Подільський районний суд міста Києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2016 року слідчий суддя Подільського районного суду м. Києва ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю:

слідчого ОСОБА_3

розглянувши клопотання слідчого слідчого відділу Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна,-

В С Т А Н О В И В :

Слідчий слідчого відділу Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 за погодженням із прокурором Київської місцевої прокуратури № 7 м. Києва ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді Подільського районного суду м. Києва із клопотанням про арешт майна.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує тим, що в провадження слідчого відділу Подільського УП ГУ НП у м. Києві перебуває кримінальне провадження № 0000252, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.12.2015 року.
Зазначає, що досудовим розслідуванням зокрема встановлено, що директор ТОВ «Градосвет», ОСОБА_5 вступив у злочинну змову з керуючим Київським центральним відділенням Банку «Київська Русь» ОСОБА_6 , які незаконно отримали у невстановленому місці копії особистих документів громадян (на 421 особу), після чого вчинили службове підроблення, тобто, внесення неправдивих відомостей до офіційних документів, підробивши довідки з місця роботи. У подальшому, останні підробили завідомо неправдиві заяви-договори на відкриття та обслуговування в Банку та незаконно виготовили платіжні картки на 421 особу, які, начебто, являються працівниками ТОВ «Градосвет». Вищевказаними діями Банку завдано матеріальну шкоду на загальну суму 14 406 855 грн. 29 коп.

Посилається на те, що в ході досудового розслідування, 26.09.2016 року касиру Київського центрального відділення Банку ПАТ «БАНК Київська Русь» ОСОБА_7 повідомлено про підозру у привласненні чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненому в особливо великому розмірі, за попередньою змовою групою осіб, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Звертає увагу слідчого судді на те, що приймаючи до уваги, що санкцією ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України передбачено покарання у вигляді конфіскації майна, а тому необхідним є накласти арешт на майно, яке перебуває у власності підозрюваної ОСОБА_7 , а саме: 1/4 квартири, розташованої у АДРЕСА_1 .

Зазначає, що крім того, на зазначене майно необхідно накласти арешт з метою забезпечення заявленого по кримінальному провадженню потерпілим ПАТ «Банк Київська Русь» цивільного позову. У зв`язку з чим звертається з даним клопотанням до слідчого судді.

Слідчий в судовому засіданні клопотання підтримує з вищевикладених підстав, обґрунтувавши поясненнями просить його задовольнити в повному обсязі.

З метою забезпечення арешту майна та недопущення розголошення матеріалів кримінального провадження і здійснюваних в його рамках слідчих дій, слідчий суддя вважає за необхідне розглянути клопотання без повідомлення його власника, відповідно до вимог ч. 2 ст. 172 КПК України.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши клопотання та докази, якими воно обґрунтовується, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Так слідчим суддею встановлено, що в провадженні СВ Подільського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві дійсно перебувають матеріали кримінального провадження, відомості щодо якого внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000252 від 13.12.2016 року, за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 2 ст. 200 КК України.

Підставою для внесення відомостей до ЄРДР за ч. 5 ст. 191 КК України стала заява ПАТ «Банк «Київська Русь» від 11.12.2015 року про те, що директор ТОВ «Градосвет», ОСОБА_5 вступив у злочинну змову з керуючим Київським центральним відділенням Банку «Київська Русь» ОСОБА_6 , які незаконно отримали у невстановленому місці копії особистих документів громадян (на 421 особу), після чого вчинили службове підроблення, тобто, внесення неправдивих відомостей до офіційних документів, підробивши довідки з місця роботи. У подальшому, останні підробили завідомо неправдиві заяви-договори на відкриття та обслуговування в Банку та незаконно виготовили платіжні картки на 421 особу, які, начебто, являються працівниками ТОВ «Градосвет». Вищевказаними діями Банку завдано матеріальну шкоду на загальну суму 14 406 855 грн. 29 коп.

Як вбачається з наданих слідчим матеріалів, якими він обґрунтовує доводи свого клопотання, 23.09.2016 року повідомлення про підозру у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення було оголошено касиру Київського центрального відділення Банку ПАТ «БАНК Київська Русь» ОСОБА_7 .

Згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, за ОСОБА_7 на праві власності зареєстроване наступне нерухоме майно, а саме: 1/4 квартири, розташованої у АДРЕСА_1 .

Стаття друга КПК України визначає, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Чинним кримінальним процесуальним законодавством України з метою досягнення дієвості кримінального провадження передбачено заходи його забезпечення.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 131 КПК України, заходами забезпечення кримінального провадження є: 1) виклик слідчим, прокурором, судовий виклик і привід; 2) накладення грошового стягнення; 3) тимчасове обмеження у користуванні спеціальним правом; 4) відсторонення від посади;

5) тимчасовий доступ до речей і документів; 6) тимчасове вилучення майна; 7) арешт майна; 8) затримання особи; 9) запобіжні заходи.

За приписами статті 170 КК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

З системного аналізу зазначеної статті КПК України в сукупності з іншими його нормами можна зробити висновок, що арешт, як захід забезпечення кримінального провадження може бути застосований слідчим суддею виключно у випадку коли щодо майна, на яке просять накласти арешт, існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Завданням же арешту майна є запобігання можливості його, зокрема відчуження.
Частина перша статті 173 КПК України визначає, що слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

Також при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати ряд обставин, визначених ч. 2 ст. 173 КПК України.

Оцінивши в сукупності надані слідчим докази з врахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що ним доведено наявність достатніх підстав вважати, що дійсно було вчинено, зокрема кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КК України, існують ризики передбачені абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу, а саме можливість відчуження майна, доведено те, що суд може призначити покарання у виді конфіскації майна, оскільки санкція частини п`ятої статті 191 КК України передбачає зазначене додаткове покарання.

Також слідчим доведено, що майно на яке він просить накласти арешт належить на праві власності саме ОСОБА_7 , яка на даний час має статус підозрюваного в кримінальному провадженні, а також те, що у кримінальному провадженні потерпілим ПАТ «Банк «Київська Русь» заявлено цивільний позов розмір якого складає 1 007 700, 00 грн.

Крім того слід зазначити, що слідчий суддя виходячи з усіх обставин справи приходить до висновку про розумність та співрозмірність обмеження права власності, завданням кримінального провадження, а також не вбачає будь-яких негативних наслідків арешту майна для учасників кримінального провадження або третіх осіб.

З врахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого знайшло своє доведення в судовому засіданні, є таким, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства України, а тому підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 2, 100, 170-173, 175, 309, 392, 395 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого слідчого відділу Подільського УП ГУНП в м. Києві ОСОБА_3 про арешт майна - задовольнити.
Накласти арешт на ? квартири, розташованої у АДРЕСА_1 , яка на праві приватної власності належить підозрюваній ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Копію ухвали надіслати слідчому та іншим заінтересованим особам не пізніше наступного робочого дня після її постановлення.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Cлідчий суддя Подільського районного суду м. КиєваОСОБА_1