Єдиний унікальний номер 243/3292/16-к
Провадження номер 1-кп/243/363/2016
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«20» квітня 2016 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю:

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

захисника адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Слов`янська кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Слов`янськ, Донецької області, українця, громадянина України, працюючого водієм-асенізатором в КП «Водозниження», зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 256 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Угода про визнання винуватості досягнута під час досудового розслідування.

Відповідно до обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення з таких підстав:

На початку квітня 2014 року, на території Донецької області України, невстановленими особами, для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної, так званої «Донецької народної республіки», було створено непередбачене законами України збройне формування, яке мало організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку iєpapхічність та дисципліну, були озброєні вогнепальною зброєю, вибухівкою, а також мали тяжке військове озброєння та військову техніку. Кpiм того в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операцій силової підтримки незаконно створених структур ДНР, придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили i матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких i особливо тяжких кримінальних правопорушень. Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мали загальну координацію керівництва.

Встановлено, що ОСОБА_6 , будучі у м. Слов`янську проводив незаконний референдум 11 травня 2014 року на території «Слов`янського авіаційного коледжу», розташованого по вул. Карла Маркса 27.

Продовжуючи свої протиправні дії, починаючи з листопада 2014 року, ОСОБА_7 , діючи умисно на території м.Слов`янська Донецької області та поблизу розташованих населених пунктах, за власною ініціативою, поділяючи мету створення та функціонування злочинної організації «Донецька народна республіка», а саме - зміну меж території та державного кордону України в спосіб, що суперечить порядку, встановленому Конституцією України, маючи злочинний намір щодо заздалегідь не обіцяного сприяння учасниками злочинної організації «ДНР» у здійсненні їх злочинної діяльності щодо посягання на територіальну цілісність України, здійснював цілеспрямований збір на території м.Слов`янська Донецької області деталізованих даних про переміщення та розташування у м.Слов`янську Донецької області підрозділів Збройних Сил України, що беруть безпосередню участь в проведенні Антитерористичної операції у Донецькій області, для подальшої передачі вказаної інформації з метою використання учасниками злочинної організації «ДНР» такої інформації у здійсненні злочинної діяльності проти органів державної влади та військових підрозділів України.

Так, з листопада 2014 року по грудень 2015 року, ОСОБА_4 , знаходячись в м.Слов`янську Донецької області, діючи умисно, з власної сторінки, створеної в соціальній мережі Інтернет «ВКонтакте», за допомогою підключеного Інтернету та власного мобільного терміналу з номером мобільного оператора «МТС» № НОМЕР_1 , сприяв учасникам злочинної організації «Донецька народна республіка» у реалізації їх злочинних намірів, а саме: збирав інформацію, щодо переміщення, найменування та кількості колони з військової техніки Збройних Сил України, задіяної у проведенні Антитерористичної операції на території м.Слов`янська Донецької області, чим сприяв учасникам вказаної організації у здійсненні злочинної діяльності проти органів державної влади та військових підрозділів України, надаючи ОСОБА_8 вказану інформацію, при цьому достовірно знаючи, що останній є представником так званої «ДНР».

Таким чином, ОСОБА_9 у заздалегідь не обіцяним сприянні учасникам злочинних організацій шляхом надання інформації, вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 256 КК України.

Обставинами, пом`якшувальними покарання обвинуваченого відповідно до ст. 66 КК України, окрім повного визнання своєї вини обвинуваченим та щирого каяття, суд визнає те, що обвинувачений відповідно до рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 29 вересня 2015 року, є опікуном над недієздатною ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Обставин, згідно з положеннями статті 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченому, не встановлено.

На стадії досудового слідства 07 квітня 2016 року між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду прокуратури Донецької області молодшим радником юстиції ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 та адвокатом ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості, згідно вимог ст.ст. 468, 469, 470, 472 КПК України.

Згідно даної угоди сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч. 1 ст. 256 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також визначено узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинене кримінальне правопорушення, у вигляді 3 (три) роки позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України, звільнення від відбування покарання з випробуванням. В угоді передбачені наслідки її укладення, затвердження та невиконання, які роз`яснені підозрюваному.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні даного кримінального правопорушення визнав та зазначив, що він розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди та наполягав на затвердженні угоди.

Вирішуючи питання про затвердження угоди суд виходить з такого.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 256 КК України, що віднесено до злочинів середньої тяжкості.

Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, переконався, що укладання сторонами угоди про визнання винуватості є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Враховуючи викладене, суд вважає, необхідним затвердити угоду, оскільки пред`явлене обвинувачення є обґрунтованим, дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 256 КК України, узгоджені вид і міра покарання обвинуваченим є такими, що відповідають ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Частина 3 ст. 75 КК України містить імперативну вимогу про визначення тривалості іспитового строку та обов`язків, покладених на особу, звільнену від відбування покарання, виключно судом.

Отже, відповідно до частин 2, 3 ст. 75 КК України у редакції Закону України від 13 квітня 2012 р. N4652-VI, суд перевіривши угоду на відповідність діючому законодавству та за відсутності визначених п. 1 - 6 ч. 7 ст. 474 КПК підстав для відмови, переконавшись, що угоду може бути затверджено, вважає за необхідне визначити ОСОБА_4 іспитовий строк тривалістю 2 (два) роки, з покладанням обов`язків відповідно ст. 76 КК України.

Речових доказів у кримінальному провадженні не має.

Кримінальним злочином майнова шкода не спричинена.

Цивільний позов не заявлявся, судових витрат не має.

Керуючись п. 1 ч. 3 ст. 314, ч. 2 ст. 373, статтями 374, 474, 475 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:

Угоду про визнання винуватості, укладену 07 квітня 2016 року між прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням і підтримання державного обвинувачення управління нагляду прокуратури Донецької області молодшим радником юстиції ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 , захисником ОСОБА_5 - затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 256 КК України і призначити йому за цією статтею Кримінального Закону покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

У силу ст.ст. 75, 76 КК України, ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням строком в 2 (два) роки, зобов`язавши його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінальну-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися в даний орган для реєстрації.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з дня постановлення цього вироку.

Запобіжний захід у відношенні ОСОБА_4 у кримінальному провадженні не обирався.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Донецької області через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Згідно ч.4 ст.394 КПК України вирок суду першої інстанції на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений в апеляційному порядку:

обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених ч.4, 6,7 ст.474 КПК України, в тому числі не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 364 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Вирок складено у єдиному екземплярі у нарадчій кімнаті.
Суддя ОСОБА_1