Ухвала
іменем україни
18 липня 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу захисника ОСОБА_4 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 січня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 23 травня 2016 року щодо ОСОБА_5 у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР № 0000368,

в с т а н о в и л а:

За вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 січня 2015 року

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мартинівка Луцького району Волинської області, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості,

засуджено за ч. 2 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 роки.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь потерпілої ОСОБА_6 100000 грн моральної шкоди, 15905 грн 95 коп. матеріальної шкоди та 5000 грн витрат на правову допомогу.
Вирішено питання щодо речових доказів у провадженні.
Ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 23 травня 2016 року вирок залишено без зміни.
За вироком суду ОСОБА_5 визнаний винуватим та засуджений за те, що він 08 липня 2014 року, приблизно о 15 год. 30 хв., керуючи технічно справним автомобілем «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_1 та рухаючись по асфальтобетонній сухій ділянці дороги неподалік с. Лаврів, на 9 км +500 м автодороги «Т0303», сполученням: Луцьк-Радомишль-Демидівка-Дубно, у напрямку с. Радомишль Луцького району, порушив вимоги п. 2.9 (а); п.12.1; п. 13.1; п. 13.3 Правил дорожнього руху, а саме, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та здійснюючи обгін, проявив безпечність та неуважність, не дотримався безпечної дистанції та безпечного інтервалу, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого допустив зіткнення з вантажним автомобілем марки «Мерседес Бенц», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_7 , в результаті чого даний транспортний засіб з`їхав на узбіччя, де зіткнувся з придорожнім деревом. В результаті дорожньо-транспортної пригоди водій автомобіля «Мерседес Бенц» ОСОБА_7 отримав тяжкі тілесні ушкодження від яких ІНФОРМАЦІЯ_2 помер у лікарні.
У касаційній скарзі захисник ОСОБА_4 , не заперечуючи доведеності вини та кваліфікацію дій ОСОБА_5 , посилається на невідповідність призначеного судом покарання тяжкості злочину та особі засудженого. Зазначає, що суд не в повній мірі врахував особу винного та взагалі не врахував обставини, що пом`якшують покарання, такі як: повне визнання вини, щире каяття, сприяння в розкритті злочину, відшкодування завданої шкоди. Просить застосувати положення ст. 75 КК України та звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням. Вважає, що виправлення та перевиховання останнього можливе без ізоляції від суспільства.
Перевіривши доводи касаційної скарги та надані до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на таке.
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого правопорушення та кваліфікація його дій у касаційному порядку не оспорюються.
Що стосується призначеного ОСОБА_5 покарання, то колегія суддів дійшла наступного висновку.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суду необхідно врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Вказані вимоги закону судом дотримані.
Як убачається з наданих суду касаційної інстанції копій судових рішень, при призначенні покарання засудженому ОСОБА_5 суд з достатньою повнотою врахував характер, ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується, вчинив злочин з необережності та його вік.
Крім того, враховано обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, а також відсутність обставин, що пом`якшують покарання.
Зважаючи на наведене, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність призначення ОСОБА_5 покарання в межах санкції статті, яке на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Доводи, за своїм змістом близькі доводам у касаційній скарзі, були наведені в апеляційній скарзі захисника засудженого, вони були предметом перевірки суду апеляційної інстанції, який визнав їх безпідставними. Свій висновок апеляційний суд переконливо мотивував в ухвалі і вважати його необґрунтованим чи сумнівним підстав немає. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 419 КПК.
З врахуванням даних про особу засудженого, тяжкості вчиненого ним злочину колегія суддів не вбачає можливості звільнення ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України,як про це зазначено у касаційній скарзі захисника
Враховуючи викладене, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги захисника та вважає, що на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України у відкритті касаційного провадження слід відмовити.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою захисника ОСОБА_4 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 22 січня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Волинської області від 23 травня 2016 року щодо ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

__________________ _____________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3