Справа №718/2032/16-к
Провадження №1-кп/718/117/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.10.2016 року м. Кіцмань
Кіцманський районний суд Чернівецької області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря - ОСОБА_2
з участю: прокурора - ОСОБА_3
захисника - ОСОБА_4
провівши підготовче судове засідання у кримінальному провадженні № 0000548 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Кіцмань, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, приватного підприємця, несудимого, у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК Украни, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_5 в порушення вимог ст. 13 Конституції України, ст. 4 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», ст. 19 Кодексу України «Про надра», п.4 Постанови Кабінету Міністрів України № 59 від 27.01.1995р. «Про затвердження Положення про порядок надання гірничих відводів», будучи зареєстрованим як суб`єкт підприємницької діяльності, не маючи передбаченого законодавством дозволу, здійснив незаконне видобування піщано-гравійної сировини (гравію), що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.12.1994 (із змінами від 28.12.2011 за №1370) є сировиною піщано- гравійною (гравій) та належить до корисних копалин загальнодержавного значення.
10.09.2016 року ОСОБА_5 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправність вчинюваних ним дій, достовірно знаючи про відсутність у нього необхідних для користування надрами та видобування корисних копалин спеціального дозволу - гірничого відводу, робочого проекту на розробку русла регульованих та руслоочисних робіт, з метою використання у власних потребах, за допомогою екскаватора ЕО-2621В, номер шасі НОМЕР_1 , який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належить ОСОБА_6 , вирішив здійснював видобування та подальше завантаження на кузов вантажного автомобіля КАМАЗ, держаний номерний знак НОМЕР_3 належить ОСОБА_6 , корисних копалин загальнодержавного значення.
З метою здійснення злочинних намірів ОСОБА_5 залучив свого батька ОСОБА_6 , який керував вантажним автомобілем КАМАЗ держаний номерний знак НОМЕР_3 , брата ОСОБА_7 , який керував вантажним автомобілем КАМАЗ держаний номерний знак НОМЕР_4 при цьому не повідомив їм про незаконність своїх дій.
Для реалізації злочинного умислу, ОСОБА_5 прибув на берег р.Прут в межах земель смт.Неполоківці Кіцманського району Чернівецької області, де екскаватором, здійснив забір та завантаження гравію з берега річки Прут у кузов вантажного автомобіля марки «КАМАЗ» державний номерний знак НОМЕР_3 .
10.09.2016 року біля 08:20год. працівниками поліції Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області в смт. Неполоківці Кіцманського району на березі річки Прут виявлено ОСОБА_5 , який здійснював незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення, а саме піщано-гравійної сировини (гравію) з подальшим завантаженням на кузов вантажного автомобіля марки КАМАЗ державний номерний знак НОМЕР_3 , у кузові якого виявлено піщано-гравійну сировину (гравій).
Відповідно до висновку експерта № 2-0812/16 від 22.09.2016 зразок ґрунту, відібраний із кузова автомобіля марки КАМАЗ д.н.з. НОМЕР_3 , є сильно-карбонатним піщаним ґрунтом сіро-коричневого кольору з камінням, тобто піщано-гравійною сумішшю, в якому кількість гравію становить 71,24%. Зразок ґрунту, відібраний під час огляду місця події 10.09.2016р., є сильнокарбонатним піщаним ґрунтом сіро-коричневого кольору з камінням, тобто піщано-гравійною сумішшю, в якому кількість гравію становить 64.35%. Зразки ґрунту, відібрані із автомобіля марки КАМАЗ д.н.з. НОМЕР_3 , та під час огляду місця події 10.09.2016р., співпадають між собою за комплексом ознак і мають спільну родову належність.
Згідно з інформацією Державної екологічною інспекцією в Чернівецькій області, інтересам держави, внаслідок порушення законодавства про охорону та раціональне використання надр та водних ресурсів заподіяно збитки в розмірі 365,40 гривні.
Таким чином ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 240 Кримінального кодексу України, тобто незаконне видобування корисних копалин загальнодержавного значення.
Під час досудового розслідування 30 вересня 2016 року між прокурором та обвинуваченим досягнуто та підписано угоду про визнання винуватості, за змістом якої вони погодили, що ОСОБА_5 за ч.2 ст. 240 КК України понесе покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень.

В угоді зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки невиконання угоди.

Угоду про визнання винуватості підписано також захисником обвинуваченого.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 визнав свою вину у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, у вчиненому щиро розкаюється. Також пояснив суду, що угоду укладав добровільно і наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди є зрозумілими. Просив затвердити зазначену угоду.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє визначені ч. 4 ст. 474 КПК України права, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст. 468-470, 471 КПК України, відповідає Закону України про кримінальну відповідальність за ч.2 ст.240 КК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами, є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого і відповідає загальним засадам призначення покарання.

При призначені покарання враховано обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання, не встановлено.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в судовому засіданні під час підготовчого судового провадження, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, призначення узгодженої сторонами міри покарання за вчинення злочину, та ухвалення обвинувального вироку.

Вчиненим злочином завдані матеріальні збитки в сумі 365,40 гривень (а.с.19), які підлягають стягненню з обвинуваченого.

По справі понесені витрати в сумі 1540,70 гривень у зв`язку з проведенням експертизи матеріалів, речовин та виробів (а.с.24), які підлягають стягненню з обвинуваченого.

Речові докази по справі: зразки гравійно-піщаної суміші, які поміщені у два поліетиленові пакети та передані на зберігання до Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області (квитанція № 22 від 26.09.2016 року, а.с.31, 32), підлягають зверненню в дохід держави.

Керуючись ст.ст. 314, 368, 370, 373, 374, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Затвердити угоду від 30 вересня 2016 року про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.240 КК України та призначити узгоджену міру покарання у виді штрафу у розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8500 гривень.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 365,40 гривень у відшкодування завданих злочином матеріальних збитків.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 1540,70 гривень у відшкодування витрат по проведення експертизи.

Речові докази по справі: зразки гравійно-піщаної суміші, які поміщені у два поліетиленові пакети та передані на зберігання до Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області (квитанція № 22 від 26.09.2016 року), - звернути в дохід держави.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кіцманський районний суд Чернівецької області, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Суддя: