Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
1-кп/279/376/16
У Х В А Л А

20 вересня 2016 року Коростенський міськрайонний суд
Житомирської області
в колегіальному складі головуючого судді ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
з секретарем ОСОБА_4
Ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 16.08.2016 року кримінальне провадження відносно ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 115 ч.1, ч.2 ст.15, ч.2 п.13 ст.115 КК України, направлено на новий судовий розгляд.
В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_7 заявила клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, оскільки він не відповідає вимогам закону. Зокрема в направленому акті не зазначено час вчинення злочину, до нього не долучено письмове роз"яснення прокурором обвинуваченому права на суд присяжних, не встановлено точний час вчинення злочину, не вірно вказано кваліфікацію, акт містить зайву інформацію.
Обвинувачений клопотання свого захисника підтримав.
Прокурор проти повернення обвинувального акту заперечив та вважає, що кримінальне провадження має бути призначене до судового розгляду, клопотав про продовження строку тримання обвинуваченого під вартою. Обвинувачений проти подальшого утримання під вартою не заперечив.
Вислухавши думку сторін кримінального провадження, вивчивши обвинувальний акт, суд приходить до висновку про наступне.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт і реєстр матеріалів досудового розслідування прокурору, якщо вони не відповідають вимогам КПК України.
Відповідно до ч. 4 ст. 110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним документом, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим ст. 291 КПК України, яка, в свою чергу, містить вичерпний перелік відомостей, які повинен містити обвинувальний акт.
Статтєю 291,ч.2,п.5 КПК України передбачено, що обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті КК України та формулювання обвинувачення.
Згідно ст.277 КПК України виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, має містити зазначення часу, місця його вчинення, а також інших суттєвих обставин.
Як передбачено ст.337 ч.1 КПК України, судовий розгляд проводиться не в межах повідомлення особі про підозру, а в межах висунутого їй обвинувачення відповідно до обвинувального акту, який є основним процесуальним документом, в якому мають бути конкретно та зрозуміло викладені ті фактичні обставини, від яких обвинувачений буде захищатись в суді, на спростування яких може будувати свою версію захисту.
Відсутність однієї із зазначених обставин призводить до неконкретності пред"явленого обвинувачення, а неконкретність висунутого обвинувачення, його незрозумілість для обвинуваченого є порушенням його права на захист .
В правових позиціях Європейського суду з прав людини, висловлених у справах «Абрамян проти Росії» (рішення від 9 жовтня 2008 року), Камасінські проти Австрії (рішення від 19.12.1989 року), Пелісьє та Сассі проти Франції (рішення від 25.03.1999 року), ст.6,п.3,п/п «а» Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначається про право обвинуваченого бути негайно і детально проінформованим зрозумілою для нього мовою про характери і причини обвинувачення, висунутого проти нього.
Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (рішення у справі «Камасінскі проти Австрії». У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», «Матточіа проти Італії», «І.Н. та інші проти Австрії). Право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п. 3 ст. 6 Конвенції (рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», «Даллос проти Угорщини»).
Проте, під час підготовчого судового засідання встановлено, що обвинувальний акт в даному кримінальному провадженні не відповідає вимогам ст.291 КПК України, оскільки не містить конкретної дати вчинення злочину.
Наявний в матеріалах кримінального провадження інший обвинувальний акт від 08.12.2015 року , поданий в порядку ст.338 КПК України, до уваги прийнятий бути не може оскільки рішення про зміну висунутого обвинувачення прокурором було прийнято за результатами минулого судового розгляду, судове рішення за наслідками якого було скасовано.
Згідно ст.384 КПК України до обвинувального акту та реєєстру матеріалів досудового розслідування додається письмове роз"ясненя прокурора про можливість та особливості кримінального провадження стосовно обвинуваченого у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, судом присяжних.
Вимога вказаного Закону при направленні до суду обвинувального акту виконана не була, що є порушення права обвинуваченого на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом, що гарантується ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.
Зазначені порушення не можуть бути усунуті під час судового провадження, тому обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для виконання вимог закону та усунення недоліків. При цьому, враховуючи, що по даному обвинувальному акту проводився судовий розгляд і він знаходиться в матеріалах судового провадження, то його повернення прокурору можливо лише шляхом вилучення з матеріалів судового провадження.
Інші зазначенні в клопотанні захисника доводи не є підставою для повернення обвинувального акту.
Що стосується клопотання прокурора про продовження строку тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_6 , то суд вважає, що оскільки процесуальні ризики, які стали підставою для обрання йому такого запобіжного заходу, на даний час не зменшились, тому доцільним є його продовження строком на 30 діб, що буде достатнім для виконання прокурором вимог закону.
Проведення будь-яких слідчих або процесуальних дій, крім вказаних в ухвалі, не допускається.
На підставі викладеного, керуючись ст.314, 315 КПК України, -
П О С Т А Н О В И В:
Клопотання сторони захисту задовольнити.
Строк тримання ОСОБА_6 під вартою продовжити на 30 днів до 19.10.2016 року.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд в семиденний строк з дня її проголошення.
Головуючий суддя:
Судді: 1: 2: