Ухвала
28 листопада 2016 р.

Кобеляцький районний суд Полтавської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

судді - ОСОБА_2 ,

присяжних - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

з участю прокурора - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілої - ОСОБА_8 ,

представника потерпілої ОСОБА_8 адвоката - ОСОБА_9 ,

потерпілого - ОСОБА_10 ,

обвинуваченого - ОСОБА_11 ,

його захисників - адвокатів - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,

секретаря - ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кобеляки кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 377, ч.3 ст. 27, п.п.6,11,12 ч.2 ст. 115 КК України, ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 377, ч.3 ст. 27, п.п.6,11,12 ч.2 ст. 115 КК України, ОСОБА_16 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст. 379, п.п.6,11,12,13 ч.2 ст. 115, ч.1 ст. 263, ч.2 ст. 342 КК України, ОСОБА_17 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.27, ч.2 ст. 28, ч. 2 ст. 377, п.п.6,11,12 ч.2 ст. 115 КК України, -

Встановив:

Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 30.09.2016 року обвинуваченому ОСОБА_11 по даному кримінальному провадженню було продовжено запобіжний захід у виді взяття під варту до 30 листопада 2016 року.

Від обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисників, адвокатів ОСОБА_18 і ОСОБА_13 надійшли клопотання про зміну ОСОБА_11 обраного йому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, більш м`який, не пов`язаний з обмеженням волі.

Обвинувачений ОСОБА_11 та його захисники, адвокати ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , підтримали подані клопотання та заперечували проти продовження строку тримання ОСОБА_11 під вартою.

Прокурор ОСОБА_6 та адвокат ОСОБА_9 прохали відмовити в задоволенні клопотань про зміну запобіжного заходу, оскільки вони є необґрунтованими, а ризики, які були підставою для його обрання не зникли та не зменшились, інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку обвинуваченого. Оскільки на даний час термін дії ухвали про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_11 закінчується, вважали за доцільне продовжити строк тримання останнього під вартою на два місяці.

Потерпілі ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , підтримали думку прокурора.

Суд, заслухавши учасників процесу, розглянувши матеріали справи, дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 201 КПК України, обвинувачений, до якого застосовано запобіжний захід, його захисник, має право подати до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого здійснюється досудове розслідування, клопотання про зміну запобіжного заходу.

Згідно ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку.

Статтею 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.

При вирішенні питання щодо доцільності продовження обраного ОСОБА_11 запобіжного заходу та щодо можливості його зміни на більш м`який, суд враховує вимоги ст.29 Конституції України, ст.9 Загальної Декларації прав людини, ст.5 Європейської Конвенції про захист прав людини та основних свобод і ст.12 КПК України, за змістом яких обмеження права особи на свободу й особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках, за встановленою процедурою, а також той факт, що взяття під варту є найбільш суворим запобіжним заходом. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення. У цьому контексті має враховуватися, зокрема, особистість обвинуваченого, його моральні переконання, майновий стан і зв`язки з державою, в якій він зазнає судового переслідування.

ОСОБА_11 обвинувачується у організації (замові) умисного заподіяння судді тілесних ушкоджень у зв`язку з діяльністю останнього, пов`язаного із здійсненням правосуддя вчинене за попередньою змовою групою осіб, а також в організації (замові) умисного вбивства, вчинене за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів, мера міста Кременчука Полтавської області, що є особливо тяжким кримінальним правопорушенням, об`єктом якого є життя людини, а в даному випадку це є життя публічних людей, і тому суд вважає, що існує певний суспільний інтерес до даної справи, який з часом не зникає ( на вказане зокрема вказує наявність на кожному судовому засіданні засобів масової інформації), а тому звільнення обвинуваченого може потягти хвилювання громадськості, тобто порушити публічний порядок.

Cуд вважає, що в клопотаннях обвинуваченого ОСОБА_11 та його захисників, адвокатів ОСОБА_13 і ОСОБА_12 про зміну запобіжного заходу фактично вбачається проведення аналізу та надана часткова оцінка вже досліджених у справі доказів та відсутнє обґрунтування зменшення чи зникнення ризиків, які були підставою для обрання ОСОБА_19 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, а тому такі клопотання суд вважає не обґрунтованими та такими, що не підлягає задоволенню.

При вирішенні питання про продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_11 суд виходить не з принципу автоматичного продовження строку тримання під вартою, а враховує, що ОСОБА_11 обвинувачується у вчиненні особливо тяжких злочинів, за яким законом України про кримінальну відповідальність передбачене покарання у виді позбавленя волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі з конфіскацією майна. Суворість покарання за кримінальними правопорушеннями, за якими обвинувачується ОСОБА_11 не є співрозмірною терміну перебування останнього під вартою з моменту затримання і по даний час.

Вказане свідчить про наявність ризиків переховування від суду.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права обвинуваченого, але і високі стандарти охорони загальногромадянських прав. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд по правам людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Суд вважає, що інші, більш м`які запобіжні заходи, є недостатніми для запобігання ризикам, встановленим ст. 177 КПК України, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від суду та не виконати його процесуальні рішення, з огляду на його матеріальні можливості та наявність в Україні непідконтрольних територій.

Суд не приймає до уваги доводи ОСОБА_11 щодо необхідності зміни обраного відносно нього запобіжного заходу в зв`язку із станом здоров`я, оскільки суду не надано доказів щодо погіршення стану здоров`я обвинуваченого та не можливості отримати ним кваліфіковану медичну допомогу в межах установи виконання покарань, в якій він утримується.

Крім цього, суд враховує, що на даний час по справі проведено допит не всіх свідків та експертів, а тому ризик можливості впливу на таких осіб також існує.

Оскільки на даний час по справі триває судовий розгляд, який зважаючи на категорію складності справи, потребує значного проміжку часу для його закінчення, адже на даний час проведено допит лише частини свідків, та проводиться дослідження доказів по справі, судом вживаються всі необхідні дії для розгляду справи в розумні строки, зокрема на це вказує і періодичність та кількість проведених судових засідань по справі, а тому суд вважає за необхідне продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_11 строком на два місяці.

Враховуючи вище викладене, керуючись ст. ст. 176, 177, 178, 183, 197, ч.3 ст.331, ч. 3 ст. 383 КПК України, суд -

Постановив:

В задоволенні клопотань обвинуваченого ОСОБА_11 , його захисників, адвокатів ОСОБА_13 та ОСОБА_12 відмовити.

Продовжити строк дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на два місяці, тобто до 28 січня 2017 року (включно) щодо обвинуваченого ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала оскарженню не підлягає .

Суддя: