АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження №11-кп/790/269/16 Головуючий 1-ої інстанції:
Справа: № 644/9967/15-к ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст. 185 КК
В И Р О К
Іменем України
07 червня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого - ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2015 року, відповідно до якого

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Лебяже Зачепилівського району Харківської області, громадянин України, з середньою спеціальною освітою, неодружений, не працюючий, місця постійного проживання та реєстрації не має, в силу ст. 89 КК України є особою що не має судимості

засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання звільнено з іспитовим строком 1 рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

ОСОБА_7 визнано винним у тому, що 11 вересня 2015 року близько 18-00 години, він, знаходячись біля будинку № 56 по вул. Сивашській в м. Харкові, таємно викрав велосипед «ЛВЗ моделі «Тіса», що належав гр. ОСОБА_8 , вартістю 600 гривень.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить вирок скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості, посилаючись на те, що покарання ОСОБА_7 призначено всупереч вимогам ст. 65 КК України, оскільки покарання у виді обмеження волі санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, за якою ОСОБА_7 засуджено, не передбачено, а про перехід до більш м`якого покарання обвинуваченому, у вироку не зазначається.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні, обвинуваченого ОСОБА_7 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали провадження, та обгоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступного.

Відповідно до положень ст. 65 КК України, суд призначає покарання в межах, установлених у санкції статті Особливої частини Кримінального кодексу України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи його ступінь тяжкості, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. При цьому особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, за якою обвинуваченому ОСОБА_7 призначено покарання у виді обмеження волі, такий вид покарання не передбачений, а підстави для призначення саме такого виду покарання судом у вироку не наведені.
Як зазначив суд, ОСОБА_7 в силу ст. 89 КК України є особою, що не має судимостей, неодружений, не працює, за місцем тимчасового проживання характеризуються задовільно.

До обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 суд відніс щире каяття обвинуваченого, а обставин, що його обтяжують не встановив.

Кримінальне правопорушення, за вчинення якого ОСОБА_7 засуджений, відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості.

Вважаючи обґрунтованим визнання судом першої інстанції наведених обставин, які характеризують особу обвинуваченого, тяжкість вчиненого ним злочину, пом`якшуючу обставину та відсутність обставин, що його обтяжують, колегія суддів, разом з тим зазначає, що обґрунтовано пославшись на ці обставини, суд безпідставно призначив ОСОБА_7 покарання у виді обмеження волі, яке не передбачено санкцією ч. 1 ст. 185 КК України.

Враховуючи наведене, та з огляду на положення ст. 65 КК України, колегія суддів вважає за можливе призначити ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі у розмірі, близьким до мінімального з передбачених санкцією ч. 1 ст. 185 КК України, яке буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а з урахуванням конкретних обставин справи, особи обвинуваченого та тяжкості злочину, колегія суддів дійшла висновку про можливість звільнення його від призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, як про це в апеляційній скарзі просить прокурор.

Тому, колегія суддів в порядку п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України скасовує вирок відносно ОСОБА_7 в частині призначеного йому покарання і постановляє в цій частині свій вирок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392, 404, 405, п. 3 ч. 1 ст. 407, ч. 2 ст. 409, 414, п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити.

Вирок Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_7 в частині призначеного йому покарання скасувати і призначити покарання ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 185 КК України 1 рік 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання звільнити з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_7 обов`язок періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

В решті вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.

Головуючий -

Судді: