11-сс/775/90/2016(м)
222/525/16-к

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2016 року м. Маріуполь

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Апеляційного суду Донецької області в м. Маріуполі у складі:

судді-доповідача ОСОБА_1 ,

суддів: ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

за участю підозрюваного ОСОБА_6

та його захисника ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000118 від 01 квітня 2016 року, за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Володарського районного суду Донецької області від 03 квітня 2016 року, якою щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Степанокерт Нагорно-Карабахської області Російської Федерації, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України,

застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Маріупольському слідчому ізоляторі УДПтС України в Донецькій області строком на 60 днів до 29 травня 2016 року,

в с т а н о в и л а:

в провадженні СВ Володарського відділення поліції Волноваського відділу поліції ГУНП в Донецькій області знаходяться матеріали досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000118 від 01 квітня 2016 року, за підозрою ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України.

Органом досудового розслідування встановлено, що 01 квітня 2016 року приблизно о 02.30 год. ОСОБА_8 разом з ОСОБА_6 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , знаходячись за місцем постійного мешкання ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_1 , спільно розпивали спиртні напої на кухні. Під час вживання спиртних напоїв ОСОБА_8 та ОСОБА_6 домовилися вчинити умисне вбивство їх знайомого гр. ОСОБА_9 , з яким в них склалися неприязні відносини.

Надалі, ОСОБА_8 та ОСОБА_6 розбудили гр. ОСОБА_9 , який відпочивав в цей момент в сусідній кімнаті, та змусили його піти з ними під приводом вчинення крадіжки з метою вивести його в безлюдне місце. Реалізуючи свій сумісний злочинний намір, направлений на умисне противоправне заподіяння смерті їх знайомого гр. ОСОБА_9 , ОСОБА_6 заздалегідь зі своєї квартири узяв з собою металеву сокиру та два кухонних ножа для скоєння умисного вбивства, як знаряддя злочину.

Після чого ОСОБА_8 разом з ОСОБА_6 вивели гр. ОСОБА_9 на відкриту ділянку місцевості, а саме на город, розташований на неогородженій території домоволодіння по АДРЕСА_2 , яке належить гр. ОСОБА_11 , при цьому ОСОБА_9 йшов попереду, а ОСОБА_8 та ОСОБА_6 - позаду, де з метою реалізації спільного злочинного наміру гр. ОСОБА_6 наніс один удар сокирою, яку утримував стиснутим в кулаку правої руки, в потиличну область голови гр. ОСОБА_9 , від нанесеного удару він почав тікати від них, але ОСОБА_8 наздогнав його та своєю правою ногою наніс йому один боковий удар в область обличчя, від чого він втратив рівновагу та впав на землю на спину. Потім гр. ОСОБА_6 підбіг до ОСОБА_9 , який в цей час лежав на спині, сів на нього зверху та наніс останньому близько 7 ударів металевим клинком сокири, яку утримував стиснутим в кулаку правої руки в область його обличчя. Після чого ОСОБА_8 , знаходячись біля них вихватив вищезазначену сокиру з рук ОСОБА_6 , та наніс ще близько чотирьох ударів металевим клинком сокири, яку утримував стиснутим в кулаку правої руки, в область обличчя ОСОБА_9 , а також один аналогічний удар в область його шиї, чим заподіяли потерпілому ОСОБА_9 , згідно попереднього судово-медичного висновку відкриту черепно-мозкову травму з множинними переломами костей лицьового скелету, лобної кості справа з розможенною речовиною головного мозку, що спричинило настання смерті ОСОБА_9 на місці події.

01 квітня 2016 року ОСОБА_6 затримано в порядку ст.208 КПК України.

03 квітня 2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п.12 ч.2 ст.115 КК України.

Того ж дня, тобто 03 квітня 2016 року до районного суду звернувся старший слідчий СВ Володарського ВП Волноваського ВП ГУНП в Донецькій області майор поліції ОСОБА_12 із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .

Ухвалою слідчого судді Володарського районного суду Донецької області від 03 квітня 2016 року вказане вище клопотання слідчого задоволено та обрано ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів до 29 травня 2016 року, без визначення застави (на підставі п.2 ч.4 ст.183 КПК України).

Не погодившись з судовим рішенням, захисник ОСОБА_7 , діючий в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 оскаржив його в апеляційному порядку, просив ухвалу слідчого судді скасувати й звільнити ОСОБА_6 з-під варти. В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник посилається на те, що обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_6 , слідчий суддя мотивував тяжкістю інкримінованого йому правопорушення і даними про його особу, у зв`язку із чим суд помилково прийшов до висновку, що він може приховатися від слідства та суду і може здійснювати тиск на свідків та дружину, яка була допитана органом досудового розслідування у якості свідка. При цьому слідчий судді не вказав, на підставі яких даних або доказів прийшов до такого висновку.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрюваного та його захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги останнього, просили її задовольнити в повному обсязі, прокурора, який, у свою чергу, відстоював законність і обґрунтованість судового рішення та просив залишити його незмінним, перевіривши матеріали справи й обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, суд своїм рішенням повинен забезпечити не тільки права підозрюваного, а й високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів. Забезпечення таких стандартів, як підкреслює Європейський суд з прав людини, вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.

Таким чином, щоб вирішити справу у відповідності до вимог закону, суд повинен взяти до уваги, крім даних, передбачених ст.177 КПК України, особисті обставини життя особи, які можуть свідчити на користь збільшення (зменшення) ризику переховування від правосуддя чи інших способів неналежної процесуальної поведінки, характер справи, тяжкість кримінального правопорушення та наслідки вчинення протиправних діянь.

Відповідно до ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстави вважати, що існує, хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Як вбачається з матеріалів справи, судом першої інстанції вказані вимоги закону дотримані.

При судовому розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу суд перевірив відповідність змісту подання вимогам закону та з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у поданні слідчого підстав для обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Зокрема, колегія суддів погоджується із висновком районного суду про доцільність врахування того, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого кримінального правопорушення проти життя та здоров`я особи, за який Законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років або довічне позбавлення волі, перебуваючи на свободі, з метою ухилитись від кримінальної відповідальності за вчинений злочин, може приховатись від органів досудового розслідування та суду, впливати на свідків.

За таких обставин, на думку колегії суддів, слідчий суддя правомірно та мотивовано задовольнив клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, висновки суду відповідають зазначеним положенням КПК України та фактичним обставинам справи, а тому доводи захисника про необґрунтованість висновків суду нічим не підтверджені.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що слідчий суддя при обранні виду запобіжного заходу підозрюваному ОСОБА_6 , виходячи з самої тяжкості обвинувачення, обґрунтовано застосував до підозрюваного запобіжний захід у виді тримання під вартою.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по справі не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , діючого в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Володарського районного суду Донецької області від 03 квітня 2016 року, якою відносно ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Маріупольському слідчому ізоляторі УДПтС України в Донецькій області строком на 60 днів до 29 травня 2016 року, залишити без зміни.

Судове рішення суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту його оголошення.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ ________________ ________________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3