печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 вересня 2016 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю адвоката ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Печерського районного суду міста Києва скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Генеральної прокуратури України щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернувся до Печерського районного суду міста Києва зі скарго, в якій просив зобов`язати уповноваженого прокурора Генеральної прокуратури України негайно внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою від 29 липня 2016 року про вчинення Генеральним прокурором ОСОБА_5 у співучасті з іншими особами Генеральної прокуратури України кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.1 ст.14, ч.3 ст.371; ч.ч. 3,4 ст.27, ч.2 ст.375 КК України за фактом організації підготовки його завідомо незаконного затримання, підбурювання судді Печерського районного суду міста Києва до прийняття завідомо неправосудної ухвали про надання дозволу на затримання з метою приводу. ОСОБА_4 посилався на таке: 29 липня на ім.,я Генерального прокурора України було складено заяву про вчинення ним кримінальних правопорушень, яку 01 серпня 2016 року зареєстровано в Генеральній прокуратурі України. В заяві він навів беззаперечні факти вчинення Генеральним прокурором України ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, що полягають у організації ним готування до завідомо незаконного затримання його та підбурювання до постановлення суддею завідомо неправосудної ухвали про дачу дозволу на його затримання. У заяві вказано, що ці злочини ОСОБА_5 вчинив у співучасті з іншими службовими особами Генеральної прокуратури України, які сприяли йому у вчиненні злочинів та були їх виконавцями. У резолютивній частині заяви від 29 липня 2016 року він вимагав внести відомості до ЄРДР за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.1 ст.14, ч.3 ст.371; ч.ч. 3,4 ст.27, ч.2 ст.375 КК України та негайно розпочати розслідування. В порушення вимог ст. 214 КПК України до цього часу відомості про кримінальне правопорушення до ЄРДР не внесені. Ця бездіяльність тягне подальше порушення його конституційних прав та невиконання завдань кримінального судочинства. Як він зазначає, його заява від 29 липня 2016 року містить достатні відомості про наведені у ній кримінальні правопорушення. Крім того, є докази, що підтверджують реальність конкретних подій наведених злочинів. Бездіяльність уповноваженого прокурора Генеральної прокуратури України розпочалась 02 серпня 2016 року після того, як сплив встановлений ч.1 ст.214 КПК України 24-годинний с трок для вчинення певної дії.

До судового засідання заявник ОСОБА_4 не з,явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином. Адвокат ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав вимоги скарги.

Особа, бездіяльність якої оскаржується заявником, до судового засідання не з,явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належаним чином, про причини неявки суду не повідомив, будь-яких заперечень або матеріалів на спростування доводів, викладених у скарзі, не надав. У відповідності до ч.3 ст.306 КПК України слідчий суддя вважає за можливе розгляд справи за відсутності вказаної особи, на підставі матеріалів. доданих до скарги.

Слідчий суддя, вивчивши матеріали, додані до скарги, пояснення у судовому засіданні адвоката ОСОБА_3 , прийшов до наступного: 29 липня 2016 року ОСОБА_4 звернувся до Генеральної прокуратури України з заявою про вчинення кримінальних правопорушень Генеральним прокурором України ОСОБА_5 та просив внести відповідні відомості до ЄРДР та розпочати досудове розслідування. Вказана заява прийнята Генеральною прокуратурою України 01 серпня 2016 року за вхідним номером 75. Скарга від 03 серпня 2016 року до суду направлена 03 серпня 2016 року, надійшла до суду 16 серпня 2016 року, вхідний номер 81094.

Відповідно до ч.1 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.

У відповідності до ст. 11 КК України злочином є суспільно небезпечне діяння /дія чи бездіяльність/, вчинене суб`єктом злочину. У відповідності до ч.5 ст.214 КПК України до Єдиного реєстру досудових розслідувань вноситься короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлених з іншого джерела. Як вбачається зі змісту скарги, ОСОБА_4 не згоден з порядком проведення досудового слідства у кримінальному провадженні номер 0000356 від 07 травня 2014 року, порушеному відносно нього, у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27, ч.3 ст.371, ч.ч. 3,4 ст.27, ч.2 ст.375, ч.3 ст.27 ч.2 ст. 372 КК України, якістю та повнотою здійснення досудового розслідування, постановлення суддею Печерського районного суду міста Києва неправосудної ухвали щодо надання дозволу на його затримання. Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку, що ОСОБА_4 фактично не згоден з ходом проведення досудового розслідування, якістю та повнотою здійснення процесуального керівництва у вказаному провадженні.

Також, по суті заяви вбачається, що ОСОБА_4 просить внести відомості щодо вчинення, на його думку, Генеральним прокурором України ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, що полягають в організації ним готування до завідомо незаконного затримання його та підбурювання до постанови суддею завідомо неправосудної ухвали про дачу дозволу на його затримання. Крім того, він зазначає, що ці злочини ОСОБА_5 вчинені у співучасті з іншими службовими особами Генеральної прокуратури України, які сприяли йому у вчиненні злочинів та були їх виконавцями.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 року «Про незалежність судової влади» судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному та касаційному порядку визначеному процесуальним законом. Посилання ОСОБА_4 на постановлення суддею неправосудної ухвали, незгода з ухвалою судді сама по собі не може вказувати на наявність в діях Генерального прокурора чи судді ознак злочину.

Крім того, відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005 року одним із основних аспектів верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає,що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь яким рішенням суду.

У зв`язку з чим, вважаю відсутніми підстави згідно ч.5 ст.214 КПК України для внесення Генеральною прокуратурою України відомостей по даній заяві до ЄРДР.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.214, 303, 304, 306, 307 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність прокурора Генеральної прокуратури України щодо невнесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою ОСОБА_4 від 29 липня 2016 року про вчинення кримінальних правопорушень Генеральним прокурором України ОСОБА_5 відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя