладені на нього вироком суду обов`язки, з`являвся до інспектора КВІ для реєстрації.
Як вбачається з матеріалів особової справи №78/15р., засуджений ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно, до адміністративної відповідальності не притягувалася та нового злочину не вчинив (відомості УІТ), місце проживання не змінював.
За таких обставин, суд вважає, що неявки засудженого ОСОБА_4 для реєстрації три рази, зважаючи на незадовільний стан його здоров`я, що стверджується представленими суду медичними документами, не можуть вважатися невиконанням обов`язку щодо періодичного з`явлення для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію та бути достатньою підставою для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням щодо засудженого ОСОБА_4 .
З врахуванням наведеного, суд вважає передчасним висновок інспектора КВІ про небажання засудженого ОСОБА_4 стати на шлях виправлення та відсутність підстав для скасування звільнення від покарання з випробуванням в порядку виконання вироку суду згідно норм ст.78 КК України та ст.ст.537, 539 КПК України, та в задоволенні клопотання слід відмовити.

Керуючись ст.78 КК України, ст.166 КВК України, ст.537, 539 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
В задоволенні клопотання кримінально-виконавчої інспекції Сихівського району м.Львова УДПтСУ у Львівській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_4 відмовити.

Особову справу засудженого ОСОБА_4 повернути КВІ Сихівського району м.Львова.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом 7 діб з дня її оголошення.

Головуючий