Справа № 283/3444/14-к
Провадження №1-кп/283/16/2015
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
23 жовтня 2015 року м. Малин

Малинський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

потерпілого - ОСОБА_4

законного представника потерпілого ОСОБА_5

представника потерпілого - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

захисника обвинуваченого ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині кримінальне провадження № 0000213 по обвинуваченню:

ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з середньою спеціальною освітою, неодруженого, працюючого монолитчиком в ТОВ « Північно Український будівельний альянс », неодруженого , не судимого,-

за ч.1 ст.121 КК України ,-
ВСТАНОВИВ:
22 липня 2012 року близько 03 години, обвинувачений, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився неподалік кафе бару « Острів », яке розташоване по вул. Миргород, 17 м. Радомишль Житомирської області, де у нього на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виникла сварка із присутнім ОСОБА_4 під час якої у ОСОБА_7 виник умисел на спричинення ОСОБА_4 тілесних ушкоджень.

Діючи з цією метою, обвинувачений наніс удар кулаком лівої руки в область щелепи ОСОБА_4 від чого той впав та вдарився головою об асфальт.

В результаті вказаних дій обвинувачений спричинив потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження у вигляді двохстороннього травматичного, тройного перелому нижньої щелепи в ділянці суглобового паростка, кута справа зі зміщенням та ментального відділу зліва та тяжкі тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння у вигляді перелому правої лобної, скроневої, тім`яної кісток, субрахноїдального та субдурального крововиливів.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою винність у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України не визнав повністю, позов потерпілого в частині, завданої майнової шкоди визнав повністю, в частині відшкодування моральної шкоди визнав частково в розмірі 75 тис. грн., вказав, що визнає свою винність в нанесенні умисних середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст.122 КК України та необережному нанесенні тяжкого тілесного ушкодження цьому ж потерпілому, тобто злочині, передбаченому ст. 128 КК України та дав наступні показання, що 21 липня 2012 року близько 21 години він біля магазину « 24 години » м. Радомишль із своїми знайомим вживали пиво , а 22 липня 2012 року близько 02 години разом з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та хлопцем на ім`я ОСОБА_13 , який приїхав з м. Києва на автомобілі марки « Тойота », приїхали до кафе бару « Острів », що знаходиться по вул. Миргород м. Радомишль, де до їхньої компанії приєдналася ОСОБА_14 .

Знаходячись в кафе обвинувачений вживав невелику кількість алкогольних напоїв.

Близько 03 години 22.07.2012 року кафе закінчило працювати і всі присутні вийшли з приміщення на вулицю.

ОСОБА_13 сів в автомобіль марки « Тойота » та почав розвертатись і при цьому зачепив автомобіль марки «»Додж », який належить мешканцю м. Радомишль ОСОБА_15 .

ОСОБА_15 підійшов до автомобіля марки « Тойота », почав сваритись з ОСОБА_13 та через відкрите вікно дверці автомобіля наніс ОСОБА_13 близько трьох ударів кулаком в обличчя.

ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_15 , відвід останнього в сторону та почав заспокоювати.

Після розмови з ОСОБА_15 , ОСОБА_7 виявив, що ОСОБА_13 не має в салоні автомобіля. В цей час до нього підбіг ОСОБА_12 та повідомив, що ОСОБА_13 б`ють гурт хлопців.

Обвинувачений разом з ОСОБА_12 побігли до місця, де зі слів ОСОБА_12 били ОСОБА_13 .

ОСОБА_7 біг першим та побачив, що ОСОБА_13 б`ють четверо хлопців, двоє з яких почали втікати, а потерпілий та ОСОБА_16 залишились та продовжили наносити удари ногами та руками по тулубу ОСОБА_13 .

Обвинувачений, підбігши, одразу ж наніс удар долонею по обличчю ОСОБА_16 , який впав на сідниці, а після чого відтягнув та повернувся до потерпілого з яким у нього виникла невелика суперечка з приводу того, що він б`є його знайомого ОСОБА_13 під час якої вони висловлювались в адресу один одного нецензурною лайкою і після даного ОСОБА_7 наніс удар кулаком лівої руки в обличчя потерпілому. Від даного удару ОСОБА_4 впав на асфальтове покриття дороги.

Обвинувачений допоміг піднятись ОСОБА_13 та підвів його до автомобіля. На автомобілі вони під`їхали до місця події , де він побачив, що потерпілий після нанесеного удару продовжує лежати на землі. Обвинувачений вийшов з автомобіля та намагався надати потерпілому медичну допомогу.

Дані показання обвинувачений підтвердив в ході відтворення обставин та обстановки подій. Дана слідча дія була проведена 25 липня 2012 року. До протоколу слідчої дії додається фототаблиця ( т.1 а.с.70-82).

Крім визнання обвинуваченим ОСОБА_7 своєї вини в умисному нанесенні середньою тяжкості тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 та необережному нанесенні тяжкого тілесного ушкодження, його винність у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст. 122 КК України та ст. 128 КК України повністю підтверджується наступною сукупністю доказів.

Будучи допитаною в якості законного представника потерпілого, ОСОБА_5 дала показання, що потерпілий по справі є її сином. Про обставини заподіяння сину тілесних ушкоджень вона дізналася від своєї сестри , яка ніччю 22 липня 2012 року передзвонила їй та повідомила, що син знаходиться в лікарні. Коли вона приїхала у лікарню, то побачила, що син знаходиться у тяжкому стані у нього була пошкоджена голова. Про обставини вчинення відносно нього злочин син нічого не пам`ятає.

Позов в інтересах сина підтримує повністю. Майнова шкода складається з витрат, понесених нею на лікування сина, а моральна полягає в тому, що внаслідок, завданих тілесних ушкоджень син переніс фізичні та моральні страждання, тривалий час лікувався та лікується в даний час, порушився сталий плив його життя, останній став інвалідом 2 групи, сину протипоказана важка праця.

Просить суд призначити обвинуваченому найбільш суворе покарання, яке буде пов`язане з його реальним відбуттям.

Під час допиту потерпілий ОСОБА_4 дав показання , що він не пам`ятає при яких обставинах йому були спричиненні тілесні ушкодження 22 липня 2012 року близько 03 години поблизу кафе бару « Острів ».

Вважає, що обвинуваченому повинно бути призначено покарання у виді позбавлення волі , яке буде пов`язане з його реальним відбуттям. Позов підтримує повністю.

Свідок по справі ОСОБА_17 дав показання , що він працює фельдшером в Радомишльської лікарні. В ніч на 22 липня 2012 року він перебував на чергуванні і в цей час надійшло повідомлення про спричинення тілесних ушкоджень.

Він на автомобілі швидкої медичної допомоги приїхав на місце пригоди по вул. Миргород м. Радомишль, де на проїзній частині виявив потерпілого, який лежав на спині у кутках рота останнього була запекла кров. ОСОБА_4 був без свідомості. Потерпілого доставили до лікарні, де надали медичну допомогу.

В ході допиту свідок ОСОБА_16 дав показання, що 21 липня 2012 року близько 22 години він прийшов в кафе бар « Острів », що знаходиться по вул. Миргород м. Радомишль, де зустрів свого знайомого ОСОБА_4 . Разом відпочивали, вживали слабоалкогольні напої. Близько 03 години 22 липня 2012 року після закриття кафе вийшли на вулицю. В цей час вони побачили, що автомобіль марки « Тойота », виконуючи маневр розвороту зачепив автомобіль марки « Додж » під керуванням ОСОБА_15 .

ОСОБА_15 став сваритись з водієм автомобіля марки « Тойота » та ще одним хлопцем, які вийшли з автомобіля . Чи наносив ОСОБА_15 тілесні ушкодження водію автомобіля марки « Тойота » не бачив.

Під час сварки водій автомобіля марки « Тойота » та його знайомий почали втікати по вул. Миргород в сторону пивзаводу. Свідок та потерпілий почали бігти за даними хлопцями.

Водій автомобіля марки «Тойота », зачепившись впав на землю і ОСОБА_4 , підбігши першим до нього наніс декілька ударів ногами по тулубу, а через деякий час свідок також, підбігши наніс декілька ударів ногою по тулубу.

Після даного водій автомобіля марки « Тойота » піднявся на ноги, і бійка фактично припинилась , між ними продовжилась сварка у словесній формі.

В цей час до них підбіг ОСОБА_7 , який наніс удар кулаком в обличчя свідку та ударив кулаком в обличчя потерпілого.

Скільки саме ударів наніс обвинувачений потерпілому в обличчя, ОСОБА_16 не пам`ятає, також він не пам`ятає як саме падав потерпілий, оскільки після того як його вдарив ОСОБА_7 він впав та втратив свідомість.

Дані показання свідок ОСОБА_16 підтвердив під час відтворення обставин та обстановки подій від 31 липня 2012 року, під час слідчої дії на місці події вказав на місце, де він та ОСОБА_4 наздогнали хлопця на ім`я ОСОБА_13 , який впав, зачепившись за відбійник і після чого ОСОБА_16 та ОСОБА_4 нанесли ОСОБА_13 по декілька ударів ногами та руками по тулубу і після даного бійка припинилась. В цей час до них підбіг ОСОБА_7 та наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_16 та ОСОБА_18 . До протоколу додається фототаблиця ( а.с.179-183).

Ці ж показання ОСОБА_16 підтвердив і під час проведення очних ставок з свідками ОСОБА_14 та ОСОБА_10 ( т.1 а.с. 203- 210 ) , підтвердивши , що після того як він та потерпілий наздогнали водія на ім`я ОСОБА_13 та нанесли останньому по декілька ударів по тулубу, то бійка зупинилась, ОСОБА_13 встав на ноги та між ними продовжилась словесна сварка. В цей час до них підбіг ОСОБА_7 , який вдарив ОСОБА_4 кулаком в обличчя та наніс удар кулаком ОСОБА_16 . Після нанесеного удару ОСОБА_16 впав та втратив свідомість.

Будучи допитаним в якості свідка ОСОБА_15 підтвердив показання обвинуваченого в частині того, що 22 липня 2012 року близько 03 години поблизу кафе бару « Острів » водій автомобіля марки « Тойота » пошкодив його автомобіля марки « Додж » та те , що він наніс декілька ударів кулаком в обличчя водію автомобіля марки « Тойота ». Як були заподіяні тілесні ушкодження потерпілому свідку невідомо.

Дані показання свідок також підтвердив під час відтворення обставин та обстановки подій від 26 липня 2012 року. До протоколу додається фототаблиця. ( т.1 а.с.111-115).

Під час допиту свідок ОСОБА_14 дала показання , що 22 липня 2012 року вона разом з своїми знайомими: ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та знайомим на ім`я ОСОБА_13 , відпочивали у кафе бар « Острів» по вул. Миргород м. Радомишль. Вживали спиртні напої. Близько 03 години після закриття кафе вийшли на вулицю.

Їх знайомий водій автомобіля марки « Тойота » на ім`я ОСОБА_13 , намагався розвернутись автомобілем та випадково зачепив автомобіль марки « Додж » під керуванням ОСОБА_15 .

Після даного ОСОБА_15 підійшов до ОСОБА_13 та вдарив його кулаком в обличчя.

ОСОБА_7 підійшов до ОСОБА_15 та став його заспокоювати.

В цей час до ОСОБА_13 наблизився хлопець на ім`я ОСОБА_19 та наніс ОСОБА_13 близько п`яти ударів кулаком в обличчя. ОСОБА_13 прикривав обличчя руками та просив заспокоїтись та поговорити. Свідок підбігла до ОСОБА_13 та ОСОБА_19 та розборонила їх.

Через деякий час вона побачила, що ОСОБА_19 та ще троє хлопців серед яких був ОСОБА_4 взяли за руки ОСОБА_13 та повели в сторону пивзаводу. Свідок повідомила про дане ОСОБА_12 . ОСОБА_12 одразу ж побіг в ту ж сторону.

Через деякий час свідок побачила , що ОСОБА_12 біжить назад та кличе ОСОБА_7 .

ОСОБА_7 та ОСОБА_20 побігли в сторону куди повели ОСОБА_13 . Як саме відбувалась бійка свідок не бачила , однак коли вона хвилин через п`ять підійшла до місця події, то побачила, що на землі лежать ОСОБА_4 та ОСОБА_16 . У потерпілого з рота йшла кров, останній був без свідомості. Потерпілого забрала швидка медична допомога.

ОСОБА_7 розповів , що коли він підбіг до місця, де били ОСОБА_13 , то виявив, що його б`ють четверо хлопців, двоє з яких, побачивши ОСОБА_7 втекли, а ОСОБА_16 та потерпілий продовжили наносити удари ОСОБА_13 . ОСОБА_7 спочатку наніс удар долонею в обличчя ОСОБА_16 , а після чого вдарив кулаком в обличчя потерпілого , а потім підняв ОСОБА_13 .

Дані показання свідок ОСОБА_14 підтвердила під час відтворення обставин та обстановки подій від 01 серпня 2012 року. Під час слідчої дії свідок вказала на місце, де вона та ОСОБА_10 виявили ОСОБА_16 та потерпілого, які лежали на асфальтовому покритті при цьому ОСОБА_4 був без свідомості. До протоколу додається фототаблиця ( т.1 а.с.195 -202 ).

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_9 дали показання по справі аналогічні показанням свідка ОСОБА_14 .

Крім того свої показання свідок ОСОБА_10 підтвердила під час відтворення обставин та обстановки подій, зазначивши як потерпілий взяв під руку хлопця на ім`я ОСОБА_13 та повів в сторону пивзаводу та вказала на місце, де вона та ОСОБА_14 виявили ОСОБА_16 та ОСОБА_4 , які на той час лежали на асфальтовому покритті. При цьому ОСОБА_4 був без свідомості і у нього з рота йшла кров. До протоколу додається фототаблиця. ( т.1 а.с. 189-194).

Дані показання були підтверджені і свідком ОСОБА_12 в ході проведення слідчої дії - відтворення обставин та обстановки подій 26 липня 2012 року. ОСОБА_12 додатково показав , що коли він разом з обвинуваченим підійшли до місця події, то побачили, що ОСОБА_13 б`ють четверо хлопців, двоє з яких почали втікати, а потерпілий та ОСОБА_16 залишились та продовжили наносити удари ногами по тулубу ОСОБА_13 .

ОСОБА_7 відштовхнув потерпілого та після чого наніс йому один удар кулаком в обличчя, потерпілий після нанесеного удару впав на землю. Після даного ОСОБА_7 вдарив кулаком в обличчя ОСОБА_16 , який також впав на землю.

Обвинувачений та свідок допомогли піднятись ОСОБА_13 та повели його до автомобіля.

До протоколу додається фототаблиця. ( т.1 а.с. 152-160).

В ході допиту свідок ОСОБА_21 дала показання, що 22 липня 2012 року вона разом з ОСОБА_4 відпочивали в кафе барі « Острів » м. Радомишль. Близько 03 години коли вони знаходились на вулиці поблизу кафе, то водій автомобіля марки « Тойота » став виконувати маневр розвороту при цьому ледь не наїхав на ногу свідку та пошкодив інший автомобіль. При даних подіях ОСОБА_4 був разом з свідком. Як саме були спричинені тілесні ушкодження потерпілому вона не бачила , однак коли підійшла на місце пригоди , то виявила , що ОСОБА_4 лежить на асфальтовому покритті дороги, з рота у нього йшла кров.

В ході огляду місця події від 22 липня 2012 року встановлено, що місце огляду є проїзна частина вулиці Миргород м. Радомишль, що знаходиться на відстані близько 28 м від будинку №2 в напрямку вулиці Старокиївська.

Проїзна частина вкрита асфальтовим покриттям, з правої сторони вулиці Миргород проїзна частина має металевий відбійник висотою 50 см. На покритті дороги виявлені плями бурого кольору схожі на плями крові. ( т.1 а.с. 7).

З протоколу огляду місяця події від 22 липня 2012 року видно, що місцем огляду є реанімаційне відділення Радомишльської лікарні, де виявлені речі потерпілого: кросівки, спортивні штани, плавки та футболка на яких маються плями бурого кольору схожі на кров. Дані речи вилучені до ОСОБА_22 ( а.с.17).

З протоколу огляду місця події від 22 липня 2012 року видно, що в приміщенні Радомишльського РВ обвинувачений добровільно видав спортивну кофту чорного кольору з плямами бурого кольору та спортивні штани. ( а.с. 18).

Слідчим Радомишльського РВ 29 серпня 2012 року проведено огляд речей, вилучених у потерпілого ОСОБА_4 : кросівок, спортивних штанів, футболки та плавок та речей вилучених у обвинуваченого: спортивної кофти та спортивних штанів. Дані речи визнані речовими доказами по провадженню. ( т.2 а.с. 5-7).

З висновку судово медичної експертизи від 13 серпня 2012 року видно , що на речових доказах: футболці, плавках, спортивних штанах ОСОБА_4 виявлено кров людини. Походження крові не виключається від потерпілого. ( т.1 а.с.125-128).

З висновку судово медичної експертизи від 13 серпня 2012 року видно , що на речових доказах: спортивній кофті ОСОБА_7 виявлено кров людини. Походження крові не виключається від потерпілого. ( т.1 а.с.134-135 ).

Висновком судово наркологічної експертизи від 21 серпня 2012 року підтверджується, що обвинувачений має психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю без явища залежності. Алкогольною залежністю не страждає. Примусового лікування не потребує. ( т.1 а.с.224).

Відповідно до висновку амбулаторної судової психолого психіатричної експертизи від 14 серпня 2012 року видно, що ОСОБА_7 в минулому будь якими психічними захворюваннями не страждав та не страждає ними в даний час. В період часу до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, не перебував в тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, який би позбавляв його здатності усвідомлять значеннях свої дій та керувати ними. Вчинки, які йому інкримінують були колективними, послідовними, цілеспрямованими з адекватною мовною продукцією. ОСОБА_7 міг усвідомлять значення своїх дій та керувати ними в період часу до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, може усвідомлять значення своїх дій та керувати ними на даний час. По своєму психічному стану не потребує в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру. ( т.1 а.с.229- 231).

З висновку судово - медичної експертизи від 06 серпня 2012 року видно, що у потерпілого ОСОБА_4 маються тілесні ушкодження у вигляді двохстороннього травматичного, тройного перелому нижньої щелепи в ділянці суглобового паростка, кута справа зі зміщенням та ментального відділу зліва, які по своєї категорії відносяться до середнього ступеню важкості , що потягли за собою тривалий розлад здоров`я та перелому правої лобної, скроневої, тім`яної кісток, субрахноїдального та субдурального крововиливів, які по своєї категорії відносяться до тяжкого ступеню важкості, що є небезпечними для життя. Дані ушкодження могли виникнути від дії твердих тупих предметів можливо за обставин та час вказаних в фабулі постанови. Тілесних ушкоджень які б могли свідчити про можливий опір та самооборону потерпілого під час заподіяння йому тілесних ушкоджень в медичній картці не описується.

Тілесне ушкодження у вигляді перелому нижньої щелепи могли виникнути при обставинах, які вказав обвинувачений в ході відтворення обставин та обстановки подій від 25 липня 2012 року, а саме « він відтягнув правою рукою ОСОБА_4 та після чого наніс удар в обличчя останнього в область щелепи з правої сторони ». ( т.1 а.с. 119-120).

З висновку додаткової судово медичної експертизи від 13 серпня 2012 року видно , що виявлені у потерпілого тілесні ушкодження у вигляді перелому правої , лобної , скроневої та тім`яної кісток могли утворитись в результаті падіння з положення стоячи після надання тілу додаткового прискорення в результаті нанесення удару в ділянку щелепи стиснутою в кулак рукою за умови контакту з асфальтовим покриттям правою скронево тьмяної ділянки. ( т.1 а.с.141-142).

Висновком комісійної судово медичної експертизи від 27 серпня 2012 року підтверджується , що утворення виявлених у ОСОБА_4 тілесних ушкоджень у вигляді перелому правої лобної, скроневої та тім`яних кісток можливе від падіння з положення стоячи після надання тілу додаткового прискорення в результаті нанесення удару в ділянку щелепи стиснутою в кулак рукою в тому випадку коли після нанесеного удару потерпілий впав контактуючи з асфальтовим покриттям правою скронево тім`яною ділянкою. ( т.1 а.с.238-239).

Висновком додаткової комісійної судово медичної експертизи від 25 травня 2015 року підтверджується, що виявлені у ОСОБА_4 тілесні ушкодження середньої тяжкості у вигляді двохстороннього травматичного, тройного перелому нижньої щелепи в ділянці суглобового паростка, кута справа зі зміщенням та ментального відділу зліва та тяжкі тілесні ушкодження у вигляді перелому правої лобної, скроневої, тім`яної кісток, субрахноїдального та субдурального крововиливів утворились в результаті прикладання не менше 2-х травмуючи впливів: одного з місцем прикладення травмуючої сили в ділянку підборіддя справа і другого з місце прикладення травмуючої сили в праву скронево тім`яну ділянку.

Зазначені тілесні ушкодження могли утворитись в результаті нанесення удару в ділянку щелепи стиснутою в кулак рукою з послідуючим падінням потерпілого та удару головою об асфальтове покриття.

Утворення переломів правої лобної, скроневої та тім`яної кісток і відповідно внутрішньо - черепних крововиливів в результаті удару ОСОБА_7 стиснутою в кулак рукою в щелепу ОСОБА_4 можна виключити.

Виявлений у ОСОБА_4 двобічний перелом нижньої щелепи не міг утворитись в результаті падіння та удару головою об асфальтове покриття. ( т.6 а.с.187-189).

Судово-медичний експерт ОСОБА_23 , який має стаж за фахом «судово-медична експертиза» 18 років, у суді підтвердив достовірність вищенаведеного висновку експерта № 60 від 25 травня 2015 року та пояснив, що у потерпілого ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості: у вигляді двохстороннього травматичного, тройного перелому нижньої щелепи в ділянці суглобового паростка, кута справа зі зміщенням та ментального відділу зліва та тяжкі тілесні ушкодження у вигляді перелому правої лобної, скроневої, тім`яної кісток, субрахноїдального та субдурального крововиливів.

Поряд з цим експерт підтвердив, що обвинуваченим був нанесений потерпілому один удар рукою стиснутою у кулак в обличчя потерпілого, який не міг спричинити виявлені у останнього тяжкі тілесні ушкодження, падіння головою на площину не могло спричинити двохстороннього травматичного, тройного перелому нижньої щелепи.

Суд оцінивши надані сторонами та учасниками кримінального провадження докази дійшов висновку про те, що умислом ОСОБА_7 не охоплювалось заподіяння потерпілому умисного тяжкого тілесного ушкодження, а він вчинив необережне заподіяння такого ушкодження, оскільки, завдаючи удару ОСОБА_4 , тобто надаючи прискорення тілу останнього, обвинувачений хоча й не передбачав, що потерпілий може впасти та одержати травму внаслідок удару об асфальтове покриття , але повинен був і міг передбачити такі наслідки.

Твердження представника потерпілого та прокурора про те, обвинувачений замається спортом, тому завдавав удар в обличчя потерпілому із достатньо великою силою і через це, на їх думку, ОСОБА_7 передбачав, що потерпілий може впасти і отримати тяжкі тілесні ушкодження, є необґрунтованими.

Зайняття обвинуваченим спортом на думку суду, свідчить про його достатню фізичну розвинутість, а не про відворотність утворення тілесних ушкоджень.

Як встановлено в суді, з показань обвинуваченого та допитаних судом свідків, ОСОБА_7 та ОСОБА_4 не були знайомі, не мали ворожих стосунків, обвинувачений в той вечір не висловлював намірів спровокувати бійку та нанести комусь тілесні ушкодження, не мав при собі ніяких спеціально пристосованих до цього знарядь.

Судом встановлено, що бійка між обвинуваченим та потерпілим носила спонтанний характер, була викликана як неправомірними діями потерпілого ОСОБА_4 , який приймав активну участь в ескалації конфлікту шляхом побиття знайомого обвинуваченого на ім`я ОСОБА_13 ( дані обставини підтверджені здобутими судом доказами: показання свідків ОСОБА_16 , який товаришував з ОСОБА_4 та в момент заподіяння тілесних ушкоджень був поряд з потерпілим, показаннями ОСОБА_14 та ОСОБА_10 , які підтвердили, що потерпілий та ОСОБА_19 повели хлопця на ім`я ОСОБА_13 в сторону пивзаводу, протоколами відтворення обставин та обстановки подій з даним свідками та із свідок ОСОБА_12 ), так і діями самого обвинуваченого, який на місці події не розібравшись в ситуації , після того як відтягнув потерпілого та мав реальну можливість запобігти таким чином бійці та спричиненню тілесних ушкоджень потерпілому, фактично без достатніх на те причин вдарив ОСОБА_4 з досить великою силою кулаком в обличчя, від чого ОСОБА_4 отримав середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Факт нанесення обвинуваченим 22 липня 2012 року близько 03 години, удару саме кулаком з достатньо великою силою в область правої частини обличчя потерпілого, свідчить про те, що обвинувачений бажав спричинити потерпілому невизначені тілесні ушкодження, хоча фактично спричинив середньої тяжкості тілесні ушкодження, а тому його дії необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.122 КК України.

Разом з тим, суд вважає, що незважаючи на нанесення сильного удару в область обличчя ОСОБА_4 , ОСОБА_7 не міг достовірністю знати, що потерпілий обов`язково впаде при цьому вдариться головою об асфальтобетонне покриття та отримає тяжкі тілесні ушкодження.

Так судом, з показань обвинуваченого, свідків та протоколу огляду місця події від 22.07.2012 року встановлено, що місце де відбувалася бійка має рівну поверхню, вкрите асфальтом, без виступаючого каміння, бордюрів, виступів, схилів, погодні умови були сухими, дорожнє покриття було сухе, що на думку суду, не давало підстав обвинуваченому вважати, що потерпілий при застосуванні до нього фізичної сили обов`язково може перечепитися, оступитися, послизнутися чи таке інше та обов`язково впасти, при цьому з великою вірогідністю вдаритися головою чи іншою частиною тіла та отримати тяжкі тілесні ушкодження, що свідчить про те, що обвинувачений не передбачав настання таких суспільно-небезпечних наслідків як отримання ОСОБА_4 тяжких тілесних ушкоджень.

Про те настання таких суспільно-небезпечних наслідків він повинен був та міг передбачити, так як досить сильна фізична дія, в даному випадку удар кулаком в голову потерпілого могла вивести потерпілого із рівноваги та спричинити падіння, яке за обставин наявності під ногами твердого покриття могло спричинити удар потерпілого головою об нього, та призвести до отримання потерпілим тяжких тілесних ушкоджень.

Тому дії ОСОБА_7 в частині спричинення тяжких тілесних ушкоджень потерпілому слід кваліфікувати за ст. 128 КК України як необережне тяжке тілесне ушкодження.

В п.26 Постанови Пленуму Верховного суду України « Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров`я особи » від 7 лютого 2003 року N 2 зазначено , що у випадках, коли особа, яка позбавила потерпілого життя чи заподіяла йому тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своїх дій чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення (злочинна самовпевненість), або ж не передбачала можливості настання таких наслідків, хоча повинна була й могла їх передбачити (злочинна недбалість), її дії слід розглядати як убивство через необережність чи заподіяння необережного тяжкого або середньої тяжкості тілесного ушкодження і кваліфікувати відповідно за ст. 119 чи ст. 128 КК.

Частиною 3 статті 337 КПК України передбачено , що з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Тому суд приходить до твердого переконання про неправильність кваліфікації злочинних дій обвинуваченого за ч.1 ст. 121 КК України, а про необхідність зміни правової кваліфікації та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.1 ст.122 КК України за ознаками умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я та за ст. 128 КК України за ознаками необережного тяжкого тілесного ушкодження.

Призначаючи вид і міру покарання обвинуваченому суд у відповідності до ст.65 КК України враховує, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Злочин, який скоїв обвинувачений, передбачений ч.1 ст.122 КК України є злочином середньої тяжкості, передбачений ст. 128 КК України злочином невеликої тяжкості .

Обставин, пом`якшуючих покарання у обвинуваченого не виявлено.

Обставиною, обтяжуючою покарання у обвинуваченого є вчинення злочину особою , яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

За місцем роботи та проживання ОСОБА_7 характеризується позитивно.

При призначенні покарання обвинуваченому, суд вважає за доцільне призначити йому покарання у межах установлених у санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинені злочини, а саме за злочин, передбачений ч.1 ст.122 КК України у виді позбавлення волі , передбачений ст. 128 КК України у виді обмеження волі.

Враховуючи, що злочин, передбачений ст.128 КК України був вчинений 22 липня 2012 року, а відповідно до статті 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минули такі строки - три роки - у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, тому обвинувачений підлягає звільненню від призначеного судом покарання за ст. 128 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Внаслідок вчинених злочинів потерпілому заподіянні середньої тяжкості та тяжкі тілесні ушкодження, ОСОБА_4 тривалий час лікувався та продовжує лікування в даний час, внаслідок злочинних діянь обвинуваченого потерпілий став інвалідом 2 групи, злочини ОСОБА_7 вчинив в стані алкогольного сп`яніння, на момент розгляду справи завдана ОСОБА_4 шкода повністю не відшкодована, потерпілий та його представники вважають за необхідне призначити покарання, яке буде пов`язане з реальним його відбуттям, тому суд приходить до висновку, що відсутні підстави для застосування при призначені ОСОБА_7 покарання ст.ст. 69,75 КК України.

Позов ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню.

В судовому засіданні потерпілий, обґрунтовуючи завдану йому майнову шкоду показав, що дана шкода складається з витрат, понесених ним на лікування та проїзд до місця лікування та надав суду відповідні докази, розмір яких не оспорюється обвинуваченим та визнається повністю, а тому суд задовольняє позов про стягнення майнової шкоди в розмірі 20636,46 грн.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Статтею 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Оцінюючи завдану потерпілому моральну шкоду, суд також враховує роз`яснення Пленуму Верховного Суду України , які викладені в Постанові № 4 від 31.03.1995 року „ Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди .

Судом встановлено, що потерпілий внаслідок вчиненого злочину та отримання тілесних ушкоджень зазнав фізичного болю та страждань, порушився сталий плив його життя, останній тривалий час лікувався переніс п`ять операційних втручань, став інвалідом 2 групи .

Враховуючи всі вищевказані обставини та, виходячи з засад розумності і справедливості та враховуючи, що обвинувачений визнав розмір , завданої потерпілому моральної шкоди в розмірі 75 тис. грн., тому суд вважає, що даний розмір є справедливим та достатнім для відшкодування немайнових втрат.

В решті позову слід відмовити.

Речові докази по справі: кросівки, спортивні штани, футболку , плавки, що належать ОСОБА_4 та спортивні штани та спортивну кофту , що належать ОСОБА_7 , які зберігаються в кімнаті речових доказів СУ УМВС України в Житомирській області знищити.

Керуючись ст.ст.368,369,373,374,376 КПК України ,суд,-

УХВАЛИВ :

ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.1 ст.122 КК України та ст. 128 КК України та призначити йому покарання

за ч.1 ст. 122 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 ( два ) роки ;

за ст. 128 КК України у виді обмеження волі на строк 2 (два ) роки.

Звільнити ОСОБА_7 від призначеного судом покарання за ст.128 КК України у виді обмеження волі на строк 2 роки на підстав статті 49 КК України у зв`язку з закінченням строків давності.

Строк відбуття покарання засудженому обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.

В строк відбуття покарання зарахувати час перебування ОСОБА_7 під вартою з 24 липня 2012 року по 09 листопада 2012 року.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_4 майнову шкоду в розмірі 20636,46 грн. та 75 тис. грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

В решті позову відмовити.

Речові докази по справі: кросівки, спортивні штани, футболку , плавки, що належать ОСОБА_4 та спортивні штани та спортивну кофту , що належать ОСОБА_7 , які зберігаються кімнаті речових доказів СУ УМВС України в Житомирській області знищити.

Майно засудженого на яке накладено арешт відповідно до постанови про накладення арешту від 18.09.2012 року: телевізор, музичний центр « Айва », телетюнер, крісло, холодильник « Донбас », комод, газову плитку « Запоріжанка », меблевий кухонний гарнітур, пральну машинку « Індезіт », звернути на відшкодування сум, стягнутих вироком із засудженого у зв`язку з задоволенням заявленого цивільного позову.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Копію вироку негайно вручити засудженому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1