МИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 480/872/16-к
Провадження № 1-кп-480/106/16
Вирок
Іменем України
21 липня 2016 року Миколаївський районний суд Миколаївській області в складі

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ;

потерпілого ОСОБА_4 ;

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 03 січня 2016 року за № 0000008 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка Миколаївського району Миколаївської області, громадянина України, освіта середня, офіційно не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 07 червня 2016 року Миколаївським районним судом Миколаївської області за ч. 3 ст. 408, ч. 1 ст. 69 КК України до п`яти років обмеження волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -

встановив:

02.01.2016 приблизно о 15 годині ОСОБА_5 , перебуваючи у приміщенні магазину ІНФОРМАЦІЯ_2 , у с. Іванівка Миколаївського району Миколаївської області по вулиці 8-го Березня, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, наніс ОСОБА_4 два удари кулаком правої руки в обличчя та один удар головою в область обличчя.

Згідно з висновком експерта № 277/1-16 від 17 лютого 2016 року у ОСОБА_4 виявлені тілесні ушкодження у вигляді перелому скулоорбітального комплексу зліва, крововиливу і саден в лівій скронево-скуловій області та віка лівого ока, крововиливу в області спинки носу, крововиливу біля внутрішнього кута правого ока, преривчастої садни в правій скуловій області, які утворилися від дії не менш як трьох ударних впливів тупих твердих предметів, якими могли бути руки, ноги, голова, можливо в строк і при обставинах вказаних освідуваним.

За ступенем тяжкості вказані тілесні ушкодження відносяться до категорії середньої тяжкості за ознакою тривалості розладу здоров`я.

Утворення вказаних ушкоджень при вільному падінні з висоти власного зросту з положення стоячи на площину чи після придання тілу прискорення виключається.

Розташування потерпілого та нападника у момент спричинення ушкоджень могло бути лицем одне до одного.

Обвинувачений ОСОБА_5 , будучи допитаним у судовому засіданні, свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро каявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину. Так, ОСОБА_5 пояснив суду, що 02 січня 2016 року, після святкування нового року, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, приблизно о 15 годині, приїхав у с. Іванівка Миколаївського району Миколаївської області. У магазині, у АДРЕСА_2 , ОСОБА_5 зустрів ОСОБА_4 , з яким був знайомий до цього. У цей момент у ОСОБА_5 виник раптовий умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_4 . ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_4 два рази кулаком в обличчя зліва та головою в область носа. Після чого пішов додому.

Потерпілий ОСОБА_4 , будучи допитаним у судовому засіданні, суду показав, що 02 січня 2016 року приблизно о 15 годині він знаходився у магазині у с. Іванівка Миколаївського району Миколаївської області по вулиці 8-го Березня, коли відчув, що його хтось штовхнув у спину. Коли ОСОБА_4 обернувся він побачив ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, і з яким ОСОБА_4 був раніше знайомий та мав рівні стосунки. У цей час ОСОБА_5 вдарив ОСОБА_4 кулаком в область носа та ще раз кулаком в область вилиці та наніс удар головою в область обличчя зліва, біля ока.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд, враховуючи думку учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, при цьому з`ясував, те, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оскільки обвинуваченим та потерпілим не оспорюються фактичні обставини справи, кваліфікація дій обвинуваченого, немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд вважає недоцільним дослідження інших доказів у справі.

При викладених обставинах, суд вважає, що дії ОСОБА_5 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 122 КК України - умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, тобто умисне ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

При призначенні обвинуваченому покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується посередньо, проживає разом із матір`ю, на обліку у лікарів-нарколога та психіатра не перебуває, на момент вчинення злочину не судимий.

Обставинами, які пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин що пом`якшують та обтяжують покарання.

Виходячи з викладеного, суд вважає, що для попередження вчинення нових злочинів, а також для виправлення ОСОБА_5 щодо останнього слід обрати покарання без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення за ним нагляду та залучення до праці, призначивши йому таке покарання в мінімальних межах санкції відповідної статті кримінального закону з одночасним застосуванням правил ч. 4 ст. 70 КК України.

Цивільний позов заявлений прокурором Миколаївського районного відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі департаменту фінансів Миколаївської обласної державної адміністрації до ОСОБА_5 про стягнення коштів витрачених на лікування потерпілого у сумі 512 грн. 82 коп., які не відшкодовані державі на день розгляду справи - підлягає задоволенню, оскільки знайшов своє підтвердження та визнаний обвинуваченим.

Цивільний позов, заявлений потерпілим ОСОБА_4 про відшкодування ОСОБА_5 матеріальної шкоди у сумі 11552 грн. 31 коп., визнаний обвинуваченим ОСОБА_5 , підлягає задоволенню, оскільки знайшов своє підтвердження у судовому засіданні.

Процесуальних витрат у кримінальному провадженні не має.

Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.

Керуючись ч. 3 ст. 349, ст. ст. 368, 370, 373, 374, 376 КПК України суд, -

ухвалив:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного за цим вироком, більш суворим, призначеного вироком Миколаївського районного суду Миколаївської області від 07 червня 2016 року, визначити остаточне покарання у виді 5 (п`яти) років обмеження волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту фактичного затримання.

Цивільний позов прокурора Миколаївського районного відділу Миколаївської місцевої прокуратури № 1 в інтересах держави в особі департаменту фінансів Миколаївської обласної державної адміністрації до ОСОБА_5 про стягнення коштів витрачених на лікування потерпілого у сумі 512 грн. 82 коп. задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь фінансового відділу Миколаївської районної державної адміністрації витрати на лікування потерпілого ОСОБА_4 у розмірі 512 грн. 82 коп.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди у сумі 11552 грн. 31 коп. задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 11552 грн. 31 коп. на відшкодування матеріальної шкоди.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Миколаївської області через Миколаївський районний суд Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, з урахуванням особливостей апеляційного оскарження передбачених ч. 2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору.

Суддя ОСОБА_1

21.07.2016