УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №285/3471/13-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст. 72 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2016 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27 січня 2016 року, -
в с т а н о в и л а:
Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської обл. від 27 січня 2016 року повернуто засудженому ОСОБА_7 його клопотання (заяву) про зарахування строку попереднього ув`язнення у строк покарання. Рішення суду обґрунтовано ти, що таке клопотання розглядається судами за місцем відбування покарання, оскільки йдеться про застосування ч.5 ст. 72 КК України.
В апеляційній скарзі засуджений просить ухвалу суду скасувати та направити його заяву (клопотання) на судовий розгляд до Новоград-Волинського міськрайсуду, а якщо апеляційний суд все ж таки прийде до висновку, що клопотання повинен розглядати Баранівський районний суд, то направити його клопотання (заяву) до Баранівського районного суду Житомирської області. Посилається на те, що ухвала суду є незаконною, такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що подаючи це клопотання, він керувався ЗУ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11. 2015 року № 838-У111, яким передбачено, що таке питання вирішує суд, який постановив вирок, адже всі матеріали справи знаходяться саме в архіві цього суду. Постановляючи таку ухвалу суддя посилається на ст.ст. 537-539 КПК України, але така посилка, на його погляд є безпідставною. Зазначає, що суддя в своїй ухвалі вказує, що питання, пов`язані з виконанням вироку, розглядаються судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання, але його питання не пов`язане з виконанням вироку суду. Суддя у своїй ухвалі зовсім не взяв до уваги Закон України « Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11. 2015 року № 83 8-У 111, яким передбачено, що таке питання вирішує суд, який постановив вирок.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скаргу засудженого, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга засудженого не підлягає задоволенню.
Відповідно до п.1 ч.2 ст.539 КПК України, питання, пов`язані з виконанням вироку вирішуються судом, в межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.
Суд зазначених вимог закону дотримався.
Як вбачається з матеріалів провадження, вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 13.05.2014 року ОСОБА_7 засуджений ч.З ст. 307 КК України на 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України засудженого звільнено від відбування покарання з іспитовим стоком 3 роки, покладено обов`язки відповідно до п. п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України.
27.01.2016 року до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області надійшла заява засудженого ОСОБА_7 про зарахування йому в строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Відповідно до довідки Баранівського районного сектору КВІ від 19.01.2016 року, засуджений ОСОБА_7 перебуває на обліку в даній установі, тому з відповідним клопотанням повинен був звертатися до суду за місцем виконання вироку.
З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку про повернення засудженому ОСОБА_7 його заяви про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбутого покарання.
Доводи засудженого ОСОБА_7 , викладені в його апеляційній скарзі з приводу того, що дане клопотання повинен вирішувати суд, який виніс вирок, є безпідставними та не ґрунтуються на вимогах закону. Так само є безпідставними та надуманими і доводи ОСОБА_7 про те, що апеляційний суд в разі якщо прийде до висновку про те, що його клопотання повинен розглядати Баранівський районний суд - повинен спрямувати його клопотання до Баранівського районного суду для розгляду.
Посилання в апеляційній скарзі на вимоги закону ЗУ «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-У111, яким передбачено, що таке питання вирішує суд при постановленні вироку, або коли суд застосовує зазначений Закон з власної ініціативи.
Таким чином ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. При цьому засуджений не позбавлений права звернутися з відповідною заявою до належного суду, тобто до Баранівського районного суду Житомирської області.
Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 27 січня 2016 року щодо ОСОБА_7 , - без зміни.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її ухвалення.
Судді: