АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 529/446/15-к Номер провадження 11-кп/786/425/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху

12 квітня 2016 року м. Полтава

Суддя-доповідач судової колегії з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Диканського районного суду Полтавської області від 01 березня 2016 року щодо нього ,-

В С Т А Н О В И В :
Вироком Диканського районного суду Полтавської області від 01 березня 2016 року ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні злочину та засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України на 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим , призначеного вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 12 листопада 2015 року, остаточно визначено покарання у виді 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що є його власністю.

На вирок суду обвинуваченим подана апеляційна скарга, перевіривши яку приходжу до висновку, що вона не відповідає вимогам ст. 396 КПК України.

Так, статтею 396 КПК України передбачений вичерпний перелік відомостей, які повинні міститись у апеляційній скарзі, зокрема в ній зазначаються вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу та їх обґрунтування, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За змістом вказаної норми закону, апеляційна скарга повинна містити прохання апелянта, сформульоване з урахуванням того, які рішення суд апеляційної інстанції вправі ухвалити за результатами розгляду, вказівку на те, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість оскаржуваного рішення і доводи на підтвердження такої позиції.

З наведеного слідує, що апеляційні вимоги та їх обґрунтування повинні бути взаємоузгодженими.

Згідно ч.1 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити ухвалу без змін; змінити ухвалу ; скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу; скасувати ухвалу і закрити кримінальне провадження; скасувати ухвалу і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.
В апеляційній скарзі обвинувачений просить скасувати вирок суду і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Підстави для ухвалення апеляційним судом такого рішення визначені статтями 412, 415 КПК України, однак, в поданій апеляційній скарзі жодної з них не зазначено. Така апеляційна скарга не може вважатися належним чином обґрунтованою.

Обвинуваченим зазначається про невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, що законом не віднесено до підстав для призначення нового розгляду в суді першої інстанції.

Вказані недоліки перешкоджають відкриттю апеляційного провадження, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без руху та надати апелянту достатній строк для усунення недоліків.

Обвинуваченому необхідно чітко зазначити, які, на його думку, існують підстави для скасування або зміни судового рішення, навести обґрунтування своєї позиції та визначитися із остаточними апеляційними вимогами.

На підставі викладеного та керуючись ст. 399 КПК України,-

У Х В А Л И В :
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Диканського районного суду Полтавської області від 01 березня 2016 року щодо нього залишити без руху.

Копію даної ухвали невідкладно надіслати обвинуваченому для усунення недоліків, встановивши для їх усунення 10-ти денний строк з дня отримання ухвали.

Суддя-доповідач ОСОБА_2