АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2016 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
суддів ОСОБА_1 ,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора м. Києва ОСОБА_6 на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 30.09.2016 року, яким
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Києва, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначено покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України, ОСОБА_7 до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 23.05.2013 року та остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч. 1, 4 ст.70 КК України, шляхом часткового складання покарань за цим вироком та за вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 19.02.2016 року, ОСОБА_7 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 9 місяців.

Строк відбування покарання ОСОБА_7 визначено рахувати з 30.09.2016 року, зарахувавши, відповідно до ч. 5 ст.72 КК України, в строк відбування покарання час, який ОСОБА_7 була попередньо ув`язнена у період з 28.10.2014 по 03.02.2016 року та у період з 19.02.2016 року до 30.09.2016 року, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання у зв`язку із його відбуттям,

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнано винною у тому, що вона 18.06.2013 року, близько 11 години 30 хвилин, знаходячись у приміщенні магазину «Ашан Україна Гіпермаркет», за адресою : м. Київ, проспект Московський, 15-А, реалізуючи умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, бажаючи збагатитись за рахунок чужого майна, усвідомлюючи, що за її діями ніхто не спостерігає, намагалась викрасти: форель філе балик, вартістю 260 гривень 66 копійок, лосось сьомга філе, вартістю 226 гривень 72 копійки, сьомгу філе слабосолену в кількості 4 штук, вартістю 220 гривень 48 копійок, сьомгу філе холодного копчення, в кількості 3 штук, вартістю 169 гривень 74 копійки, сьомгу філе холодного копчення, вартістю 58 гривень 74 копійки, ковбасу «Московську Глобіно» вартістю 38 гривень 62 копійки, ковбасу «Московську Глобіно», вартістю 36 гривень 54 копійки, ковбасу «Брауншвейзька», вартістю 39 гривень 70 копійок, ковбасу «Московська Алан», вартістю 38 гривень 50 копійок, ковбасу «Московська Алан», вартістю 38 гривень 61 копійка, ковбасу «Брауншвейзька Алан», вартістю 42 гривні 17 копійок, а всього на загальну суму 1 177 гривень 11 копійок (без врахування ПДВ), які поклала до своєї сумки.
Після чого, утримуючи у сумці вказане вище майно, що належить ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет», ОСОБА_7 пройшла через лінію кас, не сплативши за нього, проте не змогла довести свій умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, з причин, що не залежали від її волі, оскільки була зупинена співробітниками охорони магазину.
У разі доведення своїх дій до кінця обвинувачена могла завдати власнику майна ТОВ «Ашан Україна Гіпермаркет» матеріальну шкоду на загальну суму 1 177 гривень 11 копійок.
Заступник прокурора м. Києва ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій не оспорюючи фактичні обставини справи та кваліфікацію дій обвинуваченої, просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання, та вважати ОСОБА_7 засудженою за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі, на підставі ч.ч. 1, 4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань за даним вироком та вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 19.02.2016 року остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 років 9 місяців позбавлення волі, в решті вирок суду залишити без змін.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, прокурор посилається на неправильне застосування Закону України про кримінальну відповідальність, яке полягає у призначенні остаточного покарання на підставі ст. 71 КК України, тоді як необхідно призначити остаточне покарання на підставі ч.ч. 1, 4 ст.70 КК України, оскільки при призначенні покарання за сукупністю вироків суд не взяв до уваги, що вироком Деснянського районного суду м. Києва від 02.02.2015 року остаточне покарання призначено на підставі ст. 71 КК України, з урахуванням невідбутої частини покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 23.05.2013 року.
Заслухавши доповідь судді, доводи учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали провадження, обговоривши і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні замаху на таємне викрадення чужого майна, юридична кваліфікація правопорушення за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та розмір покарання, призначеного судом за цей злочин, а також остаточного покарання за сукупністю вироків, прокурором не оспорюється та не оскаржується, а тому відповідно до положень ст.404 КПК України апеляційним судом не перевіряються, оскільки не є предметом апеляційного розгляду.
Разом з тим, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 раніше судима :
- вироком Деснянського районного суду міста Києва від 12 квітня 2013 року за ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік із застосуванням ст.75 КК України звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

- вироком Деснянського районного суду міста Києва від 23 травня 2013 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки із застосуванням ст.75 КК України, звільненої від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки;

- вироком Деснянського районного суду міста Києва від 02 лютого 2015 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ст.71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

- вироком Дніпровського районного суду міста Києва від 24 квітня 2015 року за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців;

- вироком Шевченківського районного суду міста Києва від 19 лютого 2016 року за ч.2 ст.190, ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 3 роки 6 місяців.

При цьому, вироком Деснянського районного суду м. Києва від 02.02.2015 року остаточне покарання призначено на підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 23.05.2013 року.
Таким чином суд першої інстанції при призначенні остаточного покарання за оскаржуваним вироком безпідставно застосував положення ст. 71 КК України, внаслідок чого повторно приєднав до призначеного покарання невідбуту частину покарання за вироком Деснянського районного суду м. Києва від 23.05.2013 року, що є неприпустимим та істотно погіршує становище обвинуваченої.
Разом з тим, висновок суду щодо призначення остаточного покарання із застосуванням положень ч.4 ст.70 КК Україниє правильним, оскільки ОСОБА_7 вчинила правопорушення 18.06.2013 року, тобто до постановлення вироку Шевченківського районного суду м. Києва від 19.02.2016 року, за який її було засуджено із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Керуючись ст.ст.404, 405 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора м. Києва ОСОБА_6 задовольнити.
Вирок Оболонського районного суду м. Києва від 30.09.2016 року, яким ОСОБА_7 засуджено за ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, змінити.

Виключити з вироку Оболонського районного суду м. Києва від 30.09.2016 року щодо ОСОБА_7 вказівку про застосування до ОСОБА_7 ст.71 КК України.
В решті вирок Оболонського районного суду м. Києва від 30.09.2016 року залишити без змін.
Ухвала Апеляційного суду міста Києва може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3