БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
-------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------------
Справа №730/307/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"21" квітня 2016 р. м.Борзна
Борзнянський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретар ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Борзна кримінальне провадження №0000028 від 21.01.2016 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Борзна Чернігівської області, проживаючого по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого з підстав ст.69 КК України ,-

якого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, -

встановив:
Слідчий Борзнянського відділення поліції Бахмацького ВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 , звернулась до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування примусових заходів медичного характеру щодо ОСОБА_6 , якого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.185 ч.3 КК України.

Клопотання слідчий обґрунтовує тим, що під час досудового розслідування встановлено, що 17.01.2016 року, близько 02-00 год., ОСОБА_6 , прибувши до господарства ОСОБА_5 , що знаходиться на АДРЕСА_2 , з метою крадіжки чужого майна проник всередину житлового будинку, звідки таємно викрав насос центробіжний марки «CRISTAL» моделі GNP801B, вартістю 936,06 грн., чим заподіяв потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.

Дії ОСОБА_6 , які виразились у таємному викрадення чужого майна, з урахуванням ознаки проникнення у житло, кваліфіковані як вчинення ним злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України.

Проте, за результатами проведеної судово психіатричної експертизи у висновку № 178 від 17.03.2016 року встановлено, що у ОСОБА_6 мають місце клінічні ознаки параноїдної шизофренії, сягають такого ступеня та глибини, що позбавляють його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними під час кримінального правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується.

Виходячи з особливостей перебігу вищевказаного психічного розладу, ОСОБА_6 являє собою пасивний тип суспільної небезпеки і йому показане застосування примусових заходів медичного характеру з госпіталізацією до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_6 в своїх показаннях пояснив, що, будучи знайомим особисто з власником насосу марки «CRISTAL»(батько ОСОБА_5 ) і дізнавшись про те, що він помер, він, зламавши замок на вхідних дверях будинку, де раніше проживав покійний, зайшовши всередину і побачивши насос марки «CRISTAL», виніс його з будинку і зберігав на території подвір`я ОСОБА_8 . Після того як спіробітники поліції знайшли насос, вони передали його сину покійного ОСОБА_5 . Крадіжку пояснив тим, що давно умовляв покійного віддати насос йому, а той не погоджувався.

Пояснив також, що на останніх роках навчання в ліцеї він відчув погіршення здоров`я і потім лікувався приблизно чотири рази в психіатричній лікарні.

Він також повідомив, що не погоджується з направленням його на лікування, оскільки, перебуваючи у лікарні, він відчуває лише погіршення самопочуття.

Потерпілий в судовому засіданні в показаннях пояснив, що коли він на початку 2016 року приїхав до м.Борзни і зайшов у батьківський будинок, то побачив виламані вхідні двері. Виявивши, що викрадено насос марки «CRISTAL», він заявив про крадіжку у поліцію. Потім насос був знайдений і переданий йому на відповідальне зберігання. Пояснив, що вимагає від ОСОБА_6 відновити поламаний замок та вхідні двері. Зазначив, що не має власної думки щодо задоволення клопотання і що покладається на розсуд суду.

Захисник в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання з причини відсутності у висновку судово психіатричної експертизи від 17.03.2016 року вимоги про тримання ОСОБА_6 у психіатричному закладі із звичайним наглядом, а висновок про госпіталізацію до психіатричного закладу із звичайним наглядом на його думку слід розцінювати лише як рекомендацію. Тому він пропонував розглянути питання про заміну виду примусового заходу, визначеного у клопотанні, на інший, що передбачає амбулаторне лікування і більше підходить обвинуваченому.

Прокурор, вважаючи достатньо обґрунтованим клопотання слідчого, посилаючись на важливість врахування судом відомостей, вказаних в мотивувальній частині експертизи, щодо особи ОСОБА_6 , в поведінці якого вбачаються стійкі ознаки психічного захворювання, успадкованого генетичним шляхом, як це зазначено в матеріалах експертизи, а тому наголосила на необхідності задоволення клопотання слідчого.

З`ясувавши зміст доводів слідчого в обґрунтування заявленого клопотання, вислухавши показання обвинуваченого ОСОБА_6 , потерпілого ОСОБА_5 , міркування захисника та прокурора, судом встановлено, що клопотання слідчого містить належні обґрунтування і підлягає задоволенню.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 визнав факт вчинення ним суспільно небезпечного діяння, що виразилось у проникненні в житловий будинок, що належить потерпілому ОСОБА_5 , шляхом пошкодження вхідних дверей і викрадення ним насоса марки «CRISTAL» моделі GNP801B.

Згідно з висновком судово психіатричної експертизи № 178 від 17.03.2016 року у ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні суспільно небезпечного діяння, мали місце клінічні ознаки параноїдної шизофренії, які позбавляли його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними на період часу, до якого відноситься інкриміноване йому кримінальне правопорушення, і йому показане застосування примусових заходів медичного характеру з госпіталізацією до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Експертами також відмічено, що при психіатричному обстеженні у підекспертного виявлені розлади з боку мислення (зісковзування, паралогічність, резонерство), емоційно вольової сфери (неадекватність, монотонність афекту), маячні ідеї в анамнезі, при значному порушенні критики до свого стану і правової ситуації, що склалася. Вищезазначені зміни психіки підекспертного (маячні ідеї в анамнезі у поєднанні з паралогічним та резонерським мисленням і неадекватністю емоційних реакцій) у підекспертного відповідають діагностичним критеріям параноїдної шизофренії - Р20.0, згідно МКХ - 10 та сягають такого ступеня та глибини, що позбавляють його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними під час кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.
Виходячи з особливостей перебігу вищезазначеного психічного розладу у підекспертного, який характеризується розладами сприйняття (маячними ідеями в анамнезі) під час загострень процесу та кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється (крадіжка), підекспертний за своїм психічним станом, згідно п.п.6, 8 «Порядку застосування примусових заходів медичного характеру в психіатричних закладах до осіб, які хворі на психічні розлади і вчинили суспільно-небезпечні діяння», затвердженого наказом МОЗ України № 397 від 08.10.2001р. та погодженого з Верховним Судом України 13.08.2001р., Генеральною прокуратурою України 27.09.2001р. та МВС України 26.09.2001р., являє собою пасивний тип суспільної небезпеки і йому показане застосування примусових заходів медичного характеру з госпіталізацією до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Відповідно до ст.513 ч.2 КПК України, визнавши доведеним, що особа, яка вчинила суспільно - небезпечне діяння, перебувала у стані неосудності, будучи хворим на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.

Відповідно до ст.92 КК України примусовими заходами медичного характеру є надання амбулаторної психіатричної допомоги, поміщення особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України, в спеціальний лікувальний заклад з метою її обов`язкового лікування, а також запобігання вчиненню нею суспільно небезпечних діянь.

Згідно з ст.93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно небезпечні діяння.

Залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд згідно з ст.94 КК України може застосувати такі примусові заходи медичного характеру:

1) надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку;

2) госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом.

Госпіталізація до психіатричного закладу із звичайним наглядом може бути застосована судом щодо психічно хворого, який за своїм психічним станом і характером вчиненого суспільно небезпечного діяння потребує тримання у психіатричному закладі і лікування у примусовому порядку.

Під час розгляду судом клопотання врахована правова позиція, що визначена у п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 N7 «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», в якій вказано, що при визначенні відповідно до чч.3-5 ст.94 КК України тип психіатричного закладу, до якого слід госпіталізувати неосудного, необхідно виходити як з його психічного стану, так і з характеру вчиненого ним суспільно небезпечного діяння.

Для об`єктивної оцінки ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб суд має спочатку з`ясувати думку експертів-психіатрів стосовно виду примусових заходів медичного характеру, які можуть бути призначені психічно хворій особі в разі визнання її неосудною, а потім, з урахуванням висновків експертів і характеру вчиненого цією особою суспільно небезпечного діяння, ухвалити рішення про вибраний ним вид примусових заходів медичного характеру (тип психіатричного закладу, який його здійснюватиме).

Суд, дослідивши матеріали, зібрані у провадженні, що стосуються особи обвинуваченого ОСОБА_6 , який визнав факт вчинення ним суспільно небезпечного діяння, дійшов висновку, що клопотання слідчого узгоджується з вимогами кримінального законодавства і підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.92-94 КК України, стст. 292, 512-513 КПК України, суд,-

ухвалив:
Застосувати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , примусові заходи медичного характеру у виді примусового лікування у психіатричній лікарні із звичайним наглядом.

Ухвала може бути оскаржена у Апеляційному суді Чернігівської області протягом 30 днів з дня її проголошення.

Суддя
Борзнянського районного суду ОСОБА_1