Справа № 347/146/16
Провадження № 11-кп/779/191/2016
Категорія ч. 2 ст. 389 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 серпня 2016 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області

в складі суддів : ОСОБА_2

ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0000025 щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 за ч. 2 ст. 389 КК України за апеляційною скаргою прокурора на вирок Косівського районного суду від 23 лютого 2016 року, з участю прокурора ОСОБА_7 ,обвинуваченого ОСОБА_6 , -

в с т а н о в и л а :
Оскарженим вироком суду ОСОБА_8 визнано винуватим у тому, що він будучи засудженим вироком Косівського районного суду від 20.08.2015 року до покарання у виді громадських робіт ухилився від його відбування. Його дії кваліфіковано за ч. 2 ст. 389 КК України з призначенням йому покарання із застосуванням ст. ст. 71 ч.1 , 72 КК України у виді 1 рік 11 днів обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком один рік і відповідно до ст. 76 КК України на нього покладено певні обов`язки.

Згідно з вироком суд першої інстанції встановив, що вироком Косівського районного суду від 20.08.2015 року ОСОБА_6 був засуджений за ч. 1 ст. 121 КК України до покарання 100 годин громадських робіт. 25.09.2015 року його було ознайомлено з порядком та умовами відбування цього покарання, про що заповнено відповідну підписку. Розпорядженням сільського голови с. Тюдів Косівського району № 43 від 28.09.2015 року, куди засудженого було направлено для відбування покарання, він був прийнятий на громадські роботи, з визначенням порядку, графіку та переліку робіт, які йому потрібно було виконати. Однак проведеною перевіркою було встановлено, що засуджений ОСОБА_6 без поважних причин ухилявся від відбування даного покарання і з сотні годин громадських робіт відпрацював лише 8 годин, а також 4 рази не з`явився на реєстрацію в Косівський РП КВІ, порушуючи умови відбування покарання.

Прокурор в апеляційній скарзі не оспорюючи правильність кваліфікації дій та доведеність вини обвинуваченого, просить вирок скасувати і ухвалити новий вирок, за яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді 1 року обмеження волі та на підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Косівського міськрайонного суду від 20.08.2015 у виді 100 годин громадських робіт і відповідно до вимог ст.. 72 КК України остаточно призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 11 днів, мотивуючи тим, що призначене покарання не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості.

В ході апеляційного розгляду прокурор свої апеляційні вимоги підтримав, обвинувачений погодився з апеляційною скаргою прокурора .

Заслухавши сторін, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів виходить з наступного.

Суд апеляційної інстанції згідно вимог ст. 404 КПК України переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_6 в апеляційній скарзі не оспорюється, тому вирок в цій частині апеляційним судом не перевіряється.

Ст. 370 КПК України передбачає, що судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, в тому числі і в частині призначення покарання.

Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Як правильно зазначив прокурор, відповідно до вимог ст. 65 КК України та роз`яснень, що містяться в п. 1.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначаючи покарання у кожному конкретному випадку суди при призначенні покарання зобов`язані враховувати як ступінь тяжкості вчиненого злочину, так і дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване. Покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення ним нових злочинів.

Також згідно ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як ними самими, так і іншими особами.

Колегія суддів вважає, що призначаючи ОСОБА_6 покарання з врахуванням того, що він активно сприяв розкриттю злочину, у вчиненому розкаявся, проживає в незадовільних матеріальних умовах, позитивно характеризується по місцю проживання, суд першої інстанції не повністю врахував ступінь тяжкості скоєного ним злочину та його особу і тому неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність та призначив ОСОБА_6 покарання, яке не відповідає його особі внаслідок м`якості, оскільки враховуючи специфіку вчиненого ним злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, таке покарання не буде достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 КК України при призначенні покарання за сукупністю вироків остаточне покарання, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

При призначенні покарання ОСОБА_6 колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів та його особу, а також пом`якшуючі його покарання обставини, що він активно сприяв розкриттю злочину, у вчиненому розкаявся, проживає в незадовільних матеріальних умовах, позитивно характеризується по місцю проживання, а також обтяжуючу покарання обставину рецидив злочинів.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_6 слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, а також на підставі статей 71 ч. 1, 72 КК України до призначеного йому покарання слід повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Косівського районного суду від 20.08.2015 року у виді 92 годин громадських робіт за попереднім вироком Косівського районного суду від 20.08.2015 з розрахунку 1 день арешту - 8 годин громадських робіт.

Відповідно до ст. ст. 409, 414, 420 КПК України однією з підстав для скасування вироку та постановлення нового вироку є невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через м`якість призначеного покарання.

По цій підставі вирок суду в частині призначеного покарання підлягає скасуванню з постановленням нового вироку.

Керуючись ст. ст. 374, 404, 407, 409, 414, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -

засудила :
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Косівського районного суду від 23 лютого 2016 року щодо ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 389 КК України в частині призначеного покарання скасувати.

Постановити новий вирок, яким визнати ОСОБА_6 винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 с. 389 КК України та призначити покарання у виді двох місяців арешту.

Відповідно до вимог статей 71 ч. 1, 72 КК України ОСОБА_6 повністю приєднати не відбуту ним частину покарання за вироком Косівського районного суду від 20.08.2015 року у виді 92 годин громадських робіт з розрахунку 1 день арешту - 8 годин громадських робіт і остаточно визначити йому покарання у виді арешту строком два місяці одинадцять днів.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з часу його затримання в порядку виконання вироку.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня його проголошення.

Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3
ОСОБА_4