Справа №463/236/16-к
Провадження №1-кп/463/102/16
УХВАЛА
судового засідання
30 серпня 2016 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з участю секретаря судових засідань ОСОБА_4
прокурора ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у судовому засіданні у м. Львові обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0002234 відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, проживаючого: АДРЕСА_1 , про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.187 КК України, -

встановив:
в судовому засіданні прокурор заявила клопотання про продовження застосування обвинуваченому запобіжного заходу у виді домашнього арешту на два місяці, мотивуючи тим, що обвинувачений може переховуватись від суду, може незаконно впливати на свідків у вказаному кримінальному провадженні, може вчинити інше правопорушення, продовжити займатися злочинною діяльністю, вчинив злочин, який відносяться до категорії особливо тяжких злочинів, за який передбачене покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років, вказаний злочин пов`язаний із застосуванням насильства до потерпілого, тому є підстави вважати, що ОСОБА_6 з метою уникнення кримінальної відповідальності буде переховуватися від суду.

В судовому засіданні захисники обвинуваченого проти задоволення клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у виді домашнього арешту не заперечили. Разом з тим, просили змінити такий з цілодобового на домашній арешт у певний період доби, оскільки обвинувачений працює у ФОП ОСОБА_9 , який подав заяву про необхідність перебування ОСОБА_6 на робочому місці у зв`язку з великим напливом роботи.

Обвинувачений підтримав думку захисників. Додатково зазначив, що він виконує покладені на нього обов`язки, разом з тим має сім`ю, для утримання якої йому необхідно заробляти кошти.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження колегією суддів встановлено наступне.

Відповідно до ч.2 ст.331 КПК України вирішення питання судом щодо запобіжного заходу відбувається в порядку, передбаченому главою 18 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Ухвалою судового засідання Личаківського районного суду м.Львова від 18.07.2016р. ОСОБА_6 змінено запобіжний захід - тримання під вартою на запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонено ОСОБА_6 залишати місце постійного проживання за адресою : АДРЕСА_1 , цілодобово; покладено на ОСОБА_6 такі обов`язки: 1) прибувати до суду за першою вимогою; 2) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну; 3) носити електронний засіб контролю; встановлено строк дії ухвали у два місяці, починаючи з 18 липня 2016 року, закінчення дії даної ухвали 17 вересня 2016 року.

ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років із конфіскацією майна.

Згідно з ч.6 ст.181 КПК України строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Враховуючи вищенаведене, те, що ОСОБА_6 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, на даний час існує ризик, передбачений ст.177 КПК України, а саме: незаконного впливу обвинуваченого на свідків, а також те, що сукупний строк тримання ОСОБА_6 під домашнім арештом не перевищує шести місяців, суд вважає, що клопотання прокурора підлягає до задоволення.

При цьому, колегія суддів вважає необґрунтованим клопотання захисників про зміну обвинуваченому запобіжного заходу із цілодобового домашнього арешту на домашній арешт у певний період доби, оскільки з урахуванням наведених вище обставин, застосування такого запобіжного заходу, є недостатнім, щоб запобігти вищевказаному ризику.

На підставі викладеного, керуючись ст.331 КПК України, -

ухвалив:
клопотання прокурора задовольнити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді цілодобового домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_1 на два місяці з 17.09.2016 року до 16.11.2016 року.

Заборонити ОСОБА_6 залишати місце постійного проживання за адресою : АДРЕСА_1 , цілодобово.

Покласти на ОСОБА_6 такі обов`язки:

1) прибувати до суду за першою вимогою;

2) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

3) носити електронний засіб контролю.

Копії ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, направити в Шевченківський ВП ГУ НП у Львівській області для виконання.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3