УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №274/4646/15-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.407 КПК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 березня 2016 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря: ОСОБА_5 ,
обвинуваченого: ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7 ,
прокурора: ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08 грудня 2015 року , яким, -
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області, громадянина України, росіянина, неодруженого, безробітного, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , судимого:
-08.04.2014, Бердичівським міськрайонним судом, за ст.ст.185 ч.3, 75 КК України на 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;
- 01.10.2015, Бердичівським міськрайонним судом за ст.ст.185 ч. 3, 71 ч. 1 КК України на 4 роки 3 місяця позбавлення волі;
засуджено за ч.1 ст.115 КК України до покарання - 9 років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, шляхом часткового складання покарання за цим вироком, з покаранням, призначеним за вироком Бердичівського міськрайонного суду від 01.10.2015, ОСОБА_6 , остаточно призначено покарання - 9 років 6 місяців позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу запобіжний захід обвинуваченому залишено попередній - тримання під вартою.
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 постановлено рахувати з моменту його затримання, з 16.08.2015.
Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.
Згідно вироку, ОСОБА_6 , будучи раніше судимим, на шлях виправлення не став та вчинив новий злочин.
Так, 15.08.2015 о 18 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_9 за місцем їх спільного проживання в будинку АДРЕСА_2 . В цей час, між ними, на ґрунті особистих неприязних стосунків, виникла сварка, під час якої, у ОСОБА_6 , виник умисел на вбивство ОСОБА_9 ..
Реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне злодіяння смерті ОСОБА_9 , яка в цей час, у стані алкогольного сп`яніння, перебувала в кухонній кімнаті, ОСОБА_6 , підійшов до неї та накинувши їй на шию мотузку, здавив її з великою силою, таким чином умисно вбив потерпілу.
Смерть ОСОБА_9 настала від механічної асфіксії, внаслідок удушення.
Вчиняючи умисне вбивство, ОСОБА_6 , спричинив ОСОБА_9 , тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для її життя в момент заподіяння, у вигляді горизонтальної, замкнутої, подвійної, рівномірно вираженої странгуляційної борозни в середній третині шиї, в складках якої точкові крововиливи темно - червоного кольору.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 не погоджується з вироком суду в частині призначеного йому покарання, яке вважає занадто суворим. Зазначає, що суд не взяв до уваги той факт, що злочин він вчинив у стані афекту, який виник у нього в наслідок вживання алкоголю, в силу чого він не усвідомлював своїх дій. За результатами апеляційного розгляду просить застосувати правила ст.69 КК України, та призначити йому менш суворе покарання.
Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого, який підтримав подану ним апеляційну скаргу, міркування прокурора, про відсутність підстав для її задоволення, обговоривши доводи апеляції та перевіривши вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст. 404 КПК України колегія суддів вважає, що подана обвинуваченим апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Наведені у вироку докази в обґрунтування винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення є допустимими, достовірними та достатніми.
Як встановлено, в ході судового розгляду провадження обвинувачений ОСОБА_6 надавав послідовні показання, щодо обставин вчиненого ним вбивства ОСОБА_9 ..
Згідно цих його показань, влітку 2015 року, в будинку АДРЕСА_3 , він, після вживання із своєю співмешканкою ОСОБА_9 алкогольних напоїв, гумовою мотузкою її задушив. Детально розповів про події, які передували вбивству, про конфлікт, що мав місце між ними, про свої та ОСОБА_9 дії, які вони при цьому вчиняли. Зазначив, що перед тим, як задушити ОСОБА_9 він їй тілесних ушкоджень не наносив, що причиною вбивства стала сварка між ними за гроші. Конкретизував, що підійшов до ОСОБА_10 зі спини, накинув їй на шию гумову мотузку, яку перед цим зняв із велосипеда, якою і задушив її. Просив суд врахувати те, що він щиро кається у вчиненому.
Вищевказані показання обвинуваченого узгоджуються з іншими доказами, що були досліджені судом, а саме:
- показаннями свідка ОСОБА_11 , згідно яких, в серпні 2015 року, до неї прийшов її сусід обвинувачений ОСОБА_6 та повідомив, що задушив свою співмешканку ОСОБА_9 , у зв`язку із чим просив викликати дільничного. Так як ОСОБА_12 був у нетверезому стані то вона йому не повірила. Потім до неї зателефонувала сусідка ОСОБА_13 , яка повідомила, що обвинувачений також приходив до неї і просив подивитися на ОСОБА_9 , яку він задушив. В подальшому, від працівників міліції, дізналася про смерть ОСОБА_9 в наслідок її задушення.
- протоколом огляду місця події від 18.08.2015, відповідно до якого, у будинку АДРЕСА_3 , виявлено труп ОСОБА_9 (т.1 а. п. 9-18);
- висновком експерта № 210 від 15.08.2015, відповідно до якого смерть ОСОБА_9 настала від механічної асфіксії, внаслідок задушення, не виключно, що в період з 15 до 18 години 15.08.2015. Будь-яких тілесних ушкоджень, які б супроводжувались зовнішньою кровотечою, не виявлено;
- даними протоколу слідчого експерименту від 16.08.2015, згідно якого обвинувачений ОСОБА_6 розповів та на місці показав де між ним та потерпілою сталась сварка, та яким чином він вчинив вбивство ОСОБА_9 шляхом її удушення ( т. 1 а. п. 70-76).
Що ж до апеляційних доводів обвинуваченого про те, що він вчинив вбивство ОСОБА_9 у стані афекту, який у нього виник в наслідок вживання алкогольних напоїв, і він не розумів, що вчиняє та не контролював своїх дії, то вони спростовуються, як детальними показаннями самого обвинуваченого у ході судового розгляду провадження при з`ясуванні обставин вчиненого ним злочину, так і висновком судово-психіатричного експерта № 377-2015 від 15.09.2015.
Згідно цього висновку, ОСОБА_6 , міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, може усвідомлювати значення своїх дій керувати ними в даний час. По своєму психічному стану не потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру (т.1 а. п. 119-120).
За викладених обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином дослідив зібрані по справі докази в їх сукупності, надав їм належну оцінку та прийшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_6 в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині, відповідно правильно кваліфікувавши такі його дії за ч. 1 ст.115 КК України.
Що стосується інших апеляційних тверджень обвинуваченого про призначення йому суворого покарання, без урахування даних про його особу та інших пом`якшуючих обставин, то суд при його вирішенні дотримався вимог ст. 65 КК України.
Призначаючи обвинуваченому покарання суд правильно керувався вимогами ст. 65 КК України, повно та об`єктивно врахував ступінь тяжкості вчиненого засудженим злочину, який відноситься до категорії особливо тяжких, його наслідків смерть людини. Взято судом до уваги і те, що обвинувачений вчинив злочин в стані алкогольного сп`яніння, раніше судимий, негативно характеризується за місцем проживання.
З урахуванням наведеного, підстави для зміни вироку за мотивами, викладеними в апеляційній скарзі, відсутні.
Разом з тим, при постановленні ухвали, колегія суддів враховує положення ст.72 КК України (в редакції Закону України від 26 листопада 2015 року № 838-VIII «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання») та зараховує обвинуваченому ОСОБА_6 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення, який рахується з 16 серпня 2015 року по 09 березня 2016 року включно, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.
Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 08 грудня 2015 року щодо нього, - без зміни.
У відповідності до ст.72 КК України зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 в строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення, який рахується з 16 серпня 2015 року по 09 березня 2016 року включно.
На ухвалу суду може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її ухвалення, а особою, яка перебуває під вартою в той же самий строк з дня вручення йому її копії.
Судді: