АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/981/16 Справа № 695/454/16-к Категорія: ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 185 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

Головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
за участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
законних представників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора на вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 вересня 2016 року, яким:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Золотоноша, Черкаської області, громадянин України, учень 11 класу ЗОШ №6, не одружений, проживаючий АДРЕСА_1 , інвалідом будь-якої групи не являється, раніше судимий: 24 грудня 2015 року Золотоніським міськрайонним судом за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік;

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 185 КК України, та на підставі ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання 2 роки позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України, шляхом часткового складання покарань, частково приєднано покарання призначене ОСОБА_7 вироком Золотоніського міськрайонного суду від 24.12.2015 р. у межах 1 року позбавлення волі та остаточно призначено до відбуття 3 (три) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75, 104 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбуття покарання з випробуванням, встановлено іспитовий термін строком на 2 (два) роки.
На підставі п.3, п.4 ч.1 ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_7 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Золотоноша, Черкаської області, громадянин України, освіта неповна середня, студент 3 курсу Золотоніського професійного ліцею, не одружений, проживаючий АДРЕСА_2 , інвалідом будь-якої групи та Чорнобильцем не являється, раніше не судимий 18.08.2016 р. Золотоніським міськрайонним судом за ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком 1 рік
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України та із застосуванням ст. 100 КК України призначено покарання 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.
На підставі ч.1 ст. 70, ст. 72 КК України даний вирок та вирок Золотоніського міськрайонного суду від 18.08.2016 р. щодо ОСОБА_8 виконувати самостійно.
Запобіжні заходи обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 втратили свою дію та судом не застосовуються.
Вирішено стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на користь ОСОБА_13 , що проживає у АДРЕСА_3 - 1926 грн. 41 коп. майнової та 8500 грн. моральної шкоди, солідарно.
Вирішено стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 306 грн. 90 коп. судових витрат на користь НДЕКЦ при УМВС України в Черкаській області, в рівних частинах.

Вирішено долю речових доказів відповідно до вимог ст. 100 КПК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Згідно вироку суду ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнано винним та засуджено за те, що неповнолітній ОСОБА_7 , 03.06.2015 р., близько 21 години, перебуваючи по вул. Колгоспна в м. Золотоноша, Черкаської області, під час конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із потерпілим ОСОБА_13 , з метою спричинення ОСОБА_14 тілесних ушкоджень, шляхом нанесення потерпілому ОСОБА_13 одного удару ногою в область голови та декількох ударів по тулубу, спричинив останньому тілесні ушкодження у виді травми голови зі струсом головного мозку, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 314 від 27.08.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, синець черевної стінки, садна лівого передпліччя, обох плечей, лівого ліктя, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 314 від 27.08.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
В подальшому, він же, після спричинення тілесних ушкоджень потерпілому, побачивши випавший з його одягу потерпілого під час падіння мобільний телефон, за раптово виниклим умислом, 03.06.2015 р., близько 21 години, перебуваючи по вул. Колгоспна в м. Золотоноша, Черкаської області, таємно, умисно, з корисливих мотивів, з метою власного збагачення, заволодів вказаним мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_13 марки «LG P713», вартість якого згідно висновку № 6/278 від 25.06.2015 р. становить 1434,72 гривні, та стартовим пакетом «Київстар» вартістю якого згідно довідки становить 20 гривень, чим спричинив потерпілому матеріальних збитків на загальну суму 1454,72 грн..
Неповнолітній ОСОБА_8 03.06.2015 р., близько 21 години, перебуваючи по вул. Колгоспна в м. Золотоноша, Черкаської області, під час конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин із потерпілим ОСОБА_13 , з метою спричинення ОСОБА_14 тілесних ушкоджень, шляхом нанесення потерпілому одного удару кулаком в праву щелепу та декілька ударів по тулубу, спричинив останньому тілесні ушкодження у виді травми голови зі струсом головного мозку, які згідно висновку судово-медичної експертизи №314 від 27.08.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, синець черевної стінки, садна лівого передпліччя, обох плечей, лівого ліктя, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 314 від 27.08.2015 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.
Не погоджуючись з вказаним вироком прокурор подав апеляцію, в якій не оспорюючи фактичні обставини кримінальних правопорушень, які суд визнав доведеними і кваліфікацію дій обвинувачених, вважає, що вирок суду підлягає зміні через істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства, неправильне застосування судом закону України про кримінальну відповідальність. Просить вирок суду першої інстанції змінити, вважати засудженим ОСОБА_7 за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 125 КК України до арешту на строк 45 діб та ч.1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, частково приєднати покарання призначене ОСОБА_7 вироком Золотоніського міськрайонного суду від 24.12.2015 р. у межах 1 року позбавлення волі та остаточно призначити до відбуття - 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки, на підставі п.п. 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися до кримінально-виконавчої інспекції для реєстрації; ОСОБА_8 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 120 год. громадських робіт. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України вирок Золотоніського районного суду Черкаської області від 18.08.2016 р. виконувати самостійно. В решті вказаний вирок залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, яка підтримала подану апеляцію, і просила її задоволити з наведених в ній підстав, думку обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , а також їх захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , законних представників ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , які також підтримали подану прокурором апеляцію та просили її задоволити з наведених в ній підстав, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, з урахуванням обставин справи, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновок суду, щодо доведеності вини ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень за які їх засуджено при обставинах наведених у вироку, підтверджений зібраними по справі доказами, яким суд першої інстанції дав правильну юридичну оцінку і обґрунтовано дійшов до висновку про їх винність у вчинені кримінальних правопорушень.

Всі обставини справи були детально розглянуті та досліджені судом першої інстанції, що підтверджується наведеними та належно оціненими у вироку доказами про вчинення злочину обвинуваченими.

Кваліфікація судом першої інстанції дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.2 ст. 125, ч.1 ст. 185 КК України та ОСОБА_8 за ч.2 ст. 125 КК Україниє вірною і ніким з учасників процесу не оспорюється.

Проте, відповідно до п. 29 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» суди мають додержуватися вимог Кримінального процесуального кодексу України про мотивування у вироках висновків щодо виду й розміру призначеного обвинуваченому покарання. Покарання має бути визначене у вироку таким чином, щоб під час його виконання не виникло жодних сумнівів стосовно його виду і розміру.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 98 КК України, до неповнолітніх, визнаних винними у вчиненні злочину, судом можуть бути застосовані такі основні види покарань: штраф, громадські роботи, виправні роботи, арешт, позбавлення волі на певний строк.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх» № 5 від 16.04.2004 р. перелік видів покарань, визначений у ст. 98 КК України, є вичерпним. Інші основні та додаткові покарання до неповнолітніх не застосовуються, навіть, якщо на час розгляду справи судом вони досягли повноліття.

Однак вказаних вимог судом першої інстанції не дотримано, та призначено неповнолітньому ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 125 КК України у виді 2 років обмеження волі, що в свою чергу суперечить вимогам ч.1 ст. 98 КК України.
Враховуючи вище викладене, а також особу неповнолітнього ОСОБА_7 , який за місцем проживання характеризується позитивно, а за місце навчання у Загальноосвітній школі №6 м. Золотоноша посередньо у зв`язку з порушенням навчальної дисципліни закладу при гарних учнівських та організаторських здібностях, раніше судимий, колегія суддів вважає за необхідне, змінити вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання ОСОБА_7 за ч.2 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання за цією статтею, з урахуванням вимог ст. 101 КК України, у виді арешту на строк 45 діб.
Крім того, згідно вироку Золотоніського міськрайонного суду від 18.08.2016 р., обвинувачений ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та йому призначено покарання за цією статтею у виді 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 1 рік.
Вироком Золотоніського міськрайонного суду від 15.09.2016 р. ОСОБА_8 призначено покарання за ч.2 ст. 125 КК України - 120 годин громадських робіт, тобто, засуджено до реальної міри покарання, та зазначено, що на підставі ч.1 ст. 70, ст. 72 КК України даний вирок та вирок Золотоніського міськрайонного суду від 18.08.2016 р. щодо ОСОБА_8 необхідно виконувати самостійно.
Однак відповідно до ч.4 ст. 70 КК України за правилами передбаченими в частинах першій-третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку.

Також, відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» коли особа, щодо якої було застосоване звільнення від відбування покарання з випробуванням вчинила до постановлення вироку в першій справі інший злочин, за який вона засуджується до покарання, що належить відбувати реально, застосування принципів поглинання, часткового чи повного складання призначених покарань не допускається. За таких умов кожний вирок виконується самостійно та ч.4 ст. 70 КК України якщо за попереднім вироком особу було засуджено із застосуванням статей 75, 79, 104 КК, а за знову винесеним до покарання, що належить відбувати реально, то складання або поглинення призначених покарань не допускається і кожен вирок, а отже, і призначене ним покарання, виконується самостійно.

Однак вказаних вимог судом першої інстанції не дотримано, та безпідставно застосовано вимоги ч.1 ст. 71, ст. 72 КК України.

Крім того, згідно вироку суду першої інстанції з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 стягнуто судові витрати на користь НДЕКЦ при УМВС України в Черкаській області, в рівних частинах. Однак відповідно до вимог ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Однак суд першої інстанції при постановленні вироку не дотримався вимоги закону в цій частині та неправильно стягнув кошти на відшкодування витрат за експертні роботи на користь НДЕКЦ при УМВС України в Черкаській області, а відтак рішення суду в цій частині є незаконним та підлягає зміні.

Враховуючи наведене, та вимоги ч.1, 2 ст. 404 КПК України на думку колегії суддів, апеляція прокурора підлягає до задоволення, а вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 вересня 2016 року зміні.

На підставі наведеного та керуючись ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задоволити.

Вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 вересня 2016 року відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 змінити.
Призначити ОСОБА_7 покарання за ч.2 ст. 125 КК України у виді арешту на строк 45 діб.
Вважати ОСОБА_7 засудженим за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 125 КК України до арешту на строк 45 діб та ч.1 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити покарання у вигляді 2 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, частково приєднати покарання призначене ОСОБА_7 вироком Золотоніського міськрайонного суду від 24.12.2015 у межах 1 року позбавлення волі та остаточно призначити до відбуття - 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки, на підставі п.п. 1,2 ч.1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчаннята періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації.

Виключити з мотивувальної частини вироку посилання суду на вимоги ч.1 ст. 70, ст. 72 КК України.
Вважати ОСОБА_8 засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України до покарання у вигляді 120 громадських робіт. На підставі ч.4 ст. 70 КК України вирок Золотоніського районного суду Черкаської області від 18.08.2016 виконувати самостійно.

Стягнути з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 306 грн. 90 коп. судових витрат на користь держави, в рівних частинах.

В решті вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 15 вересня 2016 року - залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий :

Судді :