Справа № 278/4569/14-к
В И Р О К
Іменем України
16 травня 2016 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
захисників ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000358 відносно
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Житомира, громадянина України, із середньою освітою, офіційно непрацюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , судимого:
- 04.10.2000 Житомирським районним судом за ч. 2 ст. 140 та ч. 1 ст. 145 КК України до 3 років позбавлення волі;
- 27.05.2004 Житомирським районним судом за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 189, ст. 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі;
- 23.06.2010 Житомирським районним судом за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 307 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі,
обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбаченого ч. 2 ст. 162, ч. 3 ст. 189 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_9 обвинувачується у вчиненні вимагання та порушення недоторканості житла за наступних обставин.
12 квітня 2014 року близько 22-23 години ОСОБА_9 за попередньою змовою із іншою особою та невстановленою слідством особою, взявши із собою металевий предмет та гумовий кийок, пошкодили замок на дверях, через які відкрито протиправно без згоди власника житла проникли в середину будинку АДРЕСА_3 , який на праві власності належить ОСОБА_13 , після чого незаконно провели в приміщенні обшук, під час якого порушили обстановку в будинку.
Крім цього, ОСОБА_14 в цей же день та час за попередньою змовою із іншою особою та невстановленою слідством особою в ході проведення незаконного обшуку в вищевказаному будинку умисно безпідставно вимагали від ОСОБА_12 передачу грошових коштів в сумі 5 000 доларів США, застосовуючи насильство, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, яке виразилось у нанесенні численних ударів металевим предметом, гумовим кийком та качалкою в різні частини тіла ОСОБА_12 .
В результаті злочинних дій ОСОБА_14 , інша особа та невстановлена слідством особа заподіяли ОСОБА_12 тілесні ушкодження у вигляді перелому середньої фаланги 3-го пальця лівої кисті, який відноситься до середнього ступеня тяжкості за ознаками тривалого розладу здоров`я, та забійної поверхневої рани, синців та саден на волосистій частині голови, обличчі, спині, обох верхній та нижніх кінцівках, що відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Дії ОСОБА_9 прокурором кваліфіковані за ч. 2 ст. 162 КК України як незаконне проникнення до житла та незаконне проведення у ньому обшуку із застосуванням насильства; за ч. 3 ст. 189 КК України як вимагання чужого майна, поєднаного з насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Обвинувачений ОСОБА_9 вину в інкримінованих злочинах не визнав та показав, що раніше знайомий з ОСОБА_12 , з яким склалися неприязні відносини. Зокрема, коли обвинувачений відбував покарання у виправній колонії № 70, то дізнався від дружини та дитини про те, що до них додому приходили знайомі ОСОБА_15 із ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , останній під час спілкування вдарив дитину. Восени 2013 року після звільнення з місць позбавлення волі від своєї дружини обвинувачений дізнався, що їй телефонувала знайома ОСОБА_15 і повідомила, що ОСОБА_17 побив її та її дитину. Тоді обвинувачений приїхав із своїми друзями до будинку, де проживали ОСОБА_15 і ОСОБА_17 , де побив останнього за те, що той напередодні побив ОСОБА_15 та її дитину. Вважає, що ОСОБА_17 у зв`язку з цим вирішив за нагоди помститися обвинуваченому.
12.04.2014 (пам`ятає дату, так як це було свято день космонавтики) весь день перебував вдома у АДРЕСА_2 , де знімає квартиру із сім`єю у ОСОБА_18 . В той день до нього приходив ОСОБА_19 , який приводив із собою електрика, щоб полагодити електролічильник. Крім того, в той же день в нього в квартирі перебували його знайомі ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які допомагали збирати меблі. Уточнив, що не міг відлучатись з м. Житомира, оскільки перебував під адміністративним наглядом. З ОСОБА_22 не знайомий.
В 20-х числах квітня 2014 року від знайомого ОСОБА_16 дізнався, що ОСОБА_17 хтось побив. В червні 2014 року обвинуваченого викликали в міліцію, де в нього з`ясовували, чи не він побив ОСОБА_17 , пояснював, що дійсно побив його, однак це було восени 2013 року. Під час одночасного допиту із ОСОБА_17 та ОСОБА_23 останні обмовили його про те, що він нібито, застосувавши насильство, вимагав гроші у ОСОБА_17 .
Під час судового розгляду досліджено всі заявлені сторонами докази: як ті, що були зібрані на досудовому слідстві, так і надані в судових засіданнях. При ухваленні вироку суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості й достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, і дійшов висновку, що пред`явлене ОСОБА_9 обвинувачення не знайшло свого підтвердження.
Так, державним обвинуваченням винуватість ОСОБА_9 обґрунтовувалась показаннями потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , свідків ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та ОСОБА_27 , протоколами слідчих дій, висновками експерта, іншими документами.
Потерпілий ОСОБА_12 показав, що 12.04.2014 близько 18 години зустрів свою співмешканку ОСОБА_23 , з якою пішли до знайомої ОСОБА_15 , після чого повернулися додому до будинку АДРЕСА_3 . Близько 23 години почув стук у вікно, стукала невідома на той момент потерпілому особа (як згодом дізнався від ОСОБА_23 , це був ОСОБА_22 ). Потерпілий заховався на кухні, де було виключено світло. Бачив, як особи вибили вхідні двері та увірвались у будинок, серед яких був раніше знайомий потерпілому ОСОБА_28 на прізвисько « ОСОБА_29 », ОСОБА_30 та невідомий. Останні почали питати в ОСОБА_23 про потерпілого, та відповіла, що його немає вдома. ОСОБА_28 зайшов на кухню, запалив запальничку, після чого ОСОБА_23 увімкнула світло. Виявивши потерпілого, ОСОБА_28 , ОСОБА_30 та невідомий почали наносити йому удари по голові, спині: ОСОБА_28 металевим кийком, ОСОБА_30 дерев`яним, невідомий міліцейським кийком. Після цього потерпілому вдалося вирватись від нападників, і він вибіг до жилої кімнати, де в цей час знаходилась ОСОБА_23 . ОСОБА_28 , ОСОБА_30 та невідомий побігли за потерпілим до жилої кімнати, де продовжили побиття потерпілого, вимагаючи від нього 5 000 доларів, оскільки останній завадив їх посередництву у продажі квартири знайомою ОСОБА_15 . Під час побиття ОСОБА_28 обшукав помешкання, не знайшовши грошей, повідомив, що повернуться наступного дня, і щоб потерпілий приготував 5000 доларів США. Після цього ОСОБА_28 , ОСОБА_30 та невідомий залишили будинок. Після цього потерпілий втратив свідомість, його було в той же вечір госпіталізовано.
В жовтні 2013 року до нього додому приїжджав обвинувачений та пред`явив претензії з приводу того, що потерпілий побив його дитину. Тоді між обвинуваченими та потерпілим відбулась сварка та бійка, після якої вони примирились.
Свої показання потерпілий ОСОБА_12 підтвердив під час слідчого експерименту, уточнивши, що під час його побиття хтось з названих осіб розбив мобільний телефон ОСОБА_31 . ОСОБА_28 , ОСОБА_30 та невідомий уїхали в невідомому напрямку на автомобілі ВАЗ 2108 (а.п. 200-202).
Однак, допитаний повторно в суді 4 квітня 2016 року потерпілий ОСОБА_12 показав, що обмовив ОСОБА_9 , що в нападі на нього 12.04.2014 приймало троє осіб ОСОБА_30 , ОСОБА_32 та невідомий, ОСОБА_28 серед цих осіб не було. Обмовив ОСОБА_28 у зв`язку з образою, яку той наніс йому напередодні, побивши в присутності інших осіб за сина. Нікого не просив давати покази проти ОСОБА_28 , однак співмешканка ОСОБА_23 та ОСОБА_16 , який проживав тоді в їх з ОСОБА_23 будинку, знали про неправдиві показання потерпілого щодо ОСОБА_28 , тому також дали неправдиві показання. Наполягав на правдивості показань про непричетність ОСОБА_9 до вимагання в нього грошей, зазначив, що ці показання дає добровільно без-будь якого тиску.
Потерпіла ОСОБА_13 показала, що 12.04.2014 увечері до неї в будинок АДРЕСА_3 , в якому вона проживала із співмешканцем ОСОБА_12 , зірвавши двері з петель увірвались ОСОБА_28 , ОСОБА_30 та невідомий, почали шукати ОСОБА_17 , знайшли його на кухні, де той заховався, і почали наносити йому удари по голові: ОСОБА_28 залізною битою, ОСОБА_30 дерев`яною палицею, яку він взяв у веранді їх будинку, невідомий гумовим кийком. Кур`ята вирвався від них та перебіг до житлової кімнати, куди направились за ним ОСОБА_28 , ОСОБА_30 та невідомий. При цьому зазначені особи вимагали від ОСОБА_17 5000 доларів США за те, що він завадив їм «заробити гроші на ОСОБА_15 ». Вони вважали, що в них в будинку зберігаються гроші їх знайомої ОСОБА_33 , яка напередодні продала квартиру в м. Житомирі. Потерпіла намагалась зателефонувати брату, однак ОСОБА_28 вирвав у неї телефон, а невідомий розбив його. ОСОБА_28 з іншими особами обшукали будинок, однак грошей не знайшли. Бачу погрожував ОСОБА_17 , що якщо той не віддасть гроші, то прострелить йому ногу. Не знайшовши гроші, ОСОБА_28 , ОСОБА_30 та невідомий повідомили, що повернуться наступного дня, щоб ОСОБА_17 приготував 5000 доларів США, а якщо грошей не буде то вони спалять будинок. Після цього зазначені особи уїхали на автомобілі в невідомому напрямку. Потерпіла звернулась до фельдшера ОСОБА_34 , якому розповіла про те, що трапилось в їх будинку та викликала швидку, після чого ОСОБА_17 було госпіталізовано. Знайома із ОСОБА_16 (співмешканець ОСОБА_33 ), він згодом розповів, що його побили для того, щоб той показав дорогу до її будинку.
Свої показання потерпіла ОСОБА_13 деталізувала під час слідчого експерименту (а.п. 203-205).
Однак, допитана повторно в суді 26 квітня 2016 року потерпіла ОСОБА_13 показала, що востаннє бачила ОСОБА_28 восени декілька років тому. Обмовила ОСОБА_9 , показавши про те, що 12.04.2014 він нібито з двома іншими особами проник до її будинку, бив ОСОБА_17 та вимагав від нього гроші. Насправді такий напад мав місце в той день, час та місці та за описаних нею раніше обставин, однак в цьому нападі приймали участь троє ОСОБА_30 та двоє невідомих їй осіб, ОСОБА_28 участі в цьому не приймав. Обмовила ОСОБА_28 під тиском свого співмешканця ОСОБА_17 , який тримав її в страху та у якого з ОСОБА_28 склались неприязні стосунки. Пам`ятає, що у ОСОБА_17 був конфлікт із ОСОБА_28 , під час якого останній вдарив ОСОБА_17 , за що той обіцяв помститись ОСОБА_28 . Цього разу дала правдиві показання, оскільки через взяття під варту співмешканця ОСОБА_17 останній втратив можливість впливати на неї. Наполягала на правдивості цих показань про непричетність ОСОБА_28 до проникнення в її будинок, зазначила, що дає показання без будь-якого тиску.
Свідок ОСОБА_25 показав, що приблизно в середині квітня 2014 року до нього приїхав ОСОБА_35 та спитав, де проживає ОСОБА_17 та чи є в нього гроші, оскільки за посередництва ОСОБА_17 співмешканка свідка ОСОБА_15 продала будинок в Житомирі. Свідок відповів, що будинок, де проживає ОСОБА_17 , знає, щодо грошей в останнього йому нічого не відомо.
Після цього разом з ОСОБА_30 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 та невідомим на автомобілі БМВ 5-ї моделі білого кольору приїхали до будинку, де проживав ОСОБА_17 в с. Озерянка. Під час цієї поїздки ОСОБА_38 телефонував ОСОБА_15 та поздоровляв її з днем народження. Коли приїхали до будинку, ОСОБА_30 , ОСОБА_38 , ОСОБА_32 та невідомий вийшли з автомобіля, бачив, як вони діставали з автомобіля бити, а ОСОБА_30 гумовий кийок. Свідку наказали тримати автомобіль напоготові. Свідок чув біля будинку голос ОСОБА_9 , з яким знайомий з 2010 року, однак його не бачив. Хто саме пішов до будинку ОСОБА_17 свідок не бачив, але після цього пішов з цього місця в напрямку підстанції. Через 30-40 хвилин ОСОБА_30 , ОСОБА_38 , ОСОБА_32 та невідомий наздогнали свідка на зазначеному автомобілі БМВ, свідка посадили в автомобіль та поїхали до ОСОБА_39 . Під час поїздки ОСОБА_30 казав, що «попався здоровий бичок, впав лише після третього удару битою». Бачу в розмові в автомобілі також казав, що вимагали від ОСОБА_17 5000 доларів, які той повинен був перекинути на картковий рахунок. ОСОБА_32 під час цієї поїздки погрожував свідку фізичною розправою. Свідку відомо, що напередодні між ОСОБА_17 та ОСОБА_28 відбувся конфлікт, під час якого останній побив ОСОБА_17 . Під час зазначеної вище поїздки ОСОБА_28 в автомобілі не було.
Допитаний повторно в судовому засіданні 4 квітня 2016 року свідок ОСОБА_25 показав, що раніше давав неправдиві показання про те, що нібито чув голос ОСОБА_28 біля будинку ОСОБА_17 . В іншій частині всі попередні показання свідок підтвердив. Неправдиві показання відносно ОСОБА_28 давав під тиском ОСОБА_17 , з яким у ОСОБА_28 були неприязні стосунки через конфлікт, який відбувся між ними за декілька місяців до цього. Під час першого допиту в міліції також дав правдиві показання про те, що в той день, коли показав будинок ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 та невідомому, ОСОБА_28 він біля будинку ОСОБА_17 не бачив. Про це повідомив ОСОБА_17 , той розізлився та побив за це свідка. Тоді під тиском ОСОБА_17 свідок змінив показання на неправдиві. Під час досудового розслідування ОСОБА_28 на свідка ніяким чином не впливав. До суду звернувся про необхідність застосування до свідка заходів безпеки на прохання прокурора. Оскільки в теперішній час ОСОБА_17 утримується в умовах слідчого ізолятора, свідок не боїться тиску з його боку та дає правдиві показання.
Свідок ОСОБА_24 показала, що бачила ОСОБА_28 восени 2013 року, коли він приїжджав до будинку її подруги ОСОБА_23 , де проживали співмешканець ОСОБА_43 та свідок зі своїм співмешканцем ОСОБА_16 . ОСОБА_28 тоді приїхав для з`ясування стосунків з ОСОБА_17 з приводу побиття останнім дитини свідка. Очевидцем цього свідок не була, однак в подальшому від ОСОБА_23 дізналась, що тоді ОСОБА_28 побив ОСОБА_17 . Також від ОСОБА_23 та співмешканця ОСОБА_16 свідок дізналась, що ОСОБА_17 шляхом погроз та застосування фізичного насильства примушував їх давати неправдиві показання відносно ОСОБА_28 про те, що останній нібито вимагав від ОСОБА_17 кошти.
Свідок ОСОБА_27 , завідуючий фельдшерським пунктом с. Озерянка, показав, що в ніч з 12 на 13 квітня 2014 року після 24 години, коли він повернувся додому з виклику, до нього додому прийшла ОСОБА_23 та повідомила, що його співмешканця побив якійсь родич. Свідок дав ОСОБА_23 бинти та викликав швидку допомогу. Після виписки ОСОБА_17 з лікарні надавав йому ліки.
Свідок ОСОБА_26 , лікар-травматолог Житомирської центральної міської лікарні № 2, показав, що 14 квітня 2014 року до травмпункту лікарні автомобілем швидкої допомоги був доставлений ОСОБА_17 із забоями та струсом головного мозку, у зв`язку з чим був госпіталізований до травматологічного відділення.
З рапорту оперативного чергового Житомирського РВ УМВС України в Житомирській області від 13.04.2014 вбачається, що в цей день о 3 год. 50 хв. від диспетчера «103» надійшло повідомлення про те, що в с. Озерянка по вул. Лісовій відомі особи спричинили тілесні ушкодження ОСОБА_12 (а.п. 7).
Згідно карток виклику та виїзду швидкої медичної допомоги за 13.04.2014 № 350 виклик швидкої до буд. АДРЕСА_3 до ОСОБА_12 в зв`язку з побиттям було здійснено о 0 год 2 хв. (а.п. 267, 268).
З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення вбачається, що 13.04.2014 о 5 год. ОСОБА_12 повідомив про те, що 12.04.2014 близько 22 год. троє маловідомих, один з яких ОСОБА_44 , а інший на прізвисько « ОСОБА_29 » в приміщенні будинку АДРЕСА_3 спричинили йому тілесні ушкодження (а.п. 8).
З протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення вбачається, що 6.05.2014 ОСОБА_13 повідомила про проникнення до її будинку шляхом пошкодження вхідних дверей ОСОБА_28 , ОСОБА_45 та невідомого (а.п 80-81).
З протоколу огляду місця події від 13.04.2014 з фототаблицею до нього вбачається, що під час огляду будинку АДРЕСА_3 зафіксовано пошкодження вхідних дверей будинку, в кухні на столі плями речовини бурого кольору, з яких зроблено змив, в житловій кімнаті розкидані речі, з телевізору відкопійовано відбиток пальця руки (а.п. 10-16).
Згідно висновку судово-медичної експертизи від 28.05.2014 № 606 у змиві, зробленому під час огляду місця події у будинку АДРЕСА_3 , виявлено кров людини, походження якої від ОСОБА_12 не виключається (а.п. 57-59).
Згідно висновку судово-медичної експертизи від 14.05.2014 № 977 у ОСОБА_12 виявлено забійні поверхневі рани, синці та садна на волосистій частині голови, обличчі, спині, обох верхніх та лівій нижній кінцівках, які утворились від дії твердих тупих предметів, могли бути заподіяні за будь-якого положення потерпілого 12.04.2014 та відносяться до легкого тілесного ушкодження без короткочасного розладу здоров`я (а.п. 45-46).
Згідно висновку судово-медичної експертизи від 22.05.2014 № 1215 у ОСОБА_12 при рентгенологічному дослідженні 13.05.2014 виявлено перелом, що неправильно зрісся, середньої фаланги 3 пальця з кутовою деформацією на рівні перелому, який утворився в термін не менше 4-х тижнів до часу судово-медичного обстеження та відносяться до тілесного ушкодження середньої тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я. Висловитися про механізм утворення та пов`язати із обставинами, зазначеними в постанові про призначення експертизи, не уявилось можливим (а.п. 49-50).
З довідки управління Національного банку України в Житомирській області від 4.07.2014 вбачається, що вартість 100 доларів США станом на 11-12.04.2014 становила 1256,9123 грн. (а.п. 92).
З метою перевірки алібі обвинуваченого судом за клопотанням сторони захисту було допитано свідків ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 та ОСОБА_49 .
Свідок ОСОБА_50 показав, що здавав в найом квартиру АДРЕСА_4 обвинуваченому з родиною. 12.04.2014 в день космонавтики в проміжок часу з 12 по 13 годину прийшов з електриком на квартиру, що орендував ОСОБА_28 , щоб електрик полагодив лічильник. В квартирі в той час перебували ОСОБА_28 , його жінка, двоє дітей та ще двоє хлопців, які допомагали ОСОБА_28 збирати меблі. Свідок ходив у магазин за горілкою, яку потім розпив у подвір`ї будинку. Додому свідок пішов близько 23 години, розпрощавшись із ОСОБА_28 та його дружиною.
Свідок ОСОБА_51 показав, що 12.04.2014 близько 11 години він разом із ОСОБА_52 приходив до квартири останнього, яку він здає квартирантам, щоб полагодити проводку. В квартирі були господарі, а також якість хлопці, які лагодили якість полиці. Полагодивши лічильник, свідок з ОСОБА_53 близько 13 години пішли до магазину в підвальному приміщенні, де пили горілку, після чого повернулися із ним у двір будинку, де пробули до 23 години. ОСОБА_54 пригощав горілкою знайомих за свій день народження, який був 9 квітня. Бачив декілька разів в подвір`ї будинку ОСОБА_28 . В той день свідок випив дуже багато горілки.
Свідки ОСОБА_55 та ОСОБА_56 показали, що 12.04.2014 в період з 11 по 18 годину на прохання ОСОБА_9 допомагали йому збирати меблі в його квартирі. В той день на квартиру приходив власник з електриком, який у подальшому в подвір`ї будинку пригощав знайомих горілкою за свій день народження. Свідок ОСОБА_55 додав, що восени 2013 року їздив із ОСОБА_28 до будинку ОСОБА_17 . І останнього ОСОБА_28 побив за те, що той побив його дитину.
Суд відкидає як докази дані рапортів заступника начальника Житомирського РВ УМВС України майора міліції ОСОБА_57 про перебування мобільних телефонів ОСОБА_9 , ОСОБА_58 , ОСОБА_46 в зоні дії певних базових станцій (а.п. 244-245, 308-309). Відповідно до ч. 2 ст. 92 КПК України обов`язок доказування належності та допустимості доказів покладається на сторону, що їх подає. Суд звертає увагу, що відповідно до положень КПК України не уповноважений на збирання доказів. Оскільки прокурором не надано суду доказів про первинне джерело зазначеної інформації та процесуальний спосіб її отримання, що ставить під сумнів її достовірність та допустимість, суд не може її допустити як докази.
Свідок ОСОБА_59 показав, що знає ОСОБА_12 з негативної сторони як особу, яка раніше подавала до правоохоронних органів неправдиві повідомлення про вчинення злочину.
Вищеперераховані докази (дані протоколу огляду місця події, висновків експертів, рапорту оперативного чергового, карток виклику та виїзду швидкої медичної допомоги), подані стороною обвинувачення, об`єктивно підтверджують подію злочину проникнення 12.04.2013 сторонніх осіб до будинку АДРЕСА_3 , проведення в ньому обшуку та спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_12 . Однак, жоден з цих доказів не вказує на вчинення злочинів саме обвинуваченим ОСОБА_9 . Причетність до злочинів обвинуваченого ОСОБА_9 ґрунтувалась лише на показаннях потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та свідка ОСОБА_25 і похідних від їх показань джерел протоколів прийняття заяв про вчинення злочинів, проведення слідчих експериментів тощо. Разом з тим, в судових засіданнях потерпілі ОСОБА_12 і ОСОБА_13 , свідок ОСОБА_25 змінили свої показання на такі, що свідчать про непричетність ОСОБА_9 до вчинення злочинів. При цьому потерпіла ОСОБА_13 , свідок ОСОБА_25 як причину зміни показань зазначили усунення можливості впливу на них зі сторони потерпілого ОСОБА_12 , у якого в жовтні 2013 року був конфлікт із обвинуваченим, під час якого останній побив потерпілого. Така позиція потерпілої ОСОБА_13 та свідка ОСОБА_25 узгоджується як з показаннями свідка ОСОБА_24 , якій потерпіла та ОСОБА_25 скаржились на влив зі сторони ОСОБА_12 , так і самого ОСОБА_12 , який підтвердив неправдивість своїх первинних показань щодо ОСОБА_9 через конфлікт із ним. Прокурор вважає, що потерпілі та свідок ОСОБА_25 змінили показання внаслідок впливу обвинуваченого ОСОБА_9 у слідчому ізоляторі. Разом з тим, прокурором не надано суду жодного доказу на підтвердження такої версії. До того ж, прокурором не аргументовано, яким саме чином обвинувачений ОСОБА_9 , перебуваючи в умовах ізоляції, міг вплинути на потерпілу ОСОБА_13 , яка в таких умовах не утримується. Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
За вищевикладених обставин суд відкидає як докази вини обвинуваченого ОСОБА_9 неправдиві показання потерпілих ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та свідка ОСОБА_25 , які давались ними на початковому етапі судового розгляду, оскільки давались ними під тиском потерпілого ОСОБА_12 . Суд визнає правдивими показання зазначених осіб, дані ними при повторному допиті в суді, під час якого ці особи наполягали на правдивості саме цих показань та відсутності будь-якого стороннього тиску на них.
Враховуючи, що прокурором не надано суду допустимих і достовірних доказів, які б поза розумним сумнівом підтверджували участь обвинуваченого ОСОБА_9 у порушенні 12.04.2014 недоторканості житла ОСОБА_13 та вимагання в цей же час та місці із застосуванням небезпечного для життя насильства до ОСОБА_12 , суд вважає участь обвинуваченого у вчинені цих злочинів недоведеною та на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України виправдовує його.
Цивільний позов у справі не заявлено. Процесуальні витрати на залучення експерта підлягають віднесенню на рахунок держави.
Речовий доказ підлягає поверненню власнику.
Враховуючи прийняте у справі рішення, дані про особу обвинуваченого, суд вважає за необхідне обраний відносно нього запобіжний захід змінити на особисте зобов`язання.
Керуючись статтями 369-371, 373, 374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_9 виправдати за обвинуваченням за ч. 2 ст. 162 та ч. 3 ст. 189 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України у зв`язку з недоведенням вчинення злочинів обвинуваченим.
До набрання вироком законної сили обраний раніше обвинуваченому ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою змінити на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти в залі суду.
Процесуальні витрати в розмірі 196 грн. 56 коп., пов`язані із залученням експерта при проведенні НДЕКЦ УМВС України в Житомирській області дактилоскопічної експертизи, віднести на рахунок держави.
Речовий доказ: мобільний телефон «Самсунг», переданий до камери зберігання речових доказів Житомирського РВ УМВС України в Житомирській області, повернути власнику потерпілій ОСОБА_13 .
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1