Справа № 1-кп/593/80/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"01" жовтня 2015 р. Бережанський районний суд Тернопільської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю:

Прокурора ОСОБА_3

Потерпілого ОСОБА_4

Обвинуваченого ОСОБА_5

Захисника ( адвоката) ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області кримінальну справу (кримінальне провадження №- 0000144) від 04 червня 2015 року про обвинувачення:

- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Нараїв Бережанського району Тернопільської області, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, депутатом не обирався, раніше не судимого, проживаючого по АДРЕСА_1 - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 , реалізовуючи свій злочинний намір на таємне викрадення чужого майна, 19 травня 2015 року, близько 13 години, прибувши на хутір Станіславчик с.Нараїв Бережанського району Тернопільської області , шляхом вільного доступу зайшов на закинуте неогороджене господарство ОСОБА_4 , де із внутрішніх частин коридору частково знищеного будинку, у якому відсутні двері, витягнув два металеві швелери та заховав їх у траві неподалік будинку, підготувавши їх до викрадення. В подальшому, 22 травня 2015 року, близько 07 години, ОСОБА_5 їхав на підводі із ОСОБА_7 з с.Вербів в с.Нараїв Бережанського району та проїжджаючи повз х. Станіславчик, переслідуючи умисел на вчинення крадіжки попередньо підготовленого майна, попросив ОСОБА_7 , який не був обізнаний із його злочинним умислом, допомогти вивезти за допомогою його підводи металеві швелери з хутора, на що останній погодився. Тоді ОСОБА_5 за допомогою ОСОБА_7 завантажив на підводу і умисно таємно викрав два металеві швелери, довжиною 2,3 м., висотою 0, 1 м., шириною меншої грані 0,05 м., вартістю по 280,00 грн., кожен, загальною вартістю 560,00 грн., що належать ОСОБА_4 . З викраденими швелерами ОСОБА_5 на підводі ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, чим заподіяв ОСОБА_4 майнову шкоду на загальну суму 560,00 грн. В подальшому ОСОБА_5 завіз викрадене майно в с.Нараїв Бережанського району, де заховав, а 25 травня 2015 року продав та отримані кошти використав для власних потреб.

Органом досудового розслідування вказані дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна ( крадіжка).

За даним фактом 04 червня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення за №-0000144.

30 вересня 2015 року в м.Бережани Тернопільської області між потерпілим ОСОБА_4 з однієї сторони та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі його захисника адвоката ОСОБА_6 з другої сторони у даному кримінальному провадженні укладено угоду про примирення.

Згідно із умовами угоди, потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення, всіх істотних для даного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 185 КК України.

Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_5 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення з врахуванням беззастережного визнання ним своєї винуватості у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 185 КК України основне покарання у виді позбавлення волі на строк 1 ( один) рік та із застосуванням ст. 75 КК України звільненням від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням та іспитовим строком в 1 (один) рік.

В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки їх невиконання передбачені ст. 476 КПК України та отримана згода обвинуваченого ОСОБА_5 , з участю його захисника ОСОБА_6 на призначення узгодженого сторонами угоди про примирення покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України визнав повністю, зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення та просить затвердити вказану угоду про примирення від 30 вересня 2015 року й призначити йому узгоджену міру покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до укладеної угоди зобов`язання.

Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_6 також просить затвердити дану угоду про примирення,наслідки якої їй також відомі та зрозумілі.

Потерпілий ОСОБА_4 у підготовчому судовому засіданні підтвердив, що йому зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення визначені ст. 473 КПК України та просить затвердити зазначену угоду.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні також не має заперечень щодо затвердження угоди про примирення, укладеної між потерпілим та обвинуваченим.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до правил ст. ст. 468, 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Злочин, передбачений ч.1 ст. 185 КК України у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винним згідно із ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості кримінальних правопорушень.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Суд вважає, що узгоджена сторонами міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань, встановлених Загальною частиною Кримінального Кодексу України.

Так, покарання, узгоджене сторонами угоди, відповідає вимогам санкції ч.1 ст. 185 КК України. При цьому суд враховує те, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, є раніше не судимим, позитивно характеризується за місцем проживання, щиро кається у вчиненому, про що свідчить також повне відшкодування ним збитків потерпілому, обтяжуючих відповідальність обставин не встановлено, а тому суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого є можливим без ізоляції від суспільства. Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про наявність законних та обґрунтованих підстав для призначення обвинуваченому визначеного в угоді про примирення покарання із звільненням обвинуваченого від його відбуття з випробуванням і з встановленням мінімального іспитового строку.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання у виді основного покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік та із застосуванням ст. 75 КК України, звільнити обвинуваченого від відбування такого покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк в 1 (один) рік.

Суд в порядку ст.474 КПК України, шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження, переконався, що укладення угоди про примирення сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винним, цілком розуміє свої права, визначені ч. 4 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 2 ст.473 КПК України та наслідки їх невиконання, передбачені ст. 476 КПК України, а також те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до відповідальності, встановленої законом.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення, укладеної в м.Бережани Тернопільської області 30 вересня 2015 року в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000144 від 04 червня 2015 року між потерпілим ОСОБА_4 з однієї сторони та з іншої сторони обвинуваченим ОСОБА_5 та його захисником адвокатом ОСОБА_6 відповідають вимогам КПК та КК України, суд, врахувавши заслухані доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження вказаної угоди.

За таких обставин суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що обвинувачений ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), а тому кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 185 КК України.

За таким кримінальним правопорушенням обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання, узгоджене сторонами угоди про примирення від 30 вересня 2015 року.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 373, 374, 473, 474, 475, 476 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
Затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 , за участі захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_6 від 30 вересня 2015 року, укладену в м.Бережани Тернопільської області у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000144 від 04 червня 2015 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 30 вересня 2015 року основного покарання у виді позбавлення волі строком на 1 (один) рік, із застосуванням ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного йому основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк в 1 (один) рік.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Тернопільської області через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Суддя Бережанського районного суду

Тернопільської області ОСОБА_1