Провадження № 11-кп/792/193/16
Справа № 677/126/16-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.03.2016 Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницького області в складі :
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_7
потерпілої ОСОБА_8
захисників ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 ,
обвинувачених ОСОБА_11
ОСОБА_12
розглянувши матеріали кримінального провадження за апеляційними скаргами прокурора, обвинуваченого ОСОБА_11 , захисника ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 28 січня 2016 року, -
в с т а н о в и л а :
З ухвали суду вбачається, що в підготовчому судовому засіданні при висловленні думки про можливість призначення справи до судового розгляду представник потерпілої ОСОБА_7 заявив клопотання, яке підтримане потерпілою ОСОБА_8 , про необхідність повернення обвинувального акта прокурору у зв`язку з тим, що в ньому не зазначено кількості, вартості золотих виробів, не вказано на яку дату визначено курс валют при визначенні вартості викраденої іноземної валюти, не викладено дії обвинувачених стосовно малолітнього потерпілого ОСОБА_13 , що впливатиме на розмір цивільного позову про стягнення з обвинувачених майнової та моральної шкоди, не вказано обставини застосування до потерпілої ОСОБА_8 фізичної сили в момент передачі обвинуваченим майна та долі викрадених ювелірних виробів.
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 січня 2016 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000226 від 24.04.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 309 КК України повернуто прокурору, продовжено обвинуваченим строк тримання під вартою до 25 березня 2016 року включно.
Своє рішення суд мотивував тим, що порушено вимоги п.5,7 ч.2 ст.291 КПК України, а саме обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
При викладенні фактичних обставин справи орган досудового розслідування, на думку суду в обвинувальному акті не навів детальний перелік викрадених ювелірних виробів та не вказав вартість кожного виробу, обмежившись твердженням про заволодіння обвинуваченими, серед іншого, золотими виробами 585 проби, вагою 2081,13 г на загальну суму 3359847 гри. та ланцюжками із срібла 925 проби, вагою 2000 г, вартістю 55 грн. за 1 г, на суму 110000 грн.
Також, на думку суду, висуваючи ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обвинувачення про заволодіння ними 10000 доларами США та 585 Євро, орган досудового розслідування хоча і вказав на їх вартість у національній валюті, проте не зазначив станом на яке число, за яким курсом і якої установи визначалась вартість іноземної валюти.
В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду скасувати. Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0000226 від 24.04.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_11 та ОСОБА_12 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 309 КК України направити до Хмельницького міськрайонного суду на новий судовий розгляд.
Вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню, у зв`язку із невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.
Вказує, що в обвинувальному акті складеному слідчим та затвердженому прокурором 22.01.2016 року викладено, фактичні обставини вчинення обвинуваченими кримінального правопорушення, а саме короткий виклад фактичних обставин вчиненого діяння, а у формулюванні обвинувачення зазначено вичерпний перелік викраденого майна, із зазначенням ваги, вартості кожного викраденого предмету, відповідно до п.5 ч. 1 ст. 291 КПК України.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_11 просить ухвалу суду скасувати, у зв`язку з тим, що йому не правомірно продовжили строк тримання під вартою, оскільки він не причетний до скоєння даного кримінального правопорушення.
В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 просить ухвалу суду в частині продовження строку тримання під вартою ОСОБА_12 скасувати, та ухвалити нову ухвалу, якою відмовити для потерпілої у задоволенні клопотання про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_12 .
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, прокурора, обвинуваченого ОСОБА_11 та в його інтересах адвоката ОСОБА_14 , адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 які підтримали свої апеляції, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що вони задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Підпунктом "а" пункту 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має право бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Пунктами 1, 3 частини 1 статті 91 КПК України встановлено, що у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Відповідно до пунктів 5,7 частини 2 статті 291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Як вбачається з матеріалів справи, при викладенні фактичних обставин справи орган досудового розслідування в обвинувальному висновку не навів детальний перелік викрадених ювелірних виробів та не вказав вартість кожного виробу, обмежившись твердженням про заволодіння обвинуваченими, серед іншого, золотими виробами 585 проби, вагою 2081,13 г на загальну суму 3359847 грн. та ланцюжками із срібла 925 проби, вагою 2000 г, вартістю 55 грн. за 1 г, на суму 1 10000 грн.
Також, висуваючи ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обвинувачення про заволодіння ними 1 0000 доларами США та 585 Євро, орган досудового розслідування хоча і вказав про їх вартість у національній валюті, проте не зазначив станом на яке число, за яким курсом і якої установи визначалась вартість іноземної валюти.
Крім цього, колегія суддів вважає слушними твердження потерпілої про порушення прав малолітнього потерпілого ОСОБА_13 .
Так, згідно обвинувального акту малолітній ОСОБА_13 є потерпілим у даному кримінальному провадженні. Незважаючи на це, в обвинувальному акті обставини застосування до нього фізичної сили, кидання на підлогу та інші незаконні дії, про які стверджувала потерпіла в підготовчому судовому засіданні, не викладені. Наведене свідчить не лише про неповноту та неконкретність висунутого ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обвинувачення, але й про порушення права потерпілого на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням шкоди, що передбачене п.10 ч. 1 ст.56 КПК України.
Вирішуючи клопотання представника потерпілої про необхідність продовжене обвинуваченим запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на думку колегії суддів, суд вірно врахував те, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 обґрунтовано підозрюються у вчиненні особливо тяжкого злочину, пов`язаного з посяганням на майно та життя і здоров`я особи ОСОБА_11 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, ОСОБА_15 має не погашені судимості, сталих соціальних зв`язків не мають, що свідчить про їх підвищену суспільну небезпеку, вони можуть зникнути з місця проживання та ухилитис від органу досудового розслідування чи суду, а тому суд обгрунтовано дійшов до переконання про необхідність продовження їм запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Викладені обставини, на час апеляційного розгляду не змінились, що дає підстави для задоволення клопотання прокура про продовження обвинуваченим строку тримання під вартою.
Враховуючи викладене, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення апеляції прокурора, обвинуваченого ОСОБА_11 та адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 .
Керуючись ст. ст. 404, 405, 418 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційні скарги прокурора, абвинуваченого ОСОБА_11 , адвоката ОСОБА_10 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_12 залишити без задоволення, а ухвалу Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 січня 2016 року без зміни.
Продовжити обвинуваченим ОСОБА_11 та ОСОБА_12 запобіжний захід у виді тримання під вартою до 22 квітня 2016 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді / підписи
Згідно з оригіналом
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2