Справа № 299/1351/15-к
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

14.03.2016р. м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційне провадження № 11кп/777/120/16 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24 листопада 2015 року, яким:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, судимого 05.02.2015 року вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області за ч. 2 ст. 185 КК України на 3 роки обмеження волі; 24.02.2015 року вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області за ч. 2 ст. 15 - ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України (за сукупністю злочинів, за який засуджений вироком суду від 05.02.2015 року) остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі; 17.03.2015 року вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, на підставі ч. 4 ст. 70 КК України (за сукупністю із злочином, за який засуджений вироком суду від 24.02.2015 року) остаточно призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, засуджено за ч. 3 ст.185 КК України на 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області від 17 березня 2015 року і остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 (три) роки і 9 (дев`ять) місяців.
Строк відбуття покарання постановлено рахувати з 02.04.2015 року.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця хутору Лозний Цимлянського району Ростовської області, Російської Федерації, мешканця АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, без освіти, не одруженого, не працюючого, судимого 26.11.2014 року вироком Виноградівського районного суду Закарпатської області за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 510 гривень, засуджено за ст. 198 КК України на 2 (два) роки обмеження волі.
На підставі ст.ст. 75,76 КК України ОСОБА_8 звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, якщо він не вчинить нового злочину та виконає обов`язок: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції та повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.
Запобіжний захід ОСОБА_8 до вступу вироку в законну силу залишено попередній - особисте зобов`язання
Речові докази: велосипед марки "GIANT" червоного кольору, два футбольні м`ячі - марки "NIKE" та марки "ADIDAS", які належать потерпілому ОСОБА_9 та передані йому на відповідальне зберігання (Т. 1, а.с. 125, 126), - повернуто потерпілому ОСОБА_9 ; планшет марки "ASUS" моделі "K00Z(ME175CG)", дві пари футбольних трусів чорного кольору; дві пари футбольних трусів синього кольору, футболку жовтого кольору, одну пару футбольних шкарпеток синього кольору, які належать потерпілому ОСОБА_10 та передані йому на відповідальне зберігання (Т.1, а.с. 127, 128), - повернуто потерпілому ОСОБА_10 .
ОСОБА_8 01 квітня 2015 року близько 15 години 30 хвилин, умисно, на АДРЕСА_3 , разом з ОСОБА_6 здійснив збут велосипеда марки "GIANT" червоного кольору свідкові ОСОБА_11 за 50 гривень.
В той же день, тобто, 01 квітня 2015 року, ОСОБА_8 , продовжуючи свій злочинний умисел, разом з ОСОБА_6 , близько 16 години, на АДРЕСА_4 здійснив збут двох футбольних м`ячів - марки "NIKE" вартістю 250 грн. та марки "ADIDAS" вартістю 170 грн. свідкові ОСОБА_12 за 30 гривень.
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 визнає вину у вчиненому і щиро кається. Посилаючись на те, що має на утриманні дитину, 2008 року народження, просить звільнити його від покарання з випробуванням або призначити покарання у виді обмеження волі.
В запереченні на апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 прокурор вказує на те, що така є необґрунтована та безпідставна, просить відмовити у її задоволенні
Вирок в частині засудження ОСОБА_8 ніким з учасників кримінального провадження оскаржений не був.
Заслухавши доповідь судді, виступи обвинуваченого та захисника, які підтримали подану ОСОБА_6 апеляційну скаргу, промову прокурора, яка заперечила про задоволення такої, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи сторін, апеляційний суд уважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
Винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України за встановлених судом обставин, учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд при призначенні покарання повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
При призначенні покарання ОСОБА_6 враховані всі ті обставини, на які в апеляційній скарзі він посилається. Якихось інших доводів обвинувачений у апеляційній скарзі не навів та такі при розгляді провадження в апеляційному суді він та захисник не надали, а тому, на думку колегії суддів, призначене обвинуваченому покарання повністю відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України.
Доводи обвинуваченого не підлягають задоволенню, оскільки встановлено, що він раніше неодноразово засуджувався за корисливі злочини, вчинив новий злочин під час іспитового строку, за місцем проживання характеризується з негативної сторони.
Також доводи обвинуваченого та захисту про наявність на утриманні у ОСОБА_6 малолітньої дитини, апеляційним судом до уваги не приймаються, оскільки такі не підтверджені належними доказами (т. 1 а.с. 151).
Крім того, вказані обставини не є такими, які зменшують ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, а тому колегія суддів вважає, що судом першої інстанції призначене ОСОБА_6 покарання є достатнім для його виправлення та перевиховання і воно відповідає вимогам ст. 65 КК України.
З врахуванням зазначених в апеляційній скарзі обвинуваченого доводів, суд призначив міру покарання наближену до мінімальної, передбачену санкцією ч. 3 ст. 185 КПК України, а тому підстав для пом`якшення покарання та звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, апеляційний суд не вбачає з вище наведених мотивів.
Зазначені у апеляційній скарзі обвинуваченого доводи на користь застосування щодо нього покарання у вигляді обмеження волі або ст. 75 КК України є непереконливими, оскільки ОСОБА_6 раніше тричі притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини, ніде не працював, не вчинив жодних дій, які б свідчили, що він став на шлях виправлення. Висновок суду про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 лише в умовах ізоляції від суспільства є обґрунтованим.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд
п о с т а н о в и в :
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Виноградівського районного суду Закарпатської області від 24 листопада 2015 року щодо нього без зміни.
Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - у цей же строк з моменту вручення їй копії даного судового рішення.

Судді: