Справа № 667/907/16-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2016 року м. Херсон

Комсомольський районний суд м. Херсона в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю:

скаржника адвоката ОСОБА_3 ,

прокурора ОСОБА_4 ,

слідчого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , який здійснює захист підозрюваного ОСОБА_6 по кримінальному провадженню 0000199, на рішення слідчого про відмову в задоволенні клопотання,

ВСТАНОВИВ:

Скаржник звернувся до суду посилаючись на те, що слідчим відділом прокуратури Херсонської області проводиться досудове розслідування кримінального провадження № 0000199, у якому 18.01.2016р. підзахисному скаржника повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України.

04 лютого 2016 р. скаржником, на підставі ст. 220 КПК України старшому слідчому слідчого відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 подано клопотання, у тому числі про проведення допитів у якості свідків суддів Дніпровського районного суду м. Херсона ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та судді апеляційного суду Херсонської області ОСОБА_10 щодо стосунків, які склалися між ОСОБА_11 , ОСОБА_12 - з одного боку та ОСОБА_6 - з іншого на фоні довготривалого конфлікту на професійному ґрунті.

08 лютого 2016 року постановою слідчого в задоволенні клопотання у цій частині відмовлено, оскільки в клопотанні не зазначено, які саме обставини та відомості, з тих, що відповідно до ст. 91 КПК України підлягають доказуванню під час кримінального провадження, відомі цим особам та чи мають ці дані відношення до обставин, які з`ясовуються в ході розслідування кримінального провадження.

Вважає відмову у задоволенні клопотання в цій частині незаконною та такою, що грубо порушує такі загальні засади кримінального судочинства як законність, змагальність та забезпечення права на захист.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий на підставі ст. 9 ч. 2 КПК України зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст. 22 ч. ч. 1, 2 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом.

Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Крім того, скаржник посилається на ст. 93 ч. ч. 2, 3 КПК України в яких зазначено, що сторона захисту здійснює збирання доказів, зокрема шляхом ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, яке здійснюється шляхом подання слідчому відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 КПК України.

Таким чином, стороною обвинувачення фактично обмежено право на збирання та подання до суду доказів стороною захисту.

Скаржник зазначає, що відповідно до ст. 65 ч. 1 КПК України свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження.

У кримінальному провадженні на підставі ст. 91 ч. 1 п. 1 КПК України підлягає доказуванню, у тому числі подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).

Згідно ст. 96 КПК України для доведення недостовірності показань свідка сторона має право надавати показання, документи, які підтверджують його репутацію.

З метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин по справі, перевірки достовірності показів ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які покладені в основу повідомлення про підозру від 18 січня 2016 року, просить суд:

1. Постанову старшого слідчого слідчого відділу прокуратури Херсонської

області ОСОБА_5 від 08.02.2016 року про часткову відмову у

задоволенні клопотання - скасувати.

2.Зобов`язати слідчого допитати у якості свідків: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 .

В судовому засіданні скаржник підтримав скаргу та пояснив, що наполягає на допиті вищевказаних свідків з метою встановлення наявності довготривалого конфлікту між ОСОБА_13 та ОСОБА_6 , що може бути мотивом для обмови ОСОБА_12 підозрюваного ОСОБА_6 щодо заподіяння йому тілесних ушкоджень.

Прокурор та слідчий заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність підстав для допиту осіб вказаних скаржником, оскільки ці особи не є очевидцями події кримінального правопорушення, а саме заподіяння ОСОБА_6 тілесних ушкоджень ОСОБА_12 . Наявність або відсутність тілесних ушкоджень встановлюється висновками судово медичних експертиз та іншими доказами, а не показами свідків, які не були очевидцями події, однак мають з цього приводу особливу думку.

З матеріалів справи вбачається, що 04.02.2016р. захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_3 звернувся до старшого слідчого СВ прокуратури Херсонської області ОСОБА_14 з клопотанням, в порядку ст. 220 КПК України, про проведення огляду відеозапису, який вилучено в Дніпровському районному суді м. Херсона, долучення копії документів, які підтверджують наявність мотиву для обмови ОСОБА_6 з боку ОСОБА_12 . Щодо змісту цих документів допитати вищевказаних осіб, а також суддів Дніпровського районного суду м. Херсона ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , суддю апеляційного суду Херсонської області ОСОБА_10 та інше.

Своєю постановою від 08.02.2016р. старший слідчий слідчого відділу прокуратури Херсонської області ОСОБА_5 відмовив у задоволенні клопотання захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_3 від 04.02.2016р. в частині допиту в якості свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та долучення до матеріалів кримінального провадження копій документів, що підтверджують наявність мотиву для обмовлення ОСОБА_6 з боку ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , у зв`язку з необґрунтованістю та безпідставністю. В решті частини клопотання задоволено.

Відповідно до ч. 1 ст. 65 КПК України свідком є фізична особа, якій відомі або можуть бути відомі обставини, що підлягають доказуванню під час кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1)Подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2)Винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3)Вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушення, а також розмір процесуальних витрат;

4)Обставини, що впливають на ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження;

5)Обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Таким чином, суд приходить до висновків, що встановлення в кримінальному провадженні тієї обставини, що між ОСОБА_6 та ОСОБА_12 існував та існує довготривалий особистий конфлікт, який пов`язано з неприязними стосунками між ними, наявністю судових проваджень та інше, що є можливою підставою для обмовлення ОСОБА_12 . ОСОБА_6 щодо заподіяння йому тілесних ушкоджень, не є предметом доказування у кримінальному провадженні, відповідно до ст. 91 КПК України, а ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 не є свідками, в порозумінні ч. 1 ст. 65 КПК України, у зв`язку з чим слідчий правомірно відмовив в задоволенні клопотання захисника в частині допиту вищевказаних осіб.

Керуючись ст.ст. 303, 307 КПК України, слідчий суддя,

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя _______________________/ ОСОБА_1 /