Справа № 278/1414/16-к
В И Р О К
Іменем України
20 липня 2016 року м. Житомир
Житомирський районний суд Житомирської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження стосовно
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, не судимого,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Житомира, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого,
обвинувачених у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України,
в с т а н о в и в:
6 травня 2016 року близько 23 години ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5 перебували поблизу кафе-бару " ІНФОРМАЦІЯ_3 " в АДРЕСА_3 , де у них на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин виник конфлікт із ОСОБА_6 , під час якого у ОСОБА_4 виник умисел на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_6 .
Реалізуючи свій умисел, ОСОБА_4 правим кулаком наніс ОСОБА_6 один удар в область грудної клітини, від якого останній впав на землю. ОСОБА_4 підійшов до лежачого ОСОБА_6 та ногами наніс йому близько 4 ударів по тулубу та один удар у праву частину голови. Після цього потерпілий ОСОБА_6 піднявся із землі та взяв до рук мобільний телефон з метою здійснити дзвінок, але ОСОБА_4 підняв із землі дерев`яну палицю та наніс нею один удар ОСОБА_6 в область рук. Від вказаного удару у потерпілого з рук випав мобільний телефон, після чого ОСОБА_4 наніс ОСОБА_6 один удар лівою ногою в область правого плеча, від якого потерпілий знову впав на землю.
Присутній при зазначених діях ОСОБА_4 ОСОБА_5 вирішив приєднатися до ОСОБА_4 та спричинити ОСОБА_6 тілесні ушкодження. ОСОБА_4 , продовжуючи свої дії, ногами наніс ОСОБА_6 5 ударів в область задньої частини тулубу, а ОСОБА_5 , приєднавшись до дій ОСОБА_4 , наніс потерпілому близько 5 ударів в область передньої частини тулубу.
Зазначеними діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 заподіяли ОСОБА_6 легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоров`я у вигляді одного синця на обличчі, двох на правій вушній раковині, шести на спині, по одному на правій верхній та лівій нижній кінцівках.
В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вину в інкримінованому діянні визнали повністю, підтвердили викладені обставини, у вчиненому каються.
Беручи до уваги, що обвинувачені повністю визнали свою вину у вчиненні злочину, суд за згодою обвинувачених та учасників судового розгляду, враховуючи, що не оспорювалися фактичні обставини справи, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнає їх встановленими в судовому засіданні та вважає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин. Враховуючи, що обвинувачені відмовились давати показання, суд обмежився дослідженням матеріалів, що характеризують їх особи.
Суд вважає, що вина ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні злочину доведена, і кваліфікує їх діяння за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
При призначенні покарання відповідно до ст. 65 КК України суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, є умисним злочином проти здоров`я особи невеликої тяжкості.
Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не судимі, неодружені, офіційно непрацюючі, однак займаються суспільно-корисною працею, за місцем проживання характеризуються нейтрально.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття. Обставин, що обтяжують покаранняобвинуваченим, не встановлено.
З урахуванням наведеного, позицій державного обвинувача та потерпілого, який не наполягав на суворості покарання, а також того, що обвинувачені офіційно не працюють, відомостей про їх майновий стан, суд вважає за неможливе призначити покарання у виді штрафу і призначає покарання у виді громадських робіт, що буде необхідним і достатнім для їх виправлення та перевиховання, а також для запобігання вчиненню нових злочинів.
Цивільний позов у провадженні не пред`явлено, даних про процесуальні витрати матеріали провадження не містять.
Речовий доказ підлягає знищенню.
Приймаючи до уваги призначене покарання, поведінку обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 під час досудового розслідування та судового розгляду, підстав для обрання щодо них запобіжного заходу не вбачається.
Керуючись ст. ст. 369-371, 373-374 КПК України, суд
у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді ста годин громадських робіт.
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді дев`яноста годин громадських робіт.
Початок строку відбування покарання обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , не обирати.
Після набрання вироком законної сили речовий доказ дерев`яну палицю, яка вилучена та передана на зберігання до камери зберігання речових доказів Житомирського РВ поліції Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо він не скасований, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим в той же строк з моменту вручення копії вироку. Вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися, і дослідження яких визнано судом недоцільним.
Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учаснику, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.
Суддя ОСОБА_1