Справа № 146/389/16-к
Провадження №11-кп/772/878/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого : ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці апеляційну скаргу зі змінами прокурора, який приймав участь в суді першої інстанції ОСОБА_6 , апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , який діє в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 , на вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 25.04.2016 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000076 від 01.03.2016 року по обвинуваченню
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Карпівка Могилів-Подільського району Вінницької області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, неодруженого, учня третього курсу Комаргородського ВПУ, жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 , ч.2 ст.186 КК України

за участю сторін кримінального провадження

прокурора : ОСОБА_9

захисника : ОСОБА_7

обвинуваченого : ОСОБА_8

В с т а н о в и в :
Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу зі змінами просив вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 25.04.2016 року змінити в частині зарахування попереднього ув`язнення в строк відбування покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

У резолютивній частині вироку зазначити , що на підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_8 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з моменту взяття під варту, тобто з 01 березня 2016 року по день набрання вироком законної сили .

Захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу , просив змінити вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 25.04.2016 року у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через його суворість, призначивши ОСОБА_8 покарання не пов`язане з позбавленням волі, застосувавши ст.69 та 75 КК України.
Вироком Томашпільського районного суду Вінницької області від 25.04.2016 року ОСОБА_8 визнано винним за ст.ст. 15 ч.3, 186 ч.2; 186 ч. 2 КК України і призначено покарання: за ст. 15 ч. 3, 186 ч.2 КК України чотири роки позбавлення волі; за ст. 186 ч. 2 КК України чотири роки позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України шляхом частково складання призначених покарань за сукупністю злочинів остаточно визначено покарання чотири роки і шість місяців позбавлення волі.
Зараховано в строк відбування покарання ОСОБА_8 період попереднього ув`язнення з 01.03.2016 року по 25.04.2016 року відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Вирішено питання з речовими доказами .

Як убачається з вироку ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за вчинення наступного.

29 лютого 2016 року біля 19:30 год. ОСОБА_8 , перебуваючи неподалік локомотивного депо станції Вапнярка, що розташоване по вул. Островського, 8 в смт. Вапнярка Томашпільського району Вінницької області, помітивши ОСОБА_10 яка йшла в напрямку вищевказаного депо, з метою відкритого заволодіння чужим майном, вважаючи, що в сумці, яку несла потерпіла, знаходяться гроші, діючи умисно, із корисливих спонукань, підійшов до потерпілої та для реалізації своїх злочинних намірів, для подолання опору останньої, наніс їй декілька ударів кулаками рук в область голови та плеча, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді крововиливів і садна волосяної частини голови, синців обличчя, правого плечового суглобу, які висновком експерта № 21 від 01.03.2016 року віднесені до легких тілесних ушкоджень. Після того, як ОСОБА_10 від завданих ударів упала на землю, ОСОБА_8 шляхом ривків відкрито намагався заволодіти її жіночою шкіряною сумкою вартістю 100 грн., яка перебувала у неї в руках та яку потерпіла не відпускала.
Побачивши неподалік двох осіб, які рухалися в його напрямку, обвинувачений не довів до кінця злочин із причин, які не залежали від його волі та покинув місце скоєння злочину
Крім того, 29 лютого 2016 року біля 20:00 год. ОСОБА_8 , діючи повторно, перебуваючи неподалік вхідної хвіртки домогосподарства житлового будинку розташованого по АДРЕСА_2 , помітивши ОСОБА_11 , яка йшла із продуктового магазину «Наталі», з метою відкритого заволодіння чужим майном, вважаючи, що в поліетиленовому пакеті, який несла потерпіла знаходяться гроші, діючи умисно, із корисливих спонукань підійшов до потерпілої та для реалізації своїх злочинних намірів з метою подолання опору останньої, наніс їй декілька ударів кулаками рук в область голови, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді синців обличчя, які висновком експерта №22 від 01.03.2016 року віднесені до легких тілесних ушкоджень. Після того як ОСОБА_11 від завданих ударів упала на землю, ОСОБА_8 шляхом ривка відкрито заволодів її поліетиленовим пакетом вартістю 2 грн., в якому знаходилася упаковка 0,5 л кефіру вартістю 10 грн., після чого з місця скоєння злочину зник, заподіявши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 12 грн.
У подальшому, виявивши відсутність у пакеті грошей та цінних речей, ОСОБА_8 викинув його, чим розпорядився на власний розсуд.
Вимоги апеляційної скарги зі змінами прокурора ОСОБА_6 мотивовано тим, що, оскільки судом першої інстанції при ухваленні вироку запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою, тобто строк його попереднього ув`язнення закінчиться з моменту набрання вироком законної сили, тому суду необхідно було застосувати ч.5 ст.72 КК України та зарахувати в строк відбування покарання період його попереднього ув`язнення з моменту затримання, тобто з 01.03.2016 року по дату набрання вироком законної сили.

Вимоги апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 мотивовано тим, що вирок суду першої інстанції підлягає зміні у зв`язку з явною несправедливістю призначеного покарання через його суворість, оскільки на думку захисника наявність обставин, які відповідно ст.66 КК України пом`якшують покарання , а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність обставин, які відповідно ст.67 КК України обтяжують покарання, особа винного, характер і ступінь суспільної небезпеки утворюють підставу для застосування ст..69-1, 75 КК України .

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_9 , який просив задоволити апеляційну скаргу прокурора зі змінами, в задоволенні апеляційної скарги захисника відмовити, захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , які просили задоволити апеляційну скаргу захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційних скарг, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга зі змінами прокурора підлягає задоволенню, апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Кримінальне провадження щодо ОСОБА_8 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч.2 ст.186 КК України розглянуто судом першої інстанції в порядку ст.349 КПК України.

Висновки суду, щодо винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186, ч.2 ст.186 КК України не оспорюються.

Відповідно ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, за винятком випадків, передбачених частиною другою статті 53 цього Кодексу; враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Призначаючи покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції в дотримання вимог ст.65 КК України , керуючись роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України « Про практику призначення судами кримінального покарання», від 24.10.2003 року № 7, врахував характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення умисного корисливого злочину проти приватної власності, наявність обставин, що відповідно ст.66 КК України пом`якшують покарання, а саме щире каяття, молодий вік обвинуваченого, сприяння розкриттю злочинів, відсутність обставин, що відповідно ст.67 КК України обтяжують покарання .

Розглянувши всі обставини в сукупності , виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості , індивідуалізації , суд визначив покарання у виді позбавлення волі, оскільки дійшов висновку щодо недоцільності застосування ст.75 КК України.

Перевіривши висновки суду першої інстанції , суд апеляційної інстанції вважає, що строк покарання визначений ОСОБА_8 відповідає вимогам ст.ст. 68, 69-1 КК України, призначене покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Доводи апеляційної скарги , щодо наявності обставин для застосування ст.69 та ст.75 КК України є безпідставними.

При цьому вирок суду підлягає зміні в частині зарахування попереднього ув`язнення в строк відбування покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність .

Згідно п.2 ч.4 ст.374 КПК України у разі визнання особи винуватою у резолютивній частині вироку зазначаються : початок строку відбування покарання; рішення про залік досудового тримання під вартою.

Відповідно до ч.5 ст.72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Відповідно ст.1 Закону України « Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення закінчується з моменту набрання вироком законної сили .

Оскільки судом при ухваленні вироку запобіжний захід ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишено тримання під вартою, тобто строк його попереднього ув`язнення закінчиться з моменту набрання вироком законної сили, тому суду необхідно було застосувати ч.5 ст.72 КК України та зарахувати в строк відбування покарання період його попереднього ув`язнення з моменту затримання, тобто з 01.03.2016 року по дату набрання вироком законної сили.

За таких обставин, судом неправильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, що є підставою для зміни вироку відповідно до п.4 ч.1 ст.409 КПК України.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, суд апеляційної інстанції,-

П о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу прокурора зі змінами задоволити .
Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_7 ...
Вирок Томашпільського районного суду Вінницької області від 25.04.2016 року щодо ОСОБА_8 за ч.3 ст.15, ч.2 ст.186, ч.2 ст.186 КК України змінити в частині зарахування попереднього ув`язнення в строк відбування покарання через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність .

На підставі ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з моменту взяття під варту , тобто з 01 березня 2016 року по день набрання вироком законної сили по 06 жовтня 2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі..
В решті вирок залишити без змін..

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3 .

Згідно з оригіналом:

Суддя: