Справа № 396/1294/16-к
Провадження № 1-кп/396/153/16
УХВАЛА
07.09.2016 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області у складі:
головуючого: ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
за ознаками суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України,
ВСТАНОВИВ:
З клопотання вбачається, що ОСОБА_5 обвинувачується в скоєнні суспільно-небезпечного діяння за наступних обставин: 02.06.2016 року близько 9.00 години більш точного часу слідством не встановлено, ОСОБА_5 , знаходився в АДРЕСА_2 який належить ОСОБА_6 , переконався, що його ніхто не бачить, проник на територію домоволодіння та маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з подвір`я мав намір викрасти металеву хвіртку розміром 1,20 х 0,65 см. та металеву каністру розміром 58 х 39 см. висотою 11 см. об`ємом 20 літрів. В подальшому дані металеві вироби ОСОБА_5 збирався віднести до приймального пункту металобрухту, але в цей час до двору підійшов ОСОБА_7 , який запитав у ОСОБА_5 що він робить у чужому дворі, на що останній не зміг нічого відповісти. Таким чином . ОСОБА_5 з причин, що не залежали від його волі, не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця.
Згідно висновку товарознавчої експертизи № 529 від 08.07.2016 року вартість металевої хвіртки розміром 1,20 х 0,65 см. бувшої у використані становить 613,07 гривень та вартість металевої каністри розміром 58 х 39 см. висотою 11 см. об`ємом 20 літрів становить 155,17 гривень.
Своїми навмисними та протиправними діями ОСОБА_5 , спричинив потерпілому ОСОБА_6 , матеріальні збитки на загальну суму 768,24 грн..
Таким чином, ОСОБА_5 вчинив суспільно-небезпечне діяння, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, тобто незакінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 344 від 15.07.2016 року ОСОБА_5 в момент скоєння правопорушення страждав і в даний час страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді помірної розумової відсталості з значними порушеннями поведінки, які вимагають лікувальних заходів, що позбавляють його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У відношенні ікнримінуємого правопорушення ОСОБА_5 слід вважати неосудним. Підпадає під дію ст.19 ч.2 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного характеру - надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.
У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання про необхідність застосування відносно ОСОБА_5 примусових заходів медичного характеру - надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.
Захисник проти задоволення клопотання заперечив та просить прийняти відповідне процесуальне рішення, згідно досліджених матеріалів кримінального провадження, додавши, що ОСОБА_5 не скоїв суспільно-небезпечне діяння. Знаходячись в стані алкогольного сп"яніння він ліг відпочити в дворі потерпілого, тому просить закрити кримінальне провадження.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснив, що 02.06.2016 року проходяч біля будинку, який розташований по АДРЕСА_2 через огорожу помітив ОСОБА_9 , який перебував на подвір"ї вищезазначеного домоволодіння. Хвіртка була зачинена, тому, як потрапив ОСОБА_10 на подвір"я йому невідомо. На слідуючий день він знову побачив ОСОБА_10 на подвір"ї будинку за адресою АДРЕСА_2 , після чого викликав працівників поліції.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 02.06.2016 року перебував в домоволодінні свого батька, яке розташоване по сусідству з будинком потерпілого. Через вікно він помітим, що в дворі потерпілого ходить невідомий чоловік, після чого він вийшов з будинку підійшов до хвіртки, вона була зачинена, ОСОБА_10 заховався від нього за хвіртку у дворі , біля нього лежала металева хвіртка, каністра. та примус. Лясковець був у нетверезому стані. Коли запитав у ОСОБА_10 як він потрапив на подвір", то він пальцем показав на протележну сторону двору.
Суд, заслухавши прокурора, захисника, свідків, дослідивши матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання прокурора підлягає задоволенню, з наступних підстав.
Згідноч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керуватися ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 344 від 15.07.2016 року, ОСОБА_5 в момент скоєння правопорушення страждав і в даний час страждає хронічним психічним захворюванням у вигляді помірної розумової відсталості з значним порушенням поведінки, які вимагають лікувальних заходів, що позбавляють його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у відношенні інккримінуємого правопорушення ОСОБА_5 слід вважати неосудним. Підпадає під дію ст.19 ч.2 КК України. Потребує застосування примусових заходів медичного лікування - надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання.
Відповідно до ст. 503 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності.
Відповідно до ч.2 ст.513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Відповідно до ст. 94 КК України, залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати такі примусові заходи медичного характеру:
1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;
2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом;
3) госпіталізація до психіатричного закладу з посиленим наглядом;
4) госпіталізація до психіатричного закладу із суворим наглядом.
Суд при визначенні виду міри медичного характеру враховує не тільки характер душевного захворювання, а й рекомендації лікаря-психіатра про тип лікувального закладу, а саме висновок судово-психіатричної експертизи № 344 від 15.07.2016 року, відповідно до якого ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного лікування - надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання, що виключає можливість застосування покарання.
На підставі вищевикладеного, суд вважає, що до ОСОБА_5 необхідно застосувати примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання м. Новоукраїнка Кіровоградської області.
Речові докази: металева хвіртка розміром 1,20х0,65 см. та металева каністра розміром 58х39 см., об"ємом 20 літрів, які знаходяться під зберігальною розпискою у потерпілого ОСОБА_6 залишити останньому.
На підставі встановленого та керуючись ст.ст.19, 94 КК України, ст.ст.512-513 КПК України,суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дубровиця Рівенської області, зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку за місцем проживання м. Новоукраїнка Кіровоградської області.
Речові докази: металева хвіртка розміром 1,20х0,65 см. та металева каністра розміром 58х39 см., об"ємом 20 літрів, які знаходяться під зберігальною розпискою у потерпілого ОСОБА_6 залишити останньому.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцятиднів з дня її проголошення через Новоукраїнський районний Кіровоградської області.
Головуючий: ОСОБА_1