Справа № 362/5233/16-к
Провадження № 1-кп/362/316/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 жовтня 2016 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , особи, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Василькові клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001935 від 03.08.2016 року, стосовно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, маючого двох неповнолітніх дітей, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , до якого ухвалою Печерського районного суду міста Києва за ч.1 ст.115 КК України застосовано примусовий захід медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом, -
про кримінальне правопорушення за ст. 394 КК України,-
в с т а н о в и в:
Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 19.06.2006 року, до ОСОБА_5 були застосовані примусові заходи медичного характеру у вигляді лікування в психіатричному закладі із суворим наглядом за скоєння кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.
Ухвалою Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 18.01.2013 року примусові заходи медичного характеру у вигляді лікування у психіатричному закладі із суворим наглядом до ОСОБА_5 , змінено з переведенням його для подальшого примусового лікування до психіатричного закладу із посиленим наглядом.
16.04.2013 року ОСОБА_5 був поміщений до спеціалізованого лікувального закладу Київської міської психоневрологічної лікарні №3, розташованої за адресою: Київська область, Васильківський район, смт. Глеваха, вул. Павлова, 7, де проходив подальше лікування у відділенні №2.
02.08.2016 року близько 23 год. 50 хв., ОСОБА_5 , перебуваючи у відділенні №2, Київської міської психоневрологічної лікарні №3, розташованій за адресою: Київська область, Васильківський район, смт. Глеваха, вул. Павлова, 7, де проходив лікування, маючи прямий умисел на втечу із спеціалізованого лікувального закладу з посиленим режимом, не бажаючи проходити подальше лікування, з метою ухилення від подальшого перебування в лікувальному закладі, скориставшись відсутністю охорони та персоналу, через металеву решітку з вікна другого поверху приміщення відділення №2, чим скоїв втечу із спеціалізованого лікувального закладу з посиленим наглядом.
Ці дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за ст. 394 КК України, як втеча із спеціалізованого лікувального закладу.
21 жовтня 2016 року до Васильківського міськрайонного суду Київської області надійшло клопотання прокурора Васильківського відділу Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_5 у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001935 від 03.08.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 394 КК України, оскільки останній згідно висновку відділення амбулаторних судово-психіатричних експертиз КЗ КОР «ОПНМО» № 365 від 14.09.2016 ОСОБА_5 страждав під час скоєння інкримінованих йому дій і в даний час страждає на хронічне психічне захворювання шизофренію. Він міг під час скоєння інкримінованих йому дій та може в даний час, але не повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Клінічних ознак наркоманії чи алкоголізму у ОСОБА_5 не виявлено.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримала клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_5 у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Особа, стосовно якої вирішується питання про застосування примусових заходів медичного характеру ОСОБА_5 пояснив, що він заперечує щодо клопотання про застосування відносно нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з посиленим наглядом, оскільки дане лікування йому не допомагає. Вину у скоєнні злочину передбаченого ст. 394 КК України визнав та ствердив, що він добровільно з`явився до слідчого, активно сприяв розкриттю злочину та зобов`язується відшкодувати завдані матеріальні та моральні збитки охоронцю, якого звільнили після його втечі із психіатричної лікарні. Вважав, що не має необхідності у його поміщенні до психіатричної лікарні та майбутньому бажає виїхати за межі України.
Захисник ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні клопотання, оскільки його підзахисний ствердив, що лікування, яке до нього застосовують є неефективним для нього.
Відповідно до ст. 503 КПК України, кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів медичного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється за наявності достатніх підстав вважати, що особа вчинила суспільно-небезпечне діяння, передбачене законом України про кримінальну відповідальність в стані неосудності.
Вислухавши думку учасників судового провадження, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 , перебуваючи в стані неосудності, вчинив суспільно небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ст. 394 КК України.
Положеннями ч.2 ст.19 КК України визначено, що не підлягає кримінальній відповідальності особа, яка під час вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки. До такої особи за рішенням суду можуть бути застосовані примусові заходи медичного характеру.
Відповідно до ч. 2 ст.513 КПК України визнавши доведеним, що особа вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності або після вчинення кримінального правопорушення захворіла на психічну хворобу, яка виключає можливість застосування покарання, суд постановляє ухвалу про застосування примусових заходів медичного характеру.
Як вбачається із висновку відділення амбулаторних судово-психічних експертиз КЗ КОР «ОПНМО» №365 від 14.09.2016 висновку відділення амбулаторних судово-психіатричних експертиз КЗКОР «ОПНМО» №365 від 14.09.2016 ОСОБА_5 страждав під час скоєння інкримінованих йому дій і в даний час страждає на хронічне психічне захворювання шизофренію. Він міг під час скоєння інкримінованих йому дій та може в даний час, але не повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними. За своїм психічним станом потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку. Клінічних ознак наркоманії чи алкоголізму у ОСОБА_5 не виявлено.
Згідно ст. 93 КК України примусові заходи медичного характеру можуть бути застосовані судом, зокрема до осіб, які вчинили у стані неосудності суспільно - небезпечні діяння.
Пунктом 1 ч.1 ст. 94 КК України визначено, що залежно від характеру та тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння, з урахуванням ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, суд може застосувати примусовий захід медичного характеру у виді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Відповідно до ч. 2 ст. 94 КК України, надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку може бути застосоване судом стосовно особи, яка страждає на психічні розлади і вчинила суспільно небезпечне діяння, якщо особа за станом свого психічного здоров`я не потребує госпіталізації до психіатричного закладу..
При визначенні міри медичного характеру суд враховує не тільки характер психічного захворювання, а й рекомендації експертів про тип лікувального закладу, а також тяжкість вчиненого ОСОБА_5 злочину.
Враховуючи характер і тяжкість захворювання, тяжкість вчинення діянь, ступінь небезпечності ОСОБА_5 суд вважає, що останній потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 93, 94 КК України, ст.ст. 372, 511, 512, 513 КПК України,суд,-
у х в а л и в:
Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру до ОСОБА_5 у вигляді надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001935 від 03.08.2016 року, за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 394 КК України - задовольнити.
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, з вищою освітою, неодруженого, маючого двох неповнолітніх дітей, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у надання амбулаторної психіатричної допомоги в примусовому порядку.
Запобіжний захід ОСОБА_5 у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку до набрання ухвалою законної сили залишити попередній - поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають небезпечну поведінку.
Ухвала може бути оскаржена протягом 7 днів з дня її оголошення до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області.

Суддя ОСОБА_1 .