Провадження № 11-кп/792/650/16
Справа № 676/8145/14-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 жовтня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницької області в складі :
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
оператора відеозв`язку ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
представника цивільного
відповідача ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_11 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження № 0000535 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_11 , його захисника ОСОБА_9 та цивільного відповідача ТДВ «Южная транспортная компанія» на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 4 липня 2016 року,-

В с т а н о в и л а :
Вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 4 липня 2016 року
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Трипутня, Дубровицького району 9Рівненської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньої спеціальною освітою, одруженого, на утриманні неповнолітня дитина, водія-експедитора ТДВ «Южная транспортная компанія», раніше не судимого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.
Обрано ОСОБА_11 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, взято його під варту в залі суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_11 ухвалено рахувати з 4 липня 2016 року.
Цивільний позов ОСОБА_13 до ПАТ «Українська страхова компанія «Гарант-Авто», ТДВ «Южная транспортная компанія», ОСОБА_11 про стягнення заподіяної матеріальної, моральної шкоди та витрат на правову допомогу залишено без розгляду.
Стягнуто з ОСОБА_11 на користь держави 9723 грн. 57 коп. процесуальних витрат на залучення експертів.
Питання речових доказів вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.
За вироком суду, ОСОБА_11 , 27 червня 2014 року близько 12 год., керуючи сідловим тягачем марки DAF 95 XF 380, реєстраційний номер НОМЕР_2 , із напівпричепом-рефрижератором марки UTIL1TY-VS3REC, реєстраційний номер НОМЕР_3 , рухаючись в напрямку м. Кам`янця-Подільського на 270 км + 900 м автодороги із двостороннім рухом Житомир-Чернівці, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку, поблизу с. Гуменці Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, на мокрій ділянці автодороги з крутим спуском, в порушення вимог Правил дорожнього руху України, а саме: п.1.2 згідно якого в Україні встановлено правосторонній рух транспортних засобів; п.1.5 у відповідності якого дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян; п. 2.3 (б,д) згідно вимог якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій збов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху; п.10.1, яким передбачено, що перед будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху; п. 12.1, згідно якого під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, проявив неуважність, не врахував дорожньої обстановки, не вжив заходів для руху в межах свої сторони руху, не вжив заходів для забезпечення безпеки дорожнього руху, створивши небезпеку для руху водію зустрічного транспорту, що спричинило занос напівпричепа - рефрижератора марки UTILITY-VS3REC, реєстраційний номер НОМЕР_4 , на зустрічну смугу руху та зіткнення його із передньою лівою частиною мікроавтобуса марки «NISSAN TRADE», реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керування водія ОСОБА_14 , який рухався у зустрічному напрямку по своїй смузі руху, а також зіткнення зазначеного мікроавтобусу «NISSAN TRADE» із передньою частиною легкового універсалу марки «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_6 , під керуванням ОСОБА_15 .
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_16 отримав тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя, у вигляді поєднаної травми: закритої травми грудної клітки, численних переломів ребер зліва і справа, забій легень, закритої травми органів черевної порожнини: розриву печінки, забою лівої нирки, наявності в черевній (230 мл.) та в плевральних порожнинах (відповідно в лівій - 300 мл., у правій - 200 мл.) рідкої крові, що призвело до розвитку травматичного шоку та стало причиною смерті, яка наступила о 16 год. 50 хв. 27 червня 2014 року у реанімаційному відділені Кам`янець-Подільської лікарні №1.
Зазначені порушення Правил дорожнього руху водієм ОСОБА_11 стали причиною дорожньо-транспортної пригоди та перебувають у причинному зв`язку з наслідками у виді отримання водієм ОСОБА_17 тяжких тілесних ушкоджень, які потягли за собою смерть останнього.
Обвинувачений ОСОБА_11 , його захисник ОСОБА_9 та цивільний відповідач ТДВ «Южная транспортная компанія» в поданих апеляційних скаргах та доповненнях до них вважають, що висновки суду, викладені у вироку, не відповідають фактичним обставинам провадження, оскільки вони не підтверджуються доказами, дослідженими в судовому засіданні та мають істотні суперечності, а кримінальне провадження розглянуто з істотним порушення вимог кримінального процесуального закону. На їх думку, суд ухвалив обвинувальний вирок виключно на суперечливих показання свідків по справі, яким належної правової оцінки не дав, залишивши поза увагою, що швидкість транспортного засобу, яким керував ОСОБА_11 не була встановлена, а висновки судово-криміналістичних досліджень ґрунтуються на невірних вихідних даних, наданих органами досудового розслідування.
Акцентують увагу і на тому, що суд, встановивши закінчення повноважень у представника потерпілої ОСОБА_18 на ведення справи внаслідок її смерті, від участі в провадженні його не усунув, окремого процесуального документу з цього приводу не постановив, чим допустив істотне порушення кримінального процесуального закону.
При цьому, обвинувачений ОСОБА_11 , просить звільнити його від відбування призначеного судом покарання на підставі ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 07.07.2016 року, оскільки є особою, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, обвинуваченого ОСОБА_11 , його захисника ОСОБА_9 та в режимі відеоконференції захисника ОСОБА_10 , представника цивільного відповідача ТДВ «Южная транспортная компанія» ОСОБА_8 , які підтримали подані апеляційні скарги, з посиланням на зазначені в них доводи, прокурора, який просить апеляційні скарги залишити без задоволення, а вирок без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги до задоволення не підлягають, виходячи з таких підстав.
Як вбачається з матеріалів провадження, досудове розслідування, з`ясування обставин у справі та перевірка їх доказами проведені з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, таких порушень цього закону, які були б істотними і тягнули за собою скасування судового рішення, у справі не допущено, а висновок суду про доведеність вини ОСОБА_11 у вчиненні злочину при зазначених у вироку обставинах відповідає матеріалам провадження та ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах.

Доводи апеляційних скарг захисника обвинуваченого ОСОБА_9 та цивільного відповідача ТДВ «Южная транспортная компанія» (далі Компанія) про те, що досудове розслідування, з`ясування обставин у справі та перевірка їх доказами проведено упереджено, без з`ясування обставин, які мають значення для встановлення істини у справі, є необґрунтованими і спростовуються зібраними у справі та дослідженими судом доказами.
Так, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 не заперечував обставин дорожньо-транспортної пригоди 27 червня 2014 року поблизу с. Гуменці Кам`янець-Подільського району за участю транспортного засобу під його керуванням, наслідком якого стала загибель потерпілого ОСОБА_19 , однак викладав свою версію подій.
Послідовними показаннями свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , які повністю узгоджуються, як між собою, так і з матеріалами провадження та які ствердили, що дорожньо-транспортна пригода, наслідком якої стала загибель ОСОБА_19 відбулася в результаті заносу причепу транспортного засобу, яким керував обвинувачений з його виїздом на смугу зустрічного руху та зіткнення із передньою частиною мікроавтобуса «NISSAN TRADE», д/н НОМЕР_5 , під керуванням потерпілого, який рухався в зустрічному напрямку.
Показаннями експерта-автотехніка ОСОБА_22 , який ствердив, що дорожньо-транспортна пригода відбулася внаслідок виїзду транспортного засобу під керуванням обвинуваченого ОСОБА_11 на смугу зустрічного руху, по якій рухалися автомобілі «NISSAN TRADE» та «ВАЗ 21043» під керуванням ОСОБА_19 та ОСОБА_15 відповідно.
Крім того, факт вчинення ОСОБА_11 злочину об`єктивно стверджується даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди із схемою та таблицями ілюстрацій до нього, з яких вбачається, що 27 червня 2014 року на 270 км + 900 м автодороги із двостороннім рухом, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку, поблизу с. Гуменці, Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, на смузі зустрічного руху, по відношенню до напрямку руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_11 , відбулося зіткнення транспортних засобів DAF 95 XF 380, реєстраційний номер НОМЕР_2 , із напівпричепом-рефрижератором марки UTIL1TY-VS3REC, реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням обвинуваченого та автомобілів «NISSAN TRADE», реєстраційний номер НОМЕР_5 і «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_6 , в результаті чого транспортні засоби отримали різного ступеня механічні ушкодженнями (а.п. 13-35, т. 2).
Даними правовстановлюючих документів на автомобілі DAF 95 XF 380, реєстраційний номер НОМЕР_2 , із напівпричепом-рефрижератором марки UTIL1TY-VS3REC, «NISSAN TRADE», реєстраційний номер НОМЕР_5 і «ВАЗ 21043», реєстраційний номер НОМЕР_6 , посвідченнями водіїв з відповідними талонами, трудовим договором та полісами страхування стверджується, що ОСОБА_11 , ОСОБА_19 та ОСОБА_15 користувалися та були наділені правом керувати названим транспортними засобами, які були застраховані у встановленому законом порядку (а.п. 36-50, т. 2).
Із змісту довідки Кам`янець-Подільського травмпункту від 27.06.2014 року та лікарського свідоцтва про смерть № 1274 від 28 червня 2014 року вбачається, що причиною смерті потерпілого ОСОБА_19 є політравма поєднана із значними тілесними ушкодження (а.п. 51, 54 т. 2).
Змістом висновків експертів № 116 від 31.07.2014 року та № 1101 від 29.07.2014 року стверджується, що причиною смерті ОСОБА_19 є поєднана травма у вигляді закритої травми грудної клітки, численних переломів ребер зліва і справа, забою легень, закритої травми органів черевної порожнини, розриву печінки, забою лівої нирки, наявність в черевній (230 мл) та в плевральних порожнинах (в лівій 300 мл та в правій 200 мл) рідкої крові, що призвело до розвитку травматичного шоку, про що свідчать тілесні ушкодження: блідість шкіри та слизових оболонок, слабовираженність трупних плям, малокров`я внутрішніх органів, а також дані судово-гістологічного дослідження.
Враховуючи характер трупних плям синюшно-фіолетогового кольору, смерть ОСОБА_19 наступила біля однієї доби назад від моменту проведення судово-медичного дослідження його трупа.
Тілесні ушкодження на трупі ОСОБА_19 у вигляді закритої травми грудної клітки, численних переломів ребер зліва і справа, забою легень, лівої нирки, розриву печінки, що призвели до розвитку травматичного шоку, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя в момент спричинення і стоять в прямому причинному зв`язку із настанням смерті.
Всі наявні на трупі ОСОБА_19 тілесні ушкодження могли утворитися як від дії тупих твердих предметів, так і при ударі об такі в салоні мікроавтобусу, що зіткнувся з вантажним автомобілем за умов і в термін, на які вказують учасники ДТП (а.п. 57-60, 63, т. 2).
Аналізуючи висновки судово-медичного експерта в сукупності з іншими дослідженими доказами, колегія суддів приходить до висновку, що виявлені у ОСОБА_19 тілесні ушкодження спричинені саме внаслідок ДТП, яка відбулася 27 червня 2014 року за участю обвинуваченого, оскільки саме потерпілий ОСОБА_19 був водієм та знаходився в автомобілі «NISSAN TRADE», р/н НОМЕР_5 , зіткнення з яким допустив ОСОБА_11 .
Із даних висновку експерта № 41/240А від 18.07.2014 року вбачається, що в початковій фазі зіткнення у взаємному контакті перебували ліва задньо-бічна частина н/причепа UTIL1TY , реєстраційний номер НОМЕР_3 , тягачем якого є автомобіль DAF 95 XF 380, р/н НОМЕР_2 та ліва бічна частина автомобіля «NISSAN TRADE», р/н НОМЕР_5 , при якому взаємне розташування вказаних транспортних засобів в зазначений момент могло відповідати куту між поздовжніми геометричними осями близько 20о.
В початковій фазі зіткнення у взаємному контакті перебували нижня частина кузова (днище) автомобіля «NISSAN TRADE», р/н НОМЕР_5 , при розташуванні на правому боку та передня частина автомобіля «ВАЗ 21043», р/н НОМЕР_6 , при якому взаємне розташування вказаних транспортних засобів в зазначений момент могло відповідати куту між поздовжніми геометричними осями близько 90о (а.п. 83-90, т. 2).
Змістом висновків експертів № 42/241А від 19.07.2014 року та № 2576/16-52 від 28.04.2016 року стверджується, що гальмівна система і рульове керування тягача DAF 95 XF 380, р/н НОМЕР_2 , із н/причепом UTIL1TY-VS3REC, р/н НОМЕР_3 та «NISSAN TRADE», р/н НОМЕР_5 перебували в працездатному стані, технічних несправностей ходової частини названого автомобіля тягача не виявлено. Ходова частина н/причепа UTIL1TY-VS3REC, р/н НОМЕР_3 виражена у розгерметизації шини середнього лівого колеса.
Несправності ходової частини н/причепа UTIL1TY-VS3REC, р/н НОМЕР_3 носять аварійний характер і виникли в процесі розвитку ДТП.
Серед усіх досліджуваних систем автомобіля-тягача DAF 95 XF 380, р/н НОМЕР_2 , із н/причепом UTIL1TY-VS3REC, р/н НОМЕР_3 та транспортного засобу «NISSAN TRADE», р/н НОМЕР_5 котрі впливають на стійкість та керованість, несправностей технічного характеру, які могли мати місце до настання події ДТП та призвести до зміни напрямку руху вищевказаного автопоїзда та автомобіля по незалежних від водіїв причинах не виявлено.
Всі пошкодження у елементах підвіски, рульовому керуванні, гальмівній системі автомобіля «NISSAN TRADE», р/н НОМЕР_5 виникли під час ДТП (а.п. 95-100, т. 2; 87-92, т. 3).
Таким чином, будь-яких технічних перешкод, які б заважали ОСОБА_11 при дотриманні ПДР України уникнути зіткнення з автомобілем під керуванням потерпілого ні в процесі досудового розслідування, ні судового розгляду не встановлено, не надано таких і стороною захисту.
Як вбачається з даних висновку експерта № 46/281А від 07.08.2014 року, зіткнення автомобіля NISSAN та н/причепа НОМЕР_7 , тягачем якого є автомобіль DAF 95 XF 380 мало місце на правій ділянці дороги ближче до краю проїзної частини в напрямку м. Хмельницького, попереду кінцевого розташування автомобіля NISSAN та ВАЗ, а зіткнення автомобіля NISSAN та ВАЗ-21043 мало місце на узбіччі напрямку руху м. Хмельницького в місці їх кінцевого розташування (а.п. 147-151, т. 2).
Аналізуючи даний висновок експерта в сукупності з іншими дослідженими доказами, показаннями експерта ОСОБА_22 в процесі судового розгляду, колегія суддів приходить до висновку, що зіткнення автомобіля NISSAN та н/причепа НОМЕР_7 , тягачем якого є автомобіль DAF 95 XF 380 під керуванням обвинуваченого ОСОБА_11 мало місце на смузі руху потерпілого ОСОБА_19 , оскільки саме на смузі руху останнього зафіксовано ділянку розкидання дрібних уламків скла та пошкоджених деталей транспортних засобів, що стороною захисту жодним чином не спростовано.

Висновком експерта №53/305А від 18.08.2014 року стверджується, що водій вантажного автомобіля DAF 95 XF 380, р/н НОМЕР_2 , із н/причепом UTIL1TY-VS3REC, р/н НОМЕР_3 ОСОБА_11 з технічної точки зору повинен був діяти у відповідності до вимог п.п. 12.1., 28.2 (а), 28.3 (а) та вимог дорожнього знаку 3.29 (40) ПДР України.
Дії водія вантажного автомобіля DAF 95 XF 380, р/н НОМЕР_2 , із н/причепом UTIL1TY-VS3REC, р/н НОМЕР_3 ОСОБА_11 з технічної точки зору не відповідали вимогам п. 12.1 ПДР України (а.п. 159-162, т. 2).
Із даних інформації Хмельницького обласного центру з гідрометеорології № 39-01-49/312 від 10.09.2014 року вбачається, що суттєвих перешкод, які б об`єктивно заважали обвинуваченому при дотриманні вимог ПДР України уникнути дорожньо-транспортної пригоди не встановлено (а.п. 233, т. 2).
Наведені докази повністю спростовують доводи апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_11 , його захисника ОСОБА_9 та цивільного відповідача ТДВ «Южная транспортная компанія» про необґрунтованість порушення кримінального провадження та засудження ОСОБА_11 .
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації ні обвинуваченим, ні його захисниками, ні представником цивільного відповідача не надано.
Більше того, дані твердження сторони захисту були предметом дослідження місцевого суду та ним детально проаналізовані.
За таких обставин, колегія суддів приходить до переконання, що докази вчинення злочину ОСОБА_11 , які покладені судом в основу обвинувального вироку, були отримані з дотриманням вимог кримінального процесуального законодавства.
Колегія суддів відхиляє твердження сторони захисту щодо непричетності ОСОБА_11 до дорожньо-транспортної пригоди, відсутності його вини та непослідовності у показаннях свідка ОСОБА_15 з цього приводу. Оскільки наявність вини обвинуваченого, належність та послідовність показань свідка ОСОБА_15 повністю стверджується вищенаведеними, об`єктивними, допустимим та належними доказами у їх сукупності, відповідно до яких саме ОСОБА_11 , керуючи сідловим тягачем із напівпричепом-рефрижератором, поблизу с. Гуменці Кам`янець-Подільського району, скоїв дорожньо-транспортну пригоду, наслідком якої стала загибель потерпілого.
Твердження сторони захисту щодо непричетності обвинуваченого до дорожньо-транспортної пригоди, та відсутності його вини, стверджуються виключно розмірковуваннями останніх відносно дій потерпілого, стилю керування автомобілями потерпілим ОСОБА_19 та свідком ОСОБА_15 , що не можна визнати об`єктивними та допустимими доказами, оскільки вони не стверджуються жодними іншими належними та об`єктивним даними.
Суд ухвалив обвинувальний вирок виключно на доказах досліджених в процесі судового розгляду, а ті розбіжності на які посилаються апелянти, є не суттєвими та такими, що не впливають на встановлення істини у справі, ґрунтуються на вільному тлумаченні показань свідків.
Є надуманими твердження сторони захисту, що органами досудового розслідування не встановлено місце дорожньо-транспортної пригоди, оскільки такі спростовуються даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди зі схемами та таблицями ілюстрацій до нього у їх сукупності, якими об`єктивно встановлено місце дорожньо-транспортної пригоди, яким є 270 км + 900 м автодороги із двостороннім рухом Житомир-Чернівці, поблизу с. Гуменці Кам`янець-Подільського району (а.п. 5-27, т. 1).
Належних, допустимих та об`єктивних доказів, які б стверджували протилежне ні ОСОБА_11 , ні його захисниками, ні представником цивільного відповідача не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду.
При цьому не ґрунтуються на матеріалах провадження та підлягають відхиленню твердження сторони захисту в тій частині, що внаслідок дощу та похилого схилу автодороги, відбулося змивання слідів ДТП на смугу руху потерпілого ОСОБА_19 . Оскільки, це не узгоджується та прямо суперечить матеріалам провадження, висновкам експертів, а також значній кількості уламків з транспортних засобів саме на смузі руху потерпілого, які в силу об`єму, кількості та ваги аж ніяк не могли були змиті зі смуги руху обвинуваченого дощем, в чому намагається переконати колегію суддів сторона захисту (а.п. 5-27, т. 1, 147-151, т. 2).
Як стверджується матеріалами провадження, даних висновків експертів, характером, механізмом та локалізацію механічних ушкоджень транспортних засобів та тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_19 , дорожньо-транспортна пригода, наслідком якої стала смерть потерпілого відбулася внаслідок виїзду задньо-бічної частина н/причепа UTIL1TY , д/н - НОМЕР_3 , тягачем якого є автомобіль DAF 95 XF 380, р/н НОМЕР_2 під керуванням обвинуваченого на зустрічну смугу руху та удару в ліву бічну частину автомобіля «NISSAN TRADE», р/н НОМЕР_5 під керуванням потерпілого, а не внаслідок удару в автомобіль останнього транспортного засобу ВАЗ під керуванням свідка ОСОБА_15 (а.п. 57-60, 63, 83-90, т. 2).
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів, їх фальсифікації стороною захисту не надано, такі твердження ґрунтуються виключно на міркуваннях та припущеннях самого ОСОБА_11 , його захисників та представника цивільного відповідача, які є прямо зацікавленими особами, їх роздумах щодо діяльності правоохоронних органів, систематичних звинуваченнях органів досудового розслідування та суду в упередженості, стилю керування транспортними засобами потерпілим та свідком ОСОБА_15 , що не можна визнати допустимими доказами.
За таких обставин, допустимих даних, які б спростовували вищенаведені докази, в тому числі висновки автотехнічних експертиз, чи викликали сумніви у їх належності, та були б підставою для призначення криміналістичних досліджень, зокрема повторних або додаткових, на чому наполягає сторона захисту, колегія суддів не знаходить і вважає вказані клопотання такими, що до задоволення не підлягають. Оскільки в матеріалах провадження здобуто та встановлено належні, об`єктивні та допустимі докази, які доводять вину саме ОСОБА_11 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.
Як стверджується матеріалами провадження в процесі судового розгляду судом був викликаний і допитаний експерт ОСОБА_22 , а тому учасники судового розгляду, в тому числі обвинувачений та його захисники мали можливість поставити йому запитання та отримати на них відповіді.
В той же час, чинним законодавством суду надано право відхиляти клопотання учасників судового розгляду про проведення повторних та додаткових експертиз, а тому колегія не вбачає в цьому порушення вимог кримінального процесуального законодавства, які б були підставою для скасування рішення суду.
З огляду на те, що ні органами досудового розслідування, ні прокурором та при встановленні обставин визнаних судом доведеними, ОСОБА_11 не інкримінувалося перевищення швидкості руху, саме зіткнення транспортних засобів, наслідком яких стала загибель потерпілого, відбулося внаслідок виїзду транспортного засобу під керуванням обвинуваченого на смугу зустрічного руху, не встановлення швидкості руху транспортного засобу під керуванням ОСОБА_11 в момент ДТП, в тому числі не перевищення такої ним, не змінює факту вчинення злочину, не впливає на кваліфікацію дій та не звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності.
З аналогічних підстав жодним чином не спростовують факту вчинення злочину, ті обставини, що внаслідок ДТП не був пошкоджений вантаж, який знаходився в транспортному засобі обвинуваченого. Оскільки враховуючи габарити транспортних засобів, закріплений вантаж не обов`язково мав бути пошкоджений. При цьому, наявність дорожньо-транспортної пригоди, її наслідки, повністю стверджуються матеріалами провадження, не заперечує їх і сам обвинувачений ОСОБА_11 , однак викладає свою версію подій.
Відповідно до ст. 337 КПК України розгляд кримінального провадження провадиться тільки відносно обвинуваченого і тільки в межах висунутого йому обвинувачення.
Органами досудового розслідування обвинувачення у вчиненні злочину було пред`явлено виключно ОСОБА_11 і саме в результаті неправомірний дій останнього під час керування транспортним засобом, була скоєна дорожньо-транспортна пригода, наслідком якої стала смерть потерпілого. Суд при розгляді провадження не може вийти за межі обвинувачення, а тому наявність в діях ОСОБА_15 , на переконання сторони захисту, ознак порушення вимог ПДР України, не знайшло свого підтвердження в процесі судового розгляду та підлягає відхиленню.
Як стверджується матеріалами провадження, судом була викликана та допитана по суті обвинувачення потерпіла ОСОБА_13 , яка в процесі розгляду справи місцевим судом померла.
Кримінальним процесуальним законодавством не передбачено заміна потерпілого (правонаступництво) в процесі апеляційного розгляду.
За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційні скарги сторони захисту на вирок місцевого суду за відсутності потерпілої, яка померла, а її заміна, правонаступництво в даній стадії процесу законом не передбачено.
При цьому, колегія суддів враховує, що цивільний позов до сторони захисту місцевим судом залишений без розгляду, а тому розгляд скарг за відсутності потерпілої, яка померла та страхової компанії, яка ліквідована жодним чином не впливає на кваліфікацію дій обвинуваченого, доведеності його вини, виду та строку покарання.
Статтею 412 КПК України встановлений вичерпний перелік підстав, які в силу закону визнаються істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Такий перелік є вичерпним і широкому тлумаченню не підлягає.
А тому, не винесення місцевим судом про усунення від участі у провадженні представника потерпілої ОСОБА_13 - ОСОБА_18 , окремого процесуального документа, з`ясування його думки щодо ряду процесуальних дій, жодним чином не могли перешкодити суду ухвалити законне та обгрунтоване рішення та не можуть вважатися істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
При цьому, колегія суддів вважає за необхідне звернути увагу, що відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 393 КПК України, цивільний відповідач ТДВ «Южная транспортная компанія», вправі подати апеляційну скаргу виключно в частині, що стосується цивільного позову.
Цивільний позов у кримінальному провадженні залишений без розгляду. Разом з тим, ТДВ «Южная транспортная компанія» в цій частині рішення суду не оскаржує, чим фактично повністю погодилася з ним. Апеляційна скарга Компанії, пояснення її представника ОСОБА_8 в процесі апеляційного розгляду, фактично стосується виключно кваліфікації дій ОСОБА_11 , доведеності вини, виду та строку покарання, що не узгоджується та прямо суперечить вимогам закону.
Ретельно проаналізувавши докази в їх сукупності, суд дав їм належну оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_11 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Колегія суддів вважає, що при призначенні покарання ОСОБА_11 суд першої інстанції дотримався вимог ст. 65 КК України та визначив таке з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину та особи обвинуваченого.
Зокрема, судом взято до уваги те, що ОСОБА_11 визнаний винним у вчиненні тяжкого злочину, який характеризується необережною формою вини, наслідки, що настали у вигляді смерті потерпілого ОСОБА_19 .

Як стверджується матеріалами провадження, вину у вчиненні злочину ОСОБА_11 не визнав навіть під тиском зібраних у справі доказів.

Посилання ОСОБА_11 та його захисників на часткове відшкодування збитків є формальним і фактично не враховує наслідки злочину.
Таким чином застосування до нього вимог ст. ст. 69, 75 КК України колегія суддів вважає безпідставним.

Враховуючи викладене, колегія суддів не може погодитись з твердженням ОСОБА_11 та його захисників про призначення явно несправедливого покарання внаслідок його суворості.

За таких обставин, приймаючи до уваги суспільну небезпечність вчиненого обвинуваченим злочину, який є тяжкими, його особу, наслідки, які настали, колегія суддів приходить до висновку, що обране ОСОБА_11 покарання у виді позбавлення волі, фактично в мінімальному розмірі, є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових злочинів, тобто ґрунтується на вимогах закону.

З огляду на те, що ЗУ «Про амністію у 2016 році» від 07.07.2016 року у встановленому законом порядку, законної сили не набрав, оскільки був ветований Президентом України, законні підстави для застосування його до ОСОБА_11 , на чому наголошує обвинувачений, відсутні.

Розглядаючи справу, у відповідності до положень ст. 404 КПК України, колегія суддів приходить до переконання про необхідність зарахування обвинуваченому ОСОБА_11 строку попереднього ув`язнення у строк покарання з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі на підставі ч. 5 ст. 72 КК України.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 407, 409 КПК України, колегія суддів,-
П о с т а н о в и л а :
Вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 4 липня 2016 року щодо ОСОБА_11 залишити без зміни, а апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_11 , його захисника ОСОБА_9 та цивільного відповідача ТДВ «Южная транспортная компанія» без задоволення.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_11 строк попереднього ув`язнення з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі за період з 4 липня по 13 жовтня 2016 року включно.
Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той же строк з моменту отримання її копії.
Судді /підписи/
З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2 .