Справа № 461/3118/16-к
Провадження № 1-кс/461/3387/16
У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
15.07.2016 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , секретар ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 та захисника ОСОБА_6 розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -
в с т а н о в и в :
Подане клопотання мотивує тим, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який за законом передбачено покарання у вигляді довічного позбавлення волі; перебуваючи на волі може вчиняти інші кримінальні правопорушення, продовжувати свою злочинну діяльність, переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки перебував у розшуку з 25.11.2015 року по 15.07.2016 року, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також незаконно впливати на свідків, що унеможливить застосування до підозрюваного ОСОБА_5 більш м`якого запобіжного заходу.
В судовому засіданні прокурор та слідчий просили задовольнити подане клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_5 та його захисник не заперечили проти застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховую вимоги п.п.3 і 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Згідно ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: 1) щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування; 2) щодо злочину, який спричинив загибель людини; 3) щодо особи, стосовно якої у цьому провадженні вже обирався запобіжний захід у вигляді застави, проте був порушений нею.
Таким чином, приходжу до висновку про відсутність необхідності визначення розміру застави, оскільки ОСОБА_5 , підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121, ч.4 ст.296, п.7 ч.2 ст.115 КК України, в тому числі - особливо тяжкого злочину, який спричинив загибель людини, санкція статті якого передбачає покарання у виді довічного позбавлення волі.
Заслухавши думку прокурора та слідчого щодо поданого клопотання, пояснення підозрюваного та захисника, вивчивши матеріали клопотання, враховуючи особу підозрюваного, який підозрюється, в тому числі, у вчиненні особливо тяжкого злочину, санкція статті якого передбачає покарання у виді довічного позбавлення волі; перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_5 може продовжити свою злочинну діяльність; перешкоджати встановленню істини у справі; переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки перебував у розшуку з 25.11.2015 року по 15.07.2016 року, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а також незаконно впливати на свідків, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам передбаченим ч.1 ст.177 КПК України, шляхом застосування менш суворих запобіжних заходів, а тому приходжу до висновку про необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Керуючись ст.ст.176-178, 182, 183, 193, 194, 196 КПК України, слідчий суддя,-

клопотання старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою - задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з утриманням у Львівському слідчому ізоляторі.
Строк дії ухвали становить шістдесят днів з моменту застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_5 , тобто до 12.09.2016 року включно.
Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого слідчого управління Головного управління Національної поліції у Львівській області ОСОБА_4 .
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка перебуває під вартою протягом п`яти днів з моменту вручення їй копії судового рішення.

Слідчий суддя ОСОБА_1 .