АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 644/7036/16-к Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11-сс/790/1439/16 Головуючий апеляційної інстанції: ОСОБА_2
Категорія: в порядку КПК

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 вересня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурора - ОСОБА_5 ,
підозрюваного - ОСОБА_6 ,
при секретареві - ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора Орджонікідзевського відділу Харківської місцевої прокуратури №3 ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 01 вересня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого Орджонікідзевського відділу Індустріального ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ,-
В С Т А Н О В И Л А:
Вказаною ухвалою слідчого судді у відношенні
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Новоайдар, Луганської області, громадянина України, освіта середня, офіційно непрацюючого, розлученого, в силу ст.89 КК України раніше не судимого,
який підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, відмовлено в застосуванні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Органом досудового розслідування 31 серпня 2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру в тому, що 15 червня 2016 року, приблизно о 19-00 годині, він, знаходячись за місцем тимчасового проживання, у належній ОСОБА_9 квартирі АДРЕСА_1 , діючи з прямим умислом, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна та скориставшись тим, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, заволодів належним ОСОБА_9 , дрилем уд. до 500 Вт INTER TOOL DT-0107, вартістю 410,71 грн. Після чого здав його до ломбарду «Скарбниця», розташованому у місті Харкові, пр. Олександрівський, 91.
13 липня 2016 року, приблизно о 01-40 годині, ОСОБА_6 , за місцем тимчасового проживання, у належній ОСОБА_9 квартирі АДРЕСА_2 , діючи повторно, з прямим умислом, з корисливих мотивів, направлених на відкрите викрадання чужого майна, шляхом вільного доступу, зайшов до кімнати ОСОБА_9 , де на його очах, відкрито викрав домашній кінотеатр LG HT 356SD, вартістю 1661,35 грн. Після чого, вийшовши з квартири АДРЕСА_2 , здав його до ломбарду «Скарбниця», розташованого у місті Харкові по пр. Олександрівському, 91.
У своєму клопотанні, погодженому з прокурором, слідчий просив суд про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 .
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 01 вересня 2016 року відмовлено в задоволенні клопотання слідчого Орджонікідзевського відділу Індустріального ВП ГУНП в Харківській області ОСОБА_8 про застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 .
Прокурор вважає, що висновки суду про недоведеність сторонами кримінального провадження обставин, визначених ч.ч.1,2 ст.194 КПК України є необґрунтованими та незаконними, в зв`язку з чим ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню.
Апелянт зазначає, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні середньої тяжкості та тяжкого злочинів, за які передбачено покарання до шести років позбавлення волі. Кримінальні правопорушення вчинив у відношенні жінки та особи похилого віку, інваліда 2 групи; раніше судимий за аналогічні кримінальні правопорушення, і є підстави вважати, що судимість не знята і не погашена у встановленому законом порядку; може впливати на потерпілих; не має постійного та офіційного місця роботи та заробітку. Тому автор апеляційної скарги вважає доведеним існування ризиків, вказаних у клопотанні слідчого.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора в обґрунтування доводів апеляційної скарги, який просив задовольнити апеляційну скаргу; вислухавши думку підозрюваного, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вважаючи ухвалу слідчого судді законною і вмотивованою; вивчивши матеріали судової справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.
В клопотанні про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчий посилався на наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні слідчому судді підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною 1 цієї статті.
Згідно з ч.1 ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального правопорушення докази обставини, які свідчать про:
-наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
-наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор;
-недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою та обираючи ОСОБА_6 запобіжний захід особисте зобов`язання, слідчий суддя дійшов висновку про недоведеність стороною обвинувачення обставин, які свідчать про реальне існування ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України, на які посилався слідчий у своєму клопотанні.
При розгляді клопотання в суді першої інстанції слідчим суддею було обґрунтовано встановлено, що слідчий досудового провадження не заперечував фактів явки підозрюваного за першою вимогою слідчого; такі ризики, як перешкоджання кримінальному провадженню іншим чином теж відсутні, оскільки ОСОБА_6 дає показання про вчинені ним злочини, визнає свою провину в кримінальних правопорушеннях, розкаюється.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції надано оцінку тому, що суд вважає наявним ризик, передбачений п.3 ч.1 ст.177 КПК України в частині можливості ОСОБА_6 впливати на потерпілих.
Проте, ані слідчим, ані прокурором в судовому засіданні не доведено, яким чином підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч.1 ст.177 КПК України, а доводи прокурора про те, що зазначені в клопотанні ризики можуть виникнути в майбутньому, не спростовують прийнятого слідчим суддею рішення.
Під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчим суддею були з`ясовані обставини, передбачені ч. 1 ст. 194 КПК України та вірно встановлена наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України, та доведеність ризиків, передбачених п .п 2, 3, 4 ч.1 ст.177 КПК України, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може вчинити дії, передбачені ч. 2 ст. 177 КПК України.
Проте, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі «Харченко проти України», при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.
Виклавши мотиви свого рішення в ухвалі, слідчий суддя врахував дані про особу підозрюваного, положення п. 5 ч.2 ст. 183 КПК України та дійшов обґрунтованого висновку про можливість застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначено в клопотанні, у вигляді особистого зобов`язання, оскільки прокурор не довів недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання доведених ризиків. З таким висновком слідчого судді погоджується і колегія суддів апеляційної інстанції.
З урахуванням викладеного колегія судів вважає ухвалу слідчого судді законною, обґрунтованою та вмотивованою, і не вбачає підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги прокурора.
Керуючись ст.ст. 404, 405, ч.3 ст. 407, ст.ст. 418,419,422,423,424 КПК України, колегія суддів,-
Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду міста Харкова від 1 вересня 2016 року про відмову в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України та застосування щодо нього запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, залишити без змін.
Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.
Оскарження даної ухвали, у відповідності до ч.4 ст.424 КПК України, в касаційному порядку не передбачено.
Головуючий: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4