Справа № 621/1447/16-к
Провадження № 1-кп/621/147/16
ВИРОК
іменем України
03.08.2016 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2

за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження № 0000802 по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянинки України, українки, із середньою освітою, не одруженої, не працюючої, раніше судимої:

1) 23.11.2011 року Зміївським районним судом Харківської області за ч. 3 ст. 187, ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 185, ст. 70 КК України до 8 (восьми) років позбавлення волі з конфіскацією майна. Звільнена 09.03.2016 року по закінченню строку відбуття покарання,

у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , маючи не зняту та не погашену судимість за злочини проти власності, на шлях виправлення не стала і 19.06.2016 року близько 12 год. 00 хв., перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_2 у обвинуваченої повторно виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна. З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_5 того ж дня та в той же час, перебуваючи в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , переконавшись, що її дії ніким помічені не будуть, шляхом вільного доступу, таємно, протиправно, з корисливих мотивів, з метою наживи, повторно вчинила крадіжку мобільного телефону марки Nokia, моделі Asha 311, вартістю згідно висновку судової товарознавчої експертизи від 12.07.2016 року № 3748 500 грн., що належить ОСОБА_4 .

Викраденим майном ОСОБА_5 розпорядилася на свій власний розсуд, чим спричинила потерпілому ОСОБА_4 матеріальний збиток на вище вказану суму.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, тобто у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому повторно.

Допитана в судовому засіданні в якості обвинуваченої ОСОБА_5 вину в інкримінованому їй злочині визнала у повному обсязі, щиро розкаялася, показала, що злочин вчинений нею при вищевикладених обставинах.

Потерпілий ОСОБА_4 підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті, будь-яких претензій до ОСОБА_5 не має.

Показання обвинуваченої та потерпілого повністю відповідають фактичним обставинам справи, які вони не заперечують. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вище наведеного злочину, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності їх позиції, суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні вище зазначеного злочину і її дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 , відповідно до ст. 66 КК України, визнається її щире каяття, сприяння розкриттю злочину, повернення викраденого.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд враховує особу винної, яка раніше судима, не працює, за місцем проживання характеризується задовільно, у лікарів нарколога та психіатра на обліку не перебуває.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості, обставини, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, особу обвинуваченої, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі від відбування якого ОСОБА_5 належить звільнити з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, із покладанням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Цивільний позов не заявлено.

З ОСОБА_5 належить стягнути витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи у розмірі 263 грн. 88 коп.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368-374 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України, від призначеного покарання звільнити ОСОБА_5 з випробуванням на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області вартість проведення судово-товарознавчої експертизи від 12 липня 2016 року № 3748 у розмірі 263 (двісті шістдесят три) грн. 88 коп.

Речові докази: мобільний телефон марки Nokia, моделі Asha 311, який знаходиться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 , вважати йому повернутим.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Харківської області через Зміївський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не буде подано.

Копію вироку негайно після його проголошення належить вручити обвинуваченій, прокурору та потерпілому.

Головуючий: