Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/545/16-к
Провадження № 1-в/490/104/2016
У Х В А Л А
29 січня 2016 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі: прокурора ОСОБА_3

засудженого ОСОБА_4

представника Мико-

лаївського слідчого

ізолятора Гричаного

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві заяву засудженого ОСОБА_5 стосовно порядку виконання вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 7 квітня 2014 року відносно його, -

встановив:
Вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 7 квітня 2014 року, зокрема, ОСОБА_6 засуджений за частиною 2 статті 17 пунктами «а», «и», «і» статті 93 Кримінального Кодексу України 1960 року - до 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю та з позбавленням спеціального звання сержант міліції.

23 грудня 2015 року вказаний вирок відносно ОСОБА_4 набув чинності.

13 січня 2016 року засуджений надіслав до суду заяву, у якій по суті просив застосувати відносно його правила зарахування строку попереднього ув`язнення, запроваджені з 24 грудня 2015 року відповідно до Закону України № 8328-VIII від 26 листопада 2015 року та негайно звільнити його з-під варти.

Після вислуховування засудженого, який вказану заяву підтримав, представника Миколаївського слідчого ізолятору та прокурора, які проти задоволення заяви не заперечували, та дослідження матеріалів заяви суд дійшов такого.

Відповідно до статей 533-534 Кримінального Процесуального Кодексу України вказаний вирок підлягає безумовному виконанню на території України.

За такого засуджений з моменту набрання чинності вироком (з 23 грудня 2015 року) має відбувати визначене цим вироком покарання, зокрема у вигляді 12 років позбавлення волі.

При цьому відповідно до частини 5 статті 72 Кримінального Кодексу України у строк відбування вказаного покарання має бути зарахований строк попереднього ув`язнення.

Порядок зарахування строку попереднього ув`язнення на період винесення вироку відносно ОСОБА_4 встановлювався статтею 72 Кримінального Кодексу України (в редакції від 15 квітня 2008 року).

Законом України № 8328-VIII від 26 листопада 2015 року цей порядок був змінений, встановлювалось, що строк попереднього ув`язнення має зараховуватись у строк відбуття покарання з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

При цьому відповідно до пункту 2 Прикінцевих положень вказаного закону він має застосовуватись до всіх осіб, вирок відносно яких набув чинності та не є виконаним.

З залученої до матеріалів кримінального провадження довідки Миколаївського слідчого ізолятору № 20/2/3-445 від 29 січня 2016 року вбачається, що період попереднього ув`язнення ОСОБА_4 тривав з моменту його затримання з 31 липня 2005 року до моменту набрання вироком чинності до 23 грудня 2015 року, а загалом 10 років 4 місяці 24 дні.

Цей строк перевищує строк призначеного засудженому основного покарання.

Відповідно до абзацу 5 частини 5 статті 72 Кримінального Кодексу України /в редакції закону від 26 листопада 2015 року) у такому разі суд має звільнити засудженого від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі.

При цьому з огляду на системний аналіз положень статей 537, 539 КПК в частині вирішення під час виконання вироків окремих питань до певного суду, питання про звільнення засудженого від відбування основного покарання у разі прийняття закону, що пом`якшує положення засудженого /як в цьому випадку/ має вирішуватись судом, в межах територіальної юрисдикції якого виконується вирок.

В цьому випадку на цей час відносно ОСОБА_4 вирок виконується; при цьому обвинувачений тимчасово перебуває у Миколаївському слідчому ізоляторі, ця установа не є установою, у якій він відбуває покарання.

Разом із цим враховуючи, що в цьому випадку в обвинуваченого виникло право на звільнення від відбування покарання, а представник слідчого ізолятора не заперечує можливість реалізації цього права цією установою, суд вважає за можливе задля сприяння засудженому у реалізації його прав розглянути його заяву по суті.

Засуджений просить про його звільнення з-під варти. Проте, вирішення питання про звільнення з-під варти не є віднесеним до юрисдикції суду під час вирішення питань, пов`язаних із виконання вироку, суд вважає за необхідне прийняти рішення, що законом віднесене до компетенції суду, задовольнивши подану засудженим заяву частково.

Керуючись статтею 537, статтею 539 КПК України, суд, -

У х в а л и в :
Клопотання засудженого ОСОБА_5 задовольнити частково.
Звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі, призначеного вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 7 квітня 2015 року.

Ухвала може бути оскарженою до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 7 днів.

СУДДЯ = ОСОБА_7 =

03.02.2016