Справа № 161/3345/16-к Провадження №11-сс/773/78/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:арешт майна Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 березня 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

слідчого ОСОБА_7 ,

представника третьої особи ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 16 березня 2016 року,

В С Т А Н О В И В
Ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16 березня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області ОСОБА_7 про накладення арешту на майно ПАТ «Західінкомбанк».

Непогоджуючись з ухвалою слідчого судді Луцького міськрайонного суду прокурор подав апеляційну скаргу. Вважає, що слідчим суддею допущено неповноту дослідження матеріалів клопотання та справи і прийнято рішення, яке не враховує всіх обставин та містить невідповідність висновків фактичним обставинам справи, вказує, що ухвала є незаконною та необґрунтованою, слідчий суддя повинен був задовольнити клопотання, оскільки не враховано те, що автомобілі, питання про арешт яких ставилось, є предметами вчинення злочину, тому вони відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.170, ч.2 ст.167 КПК України. У своїй апеляції просить ухвалу слідчого судді скасувати та задовольнити клопотання про арешт майна.

Заслухавши доповідача, який виклав суть ухвали слідчого судді та доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав апеляцію з викладених в ній підстав, перевіривши матеріали справи за доводами апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що скарга до задоволення не підлягає з наступних підстав.

В статті 170 ч.ч 2-6 КПК України, вказано з якою метою допускається арешт майна з зазначенням кола осіб, майно яких може бути арештовано.

Відповідно абз.2 ч.1 ст.173 КПК України, не допускається арешт майна/коштів банку, віднесеного до категорії неплатоспроможних, а також майна/коштів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

В статті 2 КПК України зазначено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності.

Як вбачається з матеріалів справи, в даному кримінальному провадженні підтверджено те, що автомобілі належать саме ПАТ «Західінкомбанк», який відноситься до категорії неплатоспроможних, а тому клопотання про арешт його майна вірно визнано слідчим суддею безпідставним.

Слідчий суддя при розгляді клопотання, дотримався вимог ст.ст. 170-173 КПК України.

Твердження прокурора, про те, що автомобілі, які зберегли на собі сліди скоєння кримінального правопорушення відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України, не заперечується і судом, однак не може в даному випадку бути підставою для їх арешту.

Інші доводи прокурора не заслуговують на увагу, оскільки в самому клопотанні про арешт майна належним чином не мотивовані підстави для його задоволення.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що слідчий суддя розглянув клопотання з дотриманням вимог ст.ст. 170-173 КПК України та прийшов до правильного висновку про необхідність відмови в задоволенні клопотання про арешт майна.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст. 407 ч.3 п.1, 422 КПК України, апеляційний суд Волинської області,

У Х В А Л И В
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Луцького міськрайонного суду від 16 березня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання слідчого СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області про накладення арешту на майно ПАТ «Західінкомбанк», без змін.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді