№ 419/5193/12
№ 1/204/7/15
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 квітня 2015 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта вища, одруженого, працюючого, раніше не судимого, проживаючого по АДРЕСА_1 , в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України;

ВСТАНОВИВ:

Органом досудового слідства ОСОБА_6 обвинувачується у тому, що 18 липня 2009 року близько 22 години, маючи умисел, направлений на умисне спричинення ОСОБА_5 тілесних ушкоджень середньої тяжкості, знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязнених відносин, невстановленим предметом умисно наніс один удар потерпілій ОСОБА_5 по кісті лівої руки, від якого потерпіла відчула фізичний біль.

В результаті умисних дій ОСОБА_6 потерпілій ОСОБА_5 спричинено тілесне ушкодження у вигляді: уламкового перелому голівки 2-ї п`ясної кістки ліворуч, яке згідно висновку судово-медичної експертизи № 3692-е від 29.09.2009 року, відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, понад 21 добу.

Таким чином, ОСОБА_6 , органами досудового слідства пред`явлено звинувачення в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, а саме в спричиненні умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисному ушкодженні, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

ОСОБА_6 своєї вини у вчиненні інкримінованого злочину не визнав, бо не спричиняв потерпілій тілесного ушкодження. Суду пояснив, що після того, як він придбав домоволодіння АДРЕСА_2 , у нього виникла конфліктна ситуація щодо межі земельної ділянки, з сусідкою ОСОБА_7 , яка самовільно зсунула огорожу та зменшила площу його земельної ділянки. Події, які сталися 18 липня 2009 року на його думку спровоковані саме ОСОБА_7 , яка повідомила ОСОБА_5 , що він перекрив воду на гілку водогону, що проходить на територію домоволодіння потерпілої та ОСОБА_7 . Того дня, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 приходили до нього додому та вимагали відкрити кран водогону, який начебто знаходиться на території його домоволодіння. Він їм пояснив, що воду не перекривав сусідам, бо навіть не має такої можливості, оскільки на його ділянці відсутні крани запору води на територію інших домоволодінь. Потім ОСОБА_5 приходила до нього знову з тою ж вимогою. Він знову відповів, що не закривав воду на інші домоволодіння. Приблизно о 23 годині, коли він разом з дружиною ОСОБА_8 , своїми друзями подружжям ОСОБА_9 , знаходились в будинку, він почув удари по металевим воротам і вийшов у двір, де гавкав пес. Він з`ясував, що до нього прийшло подружжя ОСОБА_10 . Вони провокували конфлікт, лаялись, вимагали включити воду, ОСОБА_11 бив молотком по воротам, а потім по паркану, а ОСОБА_5 відламувала відбиті ним щепки. Він утримував собаку, намагався вгамувати ОСОБА_10 , пропонував вирішити непорозуміння вранці. При цьому він побачив, як ОСОБА_11 вдарив молотком по руці ОСОБА_5 , вона зойкнула, забрала у нього молоток та сама почала бити паркан. Крім нього, момент удару бачили ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , які вийшли з будинку. ОСОБА_6 стверджує, що під час зазначеної події, він тільки весь час утримував собаку, зовсім не брав до рук жодних предметів та не наносив удару потерпілій.

Згідно пояснення потерпілої ОСОБА_5 , вона проживає по АДРЕСА_3 . Її будинок розташований за будинком сусідки ОСОБА_7 , недалеко від будинку, належного ОСОБА_6 . На той час, система водогону була зроблена таким чином, що з водопровідного люку, розташованого на подвір`ї ОСОБА_6 можна було перекрити воду в її будинок та в будинок ОСОБА_7 18 липня 2009 року зі слів ОСОБА_7 їй стало відомо, що воду їм закрив ОСОБА_6 . Вона разом з ОСОБА_7 пішли до ОСОБА_6 і просили відкрити воду, на що він відповів, що з цього питання їй слід звертатися до ОСОБА_7 . Вони телефонували до «Водоканалу» та ходили до міліції з приводу того, що ОСОБА_6 закрив їм воду, але безуспішно. Вдень вона з чоловіком ще ходила до ОСОБА_6 і просила відкрити воду, але він відмовив. Ввечері, приблизно о 21 годині 30 хвилин, вони з чоловіком знову пішли до будинку ОСОБА_6 . Чоловік взяв молоток, гучно постукав у ворота, кликав ОСОБА_6 , який вийшов до них утримуючи в правій руці палку довжиною приблизно 1-1,5 м, діаметром 5-6 см. Від воріт вони підійшли до паркану, кричали, вимагали відкрити їм воду. На їх крик підійшла сусідка ОСОБА_7 , яка стояла за кам`яною частиною паркану, на відстані приблизно 1,5-2 м. Вона забрала у чоловіка молоток та тримала його в своїй правій руці. Оскільки паркан був вище її зросту, тому вона руками розвела частини прибитої до паркану фанери і чітко бачила ОСОБА_6 , який стояв на відстані приблизно 1,5-2 метра, при цьому ліву руку вона поклала на фанеру прибиту до паркану. ОСОБА_6 мовчки замахнувся та вдарив її палкою по руці, що лежала на фанері, таким чином спричинив зазначене тілесне ушкодження. Потерпіла стверджує, що в цей час у дворі будинку нікого не було, крім ОСОБА_6 , при цьому заперечує, що він утримував собаку, бо її у дворі теж не було. Чоловік не бив її молотком по руці, брав його лише для того, щоб привернути увагу та покликати ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_11 суду пояснив, що 18 липня 2009 року приблизно о 21 годині 30 хвилин, він взяв молоток та пішов до будинку ОСОБА_6 , гучно постукав у ворота. За ним підійшла дружина ОСОБА_5 . На гуркіт молотка по металевим воротам вийшов з будинку ОСОБА_6 утримуючи в руці палку довжиною приблизно 1,3-1,4 м, діаметром 5 см. Він з дружиною підійшов до дерев`яного паркану, вимагали від ОСОБА_6 відкрити їм воду. В цей час, до них підійшла сусідка ОСОБА_7 , яка стояла збоку за кам`яною частиною паркану. Дружина забрала у нього молоток та тримала його в своїй правій руці. Він бачив ОСОБА_6 через паркан, який був висотою приблизно 1,6 м, а дружина руками розвела шматки фанери, щоб побачити ОСОБА_6 , який стояв від них у дворі на відстані приблизно 1,5-2 метра від паркану. Ліву руку дружина поклала на фанеру прибиту до паркану. ОСОБА_6 мовчки замахнувся та вдарив її палкою по руці, що лежала на фанері. Дружина сказала, що ОСОБА_6 зламав їй руку. Він не бив молотком по дружині по руці, брав його лише для того, щоб привернути увагу та покликати ОСОБА_6 .

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила, що є сусідкою ОСОБА_6 . 18 липня 2009 року ОСОБА_6 перекрив їй та потерпілій водопостачання. Вони зверталися з цього приводу до «Водоканалу», до ОСОБА_6 , але даремно. Приблизно о 21 годині 30 хвилин, вона знаходилась на вулиці біля двору, почула гуркіт та крики. Коли вона підійшла до паркану будинку ОСОБА_6 , гуркоту вже не було, біля паркану стояло подружжя ОСОБА_10 , вимагали від ОСОБА_6 відкрити воду. Потерпіла в правій руці утримувала молоток, руками розвела шматки фанери прибиті до паркану, при цьому ліва рука знаходилась на паркані. Свідок не бачила самого ОСОБА_6 , але з розмови зрозуміла, що він стоїть по той бік паркану, у дворі. Вона бачила як ОСОБА_6 палкою вдарив по руці потерпілу та зламав їй руку. Свідок стверджує, що того вечора, крім ОСОБА_6 , в них вдома нікого не було.

Відповідно до пояснення свідка ОСОБА_8 , приблизно о 23 годині 18 липня 2009 року, коли подружжя ОСОБА_10 прийшло лаятись до їх будинку, вона вийшла у двір і бачила, як ОСОБА_11 трощив молотком їх паркан, при цьому вдарив по руці ОСОБА_5 , яка відламувала від паркану щепки. Свідок стверджує, що ОСОБА_6 не бив потерпілу палкою по руці, бо взагалі не мав палки і в цей час утримував собаку.

Свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що 18 липня 2009 року після 22 години, він почув звуки ударів по металу, крик. Коли вийшов з будинку за огорожу, з вулиці побачив, як ОСОБА_11 б`є молотком по дерев`яній огорожі будинку ОСОБА_6 , а ОСОБА_5 ламає паркан, при цьому вони кричали. Він бачив, як ОСОБА_11 вдарив жінку по руці, яка була на паркані, вона зойкнула, прибрала руку, потім забрала молоток у ОСОБА_11 . Крім того, свідок підтвердив, що бачив через спільний паркан у дворі сусіда ОСОБА_6 , його гостей подружжя ОСОБА_9 . При цьому стверджував, що в цей час не бачив на вулиці, біля двору свідка ОСОБА_7 .

Згідно пояснення свідка ОСОБА_12 , 18 липня 2009 року вона разом з чоловіком знаходилась за місцем мешкання ОСОБА_6 . Після 22 години, вони почули гуркіт металу. ОСОБА_6 вийшов з будинку до двору, вона пішла відразу за ним. Коли стояла біля кута будинку, побачила за парканом потерпілу з чоловіком, які нецензурно лаялись, чоловік молотком трощив фанерну частину паркану, а потерпіла відламувала шматки фанери. В цей час, ОСОБА_6 знаходився приблизно на відстані 1-1,5 м від паркану, та обома руками утримував собаку. Вона бачила, як чоловік потерпілої ОСОБА_11 вдарив молотком по руці ОСОБА_5 , що знаходилась на паркані. Потерпіла зойкнула та забрала у чоловіка молоток, після чого сама почала бити молотком по паркану. Вони вимагали включити воду. ОСОБА_6 весь час утримував собаку, не брав палки до рук та не бив палкою по руці потерпілої.

Свідок ОСОБА_14 суду пояснив, що на виконання судового доручення, він як слідчий провів два слідчих експерименти за участю потерпілої та свідка ОСОБА_7 . На місці злочину через зведення іншого паркану, провести слідчий експерименти було неможливо, тому було створено імітацію паркану відповідно до показань потерпілої. Під час проведення слідчих експериментів, потерпіла та свідок самостійно пояснювали всі обставини злочину, які були зафіксовану у протоколі. Після ознайомлення з протоколами слідчих експериментів, від учасників доповнень та зауважень не надійшло.

Крім допиту свідків, судом також були досліджені наступні матеріали кримінальної справи.

Згідно протоколу від 19.07.2009 року, потерпіла ОСОБА_5 повідомила про вчинення зазначеного злочину (а.с. 4 т.1)

Відповідно до довідки № 505 від 19.07.2009 року, з відділення амбулаторної травми (травмпункту) 2-ої міської клінічної лікарні, 19.07.2009 року до зазначеного медичного закладу звернулась гр. ОСОБА_5 , якій було поставлено діагноз: «Закритий перелом голівки 2-ої п`ясної кістки лівої кисті» (а.с.7 т.1).

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 3692 е від 29.09.2009 року, у потерпілої ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: уламкового перелому голівки 2-ї п`ясної кісті ліворуч, які за своїм характером відносяться до середнього ступеню тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, понад 21 добу (а.с.28 т.1).

У висновку додаткової судово-медичної експертизи №4384е від 24.11.2009 року, крім того вказано, що зазначені тілесні ушкодження у потерпілої спричинено від місцевої дії тупого твердого предмету, яким могла бути і рука, стиснена в кулак, нога взута у взуття, дерев`яна палка та інші аналогічні предмети. Конкретизувати травмуючий предмет, встановити його особливості та розміри неможливо. Виявлені тілесні ушкодження могли виникнути і при обставинах, на які вказує потерпіла, і не характерні при падінні з висоти власного зросту (а.с.99-101 т.1).

Під час відтворення обстановки та обставин подій за участю потерпілої ОСОБА_5 та експерта Обласного бюро СМЕ ОСОБА_15 від 17.05.2010 року, потерпіла розповіла про обставини скоєного відносно неї 18.07.2009 року обвинуваченим ОСОБА_6 злочину (а.с.159-160 т.1).

У висновку додаткової судово-медичної експертизи №1630 е від 17.05.2010 року, зазначено, що у потерпілої ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді уламкового перелому голівки 2- ї п`ясної кісті ліворуч, який спричинено від місцевої дії тупого твердого предмету, можливо, з обмеженою контактуючою поверхнею, у термін та можливо при обставинах, на які вказує обстежена. Локалізація та характер тілесного ушкодження не суперечить механізму його утворення і при обставинах, на які вказує потерпіла в ході відтворення обстановки та обставин подій від 17.05.2010 року. Порушення анатомічної цілісності голівки 2-ої п`ясної кістки лівої кисті не спричиняє порушень основних функцій, які виконують верхні кінцівки. З виявленими тілесними ушкодженнями вона могла скоювати активні дії до накладання гіпсової пов`язки, при цьому вона могла відчувати фізичний біль (а.с.164-165 т.1).

Під час проведення очної ставки між підсудним ОСОБА_16 та потерпілою ОСОБА_5 , свідком ОСОБА_11 , свідком ОСОБА_7 , підсудний заперечував свою причетність до скоєння інкримінованого йому злочину, а потерпіла та свідки наполягали, що саме ОСОБА_6 18.07.2009 року спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді уламкового перелому голівки 2-ї п`ясної кісті ліворуч (а.с.32-33, 80-86, 119-123 т.1).

Під час проведення слідчого експерименту (а.с.64-71 т.3), ОСОБА_6 вказав на механізм та обставини отримання тілесного ушкодження потерпілою.

Після цього, згідно ухвали суду від 17.02.2014 року (а.с.90-92 т.3), за судовим дорученням були проведені слідчі експерименти за участю потерпілої ОСОБА_5 (а.с.96-101 т.3), свідка ОСОБА_7 (а.с.102-107 т.3)

Після проведення зазначених слідчих експериментів, призначено та проведено додаткову комплексну судово-медичну експертизу № 73-Д від 29.05.2014 року (а.с.114-125 т.3), згідно висновку якої, з урахуванням первинних судово-медичних експертиз, а також первинної комплексної експертизи, у потерпілої ОСОБА_5 мало місце наступне тілесне ушкодження: закритий косий перелом в дистальній частині 2-ї п`ясної кістки лівої кисті з незначним зміщенням відламків. Враховуючи характер змін пошкодженої кістки, направлення сили дії предмету на кістку, механізм виникнення даного перелому (направлення механічної дії) міг бути двояким, а саме: по вісі кінцівки при зігнутій кисті, а також безпосередньо на кістку, тільки швидко та короткочасно, про що свідчить відсутність кутового зсуву. Зазначене тілесне ушкодження за своїм характером відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
Враховуючи покази потерпілої під час відтворення обстановки та обставин події від 17.05.2010 року, та від 20.05.2014 року, а також покази свідка ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту від 20.05.2014 року, експерти зазначили, що показання потерпілої відносно механізму спричинення їй тілесних ушкоджень, різняться. Свідком відтворений аналогічний механізм виникнення тілесного ушкодження у потерпілої ОСОБА_5 . Судово-медичний експерт при проведенні досліджень, обстежень та судово-медичних експертиз приймає до уваги об`єктивні дані, які дають можливість визначити наявність, локалізацію, кількість, характер, ступень тяжкості тілесних ушкоджень, механізм і термін їх утворення, тощо.

Враховуючи ж характер перелому, як було відмічено в попередній додатковій комплексній судово-медичній експертизі, пошкодження виникло від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути ударна поверхня молотка.

Механізм нанесення тілесного пошкодження, на який вказують потерпіла та свідок при проведенні з ними слідчого експерименту 20.05.2014 року, не відповідає механізму, який установлений судово-медичною експертною комісією при виконанні, як первинної додаткової, так і теперішньої додаткової комплексної судово-медичної експертизи, на що вказує той факт, що поверхня предмету (палки), як відмічено в вище зазначених протоколах слідчих експериментів від 20.05.2014 року необмежена, та, що більш ймовірно, при такому розташуванні палки, як вказано в вище зазначених протоколах, механічна дія була б направлена на 5, або 4, або 3 п`ясні кістки, а не на 2-гу, на якій розташований перелом.

Подібний перелом, що не виключно, міг утворитися від дії тупого твердого предмету, яким могла бути і палка, тільки в умовах, коли на область 2-гої п`ясної кістки діяла кінцева (кінець) частина палки.

В даному випадку, як було викладено в попередній додатковій експертизі, тілесне пошкодження у вигляді закритого косого перелому II п`ясної кістки лівої кисті з незначним зміщенням відламків виникло від дії тупого твердого предмету, діючого з силою, достатньою для спричинення подібного перелому, яким міг бути молоток, та не могло бути спричинено палицею вище зазначених розмірів.

Але, подібний перелом, що не виключно, міг утворитися від дії тупого твердого предмету, яким могла бути і палка, тільки в умовах, коли на область 2- гої п`ясної кістки діяла кінцева (кінець) частина палки, за умови, що кисть потерпілої була фіксована.
Характер тілесного ушкодження у вигляді перелому свідчить про те, що це пошкодження могло виникнути в термін, вказаний в постанові, в медичній документації та в матеріалах кримінального провадження, тобто, 18.07.2009 року.

Як вже відмічалось при первинній додатковій комплексній експертизі, коли було проведене дослідження молотка, зіставлення особливостей ушкодження у потерпілої ОСОБА_5 , а саме - косий перелом в дистальній частині другої п`ясної кістки з незначним зміщенням відламків, який міг, більш ймовірно, бути заподіяний при дії сили (удару) безпосередньо на кістку, тільки швидко та короткочасно, з особливостями та розмірами представленого на дослідження молотка, не виключається можливість спричинення даного перелому представленим на експертизу молотком, його металевою частиною (власне молотком), при безпосередній дії на кістку (дистальний її відділок), як вже відмічено вище, зі значною силою (швидкістю) впливу.

Дані відтворення механізму спричинення тілесних ушкоджень, відображених при проведенні слідчого експерименту з ОСОБА_6 , не знаходяться в протиріччі з судово-медичними даними.

Судово-медичних даних, які б дозволили в повній мірі виключити механізм виникнення тілесного ушкодження від дії такого твердого тупого предмету, як палка (за умов, що на область локалізації перелому діяла обмежена частина палки (кінцева), судово-медичною комісією не встановлено.

З метою усунення протиріч в показах потерпілої та свідка ОСОБА_7 , під час проведення слідчих експериментів, згідно постанови суду від 27.01.2015 року (а.с.248-249 т.3), органу досудового розслідування надано судове доручення про проведення відтворення обстановки та обставин події за участю потерпілої ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_7 , відповідних експертів та проведення додаткової комплексної судово-медичної експертизи.

Судом були отримані та досліджені протоколи проведення слідчих експериментів (а.с. 6-9, 10-14 т.4) за участю потерпілої ОСОБА_5 , свідка ОСОБА_7 та експертів медичних установ.

Відповідно до висновку експертів № 67-Д від 01.04.2015 року (а.с. 20-28 т.4), згідно даних наданої медичної документації, даних судово-медичного обстеження потерпілої, первинних судово-медичних експертиз, а також первинної комплексної експертизи, у потерпілої мало місце наступне тілесне ушкодження: закритий косий перелом в дистальній частині 2-ї п`ясної кістки лівої кисті з незначним зміщенням відламків, яке виникло від дії тупого твердого предмету, діючого з силою, достатньою для спричинення подібного перелому, конкретно визначити характер травмуючої поверхні якого не представляється можливим, так як вона (контактуюча поверхня) не відобразилась на шкіряних покровах кисті.

Враховуючи характер змін пошкодженої кістки, направлення сили дії предмету на кістку, механізм виникнення даного перелому міг бути двояким, а саме: по всій кінцівки при зігнутій кисті, а також безпосередньо на кістку, тільки швидко та короткочасно, про що свідчить відсутність кутового зсуву.

Експерти зазначили, що тілесне ушкодження, виявлене у потерпілої, не могло виникнути від дії палиці з розмірами довжина палиці 1,5 м, діаметр 5-6 см.

При зіставлені особливостей ушкодження у потерпілої ОСОБА_5 з особливостями та розмірами представленого на дослідження молотка, не виключається можливість спричинення даного перелому представленим на експертизу молотком, його металевою частиною, при безпосередній дії на кістку (дистальний відділок), зі значною силою впливу.

Експерти вважають, що дані відтворення механізму спричинення тілесних ушкоджень, відображених при проведенні слідчого експерименту з ОСОБА_6 , не знаходяться в протиріччі з судово-медичними даними.

Зазначене тілесне ушкодження виявлене у потерпілої ОСОБА_5 по своєму характеру відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, як таке, яке викликало тривалий розлад здоров`я, на термін більше трьох тижнів, який необхідний для повного зрощення пошкодженої кісткової тканини.

При проведенні досліджень, обстежень та судово-медичних експертиз, експерт приймає до уваги об`єктивні дані, які дають можливість визначити наявність, локалізацію, кількість, характер, ступень тяжкості тілесних ушкоджень, механізм і термін їх утворення.

В даному випадку, зазначене тілесне ушкодження у потерпілої, виникло від дії тупого твердого предмету, діючого з силою, достатньою для спричинення подібного перелому, яким міг бути молоток, та не могло бути спричинено палицею вище зазначених розмірів.

Тобто, згідно механізму виникнення тілесні ушкодження, судово-медичні дані не співпадають з даними протоколу слідчого експерименту, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_5 . Термін виникнення тілесного ушкодження відповідає 18.07.2009 року.

Експерти зазначили, що показання свідка ОСОБА_7 про механізм виникнення тілесного ушкодження у потерпілої, при проведенні слідчих експериментів від 20.05.2014 року та 02.03.2015 року, суттєво різняться.

Судово-медична експертна комісія не вбачає підстав для змінення механізму спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 , встановленому при раніше проведених комплексних експертизах. Тобто, ушкодження не могли виникнути при дії такого тупого твердого предмету, як палка, а спричинено металевою частиною (власне молотком), при безпосередній дії на кістку (дистальний її відділок), зі значною силою (швидкістю) впливу.

Згідно ст. 64 КПК України 1960 р., при розгляді кримінальної справи в суді підлягають доказуванню: подія злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину); винність обвинуваченого у вчиненні злочину і мотиви злочину; обставини, що впливають та ступінь тяжкості злочину, а також обставини, що характеризують особу обвинуваченого, пом`якшують та обтяжують покарання; характер і розмір шкоди, завданої злочином, а також розміри витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину.

Відповідно до положень ст. 257 КПК 1960 р., суд безпосередньо дослідив викладені вище докази надані сторонами обвинувачення та захисту, на підставі яких встановив наступні обставини, що оспорюють сторони.

Суд вважає, що факт злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, а саме спричинення потерпілій середньої тяжкості тілесного ушкодження мав місце.

Знаряддя злочину не знайдено, вказано за поясненням потерпілої, свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_7 .

Наявність тілесного ушкодження у потерпілої підтверджено медичними документами, висновками експерта під час досудового розслідування та судового слідства: довідкою № 505 від 19.07.2009 року (а.с.7 т.1); висновком судово-медичної експертизи № 3692 е від 29.09.2009 року (а.с.28 т.1); висновком додаткової судово-медичної експертизи №4384е від 24.11.2009 року (а.с.99-101 т.1); висновком додаткової судово-медичної експертизи №1630 е від 17.05.2010 року (а.с.164-165 т.1); висновком додаткової комплексної судово-медичної експертизи № 73-Д від 29.05.2014 року (а.с.114-125 т.3); висновком експертів № 67-Д від 01.04.2015 року (а.с. 20-28 т.4)

Аналізуючи викладені докази, суд приймає до уваги показання потерпілої та підсудного, щодо обставин та механізму спричинення тілесного ушкодження.

При цьому, судом встановлено, що між підсудним ОСОБА_6 та свідком ОСОБА_7 існували конфліктні відносини щодо межі земельної ділянки. Про відключення водопостачання до будинку потерпілої, ОСОБА_5 стало відомо від свідка ОСОБА_7 . З метою відновлення водопостачання, потерпіла неодноразово зверталася безпосередньо до підсудного, який заперечував своє відношення до відключення водопостачання в будинок потерпілої. Так склалася конфліктна ситуація щодо водопостачання.

18.07.2009 року, в період часу, який точно не встановлений, (приблизно в період 21.30 год. до 22.30 год.), свідок ОСОБА_11 взяв молоток, який визнано речовим доказом у справі (а.с.90 т.1), та пішов до будинку ОСОБА_6 , де почав стукати молотком по металевих воротах. За свідком, до будинку також підійшла потерпіла ОСОБА_5 . На подвір`я з будинку вийшов ОСОБА_6 , після чого свідок ОСОБА_11 , разом з потерпілою, підійшли до дерев`яної частини паркану домоволодіння.

Як вказують потерпіла ОСОБА_5 , свідок ОСОБА_11 , свідок ОСОБА_7 , яка також підійшла до паркану, подружжя ОСОБА_10 вимагало від ОСОБА_6 включити воду. Вони бачили ОСОБА_6 , який стояв приблизно на відстані 1,5 2 м від забору з палкою в руці. Свідок ОСОБА_7 стояла на відстані приблизно 1,5 - 2 м праворуч від потерпілої і не бачила безпосередньо ОСОБА_6 , зрозуміла що він там знаходився, зі слів ОСОБА_10 , які до нього звертались. Потерпіла ОСОБА_5 , свідок ОСОБА_11 стверджують, що не били молотком по дерев`яній частині паркану. Свідок ОСОБА_11 бачив ОСОБА_6 через паркан, а потерпіла ОСОБА_5 через отвір, який утворився після розведення фанерних частинок верхньої частини паркану. Потерпіла та зазначені свідки стверджують, що ОСОБА_6 знаходився на подвір`ї один, собаки там не було. Свідок ОСОБА_7 вказала, що того дня, в гостях у ОСОБА_6 не було подружжя ОСОБА_9 . Потерпіла ОСОБА_5 , свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_7 стверджують, що саме ОСОБА_6 дерев`яною палкою довжиною приблизно 1,5 м та діаметром 5-6 см, вдарив по лівій руці потерпілої, яку та тримала на паркані, а молоток в цей час був в правій руці потерпілої.

Таким чином, потерпіла ОСОБА_5 , свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_7 вказали на ОСОБА_6 , як на особу, що спричинила зазначене тілесне ушкодження потерпілій, ударом дерев`яною палкою, при цьому заперечували можливість удару молотком свідком ОСОБА_11 по руці потерпілої.

Викладені обставини оспорюють свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , які загалом зазначили, що саме свідок ОСОБА_11 вдарив молотком по лівій руці потерпілої, коли трощив паркан, а потерпіла при цьому відламувала від паркана шматки фанери. ОСОБА_8 та ОСОБА_12 вказали, що в цей час вони знаходились біля будинку, на відстані приблизно 7 м, вони бачили, як ОСОБА_6 утримував собаку, палки до рук не брав. Свідок ОСОБА_13 бачив момент нанесення удару з боку вулиці, біля свого будинку, який межує з будинком ОСОБА_6 .

Всі зазначені свідки стверджували, що більш точні покази надають саме під час даного судового розгляду. Розбіжності між даними показами та тими, що були ними викладені під час досудового розслідування, в частині окремих деталей конкретно не пояснювали, зазначили лише, що ті ж самі обставини повідомляли і слідчому, але вони не знайшли відображення в письмових поясненнях.

Виходячи з того, що допитані свідки знаходяться в дружніх або сусідських відносинах з підсудним та потерпілою, кожен з них відстоює свою точку зору на викладену конфліктну ситуацію та наслідки які склалися, вони прямо зацікавлені в результатах розгляду справи, зважаючи на те, що усунути розбіжності в їх показах на стадії досудового розслідування та судового слідства на даний час практично не можливо, бо на думку суду, свідки обвинувачення ( ОСОБА_11 , ОСОБА_7 ) та свідки захисту ( ОСОБА_8 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ) намагаються сприяти довести суду відповідно покази потерпілої та підсудного щодо обставин, механізму та особи, що вчинила зазначений злочин, тому суд критично відноситься до показів зазначених свідків та не приймає їх в якості достовірних.

Досліджені судом протоколи слідчих дій, зазначені у обвинувальному висновку (а.с.32-33, 80-86, 119-123, 159-160 т.1), в яких потерпіла та підсудний, кожен окремо зазначили дату, місце та обставини злочину, суд приймає до уваги в якості належних та допустимих, які в цілому підтверджують їх покази в судовому засіданні, але не спростовують зазначені ними обставини, які кожна зі сторін має право доводити суду.

Суд приймає до уваги отримані в ході досудового розслідування та судового слідства зазначені експертні висновки по справі.

Так, відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 3692 е від 29.09.2009 року, у потерпілої ОСОБА_5 виявлені тілесні ушкодження у вигляді: уламкового перелому голівки 2-ї п`ясної кісті ліворуч, які за своїм характером відносяться до середнього ступеню тяжкості, що зумовили тривалий розлад здоров`я, понад 21 добу (а.с.28 т.1).

Згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи №4384е від 24.11.2009 року, конкретизувати травмуючий предмет, встановити його особливості та розміри неможливо. Виявлені тілесні ушкодження могли виникнути і при обставинах, на які вказує потерпіла (т.1, а.с.99-101).

Відповідно до висновку додаткової судово-медичної експертизи №1630 е від 17.05.2010 року, локалізація та характер тілесного ушкодження не суперечить механізму його утворення і при обставинах, на які вказує потерпіла в ході відтворення обстановки та обставин подій від 17.05.2010 року (а.с.164-165 т.1).

Відповідно до висновку додаткової комплексної судово-медичної експертизи № 73-Д від 29.05.2014 року (а.с.114-125 т.3), враховуючи покази потерпілої під час відтворення обстановки та обставин події від 17.05.2010 року, та від 20.05.2014 року, а також покази свідка ОСОБА_7 під час проведення слідчого експерименту від 20.05.2014 року, експерти зазначили, що показання потерпілої відносно механізму спричинення їй тілесних ушкоджень, різняться. Свідком відтворений аналогічний механізм виникнення тілесного ушкодження у потерпілої ОСОБА_5 . Судово-медичний експерт при проведенні досліджень, обстежень та судово-медичних експертиз приймає до уваги об`єктивні дані, які дають можливість визначити наявність, локалізацію, кількість, характер, ступень тяжкості тілесних ушкоджень, механізм і термін їх утворення, тощо.

Враховуючи ж характер перелому, пошкодження виникло від дії тупого твердого предмету з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути ударна поверхня молотка.

Механізм нанесення тілесного пошкодження, на який вказують потерпіла та свідок при проведенні з ними слідчого експерименту 20.05.2014 року, не відповідає механізму, який установлений судово-медичною експертною комісією при виконанні, як первинної додаткової, так і теперішньої додаткової комплексної судово-медичної експертизи. В даному випадку, тілесне пошкодження виникло від дії тупого твердого предмету, діючого з силою, достатньою для спричинення подібного перелому, яким міг бути молоток, та не могло бути спричинено палицею вище зазначених розмірів.

Подібний перелом, міг утворитися від дії тупого твердого предмету, яким могла бути і палка, тільки в умовах, коли на область 2- гої п`ясної кістки діяла кінцева (кінець) частина палки, за умови, що кисть потерпілої була фіксована.

При первинній додатковій комплексній експертизі, коли було проведене дослідження молотка, зіставлення особливостей ушкодження у потерпілої ОСОБА_5 , не виключається можливість спричинення даного перелому представленим на експертизу молотком, його металевою частиною (власне молотком), при безпосередній дії на кістку (дистальний її відділок), зі значною силою (швидкістю) впливу.

Дані відтворення механізму спричинення тілесних ушкоджень, відображених при проведенні слідчого експерименту з ОСОБА_6 (а.с.64-71 т.3), не знаходяться в протиріччі з судово-медичними даними.

Судово-медичних даних, які б дозволили в повній мірі виключити механізм виникнення тілесного ушкодження від дії такого твердого тупого предмету, як палка (за умов, що на область локалізації перелому діяла обмежена частина палки (кінцева), судово-медичною комісією не встановлено.

Відповідно до висновку експертів № 67-Д від 01.04.2015 року (а.с. 20-28 т.4), враховуючи характер змін пошкодженої кістки, направлення сили дії предмету на кістку, механізм виникнення даного перелому міг бути двояким, а саме: по всі кінцівки при зігнутій кисті, а також безпосередньо на кістку, тільки швидко та короткочасно, про що свідчить відсутність кутового зсуву.

Тілесне ушкодження, виявлене у потерпілої, не могло виникнути від дії палиці з розмірами довжина палиці 1,5 м, діаметр 5-6 см, при цьому не виключається можливість спричинення даного перелому представленим на експертизу молотком, його металевою частиною, при безпосередній дії на кістку (дистальний відділок), зі значною силою впливу. Дані відтворення механізму спричинення тілесних ушкоджень, відображених при проведенні слідчого експерименту з ОСОБА_6 , не знаходяться в протиріччі з судово-медичними даними.
В даному випадку, зазначене тілесне ушкодження у потерпілої, виникло від дії тупого твердого предмету, діючого з силою, достатньою для спричинення подібного перелому, яким міг бути молоток, та не могло бути спричинено палицею вище зазначених розмірів.
Згідно механізму виникнення тілесні ушкодження, судово-медичні дані не співпадають з даними протоколу слідчого експерименту, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_5 . Термін виникнення тілесного ушкодження відповідає 18.07.2009 року.

Експерти зазначили, що показання свідка ОСОБА_7 про механізм виникнення тілесного ушкодження у потерпілої, при проведенні слідчих експериментів від 20.05.2014 року та 02.03.2015 року, суттєво різняться.

Судово-медична експертна комісія з урахуванням даних наданої медичної документації, даних судово-медичного обстеження потерпілої, первинних судово-медичних експертиз, а також первинної комплексної експертизи, не вбачає підстав для змінення механізму спричинення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_5 , встановленому при раніше проведених комплексних експертизах. Тобто, ушкодження не могли виникнути при дії такого тупого твердого предмету, як палка, а спричинено металевою частиною (власне молотком), при безпосередній дії на кістку (дистальний її відділок), зі значною силою (швидкістю) впливу.
В зв`язку з викладеним, суд вважає повною, об`єктивною та достатньою додаткову комплексну судово-медичну експертизу № 67-Д від 01.04.2015 року (а.с. 20-28 т.4), яка враховує всі отримані раніше експертні висновки, покази потерпілої, свідка, підсудного.

У висновках попередніх експертиз теж зазначено, що отримане потерпілою тілесне ушкодження, виникло від дії тупого твердого предмету, діючого з силою достатньою для спричинення подібного перелому, яким міг бути молоток, а саме його металева частина.

Покази підсудного в ході судового слідства, під час проведення слідчого експерименту (а.с.64-71 т.3), узгоджуються з висновком експертизи № 67-Д від 01.04.2015 року (а.с. 20-28 т.4), а тому приймаються судом в якості достовірних.

Суд не приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування в якості підозрюваного (а.с.59-62 т.1), ОСОБА_6 стверджуючи про свою непричетність, конкретно не вказав, хто завдав удару потерпілій. В протоколі допиту є власноручні його доповнення, де зазначено, що він бачив нанесення ОСОБА_11 хаотичних ударів молотком. Разом з тим, він послідовно заперечував свою причетність до скоєного злочину.

Суд не приймає в якості достовірних покази потерпілої ОСОБА_5 , щодо механізму спричинення тілесного ушкодження та особи, яка його спричинила, в зв`язку з тим, що покази в цій частині спростовуються висновком додаткової комплексної судово-медичної експертизи № 67-Д від 01.04.2015 року (а.с. 20-28 т.4), згідно якого механізм виникнення тілесного ушкодження, судово-медичні дані не співпадають з даними протоколу слідчого експерименту, проведеного за участю потерпілої ОСОБА_5 , ушкодження не могло виникнути при дії такого тупого твердого предмету як палка, а спричинено металевою частиною (власне молотком), при безпосередній дії на кістку (дистальний її відділок), зі значною силою (швидкістю) впливу.

Стаття 8 Коституції України декларує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Враховуючи викладене, у суду виникли сумніви щодо причетності підсудного до вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд вважає, що досліджені судом докази не підтверджують вчинення злочину підсудним, інших доказів стороною обвинувачення не представлено та судом не здобуто.

Згідно ч. 4 ст. 327 КПК України, коли не доведено участі підсудного у вчиненні злочину, суд постановляє виправдувальний вирок. Оскільки при розгляді кримінальної справи в суді участь підсудного у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України не доведена, суд вважає, що його слід визнати невинуватим та виправдати.

Міра запобіжного заходу відносно підсудного скасована.

Речовий доказ - молоток, суд вважає за необхідне знищити.

Керуючись ст.ст. 8, 62 Конституції України, ст.ст. 323, 324, 327 КПК України 1960 року, п. 11 розділу ХІ «Перехідних положень» КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 у пред`явленому обвинуваченні, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України визнати невинуватим та виправдати, за недоведеністю його участі в скоєнні злочину.

Запобіжний захід відносно підсудного у вигляді підписки про невиїзд скасовано, згідно ухвали суду від 13.02.2013 р. (а.с.144 т.2)

Речовий доказ - молоток, який знаходиться на зберіганні у камері схову речових доказів Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, згідно квитанції № 284 знищити.

На вирок може бути подана апеляція в судову палату по кримінальним справам Апеляційного суду Дніпропетровської області на протязі п`ятнадцяти діб з дня його проголошення, через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Головуючий: ОСОБА_1