Справа № 346/1378/16-к
Провадження № 1-кс/346/219/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2016 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

в складі:
слідчого судді ОСОБА_1
за участі секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
заявника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Коломия скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність Коломийської місцевої прокуратури, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла скарга ОСОБА_4 , в якій він просить зобов`язати заступника прокурора Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області радника юстиції ОСОБА_5 прийняти та невідкладно зареєструвати подану ним заяву про вчинення злочину до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати за цією заявою про вчинення злочину досудове розслідування у формі досудового слідства за вчинення дій, які мають ознаки складу злочину колишнього директора філії ОСОБА_6 і головного бухгалтера ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» ОСОБА_7 передбаченого ст. 384 ч.2 КК України.

Скаргу мотивовано тим, що 25 лютого 2016 року ним було подано заяву про вчинення дій, що містять ознаки злочину, передбаченого ч.2 ст.384 КК України.
Дана заява - повідомлення була прийнята від нього Коломийською місцевою прокуратурою в Івано-Франківській області, що підтвержується штампом Коломийської місцевої прокуратури на заяві від 25.02.2016 року.
В поданій ним заяві йшлося про те, що у 2008 році його засуджено Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за злочин, який він не вчиняв. Вирок щодо нього винесено на підставі сфальсифікованих щодо нього доказів, які сфальсифікував на той час слідчий Коломийської міської прокуратури ОСОБА_8 . Він заявляв, що колишній директор філії ДП «Івано Франківськстандартметрологія» ОСОБА_6 і головний бухгалтера ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» ОСОБА_7 , вчинили злочини, передбачені ст. 384 ч. 2 КК України.
Він повторно надає інформацію, про факти, які явно вказують, що жодних коштів на рахунок ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» він не перераховував; також він стверджує, що довідка ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» про те, що він начебто перераховував дані кошти є неправдивою, а також є такою, що не може бути доказом у даній кримінальній справі; адже службові особи ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» можуть посвідчити довідкою лише те, що дані кошти поступили на підприємство, однак факт того, що дані кошти поступили саме від нього, може підтверджуватися лише платіжними документами, які мають містити його підпис.
Вказану вище довідку, яку видано за підписом головного бухгалтера ДП «Івано- Франківськстандартметрологія» про начебто перерахування нею на користь ДП коштів у розмірі 316 грн. 44 коп., яку долучено до матеріалів кримінальної справи та яку також покладено в обгрунтування винесеного щодо нього вироку, не можна вважати належним чином оформленим документом, оскільки дана довідка не містить ні номера ні дати й року її видачі, а також не містить підпису директора ДП «Івано-Франківськстандартметрологія». Отже, вказана вище довідка не може вважатися офіційним документом. Таким чином він стверджує, що в ході судового розгляду зазначеної вище кримінальної справи судом не витребувано та не досліджено платіжні документи про перерахування на рахунок ДП «Івано-Франківськстандарт-метрологія» коштів у розмірі 316 грн. 44 коп., що також свідчить про допущення суддею неповноти судового слідства у даній кримінальній справі, внаслідок допущення якої судом протиправно визнано його винним у вчиненні незаконних дій, яких він насправді не вчиняв.
Кошти у розмірі 316,44 грн. він від приватних підприємців не одержував і на рахунок ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» не перераховував (даний факт підтверджується довідкою Коломийського відділення ВАТ «ПЛЮС БАНК» ві, 21.01.2009 р. №35-8/319 та доданого до вказаної довідки реєстру, відповідно до яких перечислення готівкових кошті на поточний рахунок ДП «Івано- Франківськстандартметрологія» 12.03.2007 р. в сумі 316,44 грн. проводилось не ним, а насправді проводилось невідомими йому 11 жителями Коломийського району, як вказано у вироку : приватних підприємців: ОСОБА_9 с. Мишин Коломийського р-н оплата в розмірі 29,09грн.; ОСОБА_10 с. Сопів Коломийського р-н оплата в розмірі 29,09грн.; ОСОБА_11 с. Ковалівка Коломийського р-н оплата в розмірі 29,09грн.; ОСОБА_12 с.Мишин Коломийського р.н., оплата в розмірі 29,09грн.; ОСОБА_13 с.В.Вербіж Коломийського р-н оплата в розмірі 28,38грн.; ОСОБА_14 с.Мишин Коломийського р-н. оплата в розмірі 28,38грн.; ОСОБА_15 с.В. Вербіж, Коломийського р-н, оплата в розмірі 28,38грн.; Бежук МД. с.Вербіж Коломийського р-н оплата в розмірі 28,38грн.; ОСОБА_11 с. Ковалівка Коломийського р-н, оплата в розмірі 28,38грн.; ОСОБА_16 с.В.Ключів Коломийського р-н, оплата в розмірі 28,38грн.; ОСОБА_17 с.Мишин Коломийського р-н оплата в розмірі 28,38грн. Загальна сума 316грн.44 коп.
Він заявляв, що вказані свідчення колишнього директора філії ОСОБА_6 гол. бухгалтера ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» ОСОБА_7 , достовірно знаючи, що в зазначених вище підприємців він повірку ЗВТ не проводив, а він достовірно вказує що договора під № 82 по № 92 згідно журналу видачі договорів договори не одержував, в приватних підприємців повірку ЗВТ не проводив, готівкою гроші не одержував, і готівкою гроші не перераховував, і жодне відношення не мав і не має, покази свідків містять неправдиві дані і проти нього у суді дали завідомо неправдиві покази про те, що начебто він протягом 2007 року одержав вказаних вище підприємців кошти за повірку ЗВТ, і начебто перерахував на рахунок «Івано-Франківськстандартметрологія».
В судовому засіданні кримінальної справи № 1-94 2008 р. судді ОСОБА_18 до 21 червня 2008 року, він (офіційно заявляв, і надалі заявляє що ніяких жодних привласнень готівкою грошей він не вчинив до 06.06.2007року до обявлення йому догани, як вказано за невиконання плану і порушення дисципліни, - тому він після 06.06.2007 року коли йому була незаконно обявлена догана, він на роботу в ДП її Франківськстандартметрологія до 05.10.2007 року коли його офіційно звільнили невийшов, 4 місяці 120 днів він був на лікарняному і лежав в лікарні.
Про це є офіційні докази і покази свідків, що підчас проведення звітів в ДП Івано- Франківськстандартметрологія за 1 (перший) квартал 2007 року привласнень державних коштів небуло, за 2 (другий) небуло, так і за річний звіт 2007 р. (небуло) жодних привласнень державних кошті, а він працював до 06.06.2007року, після 06.06.2007року, до офіційного звільнення 05.10.2007року, 4 (чотири) місяці 120 днів він був на лікарняному і лежав в лікарні.
Ніяких привласнень державних коштів в ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» до 06.06.2007року, не було і немає, тому і злочину ніякого ним не було вчинено, він не зловживав службовим становищем і не привласнив державних коштів готівкою грошей, це є брудний наклеп.
Своїми діями, свідченнями колишній директор філії ОСОБА_6 , і головний бухгалтер ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» ОСОБА_7 вчинили злочини, передбачені ст. 384 ч. 2 КК України.
Після цього жодних дій, спрямованих на внесення наданих ним відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснення досудового слідства даним органом досудового слідства не вчинялося.
29 лютого 2016 року він отримав відповідь першого заступника прокурора Коломийської місцевої прокуратури молодшого радника юстиції І. Книгиницького за №80-57-14 від 26.02.2016р. про відмову у внесенні наданих ним відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та здійснення досудового слідства.
Згідно ст.24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно ст.303 КПК Україна на досудовому провадженні може бути оскаржено бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.
Згідно ст.304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Згідно ст.. 214 КПК України слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Досудове розслідування розпочинається з моменту внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань, порядок його формування та ведення затверджуються Генеральною прокуратурою України за погодженням з Міністерством внутрішніх справ України, Службою безпеки України, органом, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства.
Слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
Однак Коломийською міжрайонною прокуратурою Івано-Франківської області, всупереч ст.214 КПК України, було допущено бездіяльність. Відомості, викладені ним в заяві повинні були негайно, але не пізніше 24 год. після подання заяви вноситись до ЄРДР.
Скаржник ОСОБА_4 скаргу підтримав, просив її задовольнити і вказав, що йому стали відомі нововиявлені обставини пов`язані з кримінальною справою, яку розглядав суддя ОСОБА_19 .

Він 27.03.2015 року ознайомлювався з матеріалами кримінального провадження за дачу завідомо неправдивих показань ОСОБА_6 та ОСОБА_7 яке було закрито.

Він виявив що у протоколі допиту свідка ОСОБА_6 від 17.11.2014 року який проводив слідчий ОСОБА_20 на сторінці 171, 172 свідок вказував що він, тобто ОСОБА_21 не привласнив коштів по прибуткових касових ордерах, і заборгованості у нього перед ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» немає. Крім того згідно висновку почеркознавчої експертизи від 08.07.2014 року стор. 110-114 т.1 підпис у довідці 24.01.07 року «Про перелік суб`єктів господарської діяльності» імовірно виконанно не ОСОБА_22 а іншою особою, а ОСОБА_6 вказав, що він вказано довідку не підписував. Згідно висновку почеркознавчої експертизи підпис у посадовій інструкції виконано не ним а іншою особою. Тобто його підпис підроблено, і він нібито був службовою особою, а насправді службовою особою не був.

Також у протоколах допиту свідка ОСОБА_7 стор. 19-22, 110-113 т.2 свідок вказувала, що він, тобто ОСОБА_21 не являвся матеріально відповідальною особою в ДП., та державне розслідування проти нього не проводилось, оскільки, жодної заборгованості у нього не було. Фактів привласнення державних коштів ним не було. Акти ревізій не проводились.

ОСОБА_23 надала довідку про відшкодування ним 316 грн. 44 коп., яка не не відповідає дійсності, оскільки він цих грошей не відшкодовував, а цю суму відшкодували 12.03.2007 року жителі Коломийського району, згідно договорів, що підтверджується довідкою Плюс Банку від 21.01.2009 року.

В суді у 2007 році ОСОБА_6 та ОСОБА_7 давали інші показання, що він, тобто ОСОБА_21 привласнив кошти. Їх слова не відповідають фактичним обставинам, оскільки довідка є підробленою, тому що на ній не підпис ОСОБА_22 , і вона не має вихідного номера.

Прокурор подав заперечення на скаргу з тих підстав, що у заяві ОСОБА_4 відсутні будь-які об`єктивні дані про вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 злочину за конкретних обставин, а наведені власні міркування та припущення щодо вчинення на думку заявника злочину, не можуть бути підставами для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та початку досудового розслідування. Зазначені у заяві ОСОБА_4 доводи були предметом оцінки в судовому засіданні під час судового розгляду, а також законність висновків суду першої інстанції була перевірена в апеляційному та касаційному порядку. Ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 11.03.2015р. у задоволенні скарги ОСОБА_4 щодо зобов`язання заступника прокурора Коломийської міжрайонної прокуратури прийняти та невідкладно зареєструвати заяву про вчинення злочину до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати за заявою про вчинення злочину досудове розслідування за вчинення дій, які мають ознаки складу злочину щодо колишнього директора філії ДП «Івано-Франківськстандартмєтрологія» ОСОБА_6 та колишнього головного бухгалтера ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» ОСОБА_7 , передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, відмовлено. Також, ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 31.12.2015р. у задоволенні скарги ОСОБА_4 щодо зобов`язання першого заступника прокурора Коломийської місцевої прокуратури прийняти та невідкладно зареєструвати заяву про вчинення злочину до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати за заявою про вчинення злочину досудове розслідування за вчинення дій, які мають ознаки складу злочину передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, щодо колишнього директора філії ДП «Івано-Франківськстандартмєтрологія» ОСОБА_6 та колишнього головного бухгалтера ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» ОСОБА_7 , відмовлено. Крім того, ухвалою слідчого судді Косівського районного суду від 29.02.2016 р. у задоволенні скарги ОСОБА_4 щодо зобов`язання заступника прокурора Коломийської місцевої прокуратури прийняти та невідкладно зареєструвати заяву про вчинення злочину до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати за заявою про вчинення злочину досудове розслідування за вчинення дій, які мають ознаки складу злочину колишнього директора філії ДП «Івано-Франківськстандартмєтрологія» ОСОБА_6 і головного бухгалтера ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» ОСОБА_7 , передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, відмовлено.
Прокурор просив відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_4 на бездіяльність Коломийської місцевої прокуратури, та пояснив, що у скарзі ОСОБА_4 обґрунтовує необхідність зареєструвати його заяву про вчинення злочину до ЄРДР щодо вчинення колишнім директором філії Коломийської філії ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України («Завідомо неправдиве показання»), наступним: свідчення ОСОБА_6 , надані ним під час судового розгляду кримінальної справи № 1-94/2008 не відповідають тим, які надані під час досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0000138.
В підтвердження вказаного ОСОБА_4 посилається на протокол додаткового допиту свідка ОСОБА_6 від 17.11.2014 по кримінальному провадженню №0000138 (том № 2, а.с. 171-172) в якому зазначено, що недостачі по коштах, які поступали по прибуткових касових ордерах, які ОСОБА_4 отримував у ОСОБА_6 , не було.
Однак, із аналізу вироку Коломийського міськрайонного суду від 21.07.2008 по справі № 1-94/2008 та протоколу допиту ОСОБА_6 по вказаній кримінальній справі (том № 1 а.с. 148-150) не встановлено факту надання ОСОБА_6 свідчень про те, що ОСОБА_4 допущено недостачу по коштах, які поступали по прибуткових касових ордерах, отриманих ОСОБА_4 .
У показаннях ОСОБА_6 вказував, що він провів перевірку оприбуткування ОСОБА_4 готівки за виконані роботи та реєстрації ним договорів на проведення повірок у журналі обліку договорів на повірку ЗВТ і зрозумів, що ні готівку ні договори ОСОБА_4 не облікував, а привласнював. Жодного посилання ОСОБА_6 у своїх показах на прибуткові касові ордера не робив.
Вказані у скарзі ОСОБА_4 факти в тому числі досліджувались під час проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000138 і не знайшли свого підтвердження, що підтверджується наданими суду матеріалами: протокол одночасного допиту осіб ОСОБА_4 і ОСОБА_6 від 08.10.2014 (том № 2, а.с. 141-144), протокол одночасного допиту осіб ОСОБА_4 і ОСОБА_7 від 03.11.2014 (том № 2, а.с. 154-156), протоколом допиту свідка ОСОБА_6 від 18.06.2014 (том № 1 а.с. 208-211).
В скарзі на бездіяльність Коломийської місцевої прокуратури ОСОБА_4 обґрунтовує необхідність зареєструвати його заяву про вчинення злочину до ЄРДР щодо вчинення колишнім головним бухгалтером ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України («Завідомо неправдиве показання»), наступним: свідчення ОСОБА_7 , надані нею під час судового розгляду кримінальної справи № 1-94/2008 не відповідають тим, які надані під час досудового розслідування в рамках кримінального провадження №0000138.
В підтвердження вказаного ОСОБА_4 посилається на протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 20.06.2014 по кримінальному провадженню №0000138 (том № 2, а.с. 19-22) та протокол допиту свідка (додатковий) ОСОБА_7 від 03.07.2014 (том № 2 а.с.110-113), в яких зазначено, що ревізії, які б підтверджували факти привласнення ОСОБА_4 грошових коштів, не було, ОСОБА_4 не був службовою особою і матеріально відповідальною особою.
Однак, із аналізу вироку Коломийського міськрайонного суду від 21.07.2008 по справі № 1-94/2008 та протоколу допиту ОСОБА_7 по вказаній кримінальній справі (том № 1 а.с. 139) не встановлено факту надання ОСОБА_7 свідчень про те, що стосовно ОСОБА_4 проводились ревізії, які б підтверджували факти привласнення грошових коштів, не заявляла, що він був матеріально відповідальною особою.
У показаннях ОСОБА_7 вказувала, що працівниками Коломийської філії ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» було виявлено, що ОСОБА_4 самовільно проводив у приватних підприємствах повірку засобів вимірювальної техніки, за отримані роботи він отримував від
власників суб`єктів господарської діяльності грошові кошти готівкою, які у подальшому на розрахунковий рахунок ДП «Івано -Франківськстандартметрологія» не вносив.
Усі вказані у скарзі ОСОБА_4 факти в тому числі досліджувались під час проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000138 і не знайшли свого підтвердження, що підтверджується наданими суду матеріалами: протокол одночасного допиту осіб ОСОБА_4 і ОСОБА_7 від 03.11.2014 (том № 2, а.с. 154-156), протокол допиту свідка ОСОБА_7 від 20.06.2014 (том № 2, а.с. 19-22), протокол допиту свідка (додатковий) ОСОБА_7 від 03.07.2014 (том № 2 а.с.110-113).
Крім того, зазначені у скарзі ОСОБА_4 доводи були предметом оцінки в судовому засіданні під час судового розгляду по кримінальній справі № 1-94/2008 як судом першої інстанції, так і судами апеляційної та касаційної інстанції.
Зокрема, стосовно тверджень ОСОБА_4 про те, що він не являвся службовою особою, в ухвалі Апеляційного суду Івано-Франківської області від 04.06.2009 зазначено, що ОСОБА_4 постійно здійснював функції представника влади. Оскільки був наділений в межах своєї компетенції правом пред`являти вимоги, приймати рішення та застосовувати примусові заходи, обов`язкові для виконання фізичними та юридичними особами незалежно від їх відомчості, належності та підлеглості. А тому суд першої інстанції правильно дійшов до висновку про те, що ОСОБА_4 , працюючи інженером ДП «Івано-Франківськстандартметрологія», був службовою особою.
З правильністю зазначених висновків судів першої та апеляційної інстанції погодився і суд касаційної інстанції.
Також всі вказані доводи скаржника перевірялись в рамках проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000138, по якому прийнято рішення про закриття кримінального провадження 26.02.2015.
Постанова про закриття кримінального провадження №0000138 оскаржувалась ОСОБА_4 до слідчого судді Коломийського міськрайонного суду, який 02.07.2015 ухвалою відмовив у задоволенні скарги, та до Апеляційного суду Івано-Франківської області, який скаргу відхилив, а ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 02.07.2015 залишив без змін.
При цьому в ухвалі від 22.07.2015 Апеляційний суд Івано-Франківської області зазначив, що як вбачається з матеріалів кримінального провадження, під час досудового розслідування слідчим було проведено всі можливі слідчі дії, а встановленим під час досудового розслідування обставинам - дана відповідна правова оцінка. Посилання апелянта на те, що в ході досудового розслідування допущено необ`єктивність, упередженість та неповне дослідження всіх обставин справи повністю спростовується постановою слідчого, де в повній послідовності проаналізовано всі фактичні та встановлені обставини вчиненого кримінального правопорушення.
Дослідивши матеріали скарги, заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу та прокурора вважаю, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав.
У поданій заяві Коломийському місцевому прокурору ОСОБА_4 просив внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про вчинення директором філії ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» ОСОБА_6 , та головним бухгалтером ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» ОСОБА_7 злочину передбаченого ст. 384 ч.2 КК України.

Керівником Коломийського місцевої прокурори ОСОБА_24 з підстав відсутності будь яких об`єктивних даних про вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 злочину за конкретних обставин ОСОБА_4 відмовлено у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
У відповідності до ч. 1 ст. 214 КПК слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24-х годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`заний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування.
У відповідності до частин 3, 4 і 5 ст. 214 КПК, до Єдиного реєстру досудових розслідувань вносяться відомості про кримінальне правопорушення, вимагається короткий виклад обставин, які свідчать про вчинення саме кримінального правопорушення, його попередню правову кваліфікацію із зазначенням статті (частин статті) Закону України про кримінальну відповідальність, тобто Кримінального Кодексу, зміст повідомлення слідчим прокурора про підставу початку досудового розслідування.
Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про вчинення злочину є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб, предмет, та інші обставини вчинення злочину). Якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом, і саме тому фактичні дані, які вказують на ознаки складу злочину - кримінального правопорушення, мають бути критерієм внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Як вбачається із змісту заяви прокурору, ОСОБА_4 зазначав, про те, що під час його праці Інженера-метролога в ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» він не зловживав службовим становищем і не привласнював державних коштів, про це є офіційні докази і покази свідків, що під час проведення звітів в ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» за 1 (перший) квартал 2007 року привласнень державних коштів небуло, за 2 (другий) небуло, так і за річний звіт 2007 року небуло жодних привласнень державних коштів, а він працював до 06.06.2007 року, після 06.06.2007 року до офіційного звільнення 05.10.2007 року, 4(чотири) місяці 120 днів він був на лікарняному і лежав в лікарні. У 2008 році його незаконно засуджено Коломийським міськрайонним судом Івано-Франківської області за злочин, який він не вчиняв. Вирок щодо нього винесено на підставі сфальсифікованих щодо нього доказів, які сфальсифікував на той час директор Коломийської філії ОСОБА_6 і головний бухгалтер ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» ОСОБА_7 . В матеріалах кримінальної справи є сфальсифіковані документи, а саме довідка за підписом головного бухгалтера ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» ОСОБА_7 , про начебто перерахування ним на користь ДП коштів у розмірі 316 грн. 44 коп., яку долучено до матеріалів кримінальної справи, та яку також покладено в обґрунтування винесеного щодо нього вироку не можна вважати належним чином оформленим документом, оскільки вона не містить ні номера ні дати й року її видачі, а також не містить підпису директора ДП Івано-Франківськстандартметрологія». Він коштів у розмірі 316 грн. 44 коп. від приватних підприємців не одержував і на рахунок ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» не перераховував, що підтверджується довідкою відділення ВАТ «Плюс Банк» від 21.01.2009 року №35-8/319 та доданим реєстром, відповідно до якого перерахування коштів проводилося не ним, а невідомими йому жителями Коломийського району. Свідчення директора філії ОСОБА_6 та головного бухгалтера ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» ОСОБА_7 містять неправдиві дані про те, що він начебто протягом 2007 року одержав від підприємців кошти за повірку ЗВТ і начебто перерахував на рахунок ДП«Івано-Франківськстандартметрологія».
Встановлено, що вироком Коломийського міськрайонного суду від 21.07.2008 року ОСОБА_4 було визнано винним за ч. 2 ст. 191 КК України, що він будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, привласнив ввірені йому кошти на загальну суму 1396 грн.

Коломийським міськрайонним судом досліджувалися докази, в тому числі показання свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та також письмові докази, серед яких була довідка видана ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» та реєстр документів про відшкодування підсудним завданих збитків на загальну суму 316 грн. 44 коп.
Ухвалою Колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Івано-Франківської області від 04 червня 2009 року апеляцію засудженого ОСОБА_4 залишено без задоволення, а вирок Коломийського місьрайонного суду від 21 липня 2008 року щодо нього без змін.
В даній ухвалі вказано, що винуватість ОСОБА_4 підтверджується як показаннями свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 так і показаннями інших свідків, а також даними, що містяться у довідках, виданих підприємцями, в тому числі ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» про відшкодування збитків на загальну суму 316 грн. 44 коп.
Ухвалою Колегії суддів судової палати у кримінальних справах Верховного суду України від 15 квітня 2010 року у задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_4 відмовлено.
У вказаній ухвалі вказано, що висновок суду про винуватість ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину ґрунтується на сукупності зібраних у справі доказів і є правильним. Вважати, що свідки, в тому числі ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обмовили засудженого чи їх показання були необ`єктивними, у суду підстав не було. Зазначені обставини, та дані які містяться у довідках, виданих приватними підприємцями, довідці ДП «Івано-Франківськстандартметрологія», інших письмових матеріалів давали суду підстави дійти висновку про вчинення ОСОБА_4 зазначеного злочину.
Довідка Коломийського відділення ВАТ «Плюс Банк» від 21.01.2009 року №35-8/319 та доданий до неї реєстр були Апеляційним судом Івано-Франківської області долучені за клопотанням ОСОБА_4 до матеріалів кримінальної справи, а тому були об`єктом дослідження, крім того доданий реєстр документів за змістом є аналогічним, тому який міститься у метеріалах кримінальної справи, і досліджувався Коломийським міскрайонним судом.
Крім того, ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 11.03.2015р., ухвалою слідчого судді Коломийського міськрайонного суду від 31.12.2015р. та ухвалою слідчого судді Косівського районного суду від 29.02.2016 р. у задоволенні скарг ОСОБА_4 щодо зобов`язання заступника прокурора Коломийської місцевої прокуратури прийняти та невідкладно зареєструвати заяву про вчинення злочину до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати за заявою про вчинення злочину досудове розслідування за вчинення дій, які мають ознаки складу злочину колишнього директора філії ДП «Івано-Франківськстандартмєтрологія» ОСОБА_6 і головного бухгалтера ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» ОСОБА_7 , передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України, було відмовлено з тих підстав, що ОСОБА_4 не наведено будь яких об`єктивних даних про вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 злочинів передбачених ст. 384 ч.2 КК України.

Також всі вказані доводи наведені у скарзі перевірялись в рамках проведення досудового розслідування по кримінальному провадженню №0000138, по якому слідчим ОСОБА_25 26.02.2015 року винесено постанову про закриття кримінального провадження.
Вказана постанова оскаржувалась ОСОБА_4 до слідчого судді Коломийського міськрайонного суду, який 02.07.2015 ухвалою відмовив у задоволенні скарги, та до Апеляційного суду Івано-Франківської області, який скаргу відхилив, а ухвалу Коломийського міськрайонного суду від 02.07.2015 залишив без змін.

Вважаю, що у показаннях свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_7 які вони давали будучи допитаними в суді, та відображені у вироці Коломийського міськрайонного суду від 21.07.2008 року згідно якого ОСОБА_4 було визнано винним за ч. 2 ст. 191 КК України, та у показаннях, які вказані свідки давали, будучи допитаними у кримінальному провадженні №0000138 відсутні розбіжності.

Так, свідок ОСОБА_6 згідно вироку Коломийського міськрайонного суду від 21.07.2008 року вказував що ОСОБА_4 систематично без його відома та вказівки самовільно проводив перевірки ЗВТ, а готівку за виконані роботи привласнював.

Будучи допитам у кримінальному провадженні №0000138 протокол допиту від 18.06.2014 року (т.1 а.п. 210) свідок ОСОБА_6 також вказував про те, що ОСОБА_4 привласнив кошти за проведену повірку ЗВТ.

Показання свідка ОСОБА_6 у кримінальному провадженні №0000138 протокол допиту від 17.11.2014 року (т. 2 а.п. 172) на які посилається скаржник як на такі що відрізняються від наданих попередньо, де свідок вказує що не було випадків, що ОСОБА_4 не відзвітував перед ним за отримані касові ордери, і недостачі по коштах, які поступали по прибуткових касових ордерах, які ОСОБА_4 отримував у нього також не було, не свідчать про неправдивість показань свідка, а стосуються інших фактів, ніж ті, що слугували підставою для засудження ОСОБА_4 , оскільки як вбачається з вироку Коломийського міськрайонного суду від 21.07.2008 року він привласнював кошти не видаючи прибуткових касових ордерів, а отримував за проведені повірки готівку, а проведені роботи у журналі реєстрації договорів не обліковував, акти здачі приймання виконаних робіт у бухгалтерію підприємства не здавав.

Свідок ОСОБА_7 згідно вироку Коломийського міськрайонного суду від 21.07.2008 року вказувала, що на початку 2007 року працівниками філії їх підприємства були виявлені факти самовільного проведення підсудним у приватних підприємців повірокЗВТ, отримання за це готівки і невнесення на рахунок підприємства.

Будучи допитам у кримінальному провадженні №0000138 ОСОБА_7 , протоколи допиту від 20.06.2014 року (т.2 а.п. 19-22), та від 03.07.2014 року (т.2 а.п. 110-113) свідок не вказувала, що заборгованості та фактів привласнення коштів у ОСОБА_4 не було.

Що стосується довідки виданої ОСОБА_7 , про те, що ОСОБА_4 була відшкодована сума 316 грн. 44 коп., то будучи допитаною у кримінальному провадженні №0000138 ОСОБА_7 , протокол допиту від 20.06.2014 року (т.2 а.п. 19-22), пояснила, що вказана сума надійшла на рахунок підприємства від імені підприємців, і враховуючи що така кількість осіб які проживають в різних місцевостях не могли одночасно оплатити о 10 год. 09 хв. через одну банківську касу вказані гроші, то був зроблений висновок, що ОСОБА_21 самостійно вніс ці кошти на рахунок ДП.

Оскільки зазначені у заяві ОСОБА_4 доводи були предметом оцінки в судовому засіданні під час судового розгляду, законність висновків суду першої інстанції була перевірена в апеляційному та касаційному порядку, а ОСОБА_4 не наведено будь яких об`єктивних даних про вчинення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 злочинів передбачених ст. 384 ч.2 КК України в задоволенні скарги необхідно відмовити.
На підставі наведеного, та керуючись ст.ст. 303, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,
УХВАЛИВ:
В задоволенні скарги ОСОБА_4 , в якій він просить зобов`язати заступника прокурора Коломийської місцевої прокуратури Івано-Франківської області молодшого радника юстиції ОСОБА_5 прийняти та невідкладно зареєструвати подану ним заяву про вчинення злочину до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати за цією заявою про вчинення злочину досудове розслідування у формі досудового слідства за вчинення дій, які мають ознаки складу злочину колишнього директора філії ОСОБА_6 і головного бухгалтера ДП «Івано-Франківськстандартметрологія» ОСОБА_7 передбаченого ст. 384 ч.2 КК України - відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.
Слідчий суддя: ОСОБА_1