Провадження № 1-кп/643/591/16
Справа № 643/5178/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25.11.2016 року Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження, яке внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 003116,

за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, має неповну середню освіту, не одруженого, не працюючого, раніше судимого 10.04.2006 року апеляційним судом Харківської області за п.7 ч.2 ст. 115, п.13 ч.2 ст. 115 КК України до довічного позбавлення волі, 25.07.2006 року - вирок переглянуто Верховним судом України - покарання знижено до 9 років позбавлення волі, звільнено по відбуттю строку покарання 28.12.2010 року; 03.06.2013 року Московським районним судом м. Харкова за ч.2 ст. 263 КК України до двох років позбавлення волі, ст. 75 КК України - звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки; 24.01.2015 року Київським районним судом м. Харкова за ч.1,2 ст.185 КК України до трьох років позбавлення волі, звільнений 04.09.2015 року за відбуттям строку покарання, не зареєстрованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Суд визнав доведеним, що ОСОБА_4 , 25.03.2016 року, приблизно о 17-00 годині, перебуваючи біля ТРК «Французький бульвар», розташованого в м. Харкові, вул. Ак. Павлова, 44-б, діючи умисно, повторно, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, переслідуючи при цьому корисливу мету, усвідомлюючи протиправність своєї поведінки, та бажаючи діяти саме таким чином, побачив візок з написом «Сільпо», переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає, підійшов до нього та таємно викрав візок ввартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи №160 від 25.04.2016 року - 710,00 грн. Після чого викраденим майном ОСОБА_4 розпорядився на власний розсуд, тим самим спричинивши матеріальний збиток ТОВ «Фоззі-Фуд» на вищевказану суму.

Під час досудового розслідування у кримінальному провадженні потерпілою юридичною особою цивільний позов не заявлено, матеріальна шкода в сумі 710 грн. відшкодована в повному обсязі.

Судом дії обвинувачуваного кваліфікуються за ч. 2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.
25.04.2016 року в даному кримінальному провадженні між потерпілою юридичною особою - ТОВ «Фоззі-Фуд» та підозрюваним ОСОБА_4 відповідно до вимог ч.1 ст. 468 КПК України укладено угоду про примирення, за якою сторони дійшли згоди, що обвинувачений зобов`язується повно та беззастережно визнати свою вину в обсязі та за обставин, викладених у повідомленні про підозру та обвинувальному акті в ході судового провадження за кримінальним провадженням № 003116.

Представник потерпілої юридичної особи - ОСОБА_5 проти цього не заперечує, матеріальних претензій до підозрюваного представник потерпілої юридичної особи не має.

Зважаючи, що вчинений злочин відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості та чинне законодавство України передбачає можливість укладення угоди про примирення у такій категорії справ, а також з урахуванням щирого каяття у вчиненому, відсутність тяжких наслідків від вчинених правопорушень, сторони вважали за необхідне узгодити розмір покарання, що необхідно призначити підозрюваному ОСОБА_4 в межах санкції, передбаченої ч.2 ст.185 КК України у вигляді трьох років позбавлення волі. З рахуванням даним про особу підозрюваного, обставин, що пом`якшують його покарання, вважали за можливе звільнити його від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України із випробуванням.

Сторони також у відповідності до положень частин шостої та сьомої статті 474 КПК України свідчать, що укладення угоди сторонами є добровільним, що умови угоди не порушують інтересів сторін або інших осіб, що вони дійшли повного та безумовного примирення щодо вчиненого злочину, здатні в повному обсязі виконати умови, викладені в цій угоді.

Представник потерпілої юридичної особи та підозрюваний також свідчать, що їм зрозумілі положення частин шостої сьомої статті 474 КПК України, а також положення ст.476 КПК України щодо умисного невиконання умов угоди.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про примирення дотримані вимоги та правила КПК та КК України, просив угоду про примирення затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Представник потерпілої юридичної особи ОСОБА_5 в судовому засіданні просив затвердити укладену угоду про примирення та призначити узгоджене сторонами покарання.

Обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України в обсязі підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду та розміру покарання у разі затвердження угоди та заявив, що здатен реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання. Просить суд угоду про примирення затвердити та призначити узгоджене покарання.

Суд, заслухавши доводи учасників кримінального провадження, переконався, що укладення сторонами угоди про примирення є добровільним, з наданих суду матеріалів кримінального провадження, суд з`ясував, що скарги обвинувачений під час кримінального провадження не подавав.

Суд, перевіривши угоду про примирення на відповідність вимогам КПК та КК України, встановив, що кваліфікація дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України є правильною. Злочин у вчиненні якого обвинувачена визнала себе винуватою, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості і відповідно до вимог ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у кримінальному провадженні.

Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства та не порушують права, свободи та інтереси сторін та інших осіб.

Судом встановлені обґрунтовані підстави вважати, що сторони примирились і укладення угоди є добровільним. Взяті обвинуваченим на себе за угодою про примирення зобов`язання можливі для виконання. За таких обставин суд вбачає наявність фактичних підстав для доведення винуватості ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України. За вчинене кримінальне правопорушення обвинувачений підлягає покаранню, яке узгоджене сторонами в угоді про примирення.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Судових витрат не має.

Під час проведення досудового розслідування запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався, суд також не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу.

Керуючись ст.ст.370, 373, 374, 475 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про примирення від 25.04.2016 року, укладену між представником потерпілої юридичної особи ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 .

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України і призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 25.04.2016 року покарання за цією статтею у вигляді трьох років позбавлення волі.

В силу ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття призначеного покарання із випробуванням строком на один рік.

Роз`яснити ОСОБА_4 наслідки невиконання угоди про примирення, передбачені ч.1, ч.5 ст. 476 КПК України.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області протягом 30 днів через Московський районний суд м. Харкова.

Копію вироку після його проголошення вручити засудженому, потерпілому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1