Справа № 383/450/16-к
Провадження №1-кс/383/28/16
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 травня 2016 року слідчий суддя Бобринецького районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , заступника начальника відділу начальника слідчого відділу ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Бобринецького районного суду Кіровоградської області скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Бобринецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровградській області ОСОБА_7 від 31.03.2016 року про закриття кримінального провадження,-

ВСТАНОВИВ:

23 травня 2016 року до Бобринецького районного суду Кіровоградської області надійшла скарга представника ОСОБА_3 ОСОБА_6 на постанову слідчого СВ Бобринецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровградській області ОСОБА_7 від 31.03.2016 року про закриття кримінального провадження №0000128.

Обгрунтовуючи подану нею скаргу зазначає про передчасність прийнятого слідчим рішення, зокрема з часу внесення в Єдиний реєстр досудових розслідувань заяви потерпілої та початку кримінального провадження, слідчим всупереч ст.9 КПК України, не вчинено жодної дії спрямованої на всебічне, повне і неупереджене дослідження обставин кримінального провадження. Зокрема не було в повному обсязі допитано потерпілу та не встановлено всі обставини кримінального правопорушення, не допитано свідків, які могли дати свідчення про вчинення злочину. Так, не була допитана сестра потерпілої, яка першою побачила останню в непритомному стані та не допитані в якості свідків співробітники потерпілої, які бачили як потерпіла та ОСОБА_8 пішли разом додому.

Слідчим не з`ясовано яким чином відбулося кримінальне правопорушення та не встановлено осіб, які вчинили злочин. Також слідчим залишено поза увагою наявність у потерпілої тілесних ушкоджень, незважаючи на те, що 08.03.2016 року призначалась судово-медична експертиза. Не прийнято в якості доказів обставини, на які вказувала потерпіла та не прийнято відповідну документацію на підтвердження понесених витрат на медичне лікування. У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала скаргу, посилаючись на обставини викладені в скарзі, додатково пояснивши, що не з`ясовані всі обставини події, що мають значення для справи, та просила її задовольнити.

Заступника начальника відділу начальника слідчого відділу ОСОБА_4 в судовому засідання заперечив проти задоволення скарги, адже постанова винесена у відповідності до вимог процесуального закону та вважає, що скарга задоволенню не підлягає.

Прокурор ОСОБА_5 заперечив проти вимог скаржника через їх безпідставність та необґрунтованість.

Слідчий суддя, розглянувши клопотання у межах питань, які були винесені на його розгляд стороною кримінального провадження, та перевіривши надані в обгрунтування цих питань доводи і докази, з урахуванням вищенаведеного прийшов до висновку, що скарга є обгрунтованою і такою, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. Так, оскаржувану постанову слідчий виніс передчасно, оскільки при її вирішенні не додержані вимоги п. 2 ч. 5 ст. 110 КПК України, згідно якого мотивувальна частина постанови слідчого повинна містити відомості про: зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обгрунтування та посилання на положення цього Кодексу. Тобто таке процесуальне рішення повинно відповідати фактичним обставинам, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на усі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

При цьому повинні бути ретельно проаналізовані та здійснена досудова перевірка вмотивованих доводів скаржника повідомленим ним у заяві або під час допиту.

Слідчий в оскаржуваній постанові не надав правовий аналіз всім наведеним скаржником обставинам, не зробив відповідних висновків по здобутим доказам. Не вчинив всіх слідчих дій на встановлення обставин події, перевірку об`єктивної сторони.

Тільки після ґрунтовного з`ясування сукупності цих обставин, можливо здійснити правовий аналіз наявності чи відсутності в діях особи ознак злочину, або їх відсутності, по означеному кримінальному правопорушенні.

Згідно положень п.1 ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема і подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення). При цьому положеннями ст. 92 КПК України регламентовано, що обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу покладається на слідчого, прокурора.

Згідно п.2 ч. 2 ст. 242 КПК України слідчий або прокурор зобов`язаний звернутися до експерта для проведення експертизи щодо встановлення тяжкості та характеру тілесних ушкоджень.

З оскаржуваної постанови вбачається, що слідчий формально організував і поверхово провів досудове розслідування по кримінальному провадженню, ретельно не перевірив усіх доводів учасників кримінального провадження, зокрема ретельно не допитано особу потерпілої, не допитано сестру потерпілої, яка побачила потерпілу в непроточному стані, не допитано співробітників потерпілої, які бачили як потерпіла та ОСОБА_9 пішли разом додому, в порушення вимог ч.2 ст. 242 КПК України не встановлено ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, заподіяних потерпілій. Оскаржувана постанова щодо вказаних обставин обґрунтування та аналізу не містить.

Тільки після ґрунтовного з`ясування сукупності цих обставин, можливо здійснити правовий аналіз наявності чи відсутності в діях особи ознак злочину, або їх відсутності, по означеному кримінальному правопорушенні з попередньою кваліфікацією за ч. 1 ст. 125 КК України.

На досудовому провадженні може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження заявником, потерпілим, його представником чи законним представником (п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України).

За результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути постановлена ухвала про скасування рішення слідчого чи прокурора, зобов`язання вчинити певну дію (ч. 2 ст. 307 КПК України).

Статтею 2 КПК України передбачено, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необгрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Заявник має право на повний і всебічний розгляд факту можливого кримінального правопорушення. Ці положення кримінального процесуального закону фактично були порушені слідчим при прийнятті процесуального рішення про закриття кримінального провадження. Отже скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню. За вказаних вище обставин висновки слідчого про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення є передчасними, а рішення про закриття кримінального провадження незаконним та необгрунтованим.

З цих підстав оскаржувана постанова слідчого СВ Бобринецького РВ УМВС України в Кіровоградській області про закриття кримінального провадження, в зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, підлягає скасуванню, для продовження досудового розслідування.

Строк звернення із скаргою особа не пропустила, оскільки оскаржувану постанову слідчий і прокурор на адресу скаржника своєчасно не надсилали.

З огляду на перераховані обставини, керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу представника ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_6 задовольнити повністю.

Постанову слідчого СВ Бобринецького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Кіровоградській області ОСОБА_7 від 31 березня 2016 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000128 від 07.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, у зв`язку з відсутністю в діяннях складу кримінального правопорушення, скасувати.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає (ч. 3 ст. 309 КПК України).

Слідчий суддя Бобринецького

районного суду Кіровоградської області ОСОБА_1