Справа № 490/7386/16-к
н/п 1-кс/490/4588/2016
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА
Іменем України
26 вересня 2016 року слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю слідчого ОСОБА_3 ,
розглянувши клопотання начальника відділу СУ ГУНП в Миколаївській області підполковника поліції ОСОБА_3 про арешт грошових коштів, -
ВСТАНОВИВ:
До суду надійшло клопотання начальника відділу СУ ГУНП в Миколаївській області підполковника поліції ОСОБА_3 про арешт грошових коштів.
В ході досудового розслідування встановлено, що Жовтневою районною державною адміністрацією Миколаївської області 23.02.2012, на підставі листа ТОВ «Таврія-Агро» від 16.01.2012 № 3, враховуючи факт реорганізації ЗАТ «Таврія-Агро», було прийнято розпорядження №127-р, яким припинено право постійного користування земельними ділянками загальною площею 540,64 гектарів ріллі в межах території Первомайської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області ЗАТ «Таврія-Агро» та визнано таким, що втратив чинність державний акт І-МК №001136 за реєстраційним №131. Вказаним розпорядженням було відмовлено ТОВ «Таврія-Агро» в наданні земельної ділянки в оренду.
Директора ТОВ «Таврія-Агро» ОСОБА_4 Жовтневою районною державною адміністрацією Миколаївської області 12.07.2012 та 12.12.2012 відповідно, було повідомлено про прийняте рішення та необхідність припинення сільськогосподарських робіт на вищезазначених земельних ділянках.
Водночас, починаючи з березня 2014 року, більш точної дати в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи на посаді директора товариства з обмеженою відповідальністю «Таврія-Агро», діючи усупереч вимогам ст.ст. 116-126 Земельного кодексу України, які регламентують набуття і реалізацію права на землю, достовірно знаючи, що ці ділянки йому у встановленому порядку не надавались у володіння, користування і власність, жодних правочинів щодо цих земельних ділянок її власником не укладалось, діючи умисно, за допомогою сільськогосподарської техніки та осіб, які не діяли як співвиконавці злочину, оскільки були переконані у законності виконання вказаних робіт, вчинив самовільне зайняття земельних ділянок на території Первомайської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області, що знаходяться за межами населеного пункту і відносяться до земель державної власності, загальною площею 548,0054 га, у вигляді протиправного їх використання у своїх потребах шляхом обробки та вирощування сільськогосподарських культур (ярового,озимого ячменю, озимої пшениці та соняшника).
Цим протиправним діянням Кімом ОСОБА_5 , відповідно до розрахунку Державної інспекції сільського господарства у Миколаївській області від 11.08.2016 №866/12-22, спричинено шкоду власнику земельної ділянки (державі) в особі Головного управління Держгеокадастру Миколаївській області значної шкоди, у розмірі 677904,59 грн., що у сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є значною шкодою.
16 вересня 2016 року директору ТОВ «Таврія-Агро» ОСОБА_4 пред`явлено підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.197-1 КК України.
Таким чином, на даний час є обґрунтовані підстави вважати, що керівництво ТОВ «Таврія-Агро» реалізувало врожай, який знаходився на самовільно зайнятих земельних ділянках, розташованих в межах Первомайської селищної ради. З метою подальшого відшкодування збитків, спричинених державі внаслідок незаконних дій з боку керівництва ТОВ «Таврія-Агро», виникла необхідність у збереженні грошових коштів які знаходяться на розрахункових рахунках ТОВ «Таврія-Агро» № НОМЕР_1 ; № НОМЕР_2 ; № НОМЕР_3 ; № НОМЕР_4 для розрахунків у валюті Українська гривня, які відкриті в Миколаївському РУ ПАТ «ПриватБанк»(МФО 326610), шляхом накладення на них арешту.
Необхідність накладення арешту на грошові кошти, виникла задля запобігання їх втрати власником, і таке запобігання не може бути досягнуте іншим шляхом, чим шляхом накладення арешту.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна, у зв`язку із чим, суд вважає можливим, враховуючи клопотання слідчого, погоджене із прокурором, розглядати без виклику директора ТОВ "Таврія-Арго" ОСОБА_4 .
Згідно ч. 2 статті 173 Кримінального процесуального кодексу України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні; наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність; можливість спеціальної конфіскації майна; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.
Судом встановлено, що слідчим у клопотанні, погодженим із прокурором зазначено, що відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямовано кримінальне правопорушення.
Крім того, у клопотанні зазначено, що слідчий суддя, відповідно до ч. 2 ст. 170 накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.
По-перше, зміст ч. 2 ст. 170 КПК України не передбачає накладення арешту на тимчасове вилучене майно, що передбачене ч. 5 ст. 171 КПК України.
Крім того, враховуючи відсутність інформації щодо сум грошових коштів на вказаних банківських рахунках, на які слідчий просить накласти арешт, з метою припинення спробам продовження злочинної діяльності та забезпечення неможливості спричинення подальшої шкоди державним інтересам в сфері економіки, суд позбавлений можливості виконати вимоги п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України щодо встановлення розумності та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Керуючись статтями 170 -173 Кримінального процесуального кодексу України, -
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з моменту її оголошення.

Слідчий суддя Центрального районного

суду м. Миколаєва ОСОБА_1