справа № 631/1340/16-к
провадження № 1-кс/631/108/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 липня 2016 року смт. Новая Водолага
ВСТАНОВИВ:
Слідчий суддя, ознайомившись зі скаргою, дослідивши документи та матеріали, яким скаржник обґрунтовує доводи скарги, приходить до висновку про необхідність відмовити у відкритті провадження за вказаною скаргою, з огляду на наступне.
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні чітко врегульований нормами Кримінального процесуального кодексу України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватися з дотриманням певних умов.
Вичерпний перелік випадків та суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні міститься у ч. 1 ст. 303 КПК України.
Так, відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Зі змісту скарги вбачається, що скаржник, посилаючись на п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, не зазначає у чому саме полягає бездіяльність слідчого та не оскаржує її по суті. Натомість, скаржник ставить вимоги щодо встановлення факту порушення процедури продовження строків досудового розслідування та просить скасувати постанову про продовження строків досудового розслідування, не конкретизуючи яку саме постанову слід скасувати, ким вона прийнята, коли та по якому кримінальному провадженню.
Відповідно до ч. 2 ст. 303 КПК України скарги на інші рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора не розглядаються під час досудового розслідування і можуть бути предметом розгляду під час підготовчого провадження у суді згідно з правилами ст.ст. 314 315 КПК України.
Вимоги ч. 2 ст. 303 КПК України носять імперативний характер.
Таким чином, проаналізувавши зміст вищезазначених норм, можна зробити висновок, що рішення, дії чи бездіяльність сторони обвинувачення, зазначені у пп. 1 4, 7 та 8 ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути оскаржені тільки під час досудового розслідування.
Згідно ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження, якщо скарга подана на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора, що не підлягають оскарженню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 303, 304, 372 КПК України,

УХВАЛИВ:
Копію даної ухвали невідкладно направити ОСОБА_2 разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
В іншій частині у задоволенні скарги відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення. Оскільки ухвала слідчого судді постановлено без виклику особи, яка може її оскаржити, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1