Справа № 368/1415/16-к
Провадження № 1-в/368/284/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" листопада 2016 р. Кагарлицький районний суд Київської області
В складі:
Головуючого судді: ОСОБА_1
При секретарі: ОСОБА_2
з участю прокурора: ОСОБА_3
інших учасників провадження:
представника ВК : ОСОБА_4
засудженого: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м Кагарлику:
- подання начальника Кагарлицької виправної колонії (№ 115) Київської області ОСОБА_6 , погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про заміну невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Гірськ Щорського району Чернігівської області, громадянину України, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, засудженого:
- 24.10.2013 року Щорським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 286 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, застосовано положення ст.ст. 75, 76 КК України, - звільненого від відбування покарання з випробовуванням, з іспитовим строком 3 (роки);
- 16.01.2014 року згідно ухвали апеляційного суду Чернігівської області вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2013 року щодо ОСОБА_5 в частині призначеного йому покарання скасовано.
ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк на 5 (п`ять) років з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 3 (три) роки.
В решті вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2013 року щодо ОСОБА_5 , - залишено без змін;
- клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини основного покарання більш м`яким, а саме, на обмеження волі, суд, -
В С Т А Н О В И В :
26.10.2016 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшло подання начальника Кагарлицької виправної колонії (№ 115) Київської області ОСОБА_6 , погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про заміну невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Гірськ Щорського району Чернігівської області, громадянину України, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, засудженого:
- 24.10.2013 року Щорським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 286 до 5 (п`яти) років позбавлення волі, застосовано положення ст.ст. 75, 76 КК України, - звільненого від відбування покарання з випробовуванням, з іспитовим строком 3 (роки);
- 16.01.2014 року згідно ухвали апеляційного суду Чернігівської області вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2013 року щодо ОСОБА_5 в частині призначеного йому покарання скасовано.
ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк на 5 (п`ять) років з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 3 (три) роки.
В решті вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2013 року щодо ОСОБА_5 , - залишено без змін.
26.10.2016 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 35 КПК України для слухання даного кримінального провадження був визначений суддя Кагарлицького районного суду Київської області ОСОБА_1
26.10.2016 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу про призначення кримінального провадження до слухання на 08.11.2016 року, окрім того, в даній ухвалі прийнято рішення про проведення судового засідання по кримінальному провадженню з засудженим ОСОБА_5 в режимі відеоконференції з ВК 115.
В судовому засіданні, яке відбулося 08.11.2015 року засуджений ОСОБА_5 подання ВК 115 про заміну не відбутої частини основного покарання більш м`яким, - підтримав, та заявив клопотання щодо застосування щодо нього більш м`якого покарання у виді обмеження волі.
В судовому засіданні представник Кагарлицької ВК № 115 ОСОБА_4 подання виправної колонії підтримав, не заперечував проти клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну йому призначеного основного покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі.
Свою позицію обґрунтував тим, що на думку адміністрації установи покарання засуджений ОСОБА_5 зарекомендував себе з позитивної сторони, став на шлях виправлення, тому заслуговує на застосуванні заміни не відбутої частини покарання більш м`яким, а саме, пільги, яка передбачена ст. 82 КК України.
В судовому засіданні представник Кагарлицької місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_3 проти подання Кагарлицької виправної колонії ВК (115) не заперечував, а також не заперечував проти клопотання засудженого ОСОБА_5 щодо застосування до нього більш м`якого покарання у виді обмеження волі на підставі ст.. 82 КК України.
Представник спостережної комісії при Кагарлицькій райдержадміністрації Київської області в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи.
Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, приходить до висновку щодо задоволення подання Кагарлицької виправної колонії Київської області (115) та задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини основного покарання більш м`яким, а саме, на покарання у виді обмеження волі, обґрунтовуючи своє рішення наступним.
Так, що стосується задоволення клопотання ВК - 115 щодо застосування до засудженого ОСОБА_5 більш м`якого покарання, то суд приходить до висновку щодо застосування такого виду більш м`якого покарання, як обмеження волі, так як засуджений ОСОБА_5 підпадає під положення ст.. 82 КК України, - заміна невідбутої частини покарання більш м`яким.
Крім того, суд наголошує на тій обставині, що призначення більш м`якого виду покарання засудженому є пільгою засудженого, який повинен своєю позитивною поведінкою довести ту обставину, що він заслуговує на застосування до нього більш м`якого покарання.
Так, вищевказану пільгу засуджений повинен отримати лише після виконання вимог, які прямо та чітко зазначені в ч. 3 ст. 82 КК України, де, зокрема, зазначено, що заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Що стосується фактичних обставин справи, то судом в судовому засіданні встановлено, що:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Гірськ Щорського району Чернігівської області, громадянин України, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не одружений, засуджений:
- 24.10.2013 року Щорським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 286 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, застосовано положення ст.ст. 75, 76 КК України, - звільнений від відбування покарання з випробовуванням, з іспитовим строком 3 (роки);
- 16.01.2014 року згідно ухвали апеляційного суду Чернігівської області вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2013 року щодо ОСОБА_5 в частині призначеного йому покарання скасовано.
ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк на 5 (п`ять) років з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 3 (три) роки.
В решті вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2013 року щодо ОСОБА_5 , - залишено без змін;
Початок строку покарання: «13» лютого 2015 року;
Кінець строку покарання: «13» лютого 2020 року;
1/3 строку покарання: «13» жовтня 2016 року.
В Кагарлицьку виправну колонію Київської області (115) прибув із Чернігівського СІЗО, де утримувався з 19.02.2015 року, за час перебування в даній установі дисциплінарних стягнень та заохочень не мав.
По прибуттю в ВК 115 «15» квітня 2015 року працевлаштований різноробочим на виробництві установи.
До праці відноситься добре, завдану роботу виконує добросовісно.
За час відбуття покарання характеризується позитивно, заходи виховної спрямованості відвідує регулярно, реагує на них правильно.
Так, за час перебування в місцях позбавлення волі чотири рази заохочувався керівництвом установи за добросовісне відношення до праці та зразкову поведінку, дисциплінарних стягнень, в тому числі знятих чи погашених в установленому порядку, не має.
Так, за час перебування в місцях позбавлення волі засуджений ОСОБА_5 має слідуючі дисциплінарні заохочення:
1. 21.05.2015 р. За активну участь в спорт масових заходах та Подяка Нач. ВК
перемогу в змаганнях.
2. 10.09.2015 р. За сумлінну поведінку і добросовісне відношення Подяка Нач. ВК
до праці.
3. 03.03.2016 р. За сумлінну поведінку і добросовісне відношення Подяка Нач. ВК
до праці, а саме, - ремонт меблів у відділенні СПС.
4. 04.08.2016 р. За сумлінну поведінку і добросовісне відношення Подяка Нач. ВК
до праці.
За весь час відбування покарання засуджений ОСОБА_5 поводить себе правильно, з адміністрацією колонії коректний та ввічливий, в колективі засуджених не конфліктує, виказує позитивні плани на майбутнє.
Засуджений ОСОБА_5 свою вину в скоєному злочині визнав та розкаюється.
Засуджений ОСОБА_5 став на шлях виправлення і заслуговує, на думку учасників процесу, (представника ВК 115, прокурора), та, відповідно, суду згідно ст.. 82 КК України, заміни покарання більш м`яким покаранням, зокрема, на обмеження волі.
Суд при вирішенні даного питання керувався нормами як матеріального, так і процесуального права.
Що стосується норм матеріального права, то суд керувався наступним.
Так, згідно ст. 82 КК України:
1. Особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, не відбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. У цих випадках більш м`яке покарання призначається в межах строків, установлених у Загальній частині КК України для даного виду покарання, і не повинне перевищувати не відбутого строку покарання, призначеного вироком.
2. У разі заміни не відбутої частини основного покарання більш м`яким засудженого може бути звільнено також і від додаткового покарання у виді позбавлення права займати певні посади чи займатися певною діяльністю.
3. Заміна не відбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.
Як видно з матеріалів подання, пояснень представника ВК № 115, пояснень самого засудженого ОСОБА_5 , останній став на шлях виправлення.
4. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим:
1) не менше третини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, а також за необережний тяжкий злочин.
Отже, як видно з матеріалів справи, ОСОБА_5 був засуджений за ч. 3 ст. 286 КК України.
Санкція ч. 3 ст. 286 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.
Відповідно, згідно з положеннями ч. 4 ст. 12 КК України засуджений ОСОБА_5 вчинив необережний тяжкий злочин.
Відповідно, як де юре, так і де факто засуджений ОСОБА_5 підпадає під положення п. 1 ч. 4 ст.. 82 КК України, так як станом на день слухання справи, - станом на 08.11.2016 року відбув більше, ніж 1/3 частину покарання, так як 1/3 строку покарання засудженим ОСОБА_5 відбута 13 жовтня 2016 року.
Що ж стосується застосування до засудженого ОСОБА_5 більш м`якого покарання у виді обмеження волі, то при вирішенні даного питання судом були враховані як формально - юридичні підстави, так і оціночні підстави заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, які передбачені частиною третьої ст. 82 КК України.
Так, що стосується формально - юридичних підстав заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням було враховано, що на час слухання справи засудженим ОСОБА_5 відбуто більше, ніж 1/3 частина покарання.
Крім того, при застосуванні формально - юридичної підстави заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням враховано наступні чинники:
1. Згідно ст. 12 КК України, злочин, вчинений ОСОБА_5 відноситься до категорії злочинів тяжкого ступеню тяжкості.
2. Згідно ст. 25 КК України злочин, вчинений ОСОБА_5 є необережним.
3. Відсутність в діях ОСОБА_5 пенітенціарного рецидиву.
Так, що стосується оціночних підстав заміни невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням засудженому ОСОБА_5 , то судом було враховано слідуючі підстави:
Так, як видно з матеріалів справи (матеріали особової справи засудженого, пояснення представника ВК № 115) судом встановлено, що процес виправлення засудженого ОСОБА_5 на даний час досягнув тієї стадії, на якій відбування засудженим ОСОБА_5 призначеного покарання у виді позбавлення волі перестає бути доцільним.
Отже, при наявності вищевказаних формально - юридичних та оціночних підстав для заміни невідбутої частини покарання більш м`яким суд прийшов до висновку, щодо визначення засудженому ОСОБА_5 конкретного різновиду такої заміни у виді обмеження волі.
При визначенні виду більш м`якого покарання засудженому ОСОБА_5 суд орієнтувався на послідовність їх розташування, яка розміщена в ст.. 51 КК України, позицію прокурора ОСОБА_3 , позицію представника ВК 115 ОСОБА_4 , та, враховував ступінь тяжкості вчиненого злочину, розмір шкоди, заподіяної злочином.
Суд наголошує на тій обставині, що при заміні невідбутої частини покарань більш м`яким суд може обрати будь - який з більш м`яких видів основного покарання, а не лише той, який є найближчим до раніше призначеного у згаданому переліку ст.. 51 КК України, проте, з урахуванням вищевикладених обставин, зокрема, позиції представника ВК 115, клопотання самого засудженого ОСОБА_5 , позиції прокурора ОСОБА_3 , матеріалів справи, судом було обрано до засудженого ОСОБА_5 більш м`яке покарання у виді обмеження волі з дотриманням умов та підстав такого застосування, які передбачені ст.ст. 51 - 82 КК України.
Порядок призначення покарання у виді обмеження волі, зокрема, засудженому ОСОБА_5 чітко регламентовано ст. 61 КК України, де, зокрема, зазначено, що:
- покарання у виді обмеження волі полягає у триманні особи в кримінально виконавчих установах відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення за нею нагляду з обов`язковим залученням засудженого до праці.
- Обмеження волі встановлюється на строк від одного до п`яти років.
- Обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до чотирнадцяти років, до осіб, що досягли пенсійного віку, військовослужбовців строкової служби та до інвалідів першої і другої групи.
Зглядаючись на вимоги ч. 3 ст. 61 КК України засудженому ОСОБА_5 може бути призначено покарання у виді обмеження волі, він не входить до переліку осіб, яким не можливо призначити дане покарання.
Крім того, суд наголошує, що такий вид покарання як обмеження волі є основним покаранням (ч. 1 ст. 52 КК України), яке може бути призначене судом засудженому ОСОБА_5 у випадку заміни невідбутої частини покарання у виді обмеження або позбавлення волі більш м`яким (ч. 1 ст. 82 КК України ).
Крім того, при визначенні строку покарання судом було застосовано положення ППВСУ від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», зокрема, абз. 1 п. 4, де зазначено, що у випадках, коли максимальна межа більш м`якого покарання, що встановлена відповідною статтею Загальної частини КК України є меншою строку невідбутої частини покарання, строк більш м`якого покарання не може перевищувати цю межу.
Суд вважає, що застосування до засудженого ОСОБА_5 більш м`якого покарання у виді обмеження волі не суперечить реалізації принципу невідворотності покарання особи за вчинений злочин, даним рішенням суду виконується мета кримінального покарання - як її каральної так і виправної складової.
Суд наголошує на тій обставині, що заміна не відбутої частини покарання більш м`яким, на відміну від умовно -дострокового звільнення від відбування покарання не веде до зміни кримінально - правового статусу особи засудженого ОСОБА_5 , - він вважається таким, що продовжує відбування покарання, хоча і іншого виду.
Що стосується застосування норм процесуального права, то в даному випадку суд застосував ст..ст. 537, 539 КПК України.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений ч. 2 ст. 539 КПК України має право вирішувати питання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким.
Згідно ст.. 539 КПК України питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням ( поданням ) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Отже, при винесені ухвали щодо засудженого ОСОБА_5 суд керувався Конституцією України, нормами діючого КПК України, КК України, КВК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ч. 2 ст. 369, 370 372, 537, 539 КПК України, ст.. 57, 82 КК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Подання начальника Кагарлицької виправної колонії (№ 115) Київської області ОСОБА_6 , погоджене з спостережною комісією при Кагарлицькій райдержадміністрації про заміну невідбутої частини основного покарання більш м`яким засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Гірськ Щорського району Чернігівської області, громадянину України, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, засудженого:
- 24.10.2013 року Щорським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 286 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, застосовано положення ст.ст. 75, 76 КК України, - звільненого від відбування покарання з випробовуванням, з іспитовим строком 3 (роки);
- 16.01.2014 року згідно ухвали апеляційного суду Чернігівської області вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2013 року щодо ОСОБА_5 в частині призначеного йому покарання скасовано.
ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк на 5 (п`ять) років з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 3 (три) роки.
В решті вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2013 року щодо ОСОБА_5 , - залишено без змін, - задовольнити.
- клопотання засудженого ОСОБА_5 про заміну невідбутої частини основного покарання більш м`яким, а саме, на обмеження волі, - задовольнити.
Замінити засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Гірськ Щорського району Чернігівської області, громадянину України, до засудження проживав за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, не одруженого, засудженого:
- 24.10.2013 року Щорським районним судом Чернігівської області за ч. 3 ст. 286 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі, застосовано положення ст.ст. 75, 76 КК України, - звільненого від відбування покарання з випробовуванням, з іспитовим строком 3 (роки);
- 16.01.2014 року згідно ухвали апеляційного суду Чернігівської області вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2013 року щодо ОСОБА_5 в частині призначеного йому покарання скасовано.
ОСОБА_5 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк на 5 (п`ять) років з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 3 (три) роки.
В решті вирок Щорського районного суду Чернігівської області від 24 жовтня 2013 року щодо ОСОБА_5 , - залишено без змін, не відбуту частину основного покарання у вигляді 3 роки 96 днів позбавлення волі на 3 роки 96 днів обмеження волі.
Направити засудженого ОСОБА_5 до місця відбування покарання у виді обмеження волі в порядку, встановленого для осіб, засуджених до позбавлення волі.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Кагарлицький районний суд протягом 7 діб.
Суддя: ОСОБА_1