Справа № 538/909/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"09" червня 2016 р. Лохвицький районний суд Полтавської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
потерпілого - ОСОБА_5
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця м. Заводське Лохвицького району Полтавської
області, жителя
АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, на утриманні малолітніх та неповнолітніх дітей не має, раніше судимого:
1) 24.04.2013 року Лохвицьким районним судом Полтавської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі, за ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 1 рік;
2) 24.02.2014 року Лохвицьким районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 1 року і 3 місяців
позбавлення волі, за ч. 2 ст. 190 КК України до 1 року позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до покарання частково приєднано не відбуте покарання за вироком
Лохвицького районного суду від 24.04.2013 року та визначено остаточне покарання у виді 1 року 4 місяців позбавлення волі.
21.11.2014 року звільнений з Божковської ВК № 16 згідно
ухвали Полтавського районного суду Полтавської області від 14.08.2014 року, якому 27.05.2016 р. повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -
ОСОБА_4 пред"явлено обвинувачення в тому, що він 29.04.2016 року близько 11.00 год., знаходячись в с. Токарі Лохвицького району Полтавської області, біля мосту, на березі річки "Артополот", зустрівся зі своїм знайомим ОСОБА_5 . Перебуваючи біля річки, між ними зав"язалася розмова, під час якої ОСОБА_4 попросив у ОСОБА_5 його мобільний телефон марки "SAMSUNG SM - G361H/DS", щоб зателефонувати. ОСОБА_5 погодився і віддав ОСОБА_4 свій мобільний телефон, а сам зі своїм двоюрідним братом ОСОБА_6 зайшли до палатки літнього кафе "Струмочок", яке знаходиться неподалік. ОСОБА_4 відійшов в сторону, щоб зателефонувати і побачивши, що ОСОБА_5 знаходиться у приміщенні палатки літнього кафе "Струмочок", його не бачить, у нього виник умисел на заволодіння чужого майна, шахрайським способом, шляхом зловживання довірою.
Реалізуючи свій раптово виниклий злочинний умисел, ОСОБА_4 скориставшись тим, що поблизу нікого немає, тим, що ОСОБА_5 знаходиться на відстані від нього і його не бачить, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливою метою, умисно, повторно, шляхом зловживання довірою, заволодів мобільним телефоном "SAMSUNG SM - G361H/DS", належного ОСОБА_5 , вартістю 1215,00 грн.
Після вчинення шахрайських дій, ОСОБА_4 залишив місце вчинення злочину, пішов по вул. Радянській містом Заводське, Лохвицького району, а мобільний телефон залишив при собі. Йдучи містом, він зустрів свого знайомого ОСОБА_7 , якому в той же день продав даний мобільний телефон за 1000 грн.
Органом досудового розслідування умисні дії ОСОБА_4 скоєні ним з прямим умислом, що виразилися у заволодінні чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України.
30.05.2016 р. між обвинуваченим та потерпілим була укладена угода про примирення у відповідності вимог ст. 471 КПК України.
Згідно даної угоди ОСОБА_4 та ОСОБА_5 дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 2 ст. 190 КК України, відсутності завданої шкоди та покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у вигляді 2 років позбавлення волі, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 468 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України та ч. 2 ст. 190 КК України.
Суд переконався, що обвинувачений ОСОБА_4 розуміє свої права, передбачені в ч. 5 ст. 474 КПК України.
Суд прийшов до висновку, що обвинувачений ОСОБА_4 та потерпілий ОСОБА_8 розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України. Суд переконався, що вказана угода укладена сторонами добровільно.
Керуючись ст. ст. 373, 374, 424, 474-475 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 30 травня 2016 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_5 .
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити узгоджене покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.
Речові докази по даному кримінальному провадженню - мобільним телефоном "SAMSUNG SM - G361H/DS", який переданий під розписку про зберігання потерпілому ОСОБА_5 - передати йому за належністю.
Вирок може бути оскаржений через Лохвицький районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав передбачених ст. 394 КПК України.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження можуть отримати в суді копію вироку.
ГОЛОВУЮЧИЙ СУДДЯ: ОСОБА_9