Справа № 368/463/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/724/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 34 30.06.2016

УХВАЛА
Іменем України
30 червня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
за участю прокурора ОСОБА_7 .
засудженого ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 15 квітня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні його клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 08 вересня 2014 року ОСОБА_8 засуджено за ч.2 ст.286 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки. Початок строку відбування покарання обчислюється з 08 вересня 2014 року.
Засуджений ОСОБА_8 звернувся до суду з клопотанням про умовно - дострокове звільнення його від подальшого відбування покарання на підставі ст.81 КК України, мотивуючи його відбуттям ? частини призначеного покарання.
Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 15 квітня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-достроково звільнення від подальшого відбування покарання у зв`язку з відсутністю доказів його виправлення.

В апеляційній скарзі засуджений просить скасувати ухвалу та ухвалити нову ухвалу, якою умовно - достроково звільнити його від відбування подальшого покарання. В обґрунтуванні апеляційної скарги зазначає, що усі 20 стягнень, накладені на нього за час перебування у виправній установі, є неправомірними, надана адміністрацією установи негативна характеристика не відповідає дійсності, вважає,що своїми діями довів своє виправлення і може бути звільнений від відбування покарання умовно достроково.
Заслухавши доповідь судді, засудженого, який підтримав апеляційну скаргу,прокурора, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосовано, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» № 2 від 26.04.2002 року, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.

Єдиною і достатньою підставою умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці в процесі відбування покарання.

Як вбачається з матеріалів клопотання, за час перебування в установі з 28.01.2015р. засуджений ОСОБА_8 зарекомендував себе з негативної сторони.

Так, з характеристики, затвердженої начальником Кагарлицької виправної колонії 18 березня 2016 року, та довідки про заохочення та дисциплінарні стягнення вбачається, що за період перебування в колонії засуджений ОСОБА_8 допустив 20 (двадцять) порушень вимог режиму відбування покарання, за що був розглянутий на дисциплінарній комісії та притягнутий до дисциплінарної відповідальності, в тому числі вісім разів поміщався у дисциплінарний ізолятор. Допущені порушення виражалися у невиконанні законних вимог адміністрації, відмові від виконання п.5 ст.118 Кримінально-виконавчого кодексу України, систематичному порушені вимог режиму утримання. Підтримує взаємовідносини із засудженими негативної спрямованості. Не дотримується правомірних взаємовідносин та ввічливого ставлення з персоналом. Свідомо не утримує у чистоті і порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку, має неохайний зовнішній вигляд. Свідомо не виконує законні вимоги персоналу установи, публічно демонструє зневажливе ставлення до законних вимог персоналу. Умисно уникає виконання робіт із самообслуговування, не бачить необхідності у самостійному їх виконанні. Свідомо уникає виконання робіт по благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні.

Зазначеним обставинам суд надав вірну оцінку і прийшов правильного висновку про те, що засуджений не довів своє виправлення.
Доводи апеляційної скарги про безпідставність накладення на нього дисциплінарних стягнень доказами не підтверджені і не спростовують висновків суду про відсутність підстав вважати, що його поведінка була сумлінною, а ставлення до праці - належним.
За таких обставин судове рішення є законним.

Клопотання засудженого про зарахування йому строку перебування у слідчому ізоляторі на час розгляду його звернення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання не може бути предметом розгляду суду апеляційної інстанції, оскільки за правилами ст.539 КПК України вирішення такого питання віднесено до місцевого суду, у межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 15 квітня 2016 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-достроково звільнення від відбування покарання, залишити без зміни.

Суддя: Суддя: Суддя: