АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 213/210/16-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/332/К/16 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 квітня 2016 року м. Кривий Ріг
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретар ОСОБА_5 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001900 від 13.12.2015р., на вирок Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 березня 2016 року відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Отрадне Широківського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта: базова загальна середня, не одруженого, не працюючого, адреса місця проживання без реєстрації: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-24.02.2004 року Криворізьким районним судом Дніпропетровської області по ст.296 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі. Звільнений 15.10.2004 року по відбуттю строку покарання;

-03.10.2005 року Широківським районним судом Дніпропетровської області по ст.ст.199 ч.2, 69 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений з місць відбування покарання 05.03.2007 року умовно-достроково на 10 місяців 10 днів;

-22.04.2009 року Широківським районним судом Дніпропетровської області по ст.ст.213 ч.1, 307 ч.2, 321 ч.1, 70 ч.1 КК України остаточно призначено покарання 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Відповідно до ч.3 ст.72 КК України основне покарання за ст.213 ч.1 КК України призначене у виді штрафу в доход держави в розмірі 1700 гривень визначено виконувати самостійно, штраф не сплачено. Звільнений з місць позбавлення волі 09.07.2013 року умовно-достроково на 5 місяців 15 днів,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.1, ст.15 ч.3 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А :
В апеляційній скарзі прокурор не оскаржуючи фактично встановлені судом обставини, кваліфікацію кримінального правопорушення, просить вирок суду від 02.03.2016р. відносно ОСОБА_6 змінити. Виключити з мотивувальної та резолютивної частин вироку посилання на застосування вимог ч.3 ст.72 КК України щодо самостійного виконання вироку Широківського районного суду Дніпропетровської області від 22.04.2009р. в частині штрафу у розмірі 1700 гривень. В іншій частині вирок залишити без змін.
Вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 березня 2016 року ОСОБА_6 визнано винуватим в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.15, ч.1 ст. 185 Кримінального кодексу України, за ознаками: незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), якщо особа з причин, що не залежали від її волі не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.
ОСОБА_6 призначено покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає відповідно до ст. 76 Кримінального кодексу України покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; своєчасно з`являтися в кримінально-виконавчу інспекцію для реєстрації.

Вирок Широківського районного суду Дніпропетровської області від 22.04.2009р. за ст.213 ч.1 КК України, яким призначено ОСОБА_6 основне покарання у виді штрафу в доход держави в розмірі 1700 гривень, складанню з покаранням за даним вироком не підлягає і відповідно до ч.3 ст.72 КК України, їх виконання призначено виконувати самостійно.

Вирішено питання щодо речових доказів.
В апеляційній скарзі в обґрунтування своїх вимог прокурор посилається на те, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, що призвело до неправильного призначення покарання. Судом не було враховано, що ОСОБА_6 на момент ухвалення оскарженого вироку від 02.03.2016р. відбував покарання у вигляді позбавлення волі в установі виконання покарання та не міг сплатити штраф через відсутність коштів. Відомостей про його ухилення від виконання вироку в частині сплати штрафу після звільнення у 2013 році судом не встановлено. Тому вважає, що закінчились строки давності виконання вироку в частині стягнення штрафу.

За вироком Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 березня 2016 року встановлено, що ОСОБА_6 12 грудня 2015 року приблизно о 16 годині 30 хвилин , перебуваючи на першому поверсі в приміщені магазину «Промінь», що розташований за адресою пр. Кармелюка, 4 , в Інгулецькому районі міста Кривого Рогу, діючи умисно, реалізуючи раптово виниклий злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, користуючись тим, що ніхто не слідкує за його діями, таємно, всупереч інтересам власника, шляхом вільного доступу із корисливих мотивів, умисно, викрав з прилавку дві пляшки вина, об`ємом 0,75 л. кожна, які поклав собі під куртку, після чого утримуючи викрадене при собі, з метою подальшого винесення його за межі магазину і звернення його на свою користь, намагався покинути місце скоєння злочину, аби мати можливість розпоряджатись викраденим майном, однак не довів свій злочинний намір до кінця, з причин, які не залежали від його волі, оскільки був викритий у скоєнні вказаного кримінального правопорушення і затриманий працівниками охорони магазину. Згідно висновку товарознавчої експертизи №22 від 26.01.2016р. ФОП ОСОБА_8 було завдано матеріальну шкоду на загальну суму 375грн. 25 коп.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор прохав апеляційну скаргу прокурора задовольнити, змінити вирок суду першої інстанції шляхом виключення з мотивувальної та резолютивної частин вироку від 02.03.2016р. відносно ОСОБА_6 посилання на застосування вимог ч.3 ст.72 КК України щодо самостійного виконання вироку Широківського районного суду Дніпропетровської області від 22.04.2009р. в частині штрафу у розмірі 1700 гривень. В іншій частині вирок залишити без змін
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадженнята обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, порівнявши їх з матеріалами, що знаходяться у кримінальному провадженні, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду необхідно змінити в частині призначення остаточного покарання.
Відповідно до вимог ст.404 ч.1 КПК України вирок переглядається апеляційним судом у межах наданої апеляційної скарги.
Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, є обґрунтованим сукупністю розглянутих у судовому засіданні доказів, які досліджено у порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, належно оцінено судом і детально викладено у вироку, що не заперечується і в апеляційній скарзі прокурора.
Доводи прокурора, наведені в його апеляційній скарзі, про неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів вважає обґрунтованими.
Згідно вимог п.2 ч.1 ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну судового рішення, вважається застосування судом закону, який не підлягає застосуванню.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 22.04.2009р. був засуджений за ст.ст.213 ч.1, 307 ч.2, 321 ч.1, 70 ч.1 КК України та йому остаточно призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. Відповідно до ч.3 ст.72 КК України основне покарання за ст.213 ч.1 КК України призначене у виді штрафу в дохід держави в розмірі 1700 гривень - визначено виконувати самостійно (а.кп.53-64 т.2).

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.80 КК України, особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано протягом двох років у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі.

Як вбачається з відповіді Широківського районного суду Дніпропетровської області від 25.02.2016р. №10/2016 виконавчий лист 1-15/09 в частині стягнення штрафу з ОСОБА_6 направлявся до ДВС Широківського району 13.05.2009р., та станом на 24.02.2016р. відомості про сплату відсутні (а.кп.30 т.1).

Із довідки ДВС Широківського району від 21.04.2016 № 2732 вбачається, що за вказаними виконавчим листом виконавче провадження інспектором служби не відкривалось, відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження», та на виконанні у виконавчій службі такий виконавчий лист не перебував .

Під час апеляційного розгляду колегією суддів не було встановлено, що ОСОБА_6 умисно ухилявся від відбування покарання у виді штрафу в розмірі 1700 гривень.

Крім того, з часу набрання законної сили вироком Широківського районного суду Дніпропетровської області від 22.04.2009р. та після звільнення обвинуваченого з місць відбування покарання у 2013 році (а.кп.50-52 т.2) минуло понад 2 роки.

Ураховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що оскаржений вирок суду від 02.03.2016р. підлягає зміні в частині виключення з мотивувальної та резолютивної частин посилання на застосування вимог ч.3 ст.72 КК України щодо самостійного виконання вироку Широківського районного суду Дніпропетровської області від 22.04.2009р. в частині штрафу у розмірі 1700 гривень.

Колегія суддів вважає, що міра покарання, визначена судом першої інстанції ОСОБА_6 , за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.15, ч.1 ст.185 КК України, призначена у відповідності до вимог ст.ст.50, 65 КК України і є правильною , та не оскаржується.
Керуючись ст.ст.405, 407, 413, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 березня 2016 року відносно ОСОБА_6 змінити.

Виключити з мотивувальної та резолютивної частин вироку посилання на застосування вимог ч.3 ст.72 КК України щодо самостійного виконання вироку Широківського районного суду Дніпропетровської області від 22.04.2009р. в частині штрафу у розмірі 1700 гривень.
В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4