Справа № 368/463/16-к
Провадження № 1-в/368/142/16 УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"15" березня 2016 р. Суддя Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_1 , розглянувши клопотання засудженого ОСОБА_2 про застосування ст. 81 КК України та оскарження постанов про накладених на нього стягнень, -
До Кагарлицького районного суду Київської області від засудженого ОСОБА_2 надійшло клопотання, яке він мотивує про застосування до нього ст.. 81 КК України.
Проте, в прохальній частині засудженим ОСОБА_2 поєднано ще одна вимога, а саме: скасування накладених на нього стягнень за весь період відбування покарання та звільнення його від сплати судового збору на підставі ст.. 88 КАС України.
Вивчивши клопотання засудженого ОСОБА_2 приходжу до висновку про відсутність підстав для її прийняття до розгляду в порядку КПК України в частині оскарження постанов про накладених на нього стягнень з огляду на наступне.
Відповідно до розділу XХV Правил внутрішнього розпорядку установ виконання покарань від 29.12.2014 року, що діє на теперішній час, застосування заходів стягнення до засуджених посадові особи колонії повинні керуватися вимогами статей 54, 69, 134, 135 Кримінально-виконавчого кодексу України. За правопорушення, які згідно зі статтею 133 Кримінально-виконавчого кодексу України належать до злісних, стягнення накладаються тільки начальником установи виконання покарань або особою, яка виконує його обов`язки.
Стягнення, що застосовуються до засуджених оформляється за постановами або наказами уповноважених на те посадових осіб.
Статтею 132 КВК України вказано, що за порушення встановленого порядку відбування покарання до засуджених можуть застосовуватися такі заходи стягнення: попередження; догана; сувора догана; дисциплінарний штраф у сумі до двох мінімальних розмірів заробітної плати; скасування поліпшених умов тримання, передбачених статтями 138-140 і 143 цього Кодексу; поміщення засуджених чоловіків, які тримаються у виправних колоніях, у дисциплінарний ізолятор з виведенням або без виведення на роботу чи навчання на строк до п`ятнадцяти діб, а засуджених жінок - до десяти діб; поміщення засуджених, які тримаються в приміщеннях камерного типу виправних колоній максимального рівня безпеки, в карцер без виведення на роботу на строк до п`ятнадцяти діб; переведення засуджених, які тримаються у виправних колоніях, крім засуджених, які тримаються у виправних колоніях мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання, до приміщення камерного типу (одиночної камери) на строк до трьох місяців.
Як вбачається із клопотання засудженого, останній вбачає, що накладенні на нього стягнення за весь період його перебування у Кагарлицькій виправній колонії № 115 незаконно з порушенням статей Конституції України, КК України, прав людини.
Крім того слід зазначити, що відповідно до ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: 1) про відстрочку виконання вироку; 2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; 3) про заміну невідбутої частини покарання більш мяким; 4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років; 5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років; 6) про звільнення від покарання за хворобою; 7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення; 8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком; 9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку; 10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України; 11) про застосування покарання за наявності кількох вироків; 12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді; 13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; 14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Згідно вимог ст. ст. 537, 539 КПК України суд відмовляє у відкритті провадження лише у тому разі, якщо клопотання подане на рішення, дію чи бездіяльність, що не підлягає оскарженню.
Як вбачається із матеріалів клопотання, засуджений ОСОБА_2 звернувся до Кагарлицького районного суду Київської області з клопотанням про скасування постанов про накладення на нього стягнень посадовими особами колонії про порушення засудженим режиму утримання.
З урахуванням того, що клопотання про скасування накладених на нього стягнень посадовими особами колонії по факту порушення режиму утримання засудженого, в порядку виконання вироків, відповідно до ст. 537 КПК України, не підлягають оскарженню, приходжу до висновку, що у відкритті провадження у справі за клопотанням засудженого щодо оскарження постанов про накладення стягнень на засудженого слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 537, 539 КПК України,
Відмовити у відкритті провадження у справі за клопотанням засудженого ОСОБА_2 в частині оскарження постанов про накладених на нього стягнень.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1