18.03.2016 Справа № 367/833/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 березня 2016 року Ірпінський міський суд Київської області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю:
прокурора: ОСОБА_3
представника потерпілої юридичної особи: ОСОБА_4
обвинуваченого: ОСОБА_5
розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Ірпеня матеріали кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000110 за обвинуваченням:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Києва, громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
12.01.2016 року, ОСОБА_5 , приблизно о 20.40 год., перебував у торгівельному приміщенні супермаркету ТОВ «ЕКО маркет», що знаходиться за адресою: вул. Соборна 105-А, м. Іріпнь, Київська область. В цей час у ОСОБА_5 раптово виник корисливий умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме, двох банок консерви «ікра лососева Шаланда Преміум зернова 100г. ж.б.», з метою особистого незаконного збагачення, які знаходились на другій полиці вітрини рибного відділу супермаркету ТОВ «ЕКО маркет». Продовжуючи свій злочинний умисел ОСОБА_5 , переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, правою рукою взяв дві банки консерви «ікра лососева Шаланда Преміум зернова 100г. ж.б.», загальна вартість яких, відповідно до довідки про вартість товару від 13.01.2016 року складає 357,56 грн., та поклав їх до правої кишені куртки в яку був одягнутий, після чого, відразу направився в бік входу до торгової зали з метою покинути місце вчинення злочину. Однак, ОСОБА_5 виконавши усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, не зміг його закінчити з причин, що не залежали від його волі, оскільки протиправні дії ОСОБА_5 було виявлено та припинено особами які забезпечують охорону ТОВ «ЕКО маркет».
Таким чином, ОСОБА_5 своїми умисними діями, що виразились у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинив кримінальний злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.
29 січня 2016 року між представником потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 було укладено угоду про примирення, яка надійшла до суду разом із обвинувальним актом, щоб затвердити у судовому засіданні.
Згідно умов угоди про примирення, укладеної між представником потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 471 КПК України сторони погодились, про те, що ОСОБА_5 повністю визнає свою винуватість за пред`явленим обвинуваченням, сторони погоджуються, що його дії за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України кваліфіковано вірно. Крім того, сторони угоди погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 , а саме за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді громадських робіт на строк 100 годин.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив суду, що угода про примирення укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просив суд затвердити угоду про примирення від 29.01.2016 року і призначити йому узгоджену в ній міру покарання, при цьому в підготовчому судовому засіданні беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України. Також обвинувачений ОСОБА_5 зазначив, що він перед представником потерпілої юридичної особи вибачився за вчинений кримінальний злочин та все викрадене повернув. Пояснив, що наслідки укладання угоди йому відомі.
У судовому засіданні представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 підтвердив суду, що угода про примирення укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Просив суд затвердити угоду про примирення, призначити обвинуваченому узгоджену в ній міру покарання.
У судовому засіданні прокурор, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, не заперечував проти затвердження угоди про примирення.
Суд, заслухавши прокурора, представника потерпілої юридичної особи, обвинуваченого, дослідивши угоду про примирення, матеріали кримінального провадження, дійшов висновку про необхідність затвердження угоди про примирення з огляду на наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди або відмовити в затвердженні угоди.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Відповідно до з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Відповідно до ст. 471 КПК України в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, які обвинувачений зобов`язаний вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та звільнення від його відбування з випробуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України, наслідки невиконання угоди.
Перевіривши угоду про примирення укладену між обвинуваченим та потерпілим на її відповідність вимогам чинного КПК України, суд прийшов до висновку, що зазначена угода у повному обсязі відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки вона містить всі необхідні вимоги, визначені статтею 471 КПК України, зокрема, найменування сторін, формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію із зазначенням частини статті закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, узгоджене покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди, дата її укладення та підписи сторін.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального злочину передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості. Крім того, дії обвинуваченого за вказаною статтею кваліфіковано вірно.
Суд вважає, що при узгодженні, в угоді про примирення, міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , а саме за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді громадських робіт строком на 100 годин, сторонами враховано особу обвинуваченого , який раніше не судимий, не одружений, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у психіатра та нарколога не перебуває, та обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , яким є його щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 не встановлено.
Крім того, судом встановлено, що угода про примирення від 29 січня 2016 року укладена між представником потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, сторони примирились добровільно, укладання угоди не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, наявні фактичні підстави для визнання винуватості, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України.
При цьому в судовому засіданні судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, свої права визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
За таких підстав суд приходить до висновку про можливість затвердження угоди про примирення укладеної між представником потерпілої юридичної особи ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгодженої міри покарання.
Речові докази дві банки «Ікра лососева зернова», яка передана на зберігання представнику потерпілої юридичної особи ТОВ «ЕКО маркет» ОСОБА_4 залишити власнику.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 374-376, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Угоду про примирення від 29 січня 2016 року укладену у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 000110 між представником потерпілої юридичної особи ТОВ «ЕКО маркет» ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 100 (сто) годин громадських робіт.
Речові докази дві банки «Ікра лососева зернова», яка передана на зберігання представнику потерпілої юридичної особи ТОВ «ЕКО маркет» ОСОБА_4 залишити власнику.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Ірпінський міський суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1