АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 644/784/16-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/840/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 березня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6
захисника - ОСОБА_7
засудженого - - ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду м. Харкова апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 2 лютого 2016 року про зарахування строку попереднього ув`язнення ,-
В С Т А Н О В И Л А:
22.01.2016 року ОСОБА_9 звернулась до суду з клопотанням про зарахування строку попереднього ув`язнення в строк відбування покарання засудженому ОСОБА_10 .
Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м.Харкова від 2 лютого 2016 року було задоволено клопотання ОСОБА_9 було задоволено частково.
Засудженому ОСОБА_10 зараховано в строк відбування покарання призначеного вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.02.2013 року попереднє ув`язнення з 26.07.2012 року по 19.12.2012р. та з 15.01.2013 року по 14.03.2013 року в порядку ч.5 ст. 72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
В апеляційній скарзі захисник просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову ухвалу, якою зарахувати ОСОБА_10 в строк відбуття покарання у виді позбавлення волі попереднє ув`язнення за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 24.12.2009р., Зарічного районного суду м.Суми від 11.10.2012р., Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.02.2013 року та період утримання ОСОБА_10 в умовах Сумського СІЗО в період часу з 26.07.2012р. по 29.07.2013р.
Апеляційну скаргу захисник обґрунтовує тим, що судове засідання в суді першої інстанції відбулось без участі засудженого, захисника і засоби технічної фіксації судового процесу не застосовувались.
Захисник посилається також на те, що ОСОБА_10 повністю не відбув покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 грудня 2009 року, тому суд першої інстанції помилково не зарахував в строк відбуття покарання час знаходження засудженого під вартою за вказаним вироком.
Також захисник вважає необхідним зарахувати час знаходження ОСОБА_10 в умовах Сумського СІЗО з 26.07.2012 року по 29.07.2013 року, тобто з часу початку відбування покарання зазначеного у вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 12.02.2013 до фактичного направлення ОСОБА_10 з СІЗО до місця відбування покарання.
Заслухавши доповідь судді , пояснення захисника та засудженого, які підтримали апеляційну скаргу; думку прокурора , який заперечував проти її задоволення; вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню , зважаючи на наступне.
Посилання захисника у апеляційній скарзі на те, що судове засідання в суді першої інстанції відбулось без участі засудженого і засоби технічної фіксації судового процесу не застосовувались не відповідає дійсності , оскільки справу було розглянуто Орджонікідзевським районним судом м. Харкова 2 лютого 2016 року в режимі відеоконференції з участю засудженого (а.с.8,9), що останній підтвердив в апеляційному суді. Носії технічної фіксації СД диски приєднані судом першої інстанції до матеріалів провадження (а.с.15,16)
Клопотань про необхідність забезпечення участі захисника в судовому засіданні суду першої інстанції засудженим, відповідно до матеріалів справи та журналу судового засідання заявлено не було. Підстав для обов`язкової участі захисника в справі цієї категорії колегія суддів не вбачає.
Як вбачається з матеріалів провадження вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 грудня 2009 року ОСОБА_10 було засуджено за ч.3 ст. 186, ст. 71,71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі. Вирок набрав чинності 11.01.2010р.
Вироком Зарічного районного суду м. Суми від 11 жовтня 2012 року ОСОБА_10 було засуджено за ч.2 ст. 185 , ч.2 ст. 187 , ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково (1 місяць) приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 грудня 2009 року і остаточно визначено покарання у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна . Строк відбуття покарання рахувати з 26.07.2012р. Вирок набрав чинності 20 грудня 2012 року.

Окрім того ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 15 .01.2013 року ОСОБА_10 тимчасово на 1 місяць залишено в Сумському СІЗО

Вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 12 лютого 2013 року ОСОБА_10 засуджено за ч.2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі . На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів за даним вироком та вироком Зарічного районного суду м. Суми від 11 жовтня 2012 року, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим , остаточно визначено покарання у виді 7 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна. Термін відбуття покарання рахувати з 26.07.2012 р. Зараховано в строк відбуття покарання термін перебування ОСОБА_10 під вартою з 26.07.2012р. по 12.02.2013р.

Вирок набрав чинності 15.03.2013р.

Згідно ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого (підсудного) та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили. Відповідно до рекомендаційних роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про деякі питання зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання Незалежно від процесуального порядку (КПК чи КПК 1960 р.) попереднє ув`язнення у розумінні положень ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення» закінчується з моменту набрання вироком законної сили. У зв`язку із цим не підлягає зарахуванню у строк попереднього ув`язнення термін слідування під вартою засудженої особи із слідчого ізолятора до установи виконання покарань, тобто термін від дати набрання обвинувальним вироком законної сили до дати прибуття до місця відбуття покарання.

Суд першої інстанції зарахував в строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення за вироком Зарічного районного суду з 26.07.12 по 19.12.2012р. З врахуванням зазначеного строк відколи вирок Зарічного районного суду м. Суми від 11.10.2012р. набрав чинності, тобто з 20.12.2012р. до 15.01.2013р., не може бути зараховано в якості строку попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання, оскільки в цей період ОСОБА_11 відбував покарання за вироком , який набрав чинності.

15 березня 2013 року набрав чинності вирок Ковпаківського районного суду м.Суми від 12 лютого 2013 року. Час, який ОСОБА_10 перебував в Сумському СІЗО для розгляду вказаного провадження з 15.01.2013 р. по 14 березня 2013 р. судом першої інстанції зараховано в строк відбуття покарання. Строк після набрання вироком чинності тобто з 15 березня 2013 року до 29 липня 2013 року, коли ОСОБА_11 було направлено в місця позбавлення волі, не може бути зараховано в якості строку попереднього ув`язнення в строк відбуття покарання, оскільки в цей період ОСОБА_11 відбував покарання за вироком , який набрав чинності.

Посилання захисника на те, що суд першої інстанції повинен був зарахувати ОСОБА_10 час попереднього ув`язнення за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 грудня 2009 року не ґрунтуються на законі. Відповідно до ч.5 ст. 72 КК України зарахування судом строку попереднього ув`язнення, здійснюється в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення.
В теперішній час ОСОБА_9 відбуває покарання за вироком Ковпаківського районного суду м.Суми від 12 лютого 2013 року ухваленим у відповідному провадженні. Окрім того зарахування строку попереднього ув`язнення за вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 24 грудня 2009 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі може потягти за собою зміну невідбутої частини покарання , яка була приєднана на підставі ст. 71 КК України вироком Зарічного районного суду м. Суми від 11 жовтня 2012 року, а втручання в порядок призначення та розмір покарання за вироком , який набрав чинності, колегія суддів вважає неприпустимим.

Керуючись ст.ст. 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення , а ухвалу Орджонікідзевського районного сдуд м. Харкова від 2 лютого 2016 року про зарахування строку попереднього ув`язнення засудженому ОСОБА_10 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, що тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий
Судді-