Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/1104/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 червня 2016 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

з секретарем ОСОБА_2 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Овручі кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000264 від 04 квітня 2016 року по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Маркуші Бердичівського району та жителя АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, неодруженого, який не працює, раніше судимого за вироком Овруцького районного суду від 21 березня 2012 року за ст. ст. 185 ч.3, 309 ч.1, 70,71 КК України до 3-х років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ухвали Бердичівського міськрайонного суду від 30.10.2014 року звільненого 07.11.2014 року умовно-достроково на 05 місяців. 18днів, судимість не погашена, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 297 ч.3 КК України;

В С Т А Н О В И В:
24 березня 2016 року близько 12 години обвинувачений ОСОБА_4 з метою незаконного заволодіння з корисливих мотивів металевим ланцюгом, що був частиною огорожі біля пам`ятника Невідомому десантнику, загиблому в період Другої світової війни, на місці могили, яка розташована на південно-західній околиці с.Велика Фосня Овруцького району, при цьому зневажаючи моральні засади суспільства в частині поваги до померлих та місць їхнього поховання, таємно викрав вказаний металевий ланцюг довжиною 11,5 метра вартістю 700 грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою винуватість у вчиненні

вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, показав, що йому стало відомо про існування вказаного пам`ятника, він вирішив викрасти ланцюг з огорожі біля нього, але ланцюг викрав не з метою вчинення наруги над вказаним місцем поховання, а з метою здати в металобрухт, щоб таким чином заробити гроші для власних потреб. Також пояснив, що перевіз ланцюг на візку, який взяв у сусідки Клавдії, здав ланцюг у металобрухт, отримавши за нього 260 грн.

Показання обвинуваченого ОСОБА_5 в суді не суперечать його показанням,які він давав в ході слідчого експерименту, який проводився з його участю 22 квітня 2016 року.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення також підтверджується іншими дослідженими судом доказами, зокрема:

- протоколом огляду місця події від 04 квітня 2014 року, зі змісту якого убачається, що на околиці с.В.Фосня Овруцького району знаходиться металевий пам`ятник обеліск, встановлений на вшанування пам`яті загиблого Невідомого десантника, який був замучений у 1942 році, про що свідчить напис на російській мові. Біля пам`ятника по периметру встановлені 6 металевих стовпчиків, будь-яких інших предметів не виявлено;

- виконаним на російській мові паспортом про військове поховання під № НОМЕР_1 , в якому зазначено, що проведене 09 травня 1987 року поховання являє собою одинарну могилу, на якій встановлено пам`ятник обеліск Невідомому десантнику. В паспорті зазначено, що він огороджений якорним ланцюгом;

- висновком товарознавчої експертизи про те, що залишкова вартість металевого ланцюга на момент його викрадення становила 700 грн.

В ході досудового розслідування візок, на якому обвинувачений ОСОБА_5 перевозив викрадений ним металевий ланцюг, оглянутий і визнаний по справі речовим доказом.

Розглянувши справу в межах висунутого обвинувачення та дослідивши надані сторонами кримінального провадження докази, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_4 у вчиненні з корисливих мотивів наруги над місцем поховання доведена повністю і кваліфікує його дії за ст. 297 ч.3 КК України.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є його щире каяття та активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставиною, що обтяжує його покарання є рецидив злочину.

Обмірковуючи питання щодо міри покарання обвинуваченому суд враховує, як ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке відноситься до категорії тяжких, так і особу винного, його вік, стан здоров`я, сімейний та матеріальний стан, ступінь вини, щире каяття, який по місцю проживання характеризується посередньо. Тому суд приймає рішення про призначення обвинуваченому ОСОБА_5 покарання, не пов`язане з фактичним позбавленням волі.

Керуючись ст..ст.368, 370, 373, 374 КПК України суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.297 ч.3 КК України і призначити йому покарання у виді 4 ( чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням та іспитовим строком на 1 (один) рік 6 ( шість) місяців при умові, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п. 3,4 ст.76 КК України, а саме: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання або роботи та періодично з`являтися на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію .

Речовий доказ у справі візок залишити в розпорядженні законної власниці.

На вирок суду до Апеляційного суду Житомирської області через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження.

Копії вироку вручаються обвинуваченому та прокурору негайно після його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1