Дата документу Справа № 243/3010/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/56/16 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний № 243/3010/15-к
Категорія: ст.185 ч.2 КК України Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 квітня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

за участю: прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції зі Слов`янським міськрайонним судом Донецької області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000229, щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янська Донецької області, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
встановила:
До суду апеляційної інстанції на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09.04.2015 року /а.п.142-148/ з апеляційними скаргами звернулись: прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_9 від 05.05.2015 року /а.п. 153-155/ та обвинувачений ОСОБА_7 від 08.06.2015 року /а.п. 182-183 /, в яких:

обвинувачений ОСОБА_7 просить оскаржуваний вирок щодо нього скасувати та повернути для нового розгляду або призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України, посилаючись на те, що вищевказаний злочин він скоював з ОСОБА_10 , а також ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які також були раніше засудженими, проте, останні по справі як обвинувачені не проходять, у судовому засіданні ці особи не були присутні жодного разу, хоча вони з ОСОБА_10 вказували на їхню участь у скоєнні злочину та давали їхні адреси.

Також обвинувачений зазначив, що лінія тролей була у неробочому стані, вони були обірвані, валялись на землі і висіли на деревах.

Крім того апелянт вважає, що суд при призначенні йому покарання не врахував, що він має малолітню доньку - ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка часто хворіє, знаходиться на диспансерному обліку та відвідує санаторну групу ДНЗ №6 „Сонечко", потребує матеріальної і батьківської підтримки, також він фізично допомагає батькам, хворим на серце, з якими проживає його старший брат, інвалід 2-ї групи з психічними розладами.

Поміж іншого, на думку обвинуваченого, суд не врахував, що свою провину у вчиненому він визнав у повному обсязі та розкаявся, матеріальна шкода частково погашена, представник КП „СТрУ" в ході засідання не наполягав на позбавленні його волі, він бажає і надалі добровільно відшкодовувати завдану шкоду, працюючи на своїй посаді на підприємстві;

прокурор просить оскаржуваний вирок щодо ОСОБА_7 скасувати, у зв`язку з невідповідністю призначеного судом обвинуваченому покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості; ухвалити вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на чотири роки.

Як вважає апелянт, суд при призначенні ОСОБА_7 покарання, не в повній мірі врахував, що обвинувачений раніше судимий за корисливі злочини, маючи незняту та непогашену в установленому законом порядку судимість, повторно скоїв злочин проти власності за попередньою змовою групою осіб; за місцем проживання ОСОБА_7 характеризується негативно; шкоду, завдану кримінальним правопорушенням, ним не відшкодовано.

Зазначеним вироком ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до трьох років позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі; початок строку відбування покарання обвинуваченому ухвалено обчислювати з моменту його затримання та реального виконання покарання у виді позбавлення волі.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_7 не обирався.

Цим же вироком був засуджений і ОСОБА_10 , відносно якого в частині призначеного йому покарання, подана апеляційна скарга прокурора, по якій було відкрите апеляційне провадження і ухвалою колегії суддів від 08.04.2016 року зупинене до розшуку ОСОБА_10 .

Вироком постановлено стягнути з ОСОБА_10 та ОСОБА_7 у солідарному порядку:

- на користь Комунального підприємства «Слов`янське тролейбусне управління» Слов`янської міської Ради Донецької області» у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 15 624,00 грн.;

- на користь держави витрати по проведенню Науково-дослідним експертно-криміналістичним центром Головного Управління МВС України в Донецькій області МВС України судової трасологічної експертизи, проведеної в кримінальному провадженні №0000229, 368 грн. 28 коп.

Вирішена доля речових доказів на підставі ст. 100 КПК України.

Згідно вироку:
ОСОБА_7 раніше судимий:
- 06.03.2003 року Слов`янським міським судом Донецької області за ст. 186 ч. 1 КК України до покарання у вигляді виправних робіт з утриманням 20% доходу щомісячно на користь держави;

- 09.04.2006 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. ст. 185 ч. 2, 185 ч. 3, 186 ч. 2, 186 ч. 3, 296 ч. 2, 296 ч. 3, 70 ч. 1, 71 ч. 1 КК України до п`яти років двох місяців позбавлення волі;

- 24.09.2009 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 186 ч. 2 КК України до п`яти років позбавлення волі; звільнений 18.07.2012 року на підставі ст. 81 КК України умовно-достроково на один рік шість місяців вісімнадцять днів.

Як зазначено у вироку суду, 27 січня 2015 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, у ОСОБА_7 , який знаходився по вул. Добровольського в м. Слов`янську, виник протиправний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме: металевого мідного дроту марки МФ-85 (тролеї), що належить Комунальному підприємству «Слов`янське тролейбусне управління» та розташований між бетонними опорами по вул. Добровольського в м. Слов`янську.

27 січня 2015 року, приблизно о 21 годині 00 хвилин, ОСОБА_10 прийшов в гості до раніше знайомого ОСОБА_7 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , де ОСОБА_7 запропонував ОСОБА_10 вчинити крадіжку металевого мідного дроту марки МФ-85 (тролеї), який він бачив по вул. Добровольського м. Слов`янська, на що ОСОБА_10 погодився.

Реалізовуючи свій єдиний протиправний умисел спрямований на крадіжку вище зазначеного дроту, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 прослідували на вул. Добровольського в м. Слов`янську, де зупинилися напроти стадіону СКНАУ.

Після чого, ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою та разом, за допомогою заздалегідь приготовленої дробини та мотузки, натягнувши на себе металевий мідний дріт марки МФ-85 (тролею), заздалегідь приготовленими металевими ножицями, шляхом перекушування дроту між бетонними опорами від № 30 до № 18, демонтували та викрали декілька його частин, загальною довжиною 247 погонних метрів, вартістю 1 метру 33 грн. 02 коп., який перебуває на балансі та належить КП «Слов`янське тролейбусне управління», після чого ОСОБА_10 , ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення з викраденим майном втекли та розпорядились викраденим на власний розсуд.

Своїми умисними протиправними діями ОСОБА_10 та ОСОБА_7 спричинили комунальному підприємству «Слов`янське тролейбусне управління» матеріальну шкоду на загальну суму 8 155, 94 грн.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційних скарг, обвинуваченого ОСОБА_7 , який уточнив вимоги своєї апеляційної скарги і просить її задовольнити та призначити йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України, в частині скасування вироку з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції доводи та вимоги не підтримав, стосовно апеляційної скарги прокурора висловив заперечення; захисника обвинуваченого на підтримання доводів та вимог його апеляційної скарги та з запереченнями стосовно апеляційної скарги прокурора; прокурора, який підтримує свою апеляційну скаргу, просить її задовольнити та заперечує проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого; вивчивши матеріали судового кримінального провадження, перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів доходить наступного висновку.

Виходячи зі змісту вироку, суд на підставі досліджених ним доказів, правильно встановив фактичні обставини і, відповідно до висунутого обвинувачення, правильно кваліфікував дії обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Зазначені обставини в апеляційних скаргах не оскаржуються, у зв`язку з чим, відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, в апеляційному порядку не перевіряються.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, відповідно до вимог ст. ст.50, 65 КК України, суд врахував конкретні обставини подій, ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відноситься до злочинів середньої тяжкості, сукупність усіх характеризуючих його обставин, особу обвинуваченого з дотриманням мети не тільки кари, а й його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд врахував, що він раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності, має не зняті та не погашені судимості, задовільно характеризується за місцем мешкання, має на утриманні малолітню дитину, за наслідками подій підприємству заподіяна матеріальна шкода; в якості обставин, що пом`якшують покарання, врахував щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , судом встановлено не було, що узгоджується зі змістом обвинувального акту.

З урахуванням зазначеного, суд обвинуваченому ОСОБА_7 призначив покарання у виді позбавлення волі, яке є найбільш суворим з числа, передбачених санкцією ч.2 ст.185 КК України, з реальним його відбуттям у кримінально-виконавчій установі, на строк, який не є мінімальним і межує з максимальним, передбаченим санкцією частини статті закону.

Виходячи з викладеного, обставин вчинення злочину, його наслідків та особи обвинуваченого, колегія суддів не вважає призначене обвинуваченому покарання таким, яке не відповідає ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок його м`якості.

Не наведено і в апеляційній скарзі прокурора переконливих доводів на підтвердження доводів про м`якість призначеного обвинуваченому покарання.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, суд врахував всі обставини, покладені в апеляційній скарзі в обґрунтування вимог про призначення обвинуваченому більш суворого покарання, у тому числі наявність у нього судимостей за корисливі злочини, що знайшло відображення в об`ємі обвинувачення в якості кваліфікуючої ознаки повторність та вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб, які, відповідно до вимог ст.67 КК України, не можуть враховуватись в якості обставин, що обтяжують покарання. Врахував суд і наявність шкоди.

Посилання в апеляційній скарзі прокурора на те, що обвинувачений ОСОБА_7 характеризується негативно, є необґрунтованим і спростовується характеристикою з місця роботи, яка міститься в матеріалах судового провадження і була досліджена судом, на що іде посилання у вироку.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає апеляційну скаргу прокурора необґрунтованою, а її вимоги безпідставними, і по доводам, в ній наведеним, не вбачає підстав для скасування вироку суду першої інстанції з ухваленням нового.

Що стосується вимог апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , які ним під час апеляційного розгляду не підтримані, то в ній не наведено правових підстав для скасування вироку з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

Що стосується посилання в апеляційній скарзі на те, що злочин був вчинений за участі не тільки його та ОСОБА_10 , а ще і інших осіб, то ці обставини не підлягають також врахуванню відповідно до норм, передбачених ст.337 КПК України, згідно яким, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, або осіб, якій, або яким, висунете обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту, і, отже, не дає підстав для скасування вироку з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.

При цьому колегія суддів, виходячи з обставин, встановлених під час апеляційного розгляду та доводів, наведених в апеляційній скарзі обвинуваченого, приходить до висновку про можливість застосування до призначеного обвинуваченому ОСОБА_7 покарання норм ст.75 КК України.

Згідно зі ст.75 КК України якщо суд, при призначенні покарання, у тому числі у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Під час апеляційного розгляду, обвинувачений, як і під час судового розгляду у суді першої інстанції, визнав свою вину та висловив щире каяття, має сім`ю, неповнолітню дитину, працює, на роботі характеризується позитивно, відповідально відносився до викликів у судові засідання апеляційної інстанції.

Зазначені обставини дають колегії суддів достатні підстави для висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_7 без відбування призначеного йому покарання, тобто для застосування норм ст.ст.75, 76 КК України.

Наявність у обвинуваченого непогашених судимостей відповідно до норм ст.75 КК України не є перешкодою для застосування звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 від 05.05.2015 року залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 від 08.06.2015 року задовольнити.

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 09.04.2015 року щодо обвинуваченого ОСОБА_7 по кримінальному провадженню змінити.

На підставі ст.75 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням строком на два роки.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_7 обов`язки, передбачені п.п.2-4 ч.1 ст.76 КК України.

В решті вирок щодо обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення, проте на неї учасниками судового провадження може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4