Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/722/16-к
Провадження №: 1-кп/332/119/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2016 р.Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

при секретареві ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

потерпілого ОСОБА_4

представника заявника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Запоріжжі клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_6 звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя із клопотанням про скасування арешту майна квартири за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявленого клопотання ОСОБА_6 вказав, що арешт на належну йому квартиру накладений ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16.10.2015 р. у кримінальному провадженні № 0002347, у якому потерпілим є ОСОБА_4 . Також заявник зазначив, що він набув право власності на вищевказану квартиру на підставі договору купівлі-продажу, укладеного між ним та ОСОБА_7 30.09.2015 р., а ОСОБА_4 виселений та знятий з реєстраційного обліку на підставі судового рішення у цивільній справі, яке набрало законної сили.

З наведених підстав, враховуючи, що він не є цивільним відповідачем у зазначеному вище кримінальному провадженні, заявник вважає, що накладенням арешту на квартиру у кримінальній справі порушується його право власності, через що просив вказаний арешт скасувати.

У судовому засіданні представник заявника підтримав заявлене клопотання про зняття арешту з наведених у ньому підстав, просив його задовольнити.

Потерпілий під час розгляду справи заперечував проти скасування арешту, накладеного на нерухоме майно. Вважає, що незаконне заволодіння його квартирою відбулось через спільні шахрайські дії ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_7 . ОСОБА_9 вривався до нього у квартиру з групою невідомих осіб, пропонував грошові кошти 10 тисяч доларів за паспорт та документи на квартиру. Про вказані дії ОСОБА_9 потерпілий заявляв у правоохоронні органи.

Прокурор також заперечував проти скасування арешту, мотивуючи навністю в проваджені суду кримінальної справи з приводу заволодіння квартирою за адресою АДРЕСА_1 шляхом шахрайства. Ухвалу слідчого судді вважає законною та обґрунтованою.

Обвинувачений та його захисник до судового засідання не з`явились, про час та місце його проведення були повідомлені у встановленому законом порядку. Їх неявка не перешкоджає розгляду вказаного клопотання.

Суд, вислухавши думки учасників процесу, дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання ОСОБА_9 про скасування арешту з таких підстав.

Ухвалою слідчого судді Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16.10.2015 р. у кримінальному провадженні № 0002347 під час досудового розслідування був накладений арешт на квартиру АДРЕСА_2 із забороною будь-яким особам розпоряджатися будь-яким чином вказаною квартирою.

На теперішній час на розгляді Заводського районного суду м. Запоріжжя перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190, ч. 3, 4 ст. 358 КК України.

За приписами ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Згідно з ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

Частиною 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Отже, зі змісту вказаних норм випливає, що арешт майна з метою забезпечення збереження майна не обмежений його видами або колом осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, якщо таке майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу, а арешт накладений з метою їх збереження.

У кримінальному провадженні № 0002347 ОСОБА_8 пред`явлено, крім іншого, обвинувачення у заволодінні майном потерпілого квартирою АДРЕСА_2 , шляхом обману (шахрайстві), вчиненому за попередньою змовою групою осіб у великих розмірах.

За таких обставин вказане нерухоме майно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 КПК України, оскільки є предметом кримінально-протиправних дій. Завданням накладення арешту у даному випадку є запобігання можливості відчуження квартири.

Відповідно до ч. 1 ст. 174 КПК України підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, представник юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Враховуючи, що розгляд кримінального провадження № 0002347 на теперішній час не завершений, а заявником не доведено, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.

Посилання заявника на порушення його прав власника майна, у даному випадку суд не може прийняти, оскільки заявник не позбавлений можливості володіти та користуватися зазначеним майном, а обмеження можливості розпоряджатися ним носить тимчасовий характер та прямо передбачено кримінальним процесуальним законом на час, необхідний для розгляду кримінального провадження.

Крім того, за вказаних обставин певне тимчасове втручання в реалізацію права власності, яке прямо передбачено законом, не суперечить змісту статті 1 Першого протоколу Європейської конвенції з прав людини, оскільки переслідує легітимну мету в суспільних інтересах розгляду кримінального провадження, з дотриманням справедливого балансу інтересів.

З урахуванням викладеного, клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна квартири за адресою АДРЕСА_1 , задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 174, 371-372 КПК України, суд

у х в а л и в:
У задоволенні клопотання ОСОБА_6 про скасування арешту майна квартири за адресою АДРЕСА_1 , відмовити.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1