Справа № 214/5482/16-к
1-кп/214/701/16
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 листопада 2016 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретареві ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

законного представника потерпілого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження № 0001144 по обвинуваченню:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, дітей не має, студента 3 курсу Криворізького професійного ліцею 66, мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбачених ч. 2 ст. 190 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_7 23 березня 2016 року за попередньою змовою з ОСОБА_8 , стосовно якого постановлено вирок 19.05.2016 року, на заволодіння чужим майном, знаходячись біля станції швидкісного трамваю «Майдан Артема» в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, та приблизно о 13.30 год., переслідуючи корисливий мотив та маючи намір, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою, підійшов разом з ОСОБА_9 до малознайомого їм неповнолітнього ОСОБА_4 , 1998 р.н., та під приводом подзвонити, ОСОБА_9 заволодів належним ОСОБА_4 мобільним телефоном «ImSmart А 401», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 793 від 20.04.2016 року складає 1196 грн., 40 коп., в якому була карта пам`яті на 16 Гб, вартістю 124 грн. 65 коп., та сім-картка «Київстар», вартістю 25 грн., на рахунку було 5 грн., після чого з місця скоєння злочину разом з ОСОБА_9 зникли, у подальшому ОСОБА_7 заклав казаний мобільний телефон до ломбарду «Ломбард Капітал» за адресою: вул.Косіора, 36/ 1, таким чином розпорядившись даним майном на власний розсуд. В наслідок умисних дій ОСОБА_7 та ОСОБА_9 потерпілому ОСОБА_4 завдано збиток на загальну суму 1351 грн. 05 коп.
Суд прийшов до висновку щодо винуватості ОСОБА_7 .Дії обвинуваченого кваліфікувані за ст. 190 ч. 2 КК України за ознаками заволодіння чужим майном, шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Висновки суду ґрунтуються на досліджених доказах:
Обвинувачений ОСОБА_7 суду пояснив, що 23 березня 2016 року разом з ОСОБА_8 рішили заволодіти телефоном потерпілого. Для цього ОСОБА_10 на станції швидкісного трамвая « ОСОБА_11 » попросив у потерпілого телефон, начібто зателефонувати, та пішов з телефоном. Потім він зустрівся з ОСОБА_12 на соц..місті, на своє імя він заклав телефон до ломбарду, гроші від цього відразу разом з ОСОБА_8 витрати на власні потреби. Обставини справи, вартість викраденого, які-небудь докази по справі не оспорює, у скоєному щиро кається.
Потерпілий ОСОБА_4 суду пояснив, що навчався разом з обвинуваченим. 23 березня 2016 року в 13-30 разом з обвинуваченим та ОСОБА_8 перебував на станції швидкісного трамваю. Новаковськ й ОСОБА_13 попросив у нього телефон, щоб зателефонувати, він йому передав, потім з ОСОБА_14 чекав, коли телефон повернуть, але не дочекася. Потім вони звернулись до міліції. Заподіяна шкода 1351 грн 05 коп відшкодована ОСОБА_15 призначені покарання обвинуваченому покладається на суд.
Законний представник потерпілого підтвердила пояснення сина та вказала, що заподіяна шкода відшкодована ОСОБА_8 .
Судом досліджені письмові матеріали кримінального провадження:

- за побутовою характеристикою (а.с.51), ОСОБА_7 характеризується задовільно; за місцем навчання обвинувачений характеризується негативно (а.с.50)

- за медичними довідками (а.с.45-46) ОСОБА_7 на обліку у лікаря- нарколога, у лікаря психиатра не перебуває;

- за довідкою інформаційного центру ОСОБА_7 раніше не судимий (а.с.43), за копією вироку від 19.05.2016 року ОСОБА_9 засудженого за вчинення даного злочину (а.с. 47-49), при постановлені вироку судом вирішено питання про речові докази..

.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, за пропозицією сторін, суд вважає недоцільним досліджувати докази щодо тих обставин, які не оспорюються, а саме докази винуватості обвинуваченого в скоєнні кримінального правопорушення, вчинення якого йому інкримінується. Сторони розуміють наслідки не дослідження судом цих обставин. Враховуючи думку прокурора, обвинуваченого, захисника, потерпілого, законного представника потерпілого, згідно положень ст. 349 КПК України суд вважає достатнім дослідження наступних доказів пояснень обвинуваченого, потерпілого, законного представника та дослідження письмових матеріалів кримінального провадження, які характеризують обвинуваченого та стосуються речових доказів.

Усі досліджені судом докази є допустимими, належними та достатніми, з урахуванням положень ст.. 349 ч.3 КПК України для висновку щодо винуватості обвинуваченого.

Обвинувачений ОСОБА_7 по відношенню до інкримінованого йому кримінального правопорушення підпадає під дію ч.1 ст.19 КК України. та є осудним

Відповідно до ст.66 КК України обставинами що пом`якшують покарання є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, обставини, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, судом не встановлено.

При призначенні ОСОБА_7 покарання суд враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочину середньої тяжкості, обставини вчинення кримінального правопорушення, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, за місцем проживання характеризується задовільно, за місцем навчання характеризується негативно, не перебуває на обліку у лікарів, обставини, що пом`якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують покарання та вважає за доцільне призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді обмеження волі.

Враховуючи особу винного, який навчається, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 без відбування покарання в місцях обмеження волі та вважає за доцільне на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік поклавши на нього обов`язки, передбачені ч. 1 ст. 76 КК України.

На думку суду, таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення нових злочинів.

Доля речових доказів вирішена при постановлені вироку стосовно ОСОБА_16 .

Цивільний позов по справі не заявлено.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 370, 371, 373, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_7 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, і призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання у вигляді обмеження волі з випробуванням строком на 1 рік.

На підставі ч.1 ст. 76 Кримінального кодексу України покласти на обвинуваченого обов`язки: 1) періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; 2) повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу протягом тридцяти днів з моменту проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1