Єдиний унікальний номер 233/3024/16-к
Номер провадження 11-сс/775/274/2016

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 липня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Бахмут в складі:

головуючого ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря ОСОБА_4

за участю прокурора ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

потерпілої ОСОБА_7

представника потерпілої захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Апеляційного суду Донецької області у місті Бахмут кримінальне провадження № 0000755 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 ОСОБА_10 на ухвалу слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 червня 2016 року, якою стосовно:

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Дружківка Донецької області, українця, громадянина України, має середню освіту, є пенсіонером, розлучений, неповнолітніх дітей на утриманні не має, раніше не судимий, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ,

у кримінальному провадженні № 0000755 від 26 червня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст.115 ч.1 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИЛА:

Слідчим відділом Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000755 від 26 червня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

ОСОБА_9 органом досудового розслідування підозрюється в тому, що 26.06.2016 року приблизно о 13 годині 00 хвилин, більш точного часу встановлено не було, між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , які знаходились за місцем свого мешкання, трапилась сварка. Під час сварки у ОСОБА_9 , на грунті неприязні до ОСОБА_11 виник злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті останньому. З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_9 за місцем свого мешкання, за адресою: АДРЕСА_1 , пришукав мисливську гладко ствольну рушницю «ТОЗ-16», калібру 16 мм., та з нею пішов до роздільного паркану будинків АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 , де в той час на території свого домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , знаходився ОСОБА_11 , та побачивши останнього, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_11 , зробив один постріл у грудну клітину останнього, від чого ОСОБА_11 помер на місці.

27.06.2016 р. ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

29 червня 2016 року ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області до підозрюваного ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 23 серпня 2016 р.

В апеляційній скарзі захисник підозрюваного ОСОБА_9 ОСОБА_10 просить ухвалу слідчого судді скасувати та обрати ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Вважає, що ухвала є незаконною та необґрунтованою. Зазначає, що слідчий суддя при застосуванні запобіжного заходу не врахував особу ОСОБА_9 та відсутність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України.

Заслухавши доповідача, захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_6 , потерпілу ОСОБА_7 , представника потерпілої захисника ОСОБА_12 , які підтримали апеляційну скаргу, думку прокурора, який вважав судове рішення законним і обґрунтованим, а апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 ОСОБА_10 такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 1 ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього кодексу.

Згідно п.3 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях дізнання і досудового слідства» від 25.04.2003 N 4 взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом, у зв`язку з чим він обирається лише за наявності підстав вважати, що інші (менш суворі) запобіжні заходи можуть не забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.

При вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 слідчим суддею вірно встановлено, що останній підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення, за місцем постійного проживання характеризується позитивно, є пенсіонером, ветераном праці, раніше не судимий, тому доводи апелянта про те, що слідчий суддя при обранні ОСОБА_9 запобіжного заходу не врахував особу підозрюваного та ризики, зазначені у статті 177 КПК України, не заслуговують на увагу.

Не заслуговують на увагу доводи апелянта щодо обґрунтованості підозри ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ст..115 КК України.

В матеріалах судової справи містяться матеріали щодо не обґрунтованості підозри саме у вчиненні вказаного злочину.

Крім того, колегія суддів бере до уваги і тлумачення поняття, «обґрунтованості підозри», надане Європейським судом з прав людини у своєму рішенні у справі «Мюррей про Об`єднаного Королівства» від 28.10.1994 р. Так, суд зазначив, що стосується ступеня «підозри», то суд перш за все хоче відмітити, що як вказано в його рішенні по справі Броуган та ін.., «стаття 5 п.1 «С» не передбачає, що слідчі органи повинні мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення або в момент арешту, або в період тримання під вартою. Метою допиту під час затримання є подальше просування кримінального переслідування шляхом підтвердження, або усунення конкретної підозри, яка обґрунтовує арешт: факти, які викликали підозру ще не досягли того рівня, який є необхідним для засудження або навіть для пред`явлення обвинувачення, яке відбувається на наступній стадії кримінального процесу.

Також не заслуговують на уваги доводи апелянта, щодо неправомірної та зухвалої поведінки ОСОБА_11 відносно ОСОБА_9 , з огляду на вищезазначене, вони потребують перевірки в ході досудового розслідування.

За таких обставин колегія суддів вважає, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України, ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_9 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_9 ОСОБА_10 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 29 червня 2016 року, про обрання щодо ОСОБА_9 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді