Провадження № 1-кс/760/1709/16
У Х В АЛ А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2016 року слідчий суддя Солом`янського районного суду міста Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду в м. Києві клопотання старшого слідчого з ОВС другого ВКР СУ ФР МГУ ДФС ЦО з ОВП старшого лейтенанта податкової міліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про арешт майна, вилученого в ході проведення обшуку 11.02.2016 у транспортному засобі д.н.з. « НОМЕР_1 », у кримінальному провадженні №0000269, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.09.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Слідчий звернувся до слідчого судді з вищезазначеним клопотанням, посилаючись на те, що слідчим управлінням фінансових розслідувань МГУ ДФС - ЦО з ОВП здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000269 від 22.09.2015 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч. 2 ст. 205, ч.3 ст.212 КК України. 11.02.2016 року на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 10.02.2016 року проведено обшук у транспортному засобі д.н.з. « НОМЕР_1 ». Під час проведення обшуку в виявлено та вилучено коробки з фурнітурою для дверей у кількості 1094 штуки. Беручи до уваги вищевикладене слідчий просить накласти арешт на вищезазначені речі.

Згідно з ч.1 ст.107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Відповідно до правил, встановлених ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання розглядалось без повідомлення власника майна.
В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав із зазначених у ньому підстав.

Слідчим суддею встановлено, що слідчим управлінням фінансових розслідувань МГУ ДФС - ЦО з ОВП здійснюється досудове розслідування кримінального провадження внесеного Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000269 від 22.09.2015 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч. 2 ст. 205, ч.3 ст.212 КК України. Як вбачається з матеріалів клопотання, досудовим розслідування встановлено, що у період 2014-2015 років, перебуваючи у м. Києві, невстановлені слідством особи, без наміру здійснення фінансово-господарської діяльності та з метою прикриття незаконної діяльності, вчинили умисні дії по створенню суб`єктів підприємницької діяльності серед яких ТОВ «Юртан» (), яке в подальшому було задіяне у злочинній схемі по ухиленню від сплати податків.

11.02.2016 під час проведення обшуку виявлено та вилучено коробки з фурнітурою для дверей у кількості 1094 штуки. Беручи до уваги вищевикладене слідчий просить накласти арешт на вищезазначені речі.

Згідно з частинами 1 та 2 ст. 173 КПК України слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, при цьому, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати, зокрема, правову підставу для арешту майна.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Як вбачається з клопотання та доданих до нього матеріалів, в обґрунтування необхідності арешту слідчий посилається лише на те, що майно на даний час вважається тимчасово вилученим, при цьому, як докази на підтвердження застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження до клопотання додано лише витяг з ЄРДР, копії ухвали суду про дозвіл на проведення обшуку, товарно-транспортна накладна та протоколу обшуку.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя приходить до висновку, що у задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки слідчим не було доведено необхідність та правову підставу для арешту майна, враховуючи, що вилучені предмети не мають відношення до кримінального провадження. Відповідно до товарно-транспортної накладної від 11.02.2016 року замовником, вантажовідправником, вантажоодержувачем речей на які слідчий просить накласти арешт, належить ТОВ «КРОК-М». Відносно ж ТОВ «КРОК-М» відомості кримінального провадження до ЄРДР не внесені.

Таким чином враховуючи, що слідчим не було доведено необхідність арешту вищезазначеного майна, тому його клопотання не підлягає до задоволення.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 170, 171, 172, 173, 372, 376 КПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС другого ВКР СУ ФР МГУ ДФС ЦО з ОВП старшого лейтенанта податкової міліції ОСОБА_3 , погодженого з прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 , про арешт майна, вилученого в ході проведення обшуку 11.02.2016 у транспортному засобі д.н.з. « НОМЕР_1 », у кримінальному провадженні №0000269, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22.09.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.27, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 212 КК України відмовити.

Відповідно до ч. 3 ст. 173 КПК України відмова у задоволенні або часткове задоволення клопотання про арешт майна тягне за собою негайне повернення особі відповідно всього або частини тимчасово вилученого майна.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва.

Слідчий суддя ОСОБА_1