Справа № 347/1492/16
Провадження № 1-кп/347/120/16
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" вересня 2016 р. м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді: ОСОБА_1 ,

секретаря: ОСОБА_2 ,

з участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Косів кримінальне провадження № 0000318 від 26.08.2016 року відносно обвинуваченого
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Городенка Івано-Франківської області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середньо-спеціальна, вдівця, раніше не судимого, на утриманні нікого не має,

за ч.1 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
25.08.2016 близько 09 години, ОСОБА_4 , перебуваючи на території домогосподарства ОСОБА_5 , що за адресою АДРЕСА_2 , якому допомагав у будівництві, а саме перевозив одноколісною металевою садовою тачкою, власником якої являється ОСОБА_5 , глину, вирішив вчинити крадіжку даної садової тачки.

При цьому ОСОБА_4 , діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно - небезпечний характер вчинюваних ним дій, переслідуючи корисливий мотив - таємне викрадення чужого майна, передбачаючи шкідливі наслідки і свідомо бажаючи настання таких наслідків, таємно, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, викрав з території домогосподарства ОСОБА_5 одноколісну металеву садову тачку з корпусом синього кольору, вартістю 550 (п`ятсот п`ятдесят) гривень та територію домогосподарства потерпілого покинув, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, суду пояснив, що він ніде не працює та не має ніяких матеріальних доходів. В зв`язку із виниклою необхідністю у коштах, які мав намір потратити на власні потреби. У скоєному щиро розкаюється, просить суворо не карати. Просить розглянути справу відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст.349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_4 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують його особу.
Переконавшись у правильному розумінні сторонами змісту обставин кримінального правопорушення та добровільності їхньої позиції, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого діяння і його умисні дії, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), правильно кваліфіковано за ч.1 ст.185 КК України.

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини справи й особу ОСОБА_4 .

Згідно ст.66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також відшкодування матеріальної шкоди.
Відповідно до ст.67 КК України, обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , судом не встановлено.
Виходячи із загальних засад призначення покарання, передбачених ст. 65-67 КК України, враховуючи обставини справи і особу ОСОБА_4 , та з врахуванням наведених судом обставин, що пом`якшують покарання, які суд визнає такими, що знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає за доцільне призначити покарання у вигляді штрафу, що визначено в мінімальному розмірі санкції ч.1 ст.185 КК України.

Саме таке покарання відповідатиме тяжкості злочину й буде достатнім для виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нових злочинів.
Цивільний позов не заявлено.
Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 127-129, ч.3 ст.349, ст.ст. 374, 376, 395 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речовий доказ: одноколісну металеву садову тачку, яку передано на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , повернути йому як законному володільцю.

На вирок сторонами може бути подана апеляція до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Косівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду у відповідності з вимогами ч.2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_1