У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2016 року Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши в судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання прокурора щодо продовження строку тримання під вартою обвинуваченого, в рамках кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КК України,

ВСТАНОВИВ:
В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва перебуває вищевказане кримінальне провадження.

У судовому засіданні прокурор заявив клопотання щодо продовження обвинуваченому строку обраного запобіжного заходу у виді тримання під вартою на 60 діб, вказавши, що існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, а підстави для зміни запобіжного заходу на інший більш м`який відсутні.

Захисник ОСОБА_4 зазначив, що, на його думку, на даний час відпала потреба в утриманні обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою та просив змінити йому міру запобіжного заходу на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_5 підтримав свого захисника.

При вирішенні питання щодо продовження обвинуваченому ОСОБА_5 міри запобіжного заходу суд виходив з наступного.

Згідно ч.3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку, зокрема з дня застосування до обвинуваченого судом запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Пунктом 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом.
Запобіжний захід до ОСОБА_5 застосований рішенням суду, тобто у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законодавством України.
Судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що необхідність у раніше обраному обвинуваченому запобіжному заході у виді тримання під вартою на даний час відпала.
При цьому, судом враховується той факт, що ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, яке передбачає покарання на строк до 10 років позбавлення волі з конфіскацією майна, не працює, раніше неодноразово судимий, перебуваючи на волі може ухилятися від кримінальної відповідальності, чи перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому обраний запобіжний захід відповідає характеру та тяжкості інкримінованого йому в вину діяння, не надає можливості перешкоджання інтересам правосуддя шляхом ухилення обвинуваченого від суду. Крім того, ризики, які дають підстави вважати, що обвинувачений може не виконувати покладені на нього процесуальні обов`язки, є реальними та триваючими, вони виключають можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого на більш м`який, альтернативні запобіжні заходи не забезпечать належний рівень гарантії належної процесуальної поведінки останнього.
Також суд, приймаючи рішення, враховує, що тримання під вартою відповідно до підпункту «c» пункту 1 статті 5 Конвенції має задовольняти вимогу пропорційності, що викладено у рішення Європейського суду з прав людини, від 18 березня 2008 року, у справі «Ладент проти Польщі» (заява №11036/03, пункт 55), а тому тримання обвинуваченого під вартою є необхідним для забезпечення його присутності в суді, та інші, менш суворі заходи, не є достатніми для досягнення цієї цілі.
Крім того, за змістом п.п. «b» та «c» ст. 5 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, особу може бути позбавлено свободи для забезпечення виконання нею будь-якого обов`язку, встановленого законом, а також з метою її допровадження до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення.

Враховуючи норми кримінального процесуального закону та обставини вчинення інкримінованого обвинуваченому діяння та наслідки його вчинення, суд не знаходить підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який.
З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 177, 178, 331 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Продовжити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на 60 днів, тобто до 09 травня 2016 року, включно.
Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору, захиснику та направити начальнику Київського СІЗО Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: