Справа №621/185/16-к
Пр. №1-кп/621/76/16
В И Р О К
Іменем України
21 квітня 2016 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , за участю: секретаря судового засідання - ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Змієві кримінальне провадження №0001137 від 19 жовтня 2015 року, що надійшло з обвинувальним актом відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою овітою, одруженого, не працюючого, інваліда ІІ групи загального захворювання, в силу ст. 89 КК України не судимого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,
в с т а н о в и в:
17 жовтня 2015 року, близько 21 години ОСОБА_6 , у стані алкогольного сп`яніння знаходився біля паркану домоволодіння АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_4 .
На грунті тривалих неприязних стосунків, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, ОСОБА_6 , шляхом гучних викрикувань, нанесенню ударів по паркану та хвіртці домоволодіння, мав на меті привернути до себе увагу з метою провокації конфлікту. Після того, як ОСОБА_4 вийшов за межі подвір`я, ОСОБА_6 з метою реалізації свого умислу наніс не менше 3 ударів кулаками по обличчю ОСОБА_4 . В подальшому, взявши за місцем свого проживання, за адресою АДРЕСА_1 , пластиковий ящик, ОСОБА_6 , продовжуючи злочинний умисел, повернувся до домоволодіння ОСОБА_4 , де навмисно наніс останньому не менше п`яти ударів ящиком в область правої руки.
В результаті навмисних, протиправних дій ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , згідно висновку судової медичної експертизи №216-ЗМ/15 від 20.10.2015 року, заподіяні тілесні ушкодження у виді: забитих ран на обличчі, що за ступенем тяжкості кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я та закритого крайового перелому променевої кістки правого передпліччя, в типовому місці без зміщення, що за ступенем тяжкості кваліфікуються, як середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , свою вину в інкримінованому злочині не визнав та показав суду про те, що між ним та родиною ОСОБА_4 у травні 2015 року стався конфлікт, і внаслідок дій сина потерпілого він став інвалідом ІІ групи. 17.10.2015 року перебував вдома, займався господарством, в цей час у сусідів Власенків були гості. Потерпілий побачивши його на подвір`ї став ображати, між ними стався конфлікт, в ході якого ОСОБА_4 наносив йому удари, від яких він захищався за допомогою ящика та один раз вдарив потерпілого по руці. Зазначив, що умислу на нанесення тілесних ушкоджень не мав, у стані алкогольного сп`яніння не перебував, конфлікт спровокував сам потерпілий.
Потерпілий ОСОБА_4 , показав суду про те, що 17.10.2015 року, близько 21 години він перебував за місцем проживання та відпочивав разом з дружиною. В цей час його син та невістка приймали гостей. Він почув звуки ударів, крик, вийшов на вулицю де побачив ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, наносив удари ногами та руками по паркану та хвіртці, на зауваження не реагував, погрожуючи, наніс йому близько трьох ударів по обличчю та пішов. Через деякий час повернувся, продовжуючи свої дії наніс йому декілька ударів ящиком, в тому числі і в область правої руки, припинив свої дії після крику невістки.
Свідок ОСОБА_8 суду показала, що 17.10.2015 року у вечірній час перебувала вдома та почула звук ударів об огорожу та хвіртку, які наносив ОСОБА_6 , висловлюючи при цьому погрози. Через деякий час вийшла на вулицю та побачила як ОСОБА_6 , наносив ОСОБА_4 удари ящиком по руці та тулубу. Вказала, що ОСОБА_6 перебував у стані алкогольного сп`яніння та припинив свої дії лише після її крику.
У судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав про те, що 17.10.2015 року його батько намагався зупинити дії ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, нецензурно висловлювався, спровокував конфлікт, в цей час ОСОБА_6 наніс ОСОБА_4 декілька ударів в область голови. В подальшому ОСОБА_6 повернувся з пластмасовим ящиком, яким почав наносити удари ОСОБА_10 по руці, тулубу та припинив свої дії після крику дружини.
Будучи допитаною в якості свідка ОСОБА_11 пояснила, що з травня 2015 року триває конфлікт між її родиною та ОСОБА_6 17.10.2015 року, близько 21 год., почила звук ударів у хвіртку та паркан, після чого її чоловік ОСОБА_4 вийшов на вулицю де ОСОБА_6 , висловлюючи погрози наніс йому близько 3-4 ударів в голову та обличчя. Подальших подій вона не бачила, оскільки повернулась до будинку. Її чоловік ОСОБА_4 , повернувся до будинку з пухлою рукою та слідами крові, після чого вони викликали швидку та доправили його до лікарні.
Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що 17.10.2015 року прийшов до Власенків та став свідком конфлікту, який спровокував ОСОБА_6 , на ґрунті неприязнених стосунків. ОСОБА_6 , висловлюючи погрози вдарив декілька разів ОСОБА_4 , після чого пішов, повернувся зі пластмасовим ящиком, яким один раз наніс удар потерпілому по руці.
У судовому засіданні досліджені письмові докази:
-протокол про прийняття заяви ОСОБА_4 про вчинене кримінальне правопорушення від 19.10.2015 року. (а.с.61)
- висновок судово-медичної експертизи №216-Зм/15 від 20.10.2015 року, відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_4 мали місце: забиті рани обличчя, закритий, крайовий перелом променевої кістки правого передпліччя в типовому місці без зміщення. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмета, с обмеженою травмуючою поверхнею по механізму удару, індивідуальні особливості якого своєю травмуючою поверхнею не відобразились, можливо, в результаті нанесення ударів руками нападника в область обличчя потерпілого і пластмасовим ящиком з місцем прикладення сили в проекцію правого променевого суглобу потерпілого та могли бути отримані у строк та при обставинах, вказаних потерпілим, як зазначено у постанові. По ступеню тяжкості: забиті рани обличчя є легкими тілесними ушкодженнями, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, закритий крайовий перелом променевої кістки правого передпліччя в типовому місці без зміщення, кваліфікується як середньої тяжкості тілесне ушкодження, за тривалістю розладу здоров`я характерне для даного виду травми та її тяжкості. (а.с.63-64)
-протокол огляду місця події від 05.11.2015 року з фото таблицею за адресою АДРЕСА_2 , де зокрема, виявлено ящик білого кольору. (а.с.66-71)
-протокол слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_4 , та фото таблицю до нього, в ході проведення якого потерпілий підтвердив свої свідчення та показав про механізм завдання ударів. (а.с.75-81)
-висновок додаткової судово-медичної експертизи №231-ЗМ/15 від 17.11.2015 року, відповідно до якого у потерпілого ОСОБА_4 мали місце: забиті рани обличчя, закритий, крайовий перелом променевої кістки правого передпліччя в типовому місці без зміщення. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмета, с обмеженою травмуючою поверхнею по механізму удару, індивідуальні особливості якого своєю травмуючою поверхнею не відобразились, можливо, в результаті нанесення ударів руками нападника в область обличчя потерпілого і пластмасовим ящиком з місцем прикладення сили в проекцію правого променевого суглобу потерпілого та могли бути отримані у строк та при обставинах, вказаних потерпілим, як зазначено у постанові. По ступеню тяжкості: забиті рани обличчя є легкими тілесними ушкодженнями, що спричинили короткочасній розлад здоров`я, закритий крайовий перелом променевої кістки правого передпліччя в типовому місці без зміщення, кваліфікується як середньої тяжкості тілесне ушкодження, за тривалістю розладу здоров`я характерне для даного виду травми та її тяжкості. Показання потерпілого ОСОБА_4 , надані в ході проведення слідчого експерименту 16.11.2015 року, в цілому не суперечать судово-медичним даним щодо механізму нанесення йому тілесних ушкоджень так і способу їх спричинення, відповідають об`єктивним судово-медичним даним, отриманим в ході судово-медичної експертизи. (а.с.84-85) Зазначені письмові докази не викликали сумніву у сторін кримінального провадження, тому оцінені судом як належні докази, що містять інформацію про предмет доказування у даному кримінальному провадженні.
В ході судового розгляду справи, стороною захисту, поставлено під сумнів час звернення потерпілого ОСОБА_4 за медичною допомогою та встановлений діагноз у виді перелому променевої кістки правого передпліччя.
Однак, такі посилання спростовані показаннями допитаними в судовому засіданні свідків ОСОБА_13 ОСОБА_14 .
Так, лікар - травматолог ОСОБА_13 , показав суду про те, що 17.10.2015 року близько 23 год., під час його чергування та огляду потерпілого ОСОБА_4 , було встановлено попередній діагноз, забій середньої третини правого передпліччя, підозра на перелом, що потребувало підтвердження лікарем рентгенологом за результатами опису рентгенограми. ОСОБА_4 проведена іммобілізація правої верхньої кінцівки гіпсовою лангетою.
Свідок ОСОБА_14 , засвідчила, що 19.10.2015 року за результатами дослідження рентгенограми ОСОБА_4 , від 17.10.2015 року, нею було встановлено діагноз: закритий, крайовий перелом променевої кістки правого передпліччя в типовому місці без зміщення.
Надаючи оцінку доказу відеозапису з мобільного телефону, представленому потерпілим ОСОБА_4 на підтвердження обвинувачення, суд визнає його недопустимим в контексті ст. 86 КПК України.
Враховуючи, що вказаний доказ не відкрито стороні захисту, суд не має права допустити відомості, що містяться на пред`явленому диску, як такі, що підтверджують обвинувачення.
Така позиція суду відповідає положенню ч. 12 ст. 290 КПК України.
Надавши оцінку дослідженим у справі доказам, у їх сукупності, суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 винен у вчинені злочину, передбаченому ч. 1 ст. 122 КК України, тобто умисному середньої тяжкості тілесному ушкодженні, яке є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст. 121 Кк України, але таке, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України, в ході судового розгляду не встановлено.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 , відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Суд враховує особу обвинуваченого, який в силу ст. 89 КК України не судимий, не працює, є інвалідом ІІ групи загального захворювання, одружений, має на утриманні малолітню доньку ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за місцем проживання характеризується як особа, відносно якої скарг не надходило, компрометуючі матеріали відсутні, на наркологічному та психоневрологічному обліках не перебуває.
При призначенні покарання ОСОБА_6 , враховуючи ступінь тяжкості вчиненого нем злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, відсутність обставин, що пом`якшують покарання, обставину, що обтяжує покарання, особу обвинуваченого, суд дійшов висновку, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів є покарання у виді позбавлення волі від відбування якого ОСОБА_6 належить звільнити з випробуванням відповідно до ст. 75 КК України, із покладанням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України
Питання щодо речових доказів належить вирішити згідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368-374 КПК України, суд
у х в а л и в:
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.
На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_6 від призначеного покарання звільнити з випробуванням на строк 1 (один) рік
Відповідно до ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 наступні обов`язки:
-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
-повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;
-періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.
Речові докази пластмасовий ящик, який відповідно до квитанції №114 зберігається у камері речових доказів Зміївського ВП Чугуївського ВП ГУ НП в Харківській області знищити.
Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Харківської області, через Зміївський районний суд, протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не подано. У разі її подання, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Головуючий: