Справа № 683/401/16-к
1-кп/683/50/2016

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2016 року Старокостянтинівський районний суд
Хмельницької області
головуючої - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Підгірне Старокостянтинівського району Хмельницької області, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, військовослужбовець за контрактом військової частини польова пошта НОМЕР_1 , старший солдат, проживає по АДРЕСА_1 , раніше не судимий,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем за контрактом військової частини НОМЕР_2 пожежним пожежної роти, маючи досвід поводження зі стрілецькою зброєю і боєприпасами до неї, а також холодною зброєю (багнет-ножами до автомата Калашникова) при проходженні служби в Збройних Силах України та, знаючи вимоги законодавства України про те, що боєприпаси, вибухові речовини та холодна зброя відносяться до речей, які вилучені із цивільного обороту і не можуть знаходитися у власності громадян без спеціального дозволу, а також те, що військовослужбовцям забороняється зберігати боєприпаси за межами спеціально визначених місць та приміщень військової частини, повинен був дотримуватися вимог ст. ст. 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, п. 1 «Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України», затвердженого постановою Верховної Ради України «Про право власності на окремі види майна» від 17 червня 1992 № 2471 -XII, п. п. 9, 11Д5 «Положення про дозвільну систему», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, а також п. п. 9.1, 9.2, 11.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої наказом Міністра внутрішніх справ від 21 серпня 1998 року № 622, в період часу з 08 липня 2015 року по 11 вересня 2015 року, перебуваючи в зоні проведення антитерористичної операції, незаконно привласнив, а в подальшому носив та зберігав знайдені ним бойові припаси, а саме:
-двадцять три набої - 5,45 мм проміжкові набої з кулями із сталевим осердям, до автоматів (АК-74, АКС-74, АКС-74У), ручного кулемету РКК-74, з них; шість набоїв виробництва машинобудівного заводу ім. Леніна, Росія, 1990 року випуску; шістнадцять набоїв виробництва Луганського станкобудівного заводу, Україна, 1981, 1982, 1983, 1988 років випуску; один набій виробництва Тульського патронного заводу, 1981 року випуску;
-тридцять набоїв - 5,45 мм проміжкові набої з кулями підвищеної пробивної спроможності, до автоматів (АК-74, АКС-74, АКС-74У), ручного кулемету РКК-74, виробництва Луганського станкобудівного заводу, Україна, 1994, 2003 років випуску;
-чотири набої - 5,45 мм проміжкові набої з трасуючою кулею, до автоматів (АК-74, АКС-74, АКС-74У), ручного кулемету РКК-74, виробництва Ульяновського машинобудівного заводу, Росія, 1982, 1984, 1989 років випуску;
-один набій - 7,62 мм набій зі зменшеною швидкістю кулі, зразка 1943 року, до самозарядного карабіну конструкції Сімонова (СКС), автоматів (АК, АКМ, АКМС), ручних кулеметів (РПК, РПКС), виробництва Климівського штампувального заводу, Росія, 1976 року випуску;
-п`ять набоїв - 9 мм, набої з кулями зі сталевим осердям до пістолета конструкції Макарова (ПМ), автоматичного пістолета конструкції Стєчкіна (АПС) калібру 9 мм, інших пістолетів та пістолетів кулеметів калібру 9x18 ПМ, виробництва Луганського патронного заводу, 1999 року випуску.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК України як носіння, зберігання, придбання бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
11 березня 2016 року між прокурором військової прокуратури Хмельницького гарнізону ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_5 у присутності адвоката ОСОБА_4 відповідно до вимог ст. 472 КПК України укладена угода про визнання винуватості.
Згідно угоди сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК України.
Також сторонами угоди узгоджено покарання, яке повинен понести обвинувачений за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. Відповідно до ст. 75 КК України погоджено звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням із встановленням судом іспитового строку 1 (один) рік та покладенням на ОСОБА_5 обов`язку: не виїжджати за межі країни на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції; повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію в силу п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України. В угоді передбачено наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені обвинуваченому.
В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, повідомив про добровільність своєї позиції при укладенні угоди про визнання винуватості, розуміння характеру обвинувачення, наслідків укладення та затвердження угоди, просив вказану угоду затвердити і призначити узгоджене в угоді покарання.
Прокурор просив суд затвердити угоду про визнання винуватості.
Захист не заперечив проти затвердження угоди.
Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам, може бути укладена угода про визнання винуватості.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином. Узгоджене угодою про визнання винуватості покарання для обвинуваченого визначене за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. На підставі ст. 75 КК України вирішено звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням та встановленням судом іспитового строку 1 (один) рік.
Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений повністю усвідомлює зміст укладеної угоди, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її невиконання.
Оскільки умови угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін чи інших осіб, а також існують фактичні підстави для визнання ним винуватості, суд дійшов висновку про наявність всіх необхідних матеріальних та процесуальних підстав для затвердження цієї угоди та призначення обвинуваченому узгодженого сторонами покарання.
Обираючи вид та міру покарання, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
Обвинувачений вчинив тяжкий злочин, позитивно характеризується по місцю проживання, раніше не судимий, учасник бойових дій.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, має на утриманні неповнолітню дитину.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
За таких обставин, враховуючи особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд прийшов до висновку для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України, враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, наявність обставин, які пом`якшують покарання, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання та звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та встановити іспитовий строк 1 (один) рік.
Процесуальні витрати (витрати на залучення експерта) в сумі 736 грн. 56 коп. у відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Речові докази (патрони в кількості 52 штуки, гільзи в кількості 11 штук та кулі в кількості 11 штук) згідно вимог ст. 100 КПК України знищити.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374, 473, 475 КПК України,
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням та встановити йому іспитовий строк 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 такі обов`язки: не виїжджати за межі країни на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції; повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави судові витрати за проведення експертизи в розмірі 736 грн. 56 коп.
Речові докази (патрони в кількості 52 штуки, гільзи в кількості 11 штук та кулі в кількості 11 штук) згідно вимог ст. 100 КПК України знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Хмельницької області через Старокостянтинівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя __________