Провадження № 274/997/16-к
У х в а л а Провадження № 1-кп/0274/733/16
І м е н е м У к р а ї н и
22.03.2016 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
головуючого судді . . . . . . . . ОСОБА_1
за участі секретаря . . . . . . . . ОСОБА_2
прокурора . . . . . . . . . . . . . . . ОСОБА_3
представника адміністрації . ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження за заявою про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Макіївки Донецької області, громадянина України, неодруженого, проживаючого в АДРЕСА_1 , до засудження раніше не судимого, -
ОСОБА_6 засуджений 21 серпня 2001 року апеляційним судом Донецької області за ст.ст. 69; 17 ч. 2, 86-1; 142 ч. 3; 93 п.п. а, „е, „з, „і, „и, 42 ч. 1 КК України 1960 року на довічне позбавлення волі у тюрмі суворого режиму з конфіскацією всього майна, яке є його особистою власністю. Ухвалою Верховного Суду України від 19.08.04 вирок апеляційного суду щодо ОСОБА_6 змінено в порядку ст. 395 КПК України - дії ОСОБА_6 перекваліфіковано із ст. 17, ст. 86-1 КК України 1960 року на ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України 2001 року, пом`якшивши покарання до шести років позбавлення волі і виключивши вказівку суду про конфіскацію майна за вказаною статтею. ОСОБА_6 вважати засудженим на підставі ст. 42 КК України 1960 року за сукупністю злочинів, передбачених зазначеним законом, а також за ст.ст. 69, ч. 3 ст. 142, п.п. „а, „е, „з, „і, „и ст. 93 КК України 1960 року, на довічне позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю.
Початок строку відбування покарання: 13 лютого 1999 року.
Засуджений ОСОБА_6 звернувся із заявою про зарахування судом у строк покарання строку його попереднього ув`язнення з 20.02.99 р. до 27.06.05р., а також строку перебування в СІЗО з 11.12.14 р. до 29.01.15 р. під час розгляду його питання, пов`язаного з виконанням вироку (заяви про звільнення від відбування покарання по спливу строків давності).
В судове засідання засуджений надав письмову заяву про проведення судового розгляду без його участі.
Суд вважає можливим судовий розгляд здійснювати у відсутності засудженого ОСОБА_6 .
Представник адміністрації та прокурор заперечили проти задоволення заяви засудженого, вказавши на її безпідставність, оскільки відповідно до положень ст. 72 ч.5 КК України, підлягає перерахуванню строк попереднього ув"язнення у разі засудження особи до строкового виду покарання.
Заслухавши представника адміністрації виправної колонії, прокурора, ознайомившись з матеріалами особової справи засудженого, суд дійшов висновку, що заява засудженого задоволенню не підлягає.
Щодо зарахування засудженому у строк покарання строку його попереднього ув`язнення з 1999 до 2005 рр.
Вказане питання виникло у зв`язку з прийняттям Закону України „Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання, згідно з яким у новій редакції викладено частину п`яту статті 72 КК України, а саме передбачено проведення зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі. Правило зарахування строку попереднього ув`язнення у випадку призначення судом іншого покарання, аніж позбавлення волі, визначено в абз. 2 ч. 5 ст. 72 КК та здійснюється за алгоритмом дій, визначених у ньому.
Разом з тим, правила, закріплені у ст. 72 КК, розповсюджуються лише на осіб, яким призначено строковий вид покарання. Довічне позбавлення волі до переліку таких покарань не відноситься і тому застосування ст. 72 КК України, в тому числі і частини п`ятої цієї статті до особи, засудженої до довічного позбавлення волі, є неможливим (зокрема, правовий висновок Верховного Суду України щодо незастосування кількісних критеріїв до статей (частин статей) Особливої частини КК, санкції яких передбачають покарання у виді довічного позбавлення волі, оскільки таке покарання не має строкового виміру (постанова від 12 вересня 2011 року, справа № 5-16кс11).
Щодо зарахування засудженому у строк покарання строку його перебування в СІЗО з 11.12.14 до 29.01.15 під час розгляду заяви про звільнення від відбування покарання по спливу строків давності.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України визначено, що для зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання потрібно, щоб особа перебувала в установі попереднього ув`язнення лише: 1) або в межах того ж кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення (під час розгляду по суті обвинувачення - абз. 1 ч. 5 ст. 72 КК України), 2) або ж для проведення слідчих дій або участі у судовому розгляді кримінального провадження (під час проведення цих слідчих дій або розгляду по суті кримінального провадження - п. ґ) абз. 4 ч. 5 ст. 72 КК України).
Отже, перебування особи у СІЗО для вирішення питання, пов`язаного з виконанням вироку (передбачено розділом VІІІ КПК України), а не для розгляду кримінального провадження по суті (передбачено главою 28 розділу ІV КПК України) не входить до строку попереднього ув`язнення, що підлягає зарахуванню у строк покарання.
Виходячи з викладеного, заява засудженого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.
На підставі наведеного, керуючись ст. 72 КК України, статтями 537, 539, 369, 372 КПК України, суд
п о с т а н о в и в :
В задоволення заяви засудженого ОСОБА_6 про зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк відбутого покарання - відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим - в той же строк з дня отримання ним копії ухвали.
Головуючий -