Справа № 621/3444/14-к Провадження № 1-кп/621/16/16
ВИРОК
іменем України

03.03.16року м. Зміїв

Зміївський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі:

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого- ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Змієві кримінальні провадження №№0000762, 0000882 за обвинуваченням -

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, зареєстрованого проживаючим за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , одруженого, громадянина України, з неповною середньою освітою, раніше судимого: 27.09.2006 року вироком Київського районного суду м.Харків до 4 років позбавлення волі із іспитовим строком 1 рік на підставі ст.75 КК України; 20.03.2008 року вироком Ленінського районного суду м.Харків за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

19.08.2014 року близько 21 години у ОСОБА_7 виник умисел на відкрите заволодіння майном ОСОБА_4 .

Для реалізації свого умисла, ОСОБА_7 прийшов до квартири ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 , де зустрів останнього та повалив на сходи обличчям до низу, завдавши йому біль і тим самим подавив його волю. ОСОБА_7 розуміючи свою перевагу над ОСОБА_4 , сів на нього зверху і повторно відкрито заволодів грошима в сумі 4568 грн., що знаходились у задньому кармані його шорт.

Після того, ОСОБА_7 вибіг з під`їзду з грошима, якими у подальшому розпорядився на власний розсуд.

Таким чином ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України відкритому викраденні чужого майна, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене повторно.

Крім того, 11.08.2015 року у ОСОБА_7 виник умисел на крадіжку майна ОСОБА_5 , яка у цей день направилась до лікарні, залишив житло за адресою: АДРЕСА_4 без нагляду.

Для реалізації свого умисла, того ж дня о 20 годині, ОСОБА_7 протиправно без дозволу ОСОБА_5 , яка є його тещею та перебувала з ним у неприязнених стосунках, зайшов на територію домоволодіння за вказаною вище адресою. ОСОБА_7 шляхом проникнення у житловий будинок ОСОБА_5 повторно таємно викрав телевізор « TV LCD 32 HONDA HD 325» вартістю 3990 грн., спричинив їй майнову шкоду на вказану суму.

Викраденим майном ОСОБА_7 розпорядився на власний розсуд здав у ломбард за 1000 грн., які витратив на власні потреби.

Таким чином, ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України таємному викраденні чужого майна, поєднаному із проникненням у житло, вчинене повторно.

Обвинувачений ОСОБА_7 частково визнав вину в інкримінованих йому злочинах.

Він пояснив, що ОСОБА_4 займається вирощуванням домашньої птиці в с.Бірки. Декілька днів він працював у нього, виконуючи роботу разом із знайомими по прибиранню території. За роботу ОСОБА_4 не розрахувався і він направився до нього додому за заробітною платою. Як зазначив обвинувачений, він зустрів ОСОБА_4 на першому поверсі у під`їзді будинку, де проживає потерпілий. На вимогу розрахуватись з ним, розмовляли емоційно та на підвищених тонах. У подальшому порозумілися, оскільки ОСОБА_4 просив час щоб позичити гроші для розрахунку, при цьому дістав з кишені 3000 грн., які він, ОСОБА_7 вихватив, та пішов геть з під`їзду.

Таким чином, ОСОБА_7 не заперечував самого факту протиправного відкритого заволодіння грошима ОСОБА_4 , хоча спростовував, що знаходився у стані алкогольного сп`яніння і заволодів саме 3000 грн., а не 4568 грн., як встановлено досудовим розслідуванням.

Обвинувачений не заперечував того факту, що неодноразово звертався до ОСОБА_4 з проханням залагодити конфлікт. Для цього він приходив разом з дружиною до нього додому, де вживали спиртні напої, пізніше відвідував його у лікарні. На його пропозицію ОСОБА_4 написав розписку, в якій дійсно визнав борг по заробітній платі й те, що звернувся до міліції із заявою про грабіж під впливом алкоголю.

ОСОБА_7 стверджував, що ОСОБА_4 він повернув близько 1000 грн.

Обвинувачений ОСОБА_7 визнав факт крадіжки телевізора у ОСОБА_5 , однак заперечував те, що протиправно здійснив проникнення до її житлового будинку шляхом пошкодження навісного замка.

Він пояснив, що 11.08.2015 року ОСОБА_5 , що є його тещею направлялась до лікарні і попросила доглядати за будинком та кормити худобу. Він зайшов на територію її домоволодіння годувати худобу. Оскільки раніше неодноразово був в будинку ОСОБА_5 , проникнення до нього з метою крадіжки, не вчиняв, зайшов до нього шляхом вільного доступу та викрав телевізор.

Викрадений телевізор він відвіз до Харкова та здав у ломбард за 1000 грн., які витратив на власні потреби.

Крім часткового визнання ОСОБА_7 своєї провини у вчиненні вищезазначених злочинів, його вина підтверджується наступними доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_4 про те, що близько 21 години 19.08.2014 року зайшов до під`їзду свого будинку в с.Бірки і підійшов до дверей квартири, що на першому поверсі. В цей момент двері квартири відчинились і назустріч йому вийшов ОСОБА_7 , який футболкою сховав нижню частину свого обличчя. Обвинувачений штовхнув його, він впав, ОСОБА_7 сів на нього і вихватив у нього з кишені штанів 4568 грн. та вибіг з під`їзду.

ОСОБА_4 заперечував той факт, що винен гроші ОСОБА_7 .

Потерпілий визнав, що декілька днів ОСОБА_7 разом з двома хлопцями працювали у нього по прибиранню ферми і він розрахувався з ними, передавши 1750 грн. ОСОБА_4 зазначив, що ОСОБА_7 бачив, що у нього залишились гроші, які він поклав у кишеню і чекав його біля квартири, а потів відкрито викрав їх.

ОСОБА_4 підтвердив, що ОСОБА_7 неодноразово після грабежу звертався до нього, щоб примиритися і у випадку повернення викрадених грошей це було за можливе. Однак, обвинувачений повернув йому лише 400 грн. Разом з тим, ОСОБА_7 разом з дружиною та її сином приходили до нього додому та вмовляли забрати заяву із міліції. Як пояснив потерпілий, з урахуванням його життєвого досвіду, а він колись декілька місяців знаходився у СІЗО, пожалів ОСОБА_7 і піддався на його умовляння, написав розписку, текст якої продиктував сам обвинувачений. Хоча гроші так і не повернув. ОСОБА_4 заявив, що не пробачив ОСОБА_8 і просить ізолювати його від суспільства.

Потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що зі ОСОБА_9 склалися неприязні стосунки, тому вона забороняла йому коли-небудь приходити до неї додому. У випадку, коли її дочка з дітьми приходить до неї в гості, ОСОБА_7 чекав їх за двором. Таке відношення до обвинуваченого потерпіла пояснює обгрунтовними підозрами його в крадіжках належного їй майна. За таких обставин, він не мав вільного доступу до її домоволодіння.

Так, 11.08.2015 року їй необхідно було відвідати лікарню. Вона зателефонувала дочці, щоб та прийшла закрила її хату, оскільки зламався навісний замок на дверях будинку. ОСОБА_5 зазначила, що її госпіталізували. Вона зателефонувала сусідові, щоб той зачинив будинок і від нього дізналась, що телевізор відсутній.

Як пізніше з`ясувалось, ОСОБА_7 викрав телевізор з будинку та здав у ломбард.

Викрадений телевізор їй не повернуто, тому вона просить стягнути зі ОСОБА_7 5000 грн. його вартості.

Потерпіла спростовує показання обвинуваченого щодо наявності вільного доступу до її житла.

Свідок ОСОБА_10 пояснила, що ввечері 19.08.2014 року знаходилась в квартирі АДРЕСА_5 . До квартири прийшов ОСОБА_7 , який закрив обличчя хустиною, хоча вона його впізнала. Він шукав ОСОБА_4 , якого не було вдома. Обвинувачений без дозволу пройшов по квартирі в пошуках її сина. Потім направився з квартири і тільки вийшов за двері, як її син ОСОБА_4 зайшов до під`їзду. У цей момент вона взувалась. Між її сином та ОСОБА_7 виникла миттєво потасовка і ОСОБА_7 вибіг з під`їзду, а ОСОБА_4 повідомив що він викрав гроші.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що 11.08.2015 року її матір ОСОБА_5 поїхала до лікарні та просила її доглянути будинок, годувати домашню худобу. Для цього вона направила свого старшого сина ОСОБА_12 до хати матері. Ввечері син повідомив її, що з будинку викрадено телевізор. Вона звернулась до працівника міліції, що проживає в с.Бірки щодо крадіжки, оскільки була не впевнена, що крадіжку вчинив саме її чоловік ОСОБА_7 . Свідок підтвердила, що її матір ОСОБА_5 забороняла чоловікові ОСОБА_7 бувати у неї вдома.

Щодо обставин грабежу грошей ОСОБА_4 , то знає про це зі слів ОСОБА_7 , хоча не заперечувала того, що разом з ним ходили до потерпілого з метою залагодження конфлікту, особисто передавала ОСОБА_4 200 грн. в рахунок відшкодування шкоди.

Судом дослідженні письмові докази.

Протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 20.08.2014 року зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_4 заявив про відкрите викрадення 4500 грн. чоловіком на ім`я ОСОБА_13 . ( а.с. 159 т.1)

Протокол прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 14.08.2015 року зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_11 заявила про викрадення телевізора. ( а.с. 162 т.1)

Протокол огляду місця події від 14.08.2015 року домоволодіння ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_4 на підтвердження відсутності телевізора. ( а.с. 164 -167т.1)

Висновок товарознавчої експертизи № 98 від18.08.2015 року, згідно якого вартість телевізора ТМ « TV LCD 32 HONDA HD 325» становить 3990 грн.( а.с.170 т.1)

Довідка генерального директора ломбарда « Скарбниця» від 19.08.2015 року про те, що ОСОБА_7 заклав до ломбардного відділення ПТ « Ломбард-Скарбниця» телевізор TV LCD 32 HONDA HD 325. Телевізор відкуплено 18.08.2015 року. ( а.с.173 т.1)

Зазначені документи сумнівів у їх достовірності не викликали, викладені чи посвідчені в них відомості є такими, що мають значення для встановлення фактів і обставин кримінального провадження.

Кожний з доказів визнається і оцінюється судом як належний та допустимий, а всі вони у сукупності, - достатніми та взаємозв`язаними для прийняття процесуального рішення. Заслухавши усі показання, дослідивши докази, суд вважає, що пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.186 та ч.3 ст.185 КК України доведене.

У суду не виникло сумнівів у правдивості показів потерпілого ОСОБА_4 щодо застосування ОСОБА_7 до нього насильства, що виразилось у поштовху з наступним падінням потерпілого, внаслідок чого обвинувачений безперешкодно заволодів грошима потерпілого, сівши на нього.

Крім того, суд не сумнівається у твердженнях потерпілого про відкрите викрадення у нього саме 4568 грн., а не 3000 грн., як вказав ОСОБА_7 .

Потерпілим надано обгрунтування наявності на момент грабежу саме вказаної суми.

Судом не приймаються як доказ невинуватості ОСОБА_7 надана стороною захисту розписка ОСОБА_4 про те, що гроші, якими заволодів обвинувачений є його заробітною платою. В ході судового розгляду було з`ясовано за яких обставин ОСОБА_4 надано вказану розписку та його обгрунтування щодо причин її написання, а саме, ОСОБА_7 разом з дружиною, її сином прийшли додому до ОСОБА_4 з проханням поблажливості у вирішенні питання його долі та долі його сім`ї. Потерпілий знаходячись під впливом алкоголю та під диктовку обвинуваченого написав вказану розписку, запевнив ОСОБА_4 про те, що поверне гроші.

Разом з тим, досудовим розслідуванням не представлено доказів того, що ОСОБА_7 на момент вчинення грабежу був у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, стороною обвинувачення не надано доказів того, що обвинувачений здійснив проникнення до житла ОСОБА_5 шляхом пошкодження навісного замка на дверях. Як було встановлено в ході судового засідання, замок на дверях будинку потерпілої був зламаний до крадіжки телевізора.

Разом з тим, цей факт не впливає на кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України, як крадіжка чужого майна, поєднана із проникненням у житло, вчинена повторно.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 протиправно здійснив проникнення до житла ОСОБА_5 з метою крадіжки її майна.

Потерпіла ОСОБА_5 та свідок ОСОБА_11 підтвердили, що ОСОБА_7 заборонялось заходити в домоволодіння ОСОБА_5 , тобто вільного доступу до нього обвинувачений не мав. Потерпіла та свідок вказали, що будь-яких розпоряджень ОСОБА_7 щодо годування худоби у домоволодінні потерпілої 11.08.2015 року не давали.

Таким чином, ОСОБА_7 винен у відкритому викраденні чужого майна, поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчиненому повторно, тобто у злочині, передбаченому ч.2 ст.186 КК України.

ОСОБА_7 винен у таємному викраденні чужого майна, поєднаному із проникненням у житло, вчиненому повторно, тобто у злочині, передбаченому ч.3 ст.185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , суд враховує, що злочини, передбачені ч.2 ст.186, ч.3 ст.185 КК України є тяжкими.

Суд враховує особу винуватого ОСОБА_7 , який раніше двічі судимий за вчинення корисливих злочинів, офіційно не працевлаштований, за місцем проживання характеризується як особа, відносно якої не має компрометуючих даних, одружений, має малолітню дитину.

Враховуючи вказане та конкретні обставини кримінальних проваджень, суд приходить до висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 відповідно до ст. 66 КК України, судом визнається його каяття в суді.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 , передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого ОСОБА_7 до набрання вироку законної сили залишити у виді тримання під вартою, строк відбування покарання відраховувати з 21.01.2016 року.

Згідно ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 21.01.2016 року по 03.03.2016 року в строк відбування покарання з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково у межах 3990 грн. на підставі висновку товарознавчої експертизи.

Потерпілою не представлено письмових доказів на підтвердження вартості телевізора.

Керуючись ст.ст.368-371,373,374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання:

- за ч.2 ст.186 КК України 5 ( п`ять) років позбавлення волі;

- за ч.3 ст.185 КК України 3 ( три) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити покарання у виді 5 ( п`ять) років позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у виді тримання під вартою залишити до набрання вироком законної сили. Початок строку відбування покарання відраховувати з 21.01.2016 року.

Згідно ч.5 ст.72 КК України зарахувати ОСОБА_7 строк попереднього ув`язнення з 21.01.2016 року по 03.03.2016 року в строк відбування покарання з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.

Стягнути зі ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 3990 ( три тисячі дев`ятсот дев`яносто) грн. майнової шкоди.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області, через Зміївський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий: