Справа №601/1285/16
Провадження № 1-кп/601/164/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 жовтня 2016 року Кременецький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого суду ОСОБА_1 ,

при секретарі : ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці кримінальне провадження № 0000349, що надійшло із обвинувальним актом від в. о. керівника Кременецької місцевої прокуратури 25 липня 2016 року відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, освіта середня спеціальна, тимчасово не працює, не одруженої, раніше не судимої (згідно ст. 89 КК України),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
З обвинувального акта вбачається, що на початку травня 2016 року приблизно о 22.00 год., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована в с. Ридомиль Кременецького району Тернопільської області, прийшла до господарства ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що за адресою АДРЕСА_2 . ОСОБА_5 добровільно впустила ОСОБА_4 у власний будинок, оскільки погодилася надати їй дозвіл на ночівлю. Наступного дня у ранкову пору доби (точний час органом досудового розслідування не встановлений), ОСОБА_4 прокинулась у будинку ОСОБА_5 та виявила, що остання відсутня за місцем проживання. У вищевказаний час у зазначеному місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме одягу ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, у вищевказаний час ОСОБА_4 , з корисливих мотивів, маючи намір заволодіти чужим майном, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, скориставшись тим, що ОСОБА_5 не спостерігає, таємно, шляхом вільного доступу зайшла у спальну кімнату будинку ОСОБА_5 , звідки викрала жіночий халат вартістю 94,25 (дев`яносто чотири) гривні 25 коп. та 3 (три) жіночі хустини вартістю 120,00 (сто двадцять) гривень коп., що належить останній.

Із вищевказаним майном ОСОБА_4 покинула місце скоєння злочину, таким чином, маючи реальну можливість розпоряджатися ним на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду, на загальну суму 214,25 (двісті чотирнадцять) гривень 25 коп.

Крім цього, в середині травня 2016 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована в с. Ридомиль Кременецького району Тернопільської області, з дозволу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_3 , на умовах спільного проживання прийшла до господарства останнього. Одного з ранкових днів травня 2016 року (точний час органом досудового розслідування не встановлений), ОСОБА_4 прокинулась у будинку ОСОБА_6 та виявила, що останній спить за місцем проживання. У вищевказаний час у зазначеному місці у ОСОБА_4 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме ювелірних виробів та одягу ОСОБА_6 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, у вищевказаний час ОСОБА_4 з корисливих мотивів, маючи намір заволодіти чужим майном, передбачаючи та бажаючи настання суспільно небезпечних наслідків, скориставшись тим, що ОСОБА_6 не спостерігає, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, перебуваючи в одній із кімнат будинку, виявила та викрала ланцюжок та хрестик, виготовлений із срібла вартістю 47,74 (сорок сім) грн. 74 коп. Після цього, ОСОБА_4 , переслідуючи корисливу мету, перебуваючи в кімнаті, де знаходилась дерев`яна шафа, виявила та викрала жіночу куртку світло-коричневого кольору вартістю 1706,25 (одна тисяча сімсот шість) грн. 25 коп.

Із вищевказаним майном ОСОБА_4 покинула місце скоєння злочину, таким чином, маючи реальну можливість розпоряджатися ним на власний розсуд.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 спричинила потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1753,99 грн.

Крім того, в середині травня 2016 року ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована в с. Ридомиль Кременецького району Тернопільської області, з дозволу ОСОБА_7 , 1948 р. н., жительки АДРЕСА_4 , переночувала в одній із кімнат будинку. Наступного дня в середині травня 2016 року (точний час органом досудового розслідування не встановлений), у ОСОБА_4 , яка прокинулась за місцем проживання ОСОБА_7 , повторно виник злочинний умисел, спрямований на незаконне заволодіння чужим майном шляхом обману останньої.

Реалізовуючи свій злочинний умисел, у вищевказаний час в зазначеному місці ОСОБА_4 попросила у ОСОБА_7 дати їй 400 (чотириста) гривень, повідомивши їй недостовірні відомості щодо боргових зобов`язань ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительки АДРЕСА_4 , перед ОСОБА_4 , що мало суттєве значення для поведінки потерпілої, яка не була обізнана про злочинний намір ОСОБА_4 . При цьому ОСОБА_4 повідомила ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_8 поверне останній зазначені кошти, хоча в дійсності боргових зобов`язань перед ОСОБА_4 вона не мала.

ОСОБА_7 , довіряючи ОСОБА_4 , передала їй добровільно зазначену суму грошей, а остання, усвідомлюючи протиправний характер та наслідки своїх дій, діючи з прямим умислом у власних інтересах, повторно, з корисливих мотивів, шляхом обману ОСОБА_7 взяла від останньої гроші в сумі 400 гривень. Заховавши гроші у зазначеній сумі, ОСОБА_4 залишила місце скоєння злочину, маючи можливість розпоряджатись ними на власний розсуд.

Даними діями ОСОБА_4 спричинила матеріальну шкоду ОСОБА_7 на загальну суму 400 (чотириста) гривень.
24 жовтня 2016 року в підготовче судове засідання надійшли угоди про примирення, що укладені 24 жовтня 2016 року між ОСОБА_4 та потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

За даними угодами обвинувачена ОСОБА_4 під час судового провадження повністю визнає свою винуватість у зазначених діяннях.

За угодою, укладеною між ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 , сторони прийшли до згоди, що гр. ОСОБА_4 потрібно призначити покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, однак, враховуючи наявність кількох обставин, які пом`якшують відповідальність, а саме визнання вини, щире каяття, відшкодування завданого збитку, відсутність обтяжуючих обставин, керуючись ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробувальним терміном, який буде визначений судом.

За угодою, укладеною між ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 , сторони прийшли до згоди, що гр. ОСОБА_4 потрібно призначити покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі, а враховуючи наявність кількох обставин, які пом`якшують відповідальність, а саме визнання вини, щире каяття, відшкодування завданого збитку, відсутність обтяжуючих обставин, керуючись ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробувальним терміном, який буде визначений судом.

За угодою, укладеною між ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_7 , сторони прийшли до згоди, що гр. ОСОБА_4 потрібно призначити покарання за ч.2 ст. 190 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі, а враховуючи наявність кількох обставин, які пом`якшують відповідальність, а саме визнання вини, щире каяття, відшкодування завданого збитку, відсутність обтяжуючих обставин, керуючись ст. 75 КК України, звільнити від відбування покарання з випробувальним терміном, який буде визначений судом.

ОСОБА_4 щиро розкаялася в тому, що вчинила злочин по відношенню до гр. ОСОБА_7 та зобов`язалася відшкодувати їй шкоду в розмірі400 грн. впродовж двох місяців з моменту затвердження угоди судом.

У разі невиконання угод про примирення відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Обвинувачена ОСОБА_4 суду пояснила, що вона підтримує укладені між нею та потерпілими угоди про примирення, вину визнає в повному обсязі, з узгодженою мірою покарання згідна, угода є добровільною, вона цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України, які їй були роз`яснені прокурором та судом.

Злочини, у вчиненні яких обвинувачена ОСОБА_4 , віднесені до злочинів середньої тяжкості, міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкціям ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 цілком розуміє положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для примирення. Обвинувачена ОСОБА_4 погоджується на призначення узгодженого покарання.

Суд, перевіривши відповідність угод вимогам кримінального процесуального закону, враховуючи доводи учасників судового провадження, вважає, що відсутні підстави для відмови в затвердженні угод, а тому вони можуть бути затверджені судом.

Керуючись ст.ст. 374, 394, 395, 474, 475 КПК України, суд,
З А С У Д И В :
Затвердити угоду про примирення від 24 жовтня 2016 року, що укладена між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 .

Затвердити угоду про примирення від 24 жовтня 2016 року, що укладена між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_6 .

Затвердити угоду про примирення від 24 жовтня 2016 року, що укладена між обвинуваченою ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_7 .

ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України та призначити за даними статями покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України 2 (два) роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст. 185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 190 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік.

Відповідно до п. 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 703 гривні 68 коп. судових витрат за проведення товарознавчих експертиз.

Речові докази по справі, а саме:

- жіночий халат та три жіночі хустини, які передані на зберігання ОСОБА_5 , - залишити в останньої;

-ланцюжок та хрестик, виготовлений із срібла, жіноча куртка світло коричневого кольору, які зберігаються в ОСОБА_6 ,- залишити в останнього;

У разі невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України прокурор має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку та судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляція на протязі тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Тернопільської області через Кременецький районний суд.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий: