Справа № 494/1615/15-к
У Х В А Л А
27.05.2016смт. Комінтернівське

Слідчий суддя Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 розглянувши у судовому засіданні смт. Комінтернівське Одеської області скаргу ОСОБА_2 на дії СВ Березівського РВ про невнесення відомостей до ЄРДР та про зобов`язання СВ Березівського РВ внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування по факту порушення суддею ОСОБА_3 ст. ст. 364, 365 та 375 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді Березівського районного суду Одеської області на дії СВ Березівського РВ про невнесення відомостей до ЄРДР та про зобов`язання СВ Березівського РВ внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування по факту порушення суддею ОСОБА_3 ст. ст. 364, 365 та 375 КК України. Посилався на ре, що 11 листопада 2015 року він звернувся до Березівського РВ із заявою на перевищення повноважень суддею ОСОБА_3 , яка була зареєстрована в ЖЄО під № 50 і до цього часу не отримав рішення, чим було порушено ст. 214 КПК України. Суть кримінального правопорушення полягає у тому, що він 13 лютого 2015 року, 4 березня 2015 року та 20 березня 2015 року звертався із скаргами до слідчого судді Березівського районного суду по яким було відкрито провадження за № 494/197/15-к та 494/277/15-к. Не зважаючи на те, що у судді ОСОБА_3 відсутні повноваження слідчого судді, справу розглядав саме він, чим порушив вимоги ст. 365 КК України «Перевищення влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їх прав чи повноважень, якщо вони завдали істотної шкоди охоронюваним законом правам, інтересам окремих громадян, державним чи громадським інтересам, інтересам юридичних осіб». 05.10.2015 року він звернувся до Березівського районного суду із заявою про відвід судді та визначення підсудності по справі № 494/1142/15 к щодо невнесення прокуратурою відомостей до ЄРДР по факту постановлення суддею ОСОБА_4 завідомо неправосудного рішення. Справу розглядав суддя ОСОБА_3 , який умисно порушив вимоги ч. 3 ст. 34 КПК України, якою передбачено, що кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо обвинувачений чи потерпілий (сторона по справі) працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження. За таких обставин, вважав, що суддя ОСОБА_5 порушив вимоги ст. 375 КК України та постановив завідомо неправдиве рішення, у якому завідомо неправильно застосовано норми матеріального права, постановлено з грубим порушенням норм процесуального права, у ньому є завідомо невідповідні висновки фактичним обставинам справи. 03.11.2015 року об 15.30 після судового засідання по справі № 494/551/15-а суддя ОСОБА_3 вийшов до нарадчої кімнати, при цьому не оголосив орієнтовний час ухвалення судового рішення, чим порушив вимоги ст.53 КАС України, а о 17 годині секретар повідомила, що рішення не готове і необхідно прийти завтра. 04.11.215 годині лише о 12 годині йому було повідомлено про відмову у задоволенні позову, не надавши при цьому жодного письмового рішення або роз`яснення. Рішення він отримав при повторному зверненні із завою до суду 06.11.2015 року. Вважав, що такими діями суддя ОСОБА_3 порушив вимоги ст. ст. 160, 167 КАС України. 31.08.2015 року він звернувся до Березівського районного суду з позовом про відшкодування моральної шкоди. 02.09.2015 року було відкрито провадження і призначено судове засідання на 08.09.2015 року. Після самовідводу суддя ОСОБА_6 праву було передано судді ОСОБА_3 , рішення якого його здивувало, так як ні яким на його погляд процесуальними нормами пояснити його було неможливо, так як це була заява про залишення позову без руху, що підтверджує про прийняття завідомо неправосудного рішення. Не внесення до ЄРДР відомостей про дані злочини керівник СВ порушив накази МВС № 940 від 22.10.2012 рік, № 700 від 14.08.2012 рік, № 686 від 09.08.2012 року, № 1050 від 19.11.2012 року, № 69 від 17,07.2012 року.

В судовому засіданні скаржник підтримав подану скаргу, просив її задовольнити з підстав зазначених у ній.

Прокурор ОСОБА_7 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення скарги зважаючи на її необґрунтованість.

Розглянувши подану скаргу, матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні скарги виходячи з такого.

Відповідно до ч. 1, 2 п. 1 ч. 4 ст. 48 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом. Суддя не зобов`язаний давати жодних пояснень щодо суті справ, які перебувають у його провадженні, крім випадків, установлених законом. Незалежність судді забезпечується: особливим порядком його призначення, обрання, притягнення до відповідальності та звільнення.
Відмовляючи у задоволенні скарги слідчий суддя виходив, що ОСОБА_2 не доведено у судовому засіданні про наявність обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення з боку судді Березівського районного суду ОСОБА_3 за ознаками ч. 1 ст. 365 та ст. 375 КК України.
Згідно ч. 1 ст. 365 КК України перевищенням влади або службових повноважень, тобто умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав чи повноважень, якщо вони заподіяли істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

Скаржником не доведено, а судовим розглядом скарги не встановлено, що суддя ОСОБА_5 при розгляді справи № 494/197/15 к та 494/277/15 к не мав повноважень на здійснення правосуддя як слідчий суддя, біль того в матеріалах скарги наявна довідка автоматичного розподілу справи між суддями Березівського районного суду Одеської області з якої вбачається, що вказані справи в результаті автоматичного розподілу справ, визначені судді ОСОБА_3 (а.с. 4, а.с. 5 на звороті).

Відповідно до ст. 375 КК України встановлена кримінальна відповідальність у разі постановлення суддею (суддями) завідомо неправосудного вироку, рішення, ухвали або постанови.

Відмовляючи у задоволенні скарги слідчий суддя виходив з того, що судовим розглядом не встановлено предмету злочину, а саме неправосудного рішення з відповідною правовою оцінкою його в частині визнання його незаконним за підставами і у спосіб визначений діючим законодавством України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Нормами ч. 1 ст. 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора зостановлюється ухвала згідно з правилами цього Кодексу.

Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про відмову у задоволенні скарги.

У відповідності з ч. 3 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. ст. 2, 17, 214, 307 КПК України слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії СВ Березівського РВ про невнесення відомостей до ЄРДР та про зобов`язання СВ Березівського РВ внести відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування по факту порушення суддею ОСОБА_3 ст. ст. 364, 365 та 375 КК України відмовити повністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1