Справа №592/8314/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/21/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керують транспортними засобами
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження № 0003633 від 18 червня 2015 року, за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 на вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 жовтня 2015 року, яким

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Суми, громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України

з участю прокурора - ОСОБА_9

обвинуваченого - ОСОБА_8

потерпілого - ОСОБА_6

представника потерпілого - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_10

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга представника потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 , в якій він просив скасувати вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_8 у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, м`якістю призначеного покарання та невідповідністю визначеного розміру, завданої моральної шкоди від скоєного правопорушення. Ухвалити новий вирок, за яким визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 2 роки обмеження волі з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк два роки, стягнути з ОСОБА_8 на користь потерпілого 50 000 грн. завданої моральної шкоди.

В суді апеляційної інстанції потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 в усній формі зробили заяву про те, що вимоги поданої апеляційної скарги вони підтримують лише в частині щодо збільшення стягнення суми в рахунок відшкодування моральної шкоди до 50000 грн.

Згідно вироку районного суду, 17 червня 2015 року близько 21 год. 32 хв. в м. Суми ОСОБА_8 , керуючи технічно-справним автомобілем «DAEWOO Nubira д.н. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Шкільній в м. Суми зі сторони вул. Островського в бік вул. В.Чорновола, здійснюючи проїзд нерегульованого перехрестя вул. Шкільна, яка є другорядною та вул. Баумана, яка є головною, знехтував безпекою дорожнього руху та не враховуючи дорожню обстановку, перед початком руху з другорядної дороги на перехрестя з головною, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а також на перехресті нерівнозначних доріг, не надав перевагу всім транспортним засобам, які наближаються до даного перехрестя проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, а саме не надав переваги у русі мотоциклу «Ява-350» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6 , який здійснював проїзд даного перехрестя по головній дорозі вул. Баумана від вул. Роменська у напряму вул. Першотравнева або справа наліво відносно руху автомобіля «DAEWOO Nubira д.н. НОМЕР_1 , що призвело до зіткнення з мотоциклом «Ява-350». Від удару мотоцикліст по інерції перелетів через автомобіль та впав на асфальтове покриття проїзної частини.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди потерпілому ОСОБА_6 спричинені тілесні ушкодження у вигляді: «Закритий уламковий перелом обох кісток середньої третини лівого передпліччя зі зміщенням», які відповідно до висновку судово-медичної експертизи за №925 від 11.08.2015 року не є небезпечними для життя і для зрошування перелому необхідний термін більше 21 дня і за цією ознакою кваліфікуються, як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

При керуванні автомобілем «DAEWOO Nubira д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_8 порушив вимоги пунктів 10.1 та 16.11 ПДР України, що знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП і наслідками, що настали.

Вироком Ковпаківського районного суду, ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено йому покарання за цим законом у виді 2 років обмеження волі з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк два роки.

На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_8 від основного відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на один рік та шість місяців, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

Запобіжний захід відносно ОСОБА_8 не обирався.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 витрати, пов`язані із залученням експертів у розмірі 1689 грн. 60 коп. на користь держави.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь Сумського міського фінансового управління Сумської міської ради у відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в розмірі 2684 грн.96 коп.

Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 на відшкодування матеріальних збитків 9715 грн. 99 коп. і на відшкодування моральної шкоди 10000 грн.

Питання речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Вимоги поданої апеляційної скарги представник потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 мотивував тим, що:

- суд не в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину ОСОБА_8 , враховуючи також, що обвинувачений не повністю, а частково визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому правопорушень, намагаючись зухвало перекласти вину на потерпілого, а також думку потерпілого, суд безпідставно призначив ОСОБА_8 покарання із звільненням від його реального відбування з випробуванням з іспитовим строком, застосувавши ст. 75 КК України;

- стягнута судом моральна шкода у розмірі 10 000 грн. є значно заниженою, і не відповідає дійсним стражданням потерпілого які були йому завдані внаслідок травмування під час настання пригоди, оскільки потерпілий, перебуваючи в молодому віці, змушений до цього часу буди обмеженим в пересуванні, праці, при цьому, з часу настання пригоди, та навіть під час тривалого розгляду справи в суді від обвинуваченого не надійшло жодної копійки на зменшення витрат на тривале лікування потерпілого, відмова в грошовій допомозі потерпілому з боку обвинуваченого обґрунтовувалась ним витратами та необхідністю відновлення пошкодженого автомобіля, яким він керував і який йому не належить.

Інші учасники кримінального провадження апеляційної скарги на вирок суду не подавали.

Від обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 надійшли заперечення на апеляційну скаргу.

В запереченнях на апеляційну скаргу обвинувачений зазначає, що викладені в ній обставини щодо часткового визнання ним вини не відповідають дійсності, оскільки він вину визнав в повному обсязі, крім того на його утриманні перебуває двоє малолітніх дітей, одна часто хворіє і була прооперована, що потребувало витрат, його дружина знаходиться у декретній відпустці, а батьки є пенсіонерами. Зазначає, що йому було б легше відшкодувати потерпілому збитки, якби його не позбавили водійських прав, оскільки його заробіток пов`язаний був з використанням автомобіля. Вважає вирок суду першої інстанції законним і обґрунтованим, просить його залишити без зміни, а апеляційну скаргу без задоволення.

Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_11 в запереченнях на апеляційну скаргу вказує на те, що при призначенні ОСОБА_8 покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та прийняв законне рішення. Вважає подану апеляційну скаргу необґрунтованою та такою, що задоволенню не підлягає.

Заслухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, потерпілого ОСОБА_6 та його представника ОСОБА_7 , які підтримали апеляційну скаргу лише в частині вирішення цивільного позову щодо стягнення моральної шкоди в сумі 50000 грн., обвинуваченого ОСОБА_8 його захисника та прокурора, які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати і вислухавши останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом правильно встановлені фактичні обставини справи та зроблено обґрунтований висновок про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, зазначених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч. 1 ст. 286 КК України, які в поданій апеляційній скарзі не оспорюються.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення першої інстанції в межах апеляційної скарги.

У зв`язку з тим, що потерпілий ОСОБА_6 та його представник ОСОБА_7 в суді апеляційної інстанції не підтримали вимоги поданої представником апеляційної скарги щодо скасування вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_8 у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, м`якістю призначеного покарання та ухвалення нового вироку, за яким визнати ОСОБА_8 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років обмеження волі з позбавлення права керувати транспортними засобами на строк два роки колегія суддів не вбачає підстав для надання оцінки доводам апеляційної скарги в цій частині та задоволення вимог апеляційної скарги з цих підстав.

З урахуванням зазначеного, відсутні підстави для аналізу мотивів зазначених у запереченнях обвинуваченого та прокурора в цій частині.

Поряд з цим, колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу доводи представника потерпілого ОСОБА_7 в апеляційній скарзі про невідповідність визначеного розміру, завданої моральної шкоди від скоєного правопорушення.

Статтею 23 ЦК України, передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Частиною третьою зазначеної статті передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Колегія суддів вважає, що задовольнивши частково вимоги цивільного позову при вирішенні питання щодо відшкодування моральної шкоди та визначивши розмір грошового відшкодування заподіяної моральної шкоди у розмірі 10 000 грн., суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог ст.23 ЦК України щодо врахування глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого та позбавлення його можливості їх реалізації, у зв`язку з чим допустив невідповідність висновків суду обставинам справи (ч.5 ст.128 КПК України, п.3 ч.1 ст. 309 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, потерпілому ОСОБА_6 , внаслідок ДТП були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: «Закритого уламкового перелому обох кісток середньої третини лівого передпліччя зі зміщенням», які відповідно до висновку судово-медичної експертизи за №925 від 11.08.2015 року не є небезпечними для життя і для зрошування перелому необхідний термін більше 21 дня і за цією ознакою кваліфікуються, як тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Зі змісту вироку вбачається, що при керуванні автомобілем «DAEWOO Nubira д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_8 порушив вимоги пунктів 10.1 та 16.11 ПДР України, що знаходиться в прямому причинному зв`язку з подією ДТП і наслідками, що настали.

Доводи ОСОБА_8 зазначені у запереченні на апеляційну скаргу про те, що він має двох малолітніх дітей, колегія суддів не може прийняти до уваги, оскільки на підтвердження зазначених обставин обвинуваченим не надано відповідних доказів, а в матеріалах кримінального провадження його батьківство підтверджується лише свідоцтвом про народження ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.п.40), в той час як батьком ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зазначено іншу особу - ОСОБА_14 , що досліджено в суді апеляційної інстанції за клопотанням обвинуваченого.

Крім цього, ні в суді першої інстанції, ні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_8 не надав належних доказів на підтвердження зазначених ним обставин про те, що його дружина знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, а його дитина часто хворіє, була прооперована, що потребувало витрат.

Зазначеним обставинам судом першої інстанції не було надано належної оцінки.

Поряд з цим, як вбачається зі змісту позовної заяви (а.п. 24-26) зі змісту вимог апеляційної скарги, пояснень потерпілого в суді апеляційної інстанції на підтримку зазначених позовних вимог та наданої медичної документації (а.п.135-137), потерпілий внаслідок неправомірних дій ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, від яких зазнав фізичного болю, стан його здоров`я погіршився, йому було проведено декілька операцій. Так, внаслідок отриманого перелому кісток, довжини яких не вистачає для зрощування, йому була проведена операція в наслідок якої кістку з його стегна було вставлено до кісток руки і це ще не остання операція яка може бути проведена. Вже близько 7 місяців він позбавлений можливості працювати і за прогнозами лікарів період його відновлення може тривати ще до півтора року. Крім того, за висновками лікарів від отриманих травм у нього з`явились побічні захворювання, як то проблеми з жовчним міхуром, що також внаслідок суттєвого загострення потребує оперативного втручання та додаткових коштів.

При наявності того, що він має молодий вік, однак внаслідок винних дій обвинуваченого погіршились його здібності і на певний період він позбавлення можливості повноцінно реалізувати їх, що призвело до істотних вимушених змін у його житті на тривалий час. Він не може належним чином себе обслуговувати, все це створює незручності членам його сім`ї.

У зв`язку з таким станом здоров`я він позбавлений можливості заробляти кошти, хоча раніше працював водієм дальніх рейсів, вимушений перебувати на утриманні своїх батьків, при тому, що на лікування та відновлення здоров`я необхідна значна сума коштів, а обвинувачений за весь період, навіть на час розгляду кримінального провадження в суді апеляційної інстанції не заплатив жодної копійки.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що з урахуванням обсягу доказів, які надав потерпілий на підтвердження заподіяної йому моральної шкоди, з урахуванням глибини моральних страждань, які відчув і продовжує відчувати потерпілий, приймаючи до уваги погіршення здібностей потерпілого та суттєве позбавлення можливості їх реалізації на тривалий час, з урахуванням вини обвинуваченого, приймаючи до уваги вимоги розумності і справедливості, є обґрунтовані підстави для задоволення апеляційної скарги представника потерпілого в частині вирішення питання щодо відшкодування моральної шкоди з урахуванням положень ст.ст.23,1167 ЦК України, зміни вироку в цій частині, щодо збільшення розміру суми стягнення в рахунок відшкодування моральної шкоди і стягнення з ОСОБА_8 на користь потерпілого ОСОБА_15 - 50000 грн.

Керуючись ч.5 ст. 128 КПК України, п.3 ч.1 ст. 311 ЦПК України, ч.2 ст.376 ст.ст. 404, 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу представника потерпілого ОСОБА_6 ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_8 у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи при вирішення цивільного позову в частині стягнення моральної шкоди змінити.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди 50000 грн.

В іншій частині вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_8 залишити без змін.

На ухвалу апеляційного суду може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3-х місяців з дня проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.