Єдиний унікальний номер 225/2103/16-к
Номер провадження 11-кп/775/1076/2016

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченої ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмуті, у залі судових засідань апеляційного суду Донецької області кримінальне провадження № 0000243 за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 21 липня 2016 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку міста Дзержинська Донецької області, громадянку України, з середньою спеціальною освітою, заміжню, не працюючу, раніше не судиму, яка зареєстрована та мешкає в АДРЕСА_1 ,

визнано винною та засуджено за ч.2 ст. 121 КК України до 8 років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_6 витрати на лікування потерпілої ОСОБА_8 у розмірі 750,95 гривень,

в с т а н о в и л а:

Згідно оскаржуваного вироку ОСОБА_6 визнано винною у тому, що 07 лютого 2016 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин знаходячись за місцем свого мешкання у домі АДРЕСА_1 та перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, взяла у праву руку хлопавку для вибивання килимів, підійшла до своєї доньки ОСОБА_8 , яка в цей час знаходилась на кухні в положенні стоячи, діючи умисно з метою спричинення тілесних ушкоджень нанесла два удари вказаною хлопавкою в область голови ОСОБА_8 , після чого кинула хлопавку і, продовжуючи свій злочинний намір, діючи з єдиним умислом на спричинення донці тілесних ушкоджень, нанесла ще два удари правою рукою, в область голови ОСОБА_8 , та два удари рукою в область спини знизу останній.

ІНФОРМАЦІЯ_2 близько 22 години 40 хвилин ОСОБА_8 померла в анестезіологічному відділенні ЦМЛ міста Дзержинська, причиною її смерті згідно висновку судово-медичного експерта № 28 від 13 лютого 2016 року, стала закрита черепно-мозкова травма у вигляді садна і синців обличчя, синців вушних раковин, забитої рани лівої вушної раковини, обширних крововиливів в м`які тканини правої скронево-темьяно-потиличної області голови, обширні крововиливи під м`які мозкові оболонки в правій скронево-темьяно-потиличної області головного мозку, у тому числі по базальним поверхням, крововиливи під м`які мозкові оболонки мозочка. Отримані тілесні ушкодження і настання смерті потерпілої ОСОБА_8 знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку.

В апеляційній скарзі та доповненні до неї обвинувачена ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати через неповноту судового розгляду, призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Зазначає, що судом не взяті до уваги її покази у судовому засіданні, не враховано, що робітники поліції оказували на неї моральний тиск, примусили її оговорити себе. Також зазначає, що у вироку суду не зазначено кількість ударів, нанесених потерпілій, їх послідовність. Вважає, що покази її старшої доньки вигадані, крім того, що вона вживала алкогольні напої.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинувачено ОСОБА_6 та її захисника ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційної скарги, думку прокурора ОСОБА_5 , який заперечував проти доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження та обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, підстав для її задоволення колегія суддів не вбачає.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_6 у злочині, за який її засуджено, при викладених у вироку обставинах, підтверджені зібраними у встановленому законом порядку доказами, перевіреними у суді та наведеними у вироку.

Вирішуючи питання про зміст та спрямованість умислу ОСОБА_6 , а також кваліфікацію її дій та обговорюючи доводи сторони захисту про те, що обвинувачена не вбивала свою дочку, колегія суддів зазначає, що саме в наслідок умисних дій ОСОБА_6 потерпіла отримала зазначені у вироку тілесні ушкодження, які були нанесені в життєво важливі органи потерпілої і спричинили її смерть.

Як видно із матеріалів провадження, ОСОБА_6 свою вину не визнала і з приводу обставин давала показання, зміст яких фактично зводився до того, що вона у вказаний день вживала спиртні напої за місцем свого проживання, після чого пішла спати. Приблизно у 16 годині 30 хвилин пішла із свого будинку, де продовжила вживати спиртні напої. У лікарню до доньки не ходила, заперечує, що могла завдати донці ОСОБА_9 тілесні ушкодження.

Разом з тим, вина обвинуваченої в інкримінованому їй кримінальному правопорушенні підтверджується сукупністю зібраних по кримінальному провадженню доказів, а саме переконливими показаннями потерпілої ОСОБА_10 , яка пояснила, що обвинувачена є її донькою, у якої було троє дітей. Останнім часом обвинувачена зловживала спиртними напоями, била неповнолітню доньку ОСОБА_9 , яка часто потрапляла до лікарні. 07 лютого 2016 року ОСОБА_6 знов побила доньку ОСОБА_9 , внаслідок чого та знов потрапила до лікарні, де ІНФОРМАЦІЯ_2 померла.

Свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 у судовому засіданні пояснили суду, що неповнолітню ОСОБА_9 до лікарні доставила старша сестра, яка повідомила, що її побила мати ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_8 у присутності педагога повідомила суду, що її мати ОСОБА_6 зловживає спиртними напоями та неодноразово завдавала її маленькій сестрі ОСОБА_9 тілесні ушкодження. 07 лютого 2016 року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння мати знов побила сестру спочатку хлопавкою для вибивання килимів, а потім руками та ногами. Оскільки ОСОБА_9 була без пам`яті, вона викликала швидку допомогу.

Із даних висновку судово-медичного експерта № 28 від 13 лютого 2016 року вбачається, що у потерпілої ОСОБА_8 мається закрита черепно-мозкова травма у вигляді садна і сінців обличчя, синців вушних раковин, забитої рани лівої вушної раковини, обширних крововиливів в м`які тканини правої скронево-темьяно-потиличної області голови, обширні крововиливи під м`які мозкові оболонки в правій склонево-темьяно-потиличної області головного мозку, у тому числі по базальним поверхням, крововиливи під м`які мозкові оболонки мозочка, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень. Дані ушкодження завдані від ударної дії тупих предметів. Характер та локалізація ушкоджень дають право враховувати, що вони не могли утворитися у результаті падіння із положення «Стоячи» і удару головою о поверхню (як із прискоренням так і без нього), оскільки у зоні, протилежній місту прикладення сили, відсутні ушкодження, характерні для «протиудару». Найбільш ймовірним утворюванням черепно-мозгової травми за результатом нанесення із достатньою силою концентрованого удару тупими предметами (кулак руки чоловіка, руки із гіпсовою пов`язкою). Такі ушкодження не могли були завдані долоню руки. Причиною смерті ОСОБА_14 , 2013 року народження, стала закрита черепно-мозкова травма у вигляді садна і сінців обличчя, синців вушних раковин, забитої рани лівої вушної раковини, обширних крововиливів в м`які тканини правої скронево-темьяно-потиличної області голови, обширні крововиливи під м`які мозкові оболонки в правій склонево-темьяно-потиличної області головного мозку, у тому числі по базальним поверхням, крововиливи під м`які мозкові оболонки мозочка. Отримані тілесні ушкодження і настання смерті ОСОБА_14 знаходяться у прямому причинно-наслідковому зв`язку.

Судово-медичний експерт ОСОБА_15 повністю підтримав у судовому засіданні.

Відповідно до висновків амбулаторної психолого-психіатричної експертизи № 162 від 09 березня 2016 року ОСОБА_6 виявляє емоційно-нестійкий розлад особистості ускладнений синдромом алкогольної залежності (психопатія збудливої форми нестійкої компенсації,хронічний алкоголізм). В період скоєння інкримінованого діяння могла віддавати звіт своїм діям та керувати ними, не знаходилась у стані фізіологічного афекту або іншим виразом емоційному стані,суттєво впливає на її поведінку. Знаходилась у стадії простого алкогольного сп`яніння. В даний час ОСОБА_6 повністю віддає звіт своїм діям та керує ними. В застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує. У ОСОБА_6 відмічається деяке зниження продуктивності психічних процесів органічного походження із вираженою девіацією особистості алкогольного характеру.

З огляду на наведені докази, суд першої інстанції обґрунтовано відкинув показання ОСОБА_6 , що потерпілу ОСОБА_14 вона не била.

Вказаними доказами спростовуються доводи обвинуваченої про її невинуватість у заподіянні потерпілій умисних тілесних ушкоджень, а тому суд обґрунтовано не прийняв їх до уваги, розцінивши як спосіб захисту.

Виходячи із сукупності досліджених доказів, колегія суддів вважає не слушними доводи обвинуваченої про протеричивість показів свідка ОСОБА_8 , оскільки вони є послідовними та об`єктивно підтверджуються висновками судово-медичної експертизи.

Таким чином, колегія суддів вважає не обґрунтованими доводи апеляційної скарги в частині оцінки пояснень допитаних у судовому засіданні свідків та потерпілої, які суд першої інстанції визнав допустимими та у своїй сукупності з висновками судово-медичної експертизи надав належної оцінки.

Таким чином, проаналізувавши наявні у провадженні докази в їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_6 в інкримінованому вироком злочині і правильною кваліфікацією його дій за ч. 2 ст. 121 КК України, а також з наведеними у вироку на обґрунтування такої кваліфікації переконливими мотивами.

Підстав для призначення нового розгляду у суді першої інстанції, про що йдеться в апеляційній скарзі обвинуваченої, колегія суддів не вбачає.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості скоєного нею злочину, який відноситься до категорії тяжких, а також дані про особу обвинуваченої, її вік, стан здоров`я, спосіб життя, сімейний стан, наявність на утриманні неповнолітніх дітей, відсутність судимостей, її характеристики за місцем проживання.

За таких обставин колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України і є необхідним й достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів. Підстав вважати, що визначене судом першої інстанції покарання є занадто суворим, немає.

Отже на переконання колегії суддів, істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які були б підставою для зміни чи скасування вироку, судом першої інстанції припущено не було.

Враховуючи положення ч.5 ст.72 КК України, колегія суддів вважає необхідним строк утримання ОСОБА_6 під вартою з 21 липня 2016 року по 13 жовтня 2016 року зарахувати в строк відбуття покарання із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу обвинуваченої ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Вирок Дзержинського міського суду Донецької області від 21 липня 2016 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

На підставі ч.5 ст.72 КК України строк утримання ОСОБА_6 під вартою з 21 липня 2016 року по 13 жовтня 2016 року зарахувати в строк відбуття покарання із розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженою ОСОБА_6 , яка тримається під вартою, в той самий строк з дня вручення їй копії судового рішення.

Судді: