Справа № 594/1314/15-к
Провадження № 1-кп/594/6/2016
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2016 року
Борщівський районний суд Тернопільської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3
з участю секретаря ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борщеві кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, вдівця, не працюючого, пенсіонера за віком, не судимого в силу ст.89 КК України, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України,
за участю: прокурора ОСОБА_6
потерпілої ОСОБА_7
захисника ОСОБА_8
обвинуваченого ОСОБА_5
18 вересня 2015 року близько 19.30 год. між обвинуваченим ОСОБА_5 та потерпілим, сином обвинуваченого, ОСОБА_9 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння, у житловому будинку, що в АДРЕСА_1 , на побутовому грунті з ініціативи потерпілого виник словесний конфлікт, під час якого останній образив батька та наніс обвинуваченому удар рукою в обличчя. Обвинувачений ОСОБА_5 , маючи в руках кухонний ніж, умисно, діючи з наміром заподіяти ОСОБА_9 тілесне ушкодження, не передбачаючи можливості заподіяння своїми діями смерті потерпілому, хоча повинен був і міг передбачити такі наслідки, завдав цим ножем одного удару в область лівої половини грудей. Внаслідок таких дій ОСОБА_5 спричинив потерпілому ОСОБА_9 проникаюче поранення грудей з ушкодженням серця, яке супроводжувалось масивною внутрішньою кровотечею та призвело до загального знекровлення організму, яке за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення відноситься до тяжких тілесних ушкоджень і від чого в подальшому наступила смерть ОСОБА_9 .
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, не визнав та ствердив, що умислу на вбивство свого сина ОСОБА_9 не мав, не хотів, щоб так сталося. Обвинувачений показав, що 18 вересня 2015 року впродовж дня алкоголю не вживав та в момент інциденту з сином був тверезий. Натомість його син ОСОБА_9 в той день розпивав спиртні напої і, повернувшись додому біля 19 год., перебував у стані алкогольного сп`яніння. Відразу у дворі господарства, де він на той час чистив горіхи, син розпочав із ним сварку, під час якої намагався його вдарити, однак він ухилився. Він став заспокоювати сина, просив того ступитися у дім та лягти спати. Син сварився, що в хаті немає що їсти, на що він відповів, що був в магазині, купив продукти, а якщо той хоче, набере картоплі та приготує її. Син пішов до хати, а він, набравши у відро картоплі, пішов також до житлового будинку. ОСОБА_9 знаходився у житловій кімнаті, розстеляв ліжко. Він у хаті поставив відро з картоплею, взявся за ніж щоб чистити картоплю, однак ступив до кімнати та спитався сина: варити чи жарити картоплю. Син продовжував розстеляти постіль, а побачивши його, став сваритися, чого він прийшов до нього. На це сину відповів, що він у своїй хаті. ОСОБА_10 , оскільки в цей момент був спиною до нього та зігнувся до подушки, розвернувся до нього та наніс йому удар кулаком в обличчя, удар прийшовся у губу та зуби. Тоді ж син схопивши руками за одяг на грудях, став шарпати його. Не втримавшись на ногах, син потягнув його за одяг на себе і вони обоє впали боком на диван, а потім на підлогу. При цьому ніж був у нього в руці. Встаючи з підлоги, ніж також залишався в його руці. Син продовжував лежати. Не пригадує точно, кинув ніж чи поклав на підлогу, а сам опустився до сина. Син лише сказав: «Тату, я жити хочу» і замовк. Він став трясти сина, з переляку схопив ніж у руку і пішов до кухні, де ніж положив на стіл, а сам став телефонувати до сестри. Сказав тій: «Прийди, біда з ОСОБА_11 ». Ще телефонував до брата, однак не пригадує чи розмовляв з тим. Згодом прийшла сестра ОСОБА_12 , запитувала що сталося, однак він пояснити нічого не міг. Вони обоє підняли сина на диван і оскільки той був живий, ОСОБА_12 побігла додому за автомобілем. В період відсутності сестри він вийшов на поріг будинку. В той час вулицею проходив ОСОБА_13 , його сусід і працівник міліції. Останній привітався і спитав як справи. У відповідь він попросив ОСОБА_14 зайти, сказав, що в нього біда, що син ОСОБА_15 впав на ніж. ОСОБА_13 оглянув сина і вийшов у двір. Після цього прийшла сільська медсестра ОСОБА_16 , яка констатувала смерть сина, приїхала карета швидкої допомоги з Більче-Золотецької лікарні, прибули працівники міліції.
Стверджує, що не може пояснити як так сталося, що при їхньому з сином падінні ніж опинився між ними і цим же ножем він заподіяв синові ножове поранення. Розкаюється з приводу загибелі сина в результаті поранення від ножа в його руках. Просить його не карати.
Суд, об`єктивно дослідивши всі зібрані та перевірені у судовому засіданні докази, прийшов до переконання про доведеність обвинувачення ОСОБА_5 у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України. В цьому суд переконали наступні докази.
Потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що її брат ОСОБА_9 останні шість років, не дивлячись на те, що мав окреме господарство, що залишилося після смерті їхньої бабусі, жив разом із батьком обвинуваченим ОСОБА_5 . Сім`ї брат не мав, розведений, його син проживав із матір`ю. Обвинувачений не заперечував проти того, щоб син жив з ним. Постійно казав, що так вже склалося, не вижене ж сина. При цьому ж, її батько часто скаржився на негативну поведінку сина. Брат ОСОБА_9 ніде не працював, однак хотів добре їсти, зловживав алкоголем. Батько не раз плакався їй, що ОСОБА_15 часто свариться з ним, в сварках штовхав його, бив, на що батько просто ступався з кімнати або просто з очей сина. Потерпілий був здоровішим за тілобудовою від батька. Фактично батько вже старий, тому хотів спокою. Про трагедію дізналася від сусідів, які їй зателефонували.
Свідок ОСОБА_17 в судовому засіданні показав, що вранці 18 вересня 2015 року обвинувачений ОСОБА_5 разом з ним розпивав горілку. При цьому занятті їх застала сестра обвинуваченого ОСОБА_12 і дуже сварилася з ними. Обвинувачений тоді випив 100 грам горілки.
Свідок ОСОБА_12 суду показала, що ввечері, коли смерклося, до неї на мобільний телефон зателефонував обвинувачений і лише сказав: «Прийди, ОСОБА_15 вмирає». Вона відразу зібралася йти, оскільки племінник ОСОБА_15 вже тричі потрапляв через зловживання алкоголем до реанімації. Діти зупиняли її, нагадували, що її брат з сином часто сварилися і звали її лише для того, щоб помирити обох, тому вона не поспішала. Коли прийшла до господарства обвинуваченого, виявила, що ОСОБА_10 лежить на підлозі в кімнаті біля дивану, а обвинувачений стоїть над ним та плаче. Вона відразу взялася піднімати ОСОБА_11 з землі, разом з обвинуваченим вони поклали ОСОБА_11 на диван. ОСОБА_15 ще був живий, останній подивився на неї та схопив її за руку. Тоді ж вона побачила пляму крові на килимі, де лежав ОСОБА_10 . На її питання що сталося, ОСОБА_5 так і не відповів, лише говорив: «Врятуй його». Тоді вона побігла додому, щоб просити зятя автомобілем відвести ОСОБА_18 до лікарні.
Свідок також повідомила, що ОСОБА_10 жив у батька, зловживав алкоголем. Оскільки загиблий часто забирав гроші у батька, обвинувачений свою пенсію відразу віддавав їй, щоб ні він, ні син відразу не пропили усі кошти. Знала зі слів брата обвинуваченого ОСОБА_5 , що син часто сварився з ним, бувало що і бив того. Деколи брат уникаючи сварки з сином, ночував у неї дома.
Свідок ОСОБА_19 в судовому засіданні показав, що ввечері 18 вересня 2015 року, проходячи біля господарства обвинуваченого ОСОБА_5 , побачив останнього на порозі будинку. Останній привітався і на його запитання як справи, під час того як говорив з кимось по мобільному телефону, відповів, що в того біда, що син ОСОБА_15 впав на ніж і що ОСОБА_11 погано, а також просив зайти та допомогти. Обвинувачений був схвильований. Зайшовши до будинку, на дивані він побачив лежачого ОСОБА_18 без явних ознак життя. Обвинувачений на його запитання, коли побачив, що губи в потерпілого вже посиніли, вказав на рану, яка була в області грудей, крові не було. Пляму крові він помітив лише на футболці, що була на ОСОБА_11 . Також він оглянув ножа, на який вказав обвинувачений і який знаходився на столі, на ньому була кров. Тоді він вийшов і став телефонувати до сільського фельдшера та черговому Борщівського РВ. ОСОБА_5 він не допитувався про події, оскільки останній лише бурмотів: «що ж сталося», «що буде» та сумував за сином.
Свідок також показав, що до нього, як до, в свій час, дільничного інспектора скарги від обвинуваченого та його сина чи на дії останніх не поступали. Алкогольними напоями зловживали обоє.
Свідок ОСОБА_20 суду показав, що 18 вересня 2015 року ввечері біля 21-22 год. до нього зателефонував ОСОБА_13 і він на прохання останнього прийшов до господарства обвинуваченого ОСОБА_5 . ОСОБА_10 лежав на дивані, на грудях останнього він побачив ножове поранення, на футболці в ділянці поранення була пляма крові. Тоді у ОСОБА_11 ще прослуховувався пульс. ОСОБА_13 викликав швидку допомогу та зателефонував до міліції. Обвинувачений ОСОБА_5 був у будинку, вів себе адекватно.
Свідок ОСОБА_16 в судовому засіданні показала, що 18 вересня 2015 року прийшла до господарства ОСОБА_5 на виклик ОСОБА_21 . Оглянувши ОСОБА_18 , який лежав на дивані у кімнаті будинку, констатувала смерть останнього, на тілі під ребром зліва була проникаюча різана рана, крові не було.
Свідок ОСОБА_22 суду показала, що в 21.20 год. до пункту швидкої допомоги у селі Більче-Золоте Борщівського району з міліції поступило повідомлення про ножове поранення у селі Олексинці. Приїхавши на місце, зі злів присутніх, зокрема ОСОБА_12 , дізналася, що ОСОБА_9 був поранений ножем і вона тоді ж, оглянувши потерпілого, лише констатувала його смерть. Зі слів тієї ж ОСОБА_12 почула, що поранення виникло в результаті сварки між батьком та сином. Обвинувачений ОСОБА_5 в той час нічого не говорив, сидів, обхвативши голову руками та плакав.
Свідки ОСОБА_23 та ОСОБА_24 в судовому засіданні показали, що були присутніми в якості понятих при проведенні 19 вересня 2015 року слідчого експерименту. Зміст оголошеного в судовому засіданні протоколу проведення слідчого експерименту та відеозапис фіксування слідчого експерименту, що був продемонстрований їм в судовому засіданні, відповідають дійсності. При проведенні експерименту ОСОБА_5 розповідав, що ніж взяв з метою чистити картоплю, а потім з ножем зайшов у кімнату до сина. Там син у суперечці вдарив його, а обвинувачений показав, що вдарив сина ножем.
При огляді місця події, що вбачається з протоколу від 19 вересня 2015 року (а.с.73-90), а саме житлового будинку у с.Олексинці Борщівського району, в якому проживає обвинувачений ОСОБА_5 , виявлено труп ОСОБА_9 , що лежав на дивані в житловій кімнаті, горілиць. По передній поверхні грудної клітки дещо лівіше краю грудини в її нижній третині виявлена зіяюча рана розміром біля 3 см на 1 см з рівними краями. У тій же кімнаті на килимі біля дивану виявлено накладення речовини бурого кольору, а також накладення такої ж речовини виявлено на підодіяльнику, що знаходився на ліжку в тій же кімнаті. У кухні будинку на столі виявлені та вилучені два предмети, зовні схожі на ножі. На руків`ї більшого за розміром ножа, а також на міжкімнатних дверях будинку виявлені та вилучені відбитки слідів пальців рук.
Там же, присутній при огляді ОСОБА_5 добровільно видав працівникам міліції одяг, в якому був одітий: футболку, теніску, брюки, а також пару резинових сандалет.
Одяг ОСОБА_9 , футболка, спортивні штани, вилучені слідчим з моргу, що вбачається з протоколу огляду від 19 вересня 2015 року (а.с.91-94)
При дослідженні крові встановлено, що кров обвинуваченого ОСОБА_5 , згідно висновку судово-медичної експертизи від 24 вересня 2015 року №697 (а.с.131-132), належить до групи А(ІІ) з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВ0, а кров потерпілого ОСОБА_9 , згідно висновку судово-імунологічної експертизи від 24 вересня 2015 року № 689 (а.с.114-115), належить до групи В(ІІІ) з ізогемаглютиніном анти-А за ізосерологічною системою АВ0.
За даними висновку судово-медичної експертизи від 30 жовтня 2015 року №252 (а.с.134-137), в речовині бурого кольору, розташованій на поверхні клинка ножа № 1, знайдено кров та епітеліальні клітини особи чоловічої генетичної статі, які з врахуванням висновків експерта №№ 697, 698 можуть походити від ОСОБА_9 або іншого чоловіка носія антигену В системи АВ0, та не належать ОСОБА_5 .
Згідно висновку судово-медичної експертизи від 9 жовтня 2015 року №250 (а.с.150-151), в піднігтьовому вмісті рук ОСОБА_5 знайдено епітеліальні клітини особи, які з врахуванням висновків експерта №№ 697,698 можуть походити за рахунок змішування клітин ОСОБА_9 та власних клітин ОСОБА_5 .
Згідно висновку судово-медичної експертизи від 9 жовтня 2015 року №251 (а.с.139-140), в тампонах змивів з рук ОСОБА_5 знайдено епітеліальні клітини особи, які з врахуванням висновків експерта №№ 697,698 можуть походити в об.1 від ОСОБА_9 , в об.2 за рахунок змішування власних клітин ОСОБА_5 та клітин ОСОБА_9 , або будь-якої іншої особи, носія антигену В системи АВ0.
В слідах, що розташовані на фрагменті килимового покриття та підодіяльнику, наданих на експертизу, відповідно до висновку судово-медичної експертизи від 21 жовтня 2015 року № 696 (а.с.142-144), знайдена кров людини, яка з врахуванням висновків судово-медичних експертиз №№ 697,698 може належати померлому ОСОБА_9 і не може належати ОСОБА_5 .
За даними судової дактилоскопічної експертизи від 2 жовтня 2015 року № 15-167/15 (а.с.157-164), слід пальця руки, вилучений із частини металевого руків`я гострого предмету ззовні схожого на ніж, що знаходився у кухні на столі, залишений великим пальцем правої руки ОСОБА_5 .
З висновку судово-трасологічної експертизи (дослідження холодної зброї) від 4 листопада 2015 року № 1.2-426/15 (а.с.167-170), надані на дослідження два ножі, які були виявлені та вилучені 19 вересня 2015 року із приміщення кухні житлового будинку у АДРЕСА_2 , є господарсько-побутовими ножами кухонними ножами, що призначені для виконання різних господарських потреб, виготовлені заводським способом.
Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи трупа від 19 жовтня 2015 року №61 (а.с.108-110), судово-токсилогічної експертизи від 28 вересня 2015 року № 1252 (а.с.111-112), судово-гістологічної експертизи від 6 жовтня 2015 року № 941 (а.с.113), при дослідженні трупа ОСОБА_9 виявлено рану передньої поверхні лівої половини грудей, котра продовжувалась раневим каналом загальною довжиною близько 7,5 см, що проходив через м`які тканини грудей, міжреберні м`язи, стінку серцевої сорочки, з наскрізним ушкодженням передньої стінки правого шлуночка серця.
Проникаюче поранення грудей спричинене одноразовою колюче-ріжучою дією гострого предмету (знаряддя), цілком можливо клинка ножа.
За ознакою небезпеки для життя в момент спричинення, а в даному випадку призвівши до смерті, ці ушкодження кваліфікуються як тяжкі.
Смерть ОСОБА_9 настала внаслідок проникаючого поранення грудей з ушкодженням серця, яке супроводжувалося масивною внутрішньою кровотечею, та призвело до гострого знекровлення організму. Смерть настала приблизно за 12-24 години до судово-медичної експертизи його трупа.
Локалізація рани на тілі потерпілого свідчить, що в момент нанесення йому ушкоджень потерпілий був обернений до напрямку дії клинка ножа передньою поверхнею тіла, при цьому, з огляду на напрямок раневого каналу, клинок ножа в тілі потерпілого рухався майже в напрямку спереду-назад, дещо зліва-направо та знизу-вверх.
Ушкодження грудної клітки у ОСОБА_9 спричинено прижиттєво, незадовго до настання смерті. Характер ушкодження серця свідчить, що смерть ОСОБА_9 настала безпосередньо після його ушкодження.
Крім зазначеного вище ушкодження, було виявлено садно задньої поверхні правого ліктьового суглобу та внутрішньої поверхні, яке утворилось незадовго до настання смерті. З огляду на його морфологічні властивості, садно характерне для виникнення внаслідок дії тупого предмету. Це ушкодження на трупі має ознаки легкого тілесного ушкодження і причинно-наслідкового звя`зку із настанням смерті не має.
Судово-медичних даних, які б свідчили про те, що потерпілий чинив опір нападнику, захищався, немає.
При судового-токсилогічному дослідженні крові та сечі від трупа виявлений етиловий алкоголь в кількості: в крові 4,77%, в сечі 2,71 %. Така кількість етанолу в крові стосовно живих осіб може відповідати тяжкому алкогольному отруєнню.
У висновку судово-медичної експертизи № 83 від 29 жовтня 2015 року (а.с.117-119), експерт також вказує, що на органокомплексі з передньої поверхні грудей виявлено наскрізне поранення стінки грудей у вигляді рани на клапті шкіри та ушкодження підлягаючих м`яких тканин і суміжних частин грудини та правого реберного хряща, які утворені одноразовою колючо-ріжучою дією гострого предмета з властивостями леза і спинки, що притаманно клинку ножа. В момент нанесення поранення стінки грудей клинок ножа був обернений лезом вниз вправо і діяв під деяким кутом щодо передньої поверхні грудей в напрямі спереду-назад зліва-направо та дещо знизу-вверх. Клинок ножа, яким було спричинене поранення грудей, мав добру заточку леза, менше 0,2 см товщини по спинці, не менше 15 см. дожини і не більше 2,6 см ширини на рівні занурення у кістково-хрящову частину органокомплексу.
З висновку судово-медичної експертизи від 2 листопада 2015 року № 84 (а.с.120-125) встановлено, що на переді фуфайки у середньо центральній третині виявлено одне наскрізне пошкодження тканини, яке по локалізації і напрямі довжника збігається з відповідним тілесним ушкодженням у потерпілого (проникаюче поранення передньої поверхні грудей в зоні суміжних частин грудини та прилягаючих реберних хрящів з ушкодженням серця) і спричинене одноразовою колючо-ріжучою дією гострого предмета з властивостями леза та спинки, що притаманно клинку ножа. В момент спричинення пошкодження на фуфайці і тілесного ушкодження грудей потерпілому клинок ножа був обернений лезом вниз вправо і діяв під деяким кутом щодо передньої поверхні грудей в напрямі спереду-назад зліва-направо та дещо знизу-вверх. Пошкодження на фуфайці і відповідне проникаюче поранення передньої поверхні грудей з ушкодженням серця спричинені потерпілому з найбільшою ймовірністю клинком кухонного ножа № 1 (з металевим держаком).
Згідно висновку судово-медичної експертизи від 19 вересня 2015 року №118 (а.с.126-), при обстеженні ОСОБА_5 будь-яких тілесних ушкоджень не виявлено..
За даними висновку експерта від 25 вересня 2015 року № 1230 (а.с.127-129), при газохроматографічному дослідженні взірця крові ОСОБА_5 , відібраного 19 вересня 2015 року о 17 год. 45 хв. медичними працівниками Борщівської ЦРКЛ, знайдено етиловий спирт в концентрації 0,32% (проміллє).
Експерт, з врахуванням швидкості зниження концентрації алкоголю в крові живих осіб у зв`язку з окисленням, виведенням його тощо, припускає, що на момент вчинення злочину 18 вересня 2015 року близько 19 год.30 хв. концентрація етилового спирту в крові ОСОБА_5 за умови що у проміжок часу між вчиненням злочину та забором крові ОСОБА_5 не вживав спиртних напоїв, могла становити приблизно 3,66%, що за функціональною оцінкою концентрації алкоголю в крові може відповідати показникам тяжкого отруєння алкоголем.
З висновку судово-психіатричної експертизи від 29 вересня 2015 року № 518 (а.с.181-182) вбачається, що в період до якого відноситься інкриміноване ОСОБА_5 діяння, обвинувачений тимчасовими хворобливими розладами психічної діяльності не страждав, в стані патологічного сп`яніння та фізіологічного афекту не перебував. Однак на той же час та за теперішнього часу ОСОБА_5 страждав та страждає на розлади психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю. По своєму психічному стану ОСОБА_5 на даний час може усвідомлювати свої дії і керувати ними, застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.
За даними висновку наркологічної експертизи від 29 вересня 2015 року № 439 (а.с.183) у ОСОБА_5 встановленого розлади психіки і поведінки внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності та рекомендовано пройти добровільне лікування.
Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що орган досудового розслідування, не вірно встановивши фактичні обставини вчиненого злочину, дав неправильну юридичну оцінку кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_5 за ч.1 ст.115 КК України.
Відповідно до п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 7 лютого 2003 року № 2 «Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи», для відмежування умисного вбивства від умисного заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, суди повинні ретельно досліджувати докази, що мають значення для з`ясування змісту і спрямованості умислу винного. Питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема, враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій: при умисному вбивстві настання смерті охоплюється умислом винного, а в разі заподіяння тяжкого тілесного ушкодження, яке спричинило смерть потерпілого, ставлення винного до її настання характеризується необережністю.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений показав, що наміру вбивати сина ОСОБА_9 не мав. Хоч син був непутящий, любив сина, годував його, одягав, дозволив жити з ним в одному будинку. Знаючи про залежність сина від алкоголю, старався мати в хаті алкогольні напої, купляв синові сигарети. Не раз у стані сп`яніння син обзивав його, однак зла на сина не мав. Ніж у руки взяв ще на кухні, де мав намір числити картоплю на вечерю, і з цим же ножем зайшов до кімнати, де знаходився ОСОБА_10 , щоб запитати сина як саме готувати картоплю. Як саме було спричинено ножове поранення пояснити не може. Не розуміючи що сталося та злякавшись вчиненого, відразу зателефонував по допомогу до сестри. З сестрою підняли потерпілого на диван, сестра побігла за машиною, щоб відвезти ОСОБА_11 до лікарні. Він за той час позвав на допомогу сусіда працівника міліції. Просить його не карати, оскільки більшої кари ніж загибель сина для нього не має.
Показання обвинуваченого щодо обставин вчиненого ним злочину об`єктивно стверджуються іншими доказами, дослідженими в судовому засіданні.
Так, про відсутність у ОСОБА_5 наміру заподіяти смерть своєму синові ОСОБА_9 свідчить характер взаємовідносин між останніми, які до вчинення злочину, що слідує з показань свідків ОСОБА_23 сусідки обвинуваченого, ОСОБА_19 сусіда та бувшого дільничного інспектора, ОСОБА_24 сільського голови, перебували в нормальних стосунках, суперечок між ними не було. Не побачив проблем у стосунках обвинуваченого та потерпілого і допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_17 . Останній вранці 18 вересня 2015 року був присутнім в помешканні ОСОБА_5 , розпивав з останнім горілку. Зі слів обвинуваченого знав, що батько з сином планували в той день допомагати по господарству сестрі ОСОБА_12 .
Зокрема, з показань потерпілої ОСОБА_7 та свідка ОСОБА_12 встановлено, що обвинувачений не заперечував своєму синові жити з ним, в основному вони ладили між собою. Оскільки ОСОБА_10 не працював, батько забезпечував його харчуванням та одягом, купляв сигарети, бувало і горілку.
Усі свідки, які прибули на місце пригоди безпосередньо після вчинення злочину показали, що обвинувачений ОСОБА_5 був схвильований, переживав, плакав та сумував за сином.
Також потерпіла ОСОБА_7 та свідок ОСОБА_12 показали, що конфлікти, що виникали між обвинуваченим та загиблим, були з ініціативи ОСОБА_18 і лише тоді коли останній перебував у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_5 не раз скаржився на те, що син у стані сп`яніння штовхав, шарпав його, наносив удари, на що обвинувачений терпів таку поведінку сина, як випадало, уникав .ударів, суперечки, залишав дім та ночував за межами дому.
За даними експертизи від 28 вересня 2015 року № 1252 (а.с.111-112) потерпілий мав тяжку форму алкогольного отруєння.
Цим підтверджується показання обвинуваченого ОСОБА_5 про те, що саме ОСОБА_9 ініціював суперечку та вдарив обвинуваченого кулаком в обличчя.
З експертного висновку додаткової судово-медичної експертизи трупа від 19 жовтня 2015 року №61 (а.с.108-110) встановлено, що смерть ОСОБА_9 настала внаслідок проникаючого поранення грудей, спричиненого одноразовою колюче-ріжучою дією гострого предмету, з ушкодженням серця, яке супроводжувалося масивною внутрішньою кровотечею, та призвело до гострого знекровлення організму. За ознакою небезпеки для життя в момент спричинення ці ушкодження кваліфікуються як тяжкі.
Тривалість життя ОСОБА_9 після спричинення ножового поранення підтверджується показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які ствердили, що на час їх прибуття на місце пригоди, потерпілий ще подавав ознаки життя.
В судовому засіданні з показань свідків ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , які були залучені понятими при проведенні слідчого експерименту, ОСОБА_17 , який залучався при тій же слідчій дії статистом, ОСОБА_25 , що здійснював відеофіксування слідчого експерименту під час проведення досудового розслідування, встановлено, що обвинувачений ОСОБА_5 давав показання про те, що ввечері 18 вересня 2015 року після суперечки із сином у дворі господарства зайшов до житлового будинку з набраним відром картоплі, яку мав намір приготувати на вечерю. Ніж взяв у кухні з метою чистити картоплю. Згодом з ножем у руках зайшов до кімнати, де перебував син.
Окрім цього, як вбачається з протоколу огляду місця події від 19 вересня 2015 року (а.с.74), у коридорі будинку, що веде до кухні, виявлено металеве відро з картоплею.
Таким чином, такі докази підтвердили твердження ОСОБА_5 в судовому засіданні про те, що злочинного умислу направленого на протиправне заподіяння ОСОБА_9 смерті у нього не було і що ніж у його руці під час конфлікту з сином у житловій кімнаті виявився випадково, не був ним попередньо підготовлений з метою вбивства.
Слід вважати доведеним і факт припинення злочинних дій за відсутності перешкод для їх продовження, який підтверджується показаннями самого обвинуваченого, обстановкою на місці події, відсутністю перешкод для доведення умислу до кінця, а саме, відсутність очевидців, безпорадний стан потерпілого після спричиненого одноразового ножового поранення.
За даними протоколу огляду місця події від 19 вересня 2015 року (а.с.73-90), місцем злочину є кімната у житловому будинку, що належить обвинуваченому. Слідів злочину ОСОБА_5 не знищив, ніж не сховав, кров та відбитки слідів пальців рук на ножі, кров на килимі не стер, місце пригоди не покинув.
Показаннями свідка ОСОБА_12 та свідка ОСОБА_19 підтверджуються показання обвинуваченого про те, що відразу ж після заподіяння ножового поранення ОСОБА_9 він зателефонував по допомогу сестрі та просив ту врятувати сина, а також позвав на допомогу сусіда працівника міліції.
Вищезазначені докази, в своїй сукупності, на думку суду, спростовують висновки органу досудового розслідування про наявність в діях обвинуваченого ОСОБА_5 умислу на вбивство потерпілого, і свідчать про умисність його дій лише щодо заподіяння ОСОБА_9 тяжкого тілесного ушкодження.
Виходячи з цих обставин, суб`єктивне ставлення обвинуваченого ОСОБА_5 до наслідків своїх дій, які полягають у спричиненні смерті потерпілому, характеризуються необережністю, а саме, злочинною недбалістю, коли він не передбачав, хоча повинен був і міг передбачити, що заподіяння ножового поранення може призвести до настання смертельного наслідку.
За даних обставин суд вважає, що ОСОБА_5 , завдавши одного удару ножем в передню ліву половину грудей ОСОБА_9 , умисно заподіяв йому тяжке тілесне ушкодження, не передбачаючи, що такі дії можуть спричинити смерть потерпілого, хоча повинен був і міг передбачити такі наслідки, а тому його дії слід кваліфікувати за ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження небезпечне для життя в момент посягання, що спричинило смерть потерпілого.
При цьому, показання обвинуваченого ОСОБА_5 дані в судовому засіданні в тій частині, що умисного удару ножем ОСОБА_9 не наносив, спричинення поранення ножем, що був у його руці, відбулося під час того, як потерпілий шарпаючи його за одяг став падати на диван і потягнув його за собою, суд оцінює критично та вважає їх спростованими доказами, що здобуті в судовому засіданні.
Так, на запитання прокурора та головуючого у справі чому змінив показання дані на досудовому розслідуванні, а також чому не давав такі показання від початку досудового розслідування за участі при допитах адвоката та до направлення обвинувального акту до суду, обвинувачений ОСОБА_5 не дав обґрунтованої відповіді.
Свідки ОСОБА_23 , ОСОБА_24 та ОСОБА_17 , які брали участь у проведенні 19 вересня 2015 року слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_5 , показали, що під час слідчої дії обвинувачений дав показання про те, що після нанесення потерпілим удару в обличчя обвинуваченого, останній наніс удар ОСОБА_9 ножем, а також при відтворенні своїх дій показав нанесення удару ножем в передню нижню частину грудей.
Зокрема , свідок ОСОБА_17 , який був статистом при проведенні слідчої дії, вказав на показання обвинуваченого про те, що той образився на поведінку сина, на нанесений сином удар в обличчя та вдарив сина ножем. Також свідок показав, що обвинувачений ОСОБА_5 не розповідав та не відтворював дій, які б вказували на падіння потерпілого разом із обвинуваченим на диван, а потім на підлогу.
Такі показання свідків повністю узгоджуються із даними протоколу проведення слідчого експерименту від 19 вересня 2015 року (а.с.95-107) та даними відеозапису слідчої дії, продемонстрованого в судовому засіданні.
Зокрема, з того ж протоколу проведення слідчого експерименту вбачається, що при відтворенні своїх дій при інциденті із сином у власному будинку ввечері 18 вересня 2015 року обвинувачений показав, що ОСОБА_9 його вдарив, а він того «чеканув» ножем.
Доводи сторони захисту з приводу відсутності доказів наявності в обвинуваченого в момент вчинення злочину стану алкогольного сп`яніння, суд до уваги не бере, оскільки такі спростовані в судовому засіданні показаннями свідка ОСОБА_17 , який показав, що вранці 18 вересня 2015 року ОСОБА_5 вживав разом з ним горілку принесену ним же, обвинувачений при ньому випив 100 грам горілки.
Такі показання свідка узгоджуються із даними висновку експерта від 25 вересня 2015 року № 1230 (а.с.127-129), згідно якого при газохроматографічному дослідженні взірця крові ОСОБА_5 , відібраного 19 вересня 2015 року о 17 год. 45 хв. медичними працівниками Борщівської ЦРКЛ, знайдено етиловий спирт в концентрації 0,32% (проміллє).
Підходячи до обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд, відповідно до вимог ст.65 КК, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обтяжуючу покарання обставину - вчинення злочину у стані алкогольного спяніння, і вважає за необхідне призначити покарання у виді позбавлення волі.
Суд також враховує особу обвинуваченого, його вік, стан здоров`я, позитивну характеристику по місцю проживання, обставини, що пом`якшують покарання - каяття з приводу загибелі сина в результаті поранення від ножа в його руках, сприяння розкриттю злочину, думку потерпілої про незастосування суворої міри покарання.
За наявності вищеперерахованих пом`якшуючих покарання обставин, враховуючи особу обвинуваченого, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 покарання ближче до мінімальної межі санкції частини статті обвинувачення,що буде необхідним, і достатнім для його виправлення.
Обвинувачений ОСОБА_5 затриманий в порядку ст.208 КПК України 19 вересня 2015 року о 13.20 год. і весь час обвинувачений знаходився під вартою. Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України попереднє ув`язнення підлягає зарахуванню у строк покарання.
Обвинуваченому ОСОБА_5 застосований запобіжний захід тримання під вартою, строк якого ухвалою суду від 14 січня 2016 року продовжений до 19 березня 2016 року.
Беручи до уваги, що ОСОБА_5 вчинив умисний тяжкий злочин, суд приходить до переконання, що вказані в ухвалі слідчого судді при обранні запобіжного заходу ризики продовжують існувати, більш м`який запобіжний захід буде недостатнім для їх запобігання, тому суд вважає за необхідне продовжити строк тримання обвинуваченого під вартою в межах строків, передбачених ч.3 ст.331 КПК України.
По справі проведені судові дактилоскопічна та трасологічна (холодної зброї), вартість яких (а.с.156, а.с.166), згідно ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого.
Визнані речовими доказами та які знаходяться в кімнаті для зберігання речових доказів Борщівського РВ УМВС України в Тернопільській області (а.с.184-185), відповідно до ч.9 ст.100 КПК України:
-фрагмент килима та зрізи нігтів, слід знищити;
-два ножі, одяг ОСОБА_9 - штани та футболку, підодіяльник, слід повернути потерпілій ОСОБА_7 ;
-одяг засудженого ОСОБА_5 дві футболки, штани та пару резинових тапочок, слід повернути засудженому;
-відбитки слідів пальців рук на одному аркуші паперу та дактилоскопічні карти, що приєднані до матеріалів кримінального провадження (а.с.164), слід залишити в справі.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, і призначити покарання 7 (сім) років позбавлення волі.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 рахувати з часу його затримання 19 вересня 2015 року, зарахувавши йому на підставі ч.5 ст.72 КК України в строк відбуття покарання термін його попереднього ув`язнення, а саме затримання та перебування під вартою з 19 вересня 2015 року по 26 лютого 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити без змін. Продовжити строк тримання ОСОБА_5 під вартою на два місяці, датою закінчення дії запобіжного заходу вважати 23.59 год. 19 травня 2016 року.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави:
-553,98 грн. за проведення судової дактилоскопічної експертизи від 2 жовтня 2015 року № 15-167/15;
-491,04 грн. за проведення судової трасо логічно (холодної зброї) експертизи від 4 листопада 2015 року № 1.2-426/15.
-фрагмент килима та зрізи нігтів - знищити;
-два ножі, одяг ОСОБА_9 - штани та футболку, підодіяльник - повернути потерпілій ОСОБА_7 ;
-одяг засудженого ОСОБА_5 дві футболки, штани та пару резинових тапочок - повернути засудженому;
-відбитки слідів пальців рук на одному аркуші паперу та дактилоскопічні карти, що приєднані до матеріалів кримінального провадження (а.с.164) - залишити в справі.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
Вирок може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Борщівський районний суд.
Копія вироку після його проголошення підлягає негайному врученню обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді. Копія вироку учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.
Головуючий: підпис
Судді: підписи

Суддя Борщівського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1