справа № 488/3414/15-к
провадження № 1-кп/488/295/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22.10.2015 року Корабельний районний суд міста Миколаєва у складі: судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_4 , представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 , розглянувши в судовому засіданні в місті Миколаєві матеріали кримінального провадження за обвинуваченням,-
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Миколаєва, освіта середня, неодружений, не працює, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , фактичне місце мешкання: АДРЕСА_2 , має малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , раніше не судимого,-

за ч.1 ст. 129, ч.1 ст.146, ч.2 ст.125 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 04.06.2015 року о 21.30 годині, будучи у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи на 10-му поверсі першого під`їзду будинку АДРЕСА_3 , реалізуючи свій злочинний намір спрямований на заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень, позбавлення її волі та погрозу вбивством, під час коли потерпіла ОСОБА_8 виходила з ліфту, знаходячись позаду неї, несподівано для потерпілої та подавивши її волю до спротиву - закривши лівою рукою їй рота ганчіркою, утримуючи в своїй правій руці ножа спричинив потерпілій тілесні ушкодження у вигляді різаної рани шиї та першого пальця лівої руки, які відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 , погрожуючи потерпілій вбивством, приставив до живота ОСОБА_8 ножа та пригрозивши його застосуванням, маючи намір на позбавлення потерпілої волі, примусив ОСОБА_8 прослідувати до його міста мешкання - квартири АДРЕСА_4 та проходячи через тамбур, на намагання потерпілої вирватися та закричати, повторно пригрозив її вбити. Потерпіла ОСОБА_8 , сприймаючи погрози ОСОБА_6 вбивством реальними, тобто такими, які можуть бути приведені до виконання, його вимогу виконала та прослідувала до приміщення квартири обвинуваченого. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, бажаючи позбавити потерпілу ОСОБА_8 волі, подолавши її волю до спротиву, шляхом застосування фізичного насилля, мотузкою зв`язав потерпілій ноги та руки, обмежив таким чином її у вільному пересуванні та примусивши потерпілу перебувати в тому місці, де вона знаходитися не бажає, утримував її у приміщенні кухні своєї квартири на протязі близько 10 хвилин, після чого на неодноразові умовляння потерпілої та після його переконання потерпілою щодо неповідомлення сторонніх осіб про його злочинні дії, близько 22.00 години звільнив потерпілу та відпустив її додому.
Обвинувачений у вчиненому розкаявся, суду пояснив, що визнає провину повністю, що 04.06.2015 року о 21.30 годині зібрався піти на вулицю прогулятися, із собою взяв кухонний ніж, бо у нього є вороги, яких він побоюється; ліфт зупинився на його поверсі - 10-му, потерпіла ОСОБА_8 вийшла з ліфта, вони привіталися, вона пройшла вперед і тоді він вирішив пожартувати над потерпілою. Достав ніж та приставив лезом до її горла, вона різко пішла в бік, нахилилася і він відчув на своїй руці кров, але він не хотів різати її. Він дістав носову хустку та закрив рота потерпілій, щоб вона не кричала, бо він хотів надати їй медичну допомогу. Так вони пішли до його квартири, може він і погрожував їй при цьому, він не пам`ятає, бо був збуджений та наляканий; його рука з ножем при цьому була біля живота потерпілої. Вони пройшли до його квартири, зайшли у кухню, він положив потерпілу на диван. З балкона приніс мотузки та перемотав потерпілій руки та ноги, бо боявся, що вона може завдати йому шкоди за допомогою різних сторонніх предметів, які знаходилися на кухні - банки, ножі та таке інше. Після цього він перебинтував потерпілій шию, він знав, як це робити, бо дивився багато відео з цього приводу. Потерпіла декілька разів прохала її відпустити, але він думав, що вона хоче щоб він їй допоміг, тому не відпускав її. Потерпілій дзвонила мама, за її проханням він скинув дзвінок, потім вийшов до тамбура та витер на підлозі кров потерпілої. Він відпустив потерпілу, щоб вона могла отримати кваліфіковану медичну допомогу, бо він їй надав лише первісну. Ніж та мотузки, які застосовував до потерпілої, викинув згодом на вулицю.
Провина обвинуваченого повністю підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів - показаннями потерпілої та свідків:
потерпіла ОСОБА_8 суду показала, що 04.06.2015 року о 21.30 годині вона вийшла з ліфту на своєму поверсі; обвинуваченого вона не бачила, бо він стояв позаду неї; у коридорі було темно. Вона зробила два кроки і ОСОБА_6 напав на неї ззаду, з лівого боку. Своєю лівою рукою ОСОБА_6 ганчіркою затулив їй рота, а іншою рукою різким дотичним рухом по горизонталі наніс по центу шиї спереду їй ножове поранення, відразу побігла з рани кров. Цей поріз він зробив умисно, вона не смикалася при цьому; вона почала вириватися та намагалася кричати тільки після того, коли відчула кров на шиї, він пригрозив, що вб`є, якщо вона не припинить кричати, відразу приставив ніж до живота, який вона відчувала на своєму тілі. Вона просила ОСОБА_6 забрати ганчірку, бо було важко дихати. Він силомиць, утримуючи її, вів її через тамбур, в якому знаходилася її квартира, до приміщення своєї квартири. Проходячи по тамбуру вона намагалася вирватися знову, він ще раз пригрозив, що вб`є її прямо у тамбурі, якщо буде кричати чи намагатиметься постукати в двері свої квартири. Вони зайшли до його квартири, ніж він тримав біля її живота, провів її на кухню, усадив на диван, зв`язав їй руки та ноги мотузкою, сівши на неї зверху. Потім вийшов до тамбуру, витер там кров. Повернуся до квартири, вона прохала перебинтувати їй шию, ОСОБА_6 зробив це. Весь час вона просила відпустити її, на її запитання, що він від неї хоче, ОСОБА_6 нічого не відповідав. Їй почала дзвонити мама, вона попросила його скинути дзвінок. Вона знову почала прохати відпустити її, обіцяла, що нікому нічого не розповість. Мама продовжувала дзвонити, після третього дзвінку мами- він розв`язав їй ноги та руки та відпустив. Вона так і не зрозуміла, що саме хотів від неї ОСОБА_6 , спочатку вона думала, що він хоче її згвалтувати, потім- що хоче ставити на ній опити, бо на її прохання надати медичну допомогу, він сказав, що все вміє, що він закінчив медичний заклад; вона дійсно погрози вбивством ОСОБА_6 сприймала реально, вона була дуже перелякана, відчувала страх та неспокій від таких дій обвинуваченого, вона вважала, що обвинувачений може здійснити таку погрозу і вбити її;
свідок ОСОБА_9 суду повідомила, що 04.06.2015 року десь о 21.00 годині її донька пішла до магазину; через пів години вона не повернулася і на її дзвінки не відповідала. Вона чекала її, вже хотіла піти її шукати, коли донька зайшла до квартири, її майка була вся мокра, спочатку вона не зрозуміла, що це кров. Донька сказала, що їй погано, щоб вона викликала швидку та міліцію, що це зробив ОСОБА_10 , сусід. Вона хотіла піти до нього, але донька не дозволила це зробити, сказала, що у нього ніж. Донька розповідала, що обвинувачений погрожував вбити її, що відпустив її тільки тому, що вона обіцяла нічого не розповідати про нього. Після відбувшихся подій її донька боїться усього- виходити з квартири, залишатися насамоті, вона не може забути ці події, стала нервовою та дратівливою; вживає заспокійлеве. Від порізу на її шиї залишився шрам, донька дуже комплексує з цього приводу, бо він видимий, потрібна лазерна корекція;
свідок ОСОБА_11 суду повідомила, що ввечері 04.06.2015 року їй подзвонила подруга ОСОБА_9 , просила викликати міліцію та сказала, що її доньку порізали. Вона викликала міліцію та побігла до них додому. До квартири потерпілої вона піднялася разом із лікарями швидкої допомоги. Бачила затерті сліди крові на полу у тамбурі, біля квартири обвинуваченого була калюжа крові. Потерпіла була дуже бліда, під очима круги, весь одяг у крові. Потерпіла їй розповіла, що обвинувачений напав на неї, коли вона вийшла з ліфта, хотів її вбити. Потерпіла після пригоди стала нервовою та дратівливою, вона боїться усього;
свідок ОСОБА_12 - мати обвинуваченого суду повідомила, що сина характеризує виключно з позитивної сторони, вона була дуже здивована про події, що відбулися, в цей час перебувала за кордоном. Вважає, що її син не міг такого зробити. Не заперечує проти лікування сина у психіатричній лікарні та маючи місце травми головного мозку.
Вина обвинуваченого також підтверджується:
протоколом прийняття заяви потерпілої ОСОБА_8 до міліції про вчинений відносно неї злочин від 04.06.2015 року;
протоколом огляду місця події від 04.06.2015 року - земельної ділянки, розташованої на відстані 25 м від вхідних металевих дверей під`їзду №1 будинку АДРЕСА_3 , на якій виявлено ніж з рукояткою чорного кольору довжиною 10см, лезом довжиною 15см;
протоколом огляду місця події від 04.06.2015 року - майданчику, розміщеного на 10 поверсі під`їзду №1 будинку АДРЕСА_3 біля тамбуру квартир АДРЕСА_5 , де виявлено плями речовини бурого кольору, розміщених в хаотичному порядку;
протоколом огляду місця події від 04.06.2015 року - тамбуру квартир АДРЕСА_6 , де виявлено плями речовини темно-бурого кольору,
протоколом огляду місця події від 05.06.2015 року - земельної ділянки праворуч від входу до під`їзду №1 будинку АДРЕСА_3 , на якій виявлено тканевий мотузок довжиною 2,5 метри та вата білого кольору;
заявами потерпілої та обвинуваченого про добровільну видачу одягу для проведення експертиз;
випискою з медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_6 від 5.06.2015 року, якою встановлено алкогольне сп`яніння легкого ступеню тяжкості;
висновком судово-медичної експертизи №129 від 9.06.2015 року та комісійної судово-медичної експертизи №89-К від 28.07.2015 року, відповідно до яких у потерпілої ОСОБА_8 в області шиї спереду мається рана довжиною до 10 см з рівними збіжними краями глибиною до 2-х см, доходить до трахеї без її пошкодження; в області першого пальця лівої кісті ранка до 1,5 см рівними краями; тілесні ушкодження у вигляді різаної рани шиї та першого пальця лівої кісті потерпілої могли утворитися від дії якогось ріжучого предмета, не виключено від клинка ножа, можливо у строк і за обставин, викладених потерпілою та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я;
висновком судово- медичної експертизи речових доказів №440 від 8.06.2015 року, відповідно до якого кров ОСОБА_8 відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти В ізосерологічної системи АВО;
висновком судово- медичної експертизи речових доказів № 462 від 10.06.2015 року, відповідно до якого кров ОСОБА_6 відноситься до групи О з ізогемаглютиніном анти А і анти- В ізосерологічної системи АВО;
висновком судово- медичної експертизи речових доказів №463 від 20.07.2015 року, відповідно до якого на майці червоного кольору, майці біло-синього кольору, бюсгалтеру, лосинах, представлених на експертизу (одежа потерпілої), знайдена кров людини, при серологічному досліджені якої виявлені антигени А і Н, в об№ 4, 5(бюсгалтер), об№ 6 (лосини) сумісно з ізогемаглютиніном анти- В ізосерологічної системи АВО. Походження крові не виключається від особи (осіб) групи А з ізогемаглютиніном анти В з супутнім антигеном Н, у тому числі від ОСОБА_8 . Дані серологічного дослідження не виключають можливості змішування крові в плямах на речових доказах і походження її від осіб з групами А з ізогемаглютиніном анти В (як із супутнім антигеном Н, так і без ного) і О з ізогемаглютиніном анти- А і анти-В, в тому числі від ОСОБА_8 і ОСОБА_6 ;
висновком судово- медичної експертизи речових доказів№ 441 від 20.07.2015 року, відповідно до якого на ковдрі /об №3/, двох гігієнічних паличках (змивах) /об № 4,5, вилучених з квартири обвинуваченого, знайдена кров людини, при серологічному дослідженні якої виявлені антігени А і Н, в об.№ 3 (ковдра) сумісно з ізогемаглютиніном анти- В ізосерологічної системи АВО. Походження крові не виключається від особи (осіб) групи А ізогемаглютиніном анти В з супутним антигеном Н, в тому числі від ОСОБА_8 . Дані серологічного дослідження не виключають можливості змішування крові в плямах на речових доказах і походження її від осіб з групи А з ізогемаглютиніном анти В (як із супутним антигеном Н, так і без нього) і О з ізогемаглютиніном анти А і анти- В, в тому числі від ОСОБА_8 , ОСОБА_6 ;
висновком судово медичної експертизи ножа, відповідно до якого, на клинку ножа (об № 1), представленому для дослідження, знайдена кров людини. Статеву належність крові встановити не представилось можливим із-за відсутності ядер клітин крові в препаратах. Епітеліальних клітин, придатних для цитологічного обліку, не знайдено. При серологічному дослідженні крові людини (об №1) виявлені антиген А та Н ізосерологічної системи АВО, походження яких не виключається від особи (осіб) з групою А, анти-В та супутнім антигеном Н., у тому числі від потерпілої ОСОБА_8 . Однак не можна категорично виключити можливість змішування крові від осіб з групами А, анти-В та О, анти- А, анти-В;
висновком судової трасологічної експертизи №211 від 15.07.2015 року, відповідно до якої наданий на експертизу предмет, вилучений 04.06.2015 року в ході огляду місця події до холодної зброї не відноситься, є кухонним ножем, який відноситься до ножів господарсько-побутового призначення, виготовлений промисловим способом;
постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 24.07.2015 року та квитанцією про отримання речових доказів, відповідно до яких визнані речовими доказами: ніж, футболка чорного кольору, шорти сірого кольору, ковдра блакитного кольору, належні ОСОБА_6 , змиви крові, нігтьові зрізи ОСОБА_6 ; зразки крові ОСОБА_6 та ОСОБА_8 ; штани чорного кольору, майка червоного кольору, майка біло-блакитного кольору, бюстгалтер біло-коричневого кольору, належні потерпілій ОСОБА_8 та передані на зберігання до Корабельного РВ ММУ УМВСУ в Миколаївській області;
довідкою-розрахунком №38 хірургічного відділення Жовтневої ЦРЛ про витрати на лікування потерпілої у сумі 1 128,70 грн.;
виписним епікризом потерпілої ОСОБА_8 про проведене 4.06.2015 року оперативне лікування ПХО різаної рани шиї;
чеками та квитанціями потерпілої ОСОБА_8 щодо витрат на придбання медичних препаратів на лікування;
копією квитанції про перерахування обвинуваченим потерпілій на відшкодування моральної шкоди 2 000 грн.;
довідкою УМВС України в Миколаївській області про витрати на проведення судової трасологічної експертизи у сумі 245,52 грн.
Аналізуючи представлені докази та даючи правову оцінку діям обвинуваченого ОСОБА_6 , суд критично відноситься до показань обвинуваченого в частині того, що коли потерпіла ОСОБА_8 вийшла з ліфта, вони привіталися, та тільки після того, як вона пройшла вперед, він вирішив пожартувати; що ненавмисно спричинив поранення потерпілій в області шиї; що поранення відбулося через те, що вона різко пішла в бік та нахилилася; що він не погрожував потерпілій вбивством та утримував у себе вдома, бо хотів надати медичну допомогу, оскільки такі показання обвинуваченого спростовуються показаннями самої потерпілої ОСОБА_8 , яким суд вірить, бо вони, на відміну від показань обвинуваченого, є логічними та послідовними, узгоджуються з представленими стороною обвинувачення письмовими доказами, у тому числі з висновками судово-медичних експертиз, протоколами огляду місця події, речовими доказами, медичною документацією потерпілої та не протирічать їм.
Нелогічними та незрозумілими суд вважає показання обвинуваченого, якими він обгрунтовує свою поведінку відносно потерпілої, у вигляді намагання пожартувати таким чином з потерпілою, при цьому приставив їй ніж до горла стороною леза; бажання проти волі потерпілої доставити її до своєї квартири з метою надання медичної допомоги, коли весь час потерпіла прохала її відпустити; перев`язування потерпілій рук та ніг задля попередження завдання йому потерпілою шкоди за допомогою різних сторонніх предметів, які знаходилися на кухні - банки, ножі та таке інше. Дійсної мотивації своєї поведінки обвинувачений суду пояснити не зміг.
З встановлених обставин, суд вважає, що обвинувачений дійсно зненацька напав на потерпілу під час її виходу з ліфту, перебуваючи позаду неї, різким дотичним рухом по горизонталі умисно наніс їй тілесні ушкодження у вигляді різаної рани шиї, чим подавив її волю до спротиву, та погрожуючи вбивством, незаконно її позбавив волі - протиправно перешкодивши потерпілій обирати за своєю волею місце перебування та застосувавши фізичне насилля - зв`язавши руки та ноги з метою перешкодити потерпілій вільно залишити приміщення своєї квартири.
Враховуючи існування об`єктивного критерію, а саме- конкретні обставини та зміст відбувшихся подій- вечірній час доби, місце - сходовий майданчик, обстановку - відсутність освітлення, спосіб здійснення та інтенсивність вираження погрози - напад на потерпілу, затулення їй рота ганчіркою та заподіяння тілесних ушкоджень з метою подолання її опору до спротиву, примушування проти волі слідувати до приміщення квартири через погрозу вбивством та приставлення ножу до живота, де потерпіла знаходитися не бажала задля надання так би мовити (за думкою обвинуваченого) медичної допомоги, яку потерпіла отримувати теж не бажала саме таким чином, а також враховуючи властивості характеру особи обвинуваченого, встановлені експертами під час проведення судово-психіатричної експертизи (викладені в мотивувальній частині) - обтяження спадковості психічними розладами в роду, імпульсивність, гиперрухливість; емоційна нестійкість, проявлення поведінкових характеристик в усіх вікових життєвих періодах та обставинах, які виявляють постійність в часі, мають схильність до стабільності, тотальності, схильність до асоціальних вчинків; а також враховуючи суб`єктивний критерій - сприйняття погрози потерпілою ОСОБА_8 , бо дії, вчинені обвинуваченим ОСОБА_6 , дійсно давали потерпілій підстави побоюватися здійснення такої погрози, суд приходить до висновку, що погроза вбивством щодо потерпілої з боку обвинуваченого була реальною.
Суд вважає, що обвинувачений, даючи зазначені свідчення суду, фактично не визнав своєї провини у скоєних злочинах та не покаявся у вчиненому, тому вважає за необхідне виключити зазначену органом досудового розслідування, як обставину, що знижує ступінь суспільної небезпеки та пом`якшує покарання, щире каяття обвинуваченого.
Такі показання обвинуваченого ОСОБА_6 суд розглядає, як спосіб його захисту, з метою уникнути кримінальної відповідальності і покарання.
За таких обставин, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_6 за ст. 129 ч. 1 КК України у погрозі вбивством при існуванні реальних підстав побоюватися здійснення цієї погрози; за ст.146 ч.1 КК України у незаконному позбавленні волі та за ст.125 ч.2 КК України в умисному заподіянні легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи №327 від 30.06.201 року, ОСОБА_6 під час скоєння інкримінованого йому злочину психічним захворюванням не страждав і не страждає в даний час, а виявляв і виявляє ознаки розладу особистості по емоційно нестійкому типу (F60.3). У період часу, що відноситься до інкримінованого йому кримінальному правопорушенню, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними; застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_13 не потребує.
Обвинувачений ОСОБА_13 , згідно матеріалів справи, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебував; у 2011 році обстежувався у психіатричній лікарні, встановлено діагноз Психічно здоровий. Явна акцентуація особистості лабільно-нестійкого типу з інрапунитивними реакціями; призовною комісією Корабельного РВК зарахований у запас через виявлені поведінкові синдроми, розлади особистості та емоцій, помірно виражені з нестійкою компенсацією або компенсовані. За місцем мешкання характеризується посередньо. З психолого-педагогічної характеристики ЗОШ №29 вбачається, що останній емоційно неврівноважений, у складних ситуаціях імпульсивний та агресивний; логічне мислення розвинене слабо, не орієнтований на пізнавальну активність, мислення порушене. З характеристики з ВПУС м.Миколаїв вбачається, що обвинувачений навчався за спеціальністю електрогазосварник; проявив себе, як учень з середніми здібностями в навчанні, порушував дисципліну, мав характер неспокійний, на зауваження реагував не завжди адекватно.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд враховує часткове відшкодування шкоди потерпілій.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд вважає за необхідне визнати вчинення злочину ОСОБА_13 у стані алкогольного сп`яніння; дана обставина підтверджена випискою з медичної картки амбулаторного хворого ОСОБА_6 від 5.06.2015 року, якою встановлено алкогольне сп`яніння легкого ступеню тяжкості та не заперечена самим обвинуваченим, який суду повідомив, що вжив в цей день слабоалкогольний напій.
З урахуванням ступеню тяжкості вчинених злочинів, скоєнням обвинуваченим злочинів проти життя та здоров`я особи, проти її особистої волі, з посяганням на недоторканість, які мають характер насильницьких; тяжкості наслідків - моральних страждань, завданих потерпілій; з урахуванням даних щодо особи винного - раніше не судимого, який посередньо характеризується за місцем проживання, спадковість якого обтяжена психічними розладами в роду, якому властиві імпульсивність, емоційна нестійкість, він схильний до асоціальних вчинків; часткового відшкодування шкоди потерпілій; скоєння обвинуваченим злочинів у стані алкогольного сп`яніння, який фактично не покаявся у скоєному, а також враховуючи думку потерпілої, яка через побоювання за своє життя настоювала на суворій мірі покарання обвинуваченому, на його позбавленні волі, на підставі всебічного врахування фактичних обставин справи в їх сукупності, суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ст.ст. 69, 75 КК України, вважаючи, що, перебуваючи на волі, обвинувачений може продовжити свою злочинну діяльність та перешкодити виконанню рішення суду.
Суд вважає, що для досягнення цілей покарання, задля запобігання вчинення обвинуваченим нових злочинів, виправлення обвинуваченого можливе тільки при призначенні реальної міри покарання і тільки в місцях позбавлення волі без ізоляції від суспільства, у межах санкцій інкримінованих обвинуваченому злочинів, у вигляді обмеження волі, вважаючи саме таке покарання необхідним і достатнім для досягнення мети покарання.
По справі потерпілою ОСОБА_8 заявлено позов, який в ході судового розгляду уточнено, у якому потерпіла просила стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на відшкодування моральної шкоди 16 550 грн., яку обгрунтувала завданням обвинуваченим їй моральних страждань внаслідок скоєння відносно неї злочину, через побоювання за своє життя, пережиті почуття страху, тривоги та образи, втрати нормального сну, боязні виходити з дому, зустрічі з обвинуваченим, у разі подальшого його міста мешкання по сусідству, а також комплексування щодо шраму на шиї, який приходиться постійно маскувати; у необхідності проведення пластичної операції; перенесеними фізичними стражданнями внаслідок заподіяних їй тілесних ушкоджень.
Обвинувачений ОСОБА_6 позов потерпілої щодо відшкодування моральної шкоди визнав частково на суму 6 000 грн.
Судом встановлено, що обвинуваченим відшкодовано потерпілій у добровільному порядку 6 000 грн., з них на відшкодування моральної шкоди - 5 450 грн., матеріальної - 550 грн.
Моральний збиток у відповідності зі ст.1167 ЦК України підлягає відшкодуванню обвинуваченими.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, заподіяної потерпілій ОСОБА_8 , суд враховує ступінь і характер негативних наслідків для потерпілої, конкретні обставини заподіяння шкоди, відсутність тяжких наслідків від вчиненого злочину. Моральний збиток полягає в перенесених потерпілою стражданнях під час скоєння злочину - в почутті страху за своє життя, існуванні реальних підстав здійснення погрози вбивством, фізичному болі, необхідності оперативного втручання, а також незручностях, викликаних заподіянням ушкоджень, враховуючи молодий вік потерпілої та необхідність проведення пластичної операції на шиї, проведення якої не викликає у суду сумніву через характер поранення - довжину рани до 10 см та її глибину до 2-х см; в зміні звичайного способу життя, а також моральних стражданнях потерпілої, які мають місце і тривають на даний час, після скоєння злочину - у почутті страху, тривоги та образи, переживань щодо свого життя, в хвилюванні, нервовому напруженні, пережитих внаслідок скоєння відносно неї злочину. Дані фактичні обставини підтверджені виписним епікризом ОСОБА_8 , показаннями потерпілої, свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , яким у суду немає підстав невірити, оцінені за внутрішнім переконанням суду, яке грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження.
При конкретних обставинах заподіяння шкоди, суд, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості доходить висновку про часткову обґрунтованість вимог потерпілої в частині відшкодування моральної шкоди та розмір компенсації моральної шкоди визначає в 12 000 грн., та з врахуванням добровільно відшкодованої обвинуваченим в рахунок заподіяної моральної шкоди грошової компенсації у сумі 5 450 грн., вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_8 на відшкодування моральної шкоди 6 550 грн.
Цивільний позов прокурора в інтересах держави до ОСОБА_6 про відшкодування матеріальної шкоди підлягає задоволенню у повному обсязі. З обвинуваченого на користь держави в особі фінансового управління Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області також підлягає стягненню кошти, витрачені Жовтневою ЦРЛ на лікування потерпілої у сумі 1 128,70 грн.
Вартість судової трасологічної експертизи у сумі 245,52 грн. слід стягнути з обвинуваченого.
Долю речових доказів вирішити у відповідності до статті 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374, 376 КПК України, суд,
З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винним за ч.1 ст. 129, ч.1 ст.146, ч.2 ст.125 КК України та призначити покарання:
за ч.1 ст.146 КК України - у вигляді 2 (двох) років обмеження волі;
за ч. 1 ст. 129 КК України - у вигляді 1 (одного) року 6 (шести) місяців обмеження волі;
за ч.2 ст.125 КК України - у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів покарання визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, визначивши остаточно 2 (два) роки обмеження волі.
Строк покарання у вигляді 2 (двох) років обмеження волі обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.
Запобіжним заходом щодо ОСОБА_6 до набрання вироком законної чинності залишити домашній арешт..
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави в особі фінансового управління Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області кошти, витрачені Жовтневою ЦРЛ на лікування потерпілого у сумі 1 128,70 грн.; на користь держави судові витрати у сумі 245,52 грн. за проведення судової трасологічної експертизи.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілої ОСОБА_8 на відшкодування моральної шкоди 6 550 грн.
Речові докази, які перебувають на зберіганні в камері схову Корабельного РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області - футболка чорного кольору, шорти сірого кольору, ковдра блакитного кольору, належні ОСОБА_6 - повернути останньому, як власнику; штани чорного кольору, майка червоного кольору, майка біло-блакитного кольору, бюстгалтер біло-коричневого кольору, належні потерпілій ОСОБА_8 - повернути останній, як власниці; ніж, змиви крові, нігтьові зрізи ОСОБА_6 , зразки крові ОСОБА_6 та ОСОБА_8 - знищити.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Миколаївської області через Корабельний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1