печерський районний суд міста києва
Справа № 757/3113/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

слідчого ОСОБА_3

розглянувши у судовому засіданні в м. Києві клопотання слідчого групи слідчих у кримінальному провадженні слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_3 , погоджене прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурором відділу прокуратури Київської ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000482, -

В С Т А Н О В И В :
Слідчий в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді із клопотанням про арешт майна підозрюваного ОСОБА_5 , а саме:

- 1/2 частини земельної ділянки з кадастровим номером :01:018:0073 площею 0,0125 га за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24);

- 1/2 частини житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 296,3 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24).

В обґрунтування клопотання зазначає, що Генеральною прокуратурою України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000482 за підозрою заступника прокурора Подільського району міста Києва ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 4 ст.368 КК України, та ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 4 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням по вказаному кримінальному провадженню встановлено, що 31.05.2011 Головним слідчим управлінням Служби Безпеки України порушено кримінальну справу № 650 за фактом розтрати невстановленими службовими особами ВАТ АБ «Украгазбанк» та ТОВ «ФК МКС-Інвест» за попередньою змовою групою осіб, шляхом зловживання своїм службовим становищем, чужого майна в особливо великих розмірах, за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст.191 КК України.

05.10.2011 за матеріалами вказаної кримінальної справи порушено кримінальну справу щодо ОСОБА_7 за ознаками злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 23.05.2014 провадження у кримінальній справі за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27 та ч. 5 ст. 191, ч. 2, 3 ст. 27 та ч. 2 ст. 366, ч. 2 ст.366 КК України закрито у зв`язку із відмовою прокурора від державного обвинувачення в суді. 02.06.2014 вказана постанова суду набрала законної сили.

Незважаючи на це, 09.07.2014 прокуратурою Подільського району міста Києва розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000148 за заявою генерального директора КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Подільського району» про те, що невстановлені особи шляхом обману оформили право власності на об`єкт комунальної форми власності по вул. Воздвиженській, 60В в м. Києві (що було предметом розслідування кримінальної справи № 650), за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України.

02.10.2015, під час зустрічі ОСОБА_7 і його брата ОСОБА_8 із заступником прокурора Подільського району міста Києва ОСОБА_6 , останній повідомив, що ОСОБА_7 потрібно допитати у кримінальному провадженні і що на допит його викличе прокурор прокуратури ОСОБА_9 . На запитання ОСОБА_7 , чому саме його потрібно допитати, а також про те, що факти, які вони розслідують, вже були предметом кримінального провадження в органах СБУ, ОСОБА_6 повідомив, якщо так, то справа щодо ОСОБА_7 буде розслідуватись в законному порядку.

В суботу, 03.10.2015, ОСОБА_8 зателефонував прокурор ОСОБА_9 та через нього викликав ОСОБА_7 на допит на 04.10.2015 (неділя).

У невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, ОСОБА_5 , розуміючи, що він не являється працівником правоохоронного органу, з метою особистого незаконного збагачення, вступив у злочинну змову із заступником прокурора Подільського району міста Києва ОСОБА_6 , якому повідомив, що може посприяти у отриманні неправомірної вигоди від ОСОБА_7 за непритягнення останнього до кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження № 0000148.

У невстановлені досудовим розслідуванням дату та час, ОСОБА_5 домовився із ОСОБА_6 про те, що останній забезпечить прийняття рішення про закриття кримінального провадження №0000148, надасть ОСОБА_5 постанову про закриття кримінального провадження №0000148, в якому фігурує ОСОБА_7 та лист до суду, який вирішить питання про зняття арешту з майна банківської установи, який накладено в ході досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000148, а ОСОБА_5 в свою чергу отримає від братів Горбалів неправомірну вигоду в сумі 200 000 доларів США.

07.10.2015, під час зустрічі ОСОБА_8 із ОСОБА_5 , останній, на виконання домовленостей із ОСОБА_6 щодо отримання від ОСОБА_7 неправомірної вигоди за непритягнення його до кримінальної відповідальності, запропонував за 200 тис. доларів США вирішити питання з керівництвом прокуратури Подільського району щодо непритягнення брата ОСОБА_8 ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності.

Під час чергової зустрічі ОСОБА_8 та ОСОБА_5 20.11.2015 домовились про зменшення суми неправомірної вигоди з 200 000 доларів США до 150 000 доларів США, попередньо ОСОБА_5 погодив із ОСОБА_6 вказане зменшення суми неправомірної вигоди.

27.11.2015 ОСОБА_8 прибув до прокуратури Подільського району міста Києва для зустрічі із заступником прокурора Подільського району міста Києва ОСОБА_6 , про яку заздалегідь домовився із ОСОБА_5 .

На початку зустрічі ОСОБА_8 повідомив ОСОБА_6 про мету зустрічі, а саме що йому необхідно обумовити із ним умови та підстави закриття кримінального провадження № 0000148, а також зміст листа, який необхідно буде в подальшому направити до суду та банківської установи для зняття арешту на майно банківської установи. Разом з тим, ОСОБА_6 вдавав, що не розуміє, чому ОСОБА_8 приїхав до нього, тому ОСОБА_8 зателефонував ОСОБА_5 , який попросив передати мобільний телефон ОСОБА_6 . Після нетривалої розмови ОСОБА_6 та ОСОБА_5 по телефону, ОСОБА_6 запропонував ОСОБА_8 вийти з приміщення прокуратури на вулицю. Під час розмови ОСОБА_8 та ОСОБА_6 поруч із прокуратурою Подільського району міста Києва, ОСОБА_6 повідомив, що він вже ознайомлювався із чорновими варіантами документів про закриття кримінального провадження № 0000148. Зокрема, ОСОБА_6 повідомив, що документи про закриття кримінального провадження № 0000148 потрібно буде забирати у ОСОБА_5 , оскільки як виразився ОСОБА_6 їм так краще.

30.11.2015 ОСОБА_5 у невстановлених на даний час слідством місці та час, зустрівся із ОСОБА_6 , від якого отримав оригінал постанови від 30.11.2015 про закриття кримінального провадження №0000148 за підписом прокурора прокуратури Подільського району міста Києва ОСОБА_9 , копію вказаної постанови із підписом ОСОБА_9 та проект постанови про закриття кримінального провадження №0000148 без дати та підпису посадової особи, яка прийняла рішення.

ОСОБА_5 того ж дня, приблизно о 16 годині 20 хвилин, в телефонній розмові повідомив ОСОБА_8 про те, що він отримав від ОСОБА_6 постанову про закриття кримінального провадження № 0000148 та готовий передати її ОСОБА_8 в обмін на грошові кошти в сумі 150 000 доларів США. Крім того, під час розмови ОСОБА_5 обумовив з ОСОБА_8 місце зустрічі, а саме перетин вулиць Богдана Хмельницького та Олеся Гончара в місті Києві.

30.11.2015 приблизно о 17 годині 20 хвилин ОСОБА_8 приїхав до раніше обумовленого місця, зупинившись біля будинку АДРЕСА_2 , де зустрівся із ОСОБА_5

ОСОБА_5 , на виконання домовленості із ОСОБА_6 , розуміючи протиправність своїх дій та дій ОСОБА_6 , передав ОСОБА_8 постанову про закриття кримінального провадження №0000148, після чого, знаходячись в автомобілі ОСОБА_8 , отримав від останнього паперовий пакет, в якому знаходились грошові кошти в сумі 150 000 доларів США. Після цього, ОСОБА_5 попрощався із ОСОБА_8 та вийшов з його автомобіля, після чого був затриманий в порядку ст. 208 КПК України.

01.12.2015 ОСОБА_5 повідомлено про зміну раніше повідомленої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.4 ст. 368 КК України.

Санкція ч. 4 ст. 368 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років, з додатковим покаранням у вигляді конфіскації майна та спеціальної конфіскації.

Відповідно до запису в паспорті ОСОБА_5 , між ним та ОСОБА_10 12.06.1998 зареєстровано шлюб.

Згідно відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_10 належить на праві власності земельна ділянка з кадастровим номером :01:018:0073 площею 0,0125 га за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24); житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 296,3 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24).

З огляду на викладене, з метою забезпечення можливої конфіскації майна підозрюваного слідчий просить накласти арешт на нерухоме майно підозрюваного ОСОБА_5 , а саме на:

- 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером :01:018:0073 площею 0,0125 га за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24);

- 1/2 частину житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 296,3 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24).

В судовому зсіданні слідчий клопотання підтримав повністю, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив задовольнити.

На підставі ч. 2 ст. 172 КПК України розгляд клопотання здійснено без повідомлення власника майна.

Згідно ч. 1 ст. 107 КПК України фіксація під час розгляду клопотання слідчим суддею за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Заслухавши слідчого, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя надходить до наступних висновків.

Як визначено ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до ч. 6 ст. 170 КПК України арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, які перебувають у власності або володінні, користуванні, розпорядженні підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна.

ОСОБА_5 є підозрюваним у вчиненні злочину, передбаченого ч.5 ст. 27, ч.4 ст. 368 КК України. Санкція ч. 4 ст. 368 КК України передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 8 до 12 років, з додатковим покаранням у вигляді конфіскації майна та спеціальної конфіскації.

ОСОБА_11 є дружиною підозрюваного ОСОБА_5 .

ОСОБА_11 на праві власності належить 1/2 частина земельної ділянки з кадастровим номером :01:018:0073 площею 0,0125 га за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24); 1/2 частина житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 296,3 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24).

Відповідно до 3 ст. 5 ЦК України, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За вказаних обставин слідчий суддя вважає наявними передбачені ст. 170 КК України підстави для накладення арешту на майно, зазначене в клопотанні слідчого, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, шляхом заборони розпоряджатися вказаним майном, оскільки незастосування такого заходу забезпечення може призвести до втрати цього майна і відповідно настання наслідків, які можуть перешкоджати даному кримінальному провадженню.

За наявності обставин перебування майна, на яке накладено арешт, в особистій власності іншого члена подружжя, заінтересована особа має право звернутися до слідчого судді із клопотанням про скасування арешту майна в порядку, передбаченому ст. 174 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ч.6 ст.170, ст.ст.171-173, ст.175, ст.309, 372, ст.392, ст.532 КПК України, -

У Х В А Л И В :
Клопотання слідчого групи слідчих у кримінальному провадженні слідчого в особливо важливих справах першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_3 , погоджене прокурором групи прокурорів у кримінальному провадженні прокурором відділу прокуратури Київської ОСОБА_4 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000482 задовольнити.

Накласти арешт на нерухоме майно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород Дністровський Одеської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , а саме на:

- 1/2 частину земельної ділянки з кадастровим номером :01:018:0073 площею 0,0125 га за адресою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24);

- 1/2 частину житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 загальною площею 296,3 кв. м. (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 24), шляхом заборони розпоряджатись вказаним майном.

Підозрюваний, обвинувачений, їх захисник, законний представник, інший власник або володілець майна, які не були присутні при розгляді питання про арешт майна, мають право заявити клопотання про скасування арешту майна повністю або частково. Таке клопотання під час досудового розслідування розглядається слідчим суддею, а під час судового провадження - судом.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим.

Ухвала слідчого судді може бути оскаржена протягом п`яти днів з дня її оголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя ОСОБА_1