Справа № 706/869/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 липня 2016 року м. Христинівка

Христинівський районний суд Черкаської області в складі :

головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участі процесуального прокурора: ОСОБА_3 ,

потерпілий: не з`явився,

обвинуваченого: ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Христинівка кримінальне провадження №№0000259 від 30.05.2016 року по обвинуваченню: ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освіта середня спеціальна, не працює, не одружений, раніше не судимий, паспорт серія НОМЕР_1 виданий Христинівським РВ УМВС України в Черкаській області 22.12.2005 року.

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 304 КК України,-

встановив: 27 травня 2016 року близько 10 години 00 хвилин в с. Шельпахівка Христинівського району Черкаської області, ОСОБА_4 , знаходячись за місцем свого проживання в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 , достовірно знаючи про те, що його син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , являється малолітнім, з метою втягнення останнього в злочинну діяльність, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів, запропоновував йому вчинити крадіжку грошових коштів з житлового будинку АДРЕСА_2 вказаного села та належних ОСОБА_5 , пообіцявши при цьому за ці гроші купити йому необхідні речі та продукти харчування, таким чином викликав у нього бажання вчинити даний злочин, а також знаючи, що його малолітній син знає місце зберігання грошових коштів та може з дозволу власниці домоволодіння ОСОБА_5 безперешкодно увійти і перебувати в приміщенні житлового будинку, схилив його до вчинення крадіжки.

Він же, 27 травня 2016 року близько 10 години 30 хвилин в с. Шельпахівка Христинівського району Черкаської області, реалізуючи свій злочинний умисел направлений на вчиненню крадіжки, діючи умисно та цілеспрямовано, з корисливих мотивів та з метою викрадення чужого майна, шляхом використання свого малолітнього сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , як засіб скоєння злочину, вчинив крадіжку грошових коштів в сумі 3000 гривень, які знаходились у духовці глиняної груби житлового будинку АДРЕСА_2 вказаного села, які належали ОСОБА_5 , спричинивши останній мат егіальний збиток на вказану суму.

Обвинувачений ОСОБА_4 у судовому засіданні свою вину у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 304 КК України, беззастережно, визнав повністю, факт і обставини вчинення кримінального правопорушення підтвердив, розкаявся у вчиненому та просив суд про поблажливість до нього, оскільки він щиро покаявся, активно сприяв розкриттю злочину, вперше притягнення до кримінальної відповідальності.

Потерпіла ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, надіслав заяву в якій просить слухати справу з його відсутності, претензій до обвинуваченого ні морального, ні матеріального, характеру не має, шкода дійсно її була відшкодована обвинуваченим добровільно.

Оскільки обвинуваченим та учасниками судового розгляду не оспорювалися фактичні обставини справи, обвинувачений правильно розуміє зміст вчиненого, в учасників процесу відсутні сумніви у добровільності та істинності його позицій, суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинуваченого та матеріалів справи, які характеризують обвинуваченого як особу. При цьому, судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Суд, дослідивши надані учасниками процесу докази, прийшов до висновку, що вони є відповідно до вимог ст. 85 КПК України належними, вони прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність , чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Таким чином, суд вважає, що вина ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 304 КК України повністю доведена,а кваліфікація його дій є вірною.

При призначенні ОСОБА_4 певного виду та конкретної міри покарання в межах, встановлених у санкції ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 304 КК України Особливої частини КК України відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, дані про особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 суд визнає, щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування матеріальних збитків потерпілому.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд вважає вчинення злочину щодо особи похилого віку та вчинення злочину з використанням малолітньої особи. Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Приймаючи до уваги викладене вище, суд враховуючи вищенаведене, ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, всі пом`якшуючі обставити вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції його від суспільства, а тому вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України та звільнити обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Цивільний позов по справі не заявлявся. Речові докази повернуті потерпілій на стадії досудового слідства, а тому вважаються повернутими .

Судові витрати відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.304 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України один рік позбавлення волі;

- за ч.2 ст.304 КК України чотири роки позбавлення волі.

У відповідності до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначивши ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України від відбування основного покарання звільнити ОСОБА_4 з випробуванням з іспитовим строком один рік та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляція на вирок суду може бути подана до Апеляційного суду Черкаської області через Христинівський районний суд Черкаської боласті протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Роз`яснити учасникам судового провадження право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1