Справа № 461/680/16-к
Провадження № 1-кс/461/512/16
УХВАЛА
іменем України
02.03.2016 р. м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю скаржника ОСОБА_3 , прокурора прокуратури Львівської області ОСОБА_4 , слідчого СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_5 від 26.12.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045 від 23.09.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, -

встановив:
01 лютого 2016 року скаржник звернувся в Галицький районний суд м. Львова із скаргою, яка була передана слідчому судді 02.02.2016 р., на постанову слідчого СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_5 від 26.12.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045 від 23.09.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України

В обґрунтування заявленої скарги покликається на те, що слідчим проведено досудове розслідування необ`єктивно та поверхнево, рішення про закриття кримінального провадженя прийнято без всебічного, повного та об`єктивного дослідження обставин, висновки слідчого є непереконливими та суперечними, а свідчення працівників міліції безпідставними та такими що спростовуються наявними у справі доказами. Зокрема, скаржник стверджує, що слідчим не було надано оцінки неправдивому поданню до суду ОСОБА_6 про обрання запобіжного заходу ОСОБА_7 під час проведення досудового розслідування кримінальної справи №140-0243 пообвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочинів прередбачених ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України. Покликається на те, що слідчий ОСОБА_6 безпідставно вказав завідомо неправдиву інформацію в подання про обрання ОСОБА_7 запобіжного заходу у виді тримання під вартою до Залізничного районного суду м. Львова, про те, що 18.04.2011 року близько 04:25 год. ОСОБА_8 , за попередньою змовою групою осіб, із ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , проникли в приміщення АЗС ПП «ОККО-Нафтопродукт, що по вул. Городоцька 284 у м. Львові, де із погрозою застосування насильства та із застосуванням фізичного насильства, використовуючи вогнепальну зброю, щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 , заволоділи коштами ПП «ОККО- Нафтопродукт» на суму 70 тис. грн. Стверджує, що в діях слідчого ОСОБА_6 , слідчого ОСОБА_13 , оперуповноваженого ОСОБА_14 є ознаки складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, яких слідчий не встановив, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови слідчого ОСОБА_5 так, скаржник стверджує, що слідчий ОСОБА_5 не з`ясував з яких причин слідчим ОСОБА_15 були приховані свідчення свідка ОСОБА_16 , чому слідчим ОСОБА_13 було складено протокол затримання підозрюваного ОСОБА_7 18.04.2011 року об 21.45, не прийнято до уваги чому о/у ОСОБА_17 порушив право на особисту присутність під час обшуку ОСОБА_7 . Вказує також на інші порушення, допущені слідчим ОСОБА_5 , які викладені ним у скарзі.

В судовому засіданні скаржник ОСОБА_3 доводи скарги підтримав в повному обсязі, просить таку задовольнити.

Прокурор прокуратури Львівській області ОСОБА_4 в судовому засіданні проти виомг скарги заперечив, та пояснив що всі доводи скаржника отримали належну оцінку під час проведення досудовго розслідування кримінального провадження № 0000045 від 23.09.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, слідчим повно та об`єктивно проведено досудове слідство, допитано всіх свідків, проведено всі можливі слідчі дії, та діям працівників правоохоролнних органів слідчим надано правомірну оцінку, та встановлено що в їх діях відсутні ознаки складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, як про це ствеоджував заявник ОСОБА_18 у своїй заяві. Крім того, наголосив, що за результатом проведеного досудового розслідування по кримінальній справі №140-0243 по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні злочинів прередбачених ч. 3 ст. 187, ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України, матеріали її було скеровано до Залізничного районного суду м. Львова, який вироком від 16.12.2014 року визнав ОСОБА_7 виним у вчиненні злочинів, передбачених ч.5 ст. 27 ч.2 ст. 187 КК України, ч. 5 ст. 27 ч.3 ст. 187 КК України, ч. 1 ст. 263 КК України, та призначено покарання у виді 7 років одного місяця позбавлення волі з конфіскацією майна, що належить засудженому на праві приватної власності. Згідно вироку колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області від 27.11.2015, суд врахував зібрані у справі докази (у т.ч. і ті на які посилається ОСОБА_3 ) як допустимі та правдиві, і на підставі них визнав винним ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.З ст. 187, ст.257, ч.4 ст.187, ч. 1 ст.263 КК України. На даний час цей вирок вступив у закону силу та не скасований. Вважає, що вищевказане рішення суду унеможливлює встановлення можливого заподіяння працівниками міліції шкоди ОСОБА_7 на стадії досудового слідства, оскільки фактично підтверджує правомірність притягнення останнього до кримінальної відповідальності. Просить у задоволенні скарги відмовити.

Старший слідчий СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_5 у судовому засіданні протии вимог скарги заперечив, просив відмовити у її задовленні, оскільки він прийшов до висновку, що у діях колишніх слідчих СВ Залізничного РВ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_6 та ОСОБА_19 , а також оперуповноваженого ВКР ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_17 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 КК України. Всі аргументи скаржника ним було проаналізовано у оскаржуваній постанові, та надано їм належну правову оцінку. Крім того, обставини, на які вказує скаржник вже досліджувалися судами під час розгляду кримінальної справи Залічничним районним судом м. Львова та Апеляційним судом Львівської області, якими було надано належну оцінку цим обставинам та постановлено вирок, який вступив у закону силу.

Заслухавши думку скаржника, прокурора, слідчого, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000045 від 23.09.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, вивчивши матеріали скарги, приходжу до висновку, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запровадженні механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.303 КПК України рішення слідчого про закриття кримінального провадження на досудовому розслідуванні може бути оскаржене, зокрема, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Скаржник є заявником у кримінальному провадженні, внесеного до Єдиного реєстру юсудових розслідувань за № 0000045 від 23.09.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 366 КК України, тобто належним носієм права на оскарження постанови слідчого про закриття вказаного кримінального провадження.

Слідчим відділом прокуратури Львівської області ОСОБА_5 проводилося досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000045 від 23.09.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України. Відповідно до заяви ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення працівниками міліції від 05.08.2015 та показів наданих ним у якості свідка в даному кримінальному провадженні, працівники Залізничного райвідділу міліції, а саме слідчі ОСОБА_6 та ОСОБА_20 , а також оперуповноважений ОСОБА_17 порушили право на захист, здійснили службове підроблення, перевищили владу та службові повноваження стосовно його сина ОСОБА_7 під час проведення досудового слідства у кримінальній справі за фактом розбійних нападів на АЗС у місті Львові На основі таких неправомірних дій старшим слідчим ОСОБА_6 було притягнено завідомо невинного до кримінальної відповідальності у двох особливо тяжких злочинах.

Постановою слідчого СВ пруратури Львівської області ОСОБА_5 від 26.12.2015 року було закрито кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045 від 23.09.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України,на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, у зв`язку з у зв`язку з відсутністю в діяннях слідчих СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_6 та ОСОБА_19 , а також оперуповноваженого ВКР ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_17 складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 КК України.

Оскаржувану постанову винесено на підставі: ухвали слідчого судді від 07.09.2015 року, допиту свідка ОСОБА_3 , вироку Залізничного районного суду м. Львова від 16.12.2014 року, вироку Апеляційного суду Львівської області від 27.11.2015 року, допиту свідка оперуповноваженого ВКР ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_17 , допиту свідків слідчих СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_6 та ОСОБА_19 , висновків перевірки за повторним зверненням ОСОБА_7 щодо неправомірних на його думку працівників Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області та ВКР ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, висновків по матеріалах службового розслідування, допиту свідка ОСОБА_7 . При цьому, з висновків перевірки за повторним зверненням ОСОБА_7 щодо неправомірних на його думку працівників Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області та ВКР ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області, та висновків по матеріалах службового розслідування, вбачається, що доводи ОСОБА_7 щодо протиправних дій працівників міліції під час проведення досудового слідства у кримінальній справі №140-0243 не знайшли свого підтвердження, при цьому старшими слідчими СВ Залізничного РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_6 та ОСОБА_15 , а також оперуповноваженим ВКР ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області ОСОБА_17 не порушено конституційних прав ОСОБА_7 та не допущено порушень кримінально-процесуального законодавства України (в редакції 1960 року).

Під час досудовго розслідування слідчим було встановлено, що у діях ОСОБА_6 , ОСОБА_19 та ОСОБА_17 не встановлено будь-яких фактів вчинення ними службового підроблення матеріалів кримінальної справи про обвинувачення ОСОБА_7 , а також мотиву таких дій.

Разом з тим, питання фальсифікації доказів, які були зібрані у ході досудового слідства по кримінальній справі №140-0243, та на які покликається у своїй заяві про вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_3 , вже були предметом дослідження у судах 1-ї та апеляційної інстанцій, за результатами чого їм надана відповідна правова оцінка.

Зокрема, як вбачається із вироку колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області від 27.11.2015, суд врахував зібрані у справі докази (у т.ч. і ті на які посилається ОСОБА_3 ) як допустимі та правдиві, і на підставі них визнав винним ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.З ст. 187, ст.257, ч.4 ст.187, ч. 1 ст.263 КК України. На даний час цей вирок вступив у закону силу та не скасований.

Водночас вищевказане рішення суду унеможливлює встановлення можливого заподіяння працівниками міліції шкоди ОСОБА_7 на стадії досудового слідства, оскільки фактично підтверджує правомірність притягнення останнього до кримінальної відповідальності.

Згідно ч.1 ст.306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового передбаченими статтями 318-380 КПК України, з урахуванням положень цієї глави.

Відповідно до ч.1 ст.22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбачен Кодексом.

Незважаючи на зазначені положення КПК України скаржником під час розгляду скарги у суді не надано відомостей та доказів, які б підтверджували доводи, викладені у скарзі, доводи скаржника спростовано матеріалами кримінального провадження в своїй сукупності.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами кримінального провадження № 0000045 від 23.09.2015 року, що слідчим ОСОБА_5 досудове розслідування проведено повно та неупереджено, а на підставі отриманих під час досудового розслідування даних прийнято правильне рішення про закриття вказаного кримінального провадження. Доводам особи, яка подала скаргу, у їх сукупності, надано належну оцінку під час досудового розслідування.

Відповідно до ч.1 ст.307 КПК України за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала, яка згідно ч.2 цієї статті може бути про: скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов"язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

З огляду на викладене, а також враховуючи, що обставин, які б викликали сумнів у повноті, всебічності та неупередженості дослідження обставин кримінального провадження, що стало підставою для винесення постанови від 26 грудня 2015 року про закриття кримінального провадження, не встановлено; висновки та процесуальне рішення слідчого відповідають вимогам кримінального процесуального закону і ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження; в скарзі не наведено переконливих доводів, які б стверджували б про те, що шляхом проведення додаткових дій, будуть встановлені достатні дані, які б виключали підстави для закриття кримінального провадження, а відтак приходжу до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 22, 303-307 КПК України, слідчий суддя,-

у х в а л и в :
У задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого СВ прокуратури Львівської області ОСОБА_5 від 26.12.2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000045 від 23.09.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, - відмовити за безпідставністю.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1