АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА

Справа №11-кп/796/928/2016 Головуючий в І-й інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
01 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Мелітополь Запорізької області, зареєстрованого за
адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
по обвинуваченню за ч.2 ст. 286 КК України,
за апеляційної скаргою представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року,
за участю сторін кримінального провадження
прокурора ОСОБА_9
представника потерпілого ОСОБА_8
захисника ОСОБА_10
обвинуваченого ОСОБА_6
В С Т А Н О В И Л А:
Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України у зв`язку із застосуванням до нього п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію» від 08.07.2011.
Згідно вироку суду, ОСОБА_6 17 вересня 2011 року приблизно об 11 год. 50 хв. по сухому асфальтобетонному покриттю вул. Жилянської зі сторони вул. Льва Толстого в напрямку вул. Тарасівської в м. Києві керував технічно справним автомобілем «Suzuki SX 4» д.н.з. НОМЕР_1 зі швидкістю 65-68 км/год та перетинаючи регульоване світлофорним об`єктом перехрестя вул. Жилянської та вул. Паньківської в м. Києві, проявив неуважність до дорожньої обстановки під час його проїзду, чим порушив п.2.3.б ПДР, проігнорував червоний сигнал світлофора, який горів для його руху, чим порушив п.8.7.3е ПДР та не зупинився перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), чим порушив п.8.10 та п.16.3 ПДР, для надання переваги в русі автомобілю «Nissan Murano» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_11 , який рухався по перехрещуваній дорозі прямо, перетинаючи вул. Жилянську в напрямку вул. Паньківської в м. Києві, що призвело до зіткнення вказаних транспортних засобів, в результаті якого автомобіль «Suzuki SX 4» виїхав за межі проїзної частини та здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 , який знаходився на тротуарі, на розі буд. 27-А по вул. Паньківській в м. Києві та отримав згідно висновку судово-медичної експертизи № 1606/е від 24.10.2011 тяжке тілесне ушкодження.
Порушення ОСОБА_6 вимог пунктів 2.3б, 8.7.3е, 8.10 та 16.3 ПДР України знаходяться в прямому причинному зв`язку з виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди та її наслідками.
Суд першої інстанції встановив, що ОСОБА_6 вчинив необережний тяжкий злочин, не позбавлений батьківських прав і на день набрання чинності Закону має малолітнього сина ОСОБА_12 2004 р.н., надав згоду на застосування щодо нього Закону України «Про амністію», протягом десяти років амністія до нього не застосовувалась, відсутність перешкод для застосування акту амністії і звільнив його від кримінальної відповідальності на підставі ч.1 ст. 1 Закону України «Про амністію» від 08.07.2011.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням, представник потерпілого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_8 , подав на нього апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність ухвали, просить її скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд вирішуючи обвинувачення по суті і був зобов`язаний прийняти рішення у формі вироку. Також суд в ухвалі не вказав жодних доказів підтвердження вини ОСОБА_6 , не надав оцінку позиції потерпілого щодо покарання ОСОБА_6 , не прийняв рішення щодо заявленого цивільного позову.
Крім того, вказує, що суд не зазначив у своєму рішенні, який саме закон про застосування амністії в Україні він застосовує, а також не з`ясував думку потерпілого щодо можливості звільнення обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника потерпілого та прокурора, які підтримали апеляційну скаргу, обвинуваченого та його захисника, які проти неї заперечили, провівши судові дебати, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.
Відповідно до вимог Закону України від 30.08.2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», - Європейська Конвенція про захист прав і основних свобод людини з поправками та практика Європейського Суду з прав людини, є джерелами права.
В п.1 ст. 6 Конвенції перелічуються елементи системи справедливого судочинства відповідно до Європейської моделі права, які дають підстави зробити чіткі висновки стосовно процедурних вимог у забезпеченні справедливого судового розгляду. Зокрема, судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у справі. Це означає, що суд під час судового провадження не повинен діяти у спосіб який призводить до обмеження прав потерпілого.
Ці положення закріплені і у законодавстві України.
Так, згідно ч.2 ст. 318 КПК України, судовий розгляд здійснюється в судовому засіданні з обов`язковою участю сторін кримінального провадження. У судове засідання викликаються потерпілий та інші учасники кримінального провадження.
Згідно з вимогами ч.2 ст. 288 КПК України, суд зобов`язаний з`ясувати думку потерпілого щодо можливості звільнення підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
Однак, ці вимоги закону судом першої інстанції виконані не були.
У відповідності до вимог ч.1 ст. 412 КПК України, вказані порушення є істотними, оскільки вони перешкодили (чи могли перешкодити) суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення.
Положеннями КПК України, а саме п.5 ч.2 ст. 288, передбачено, що судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.
З матеріалів провадження вбачається, що судовий розгляд клопотання захисника ОСОБА_10 про застосування Закону України «Про амністію у 2011 році» щодо обвинуваченого ОСОБА_6 було здійснено без участі потерпілого.
За таких обставин, посилання в апеляційній скарзі представника потерпілого на це, як на істотне порушення судом першої інстанції вимог кримінального процесуального закону, є обґрунтованим та таким, що підлягають задоволенню.
У відповідності до п.1 ч.1 ст. 415 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції, якщо встановлено порушення у тому числі п.5 ч.2 ст. 412 КПК України, тобто, коли судове провадження здійснено за відсутності потерпілого, належним чином не повідомленого про дату, час і місце судового засідання.
Отже, ухвала Голосіївського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Доводи апеляційної скарги представника потерпілого щодо неправильного застосування до ОСОБА_6 Закону України «Про амністію» від 08.07.2011, підлягають врахуванню під час розгляду в суді першої інстанції при новому судовому провадженні.
Таким чином, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,
Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 21 березня 2016 року, якою ОСОБА_6 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України у зв`язку із застосуванням до нього п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію» від 08.07.2011, - скасувати та постановити нову ухвалу, якою призначити новий розгляд кримінального провадження щодо ОСОБА_6 в суді першої інстанції в іншому складі суду.
Судді: _____________ ______________ ______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4