Справа № 372/492/16-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/80/16 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 02.03.2016

УХВАЛА
Іменем України
02 березня 2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7
підозрюваної ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві провадження за апеляційними скаргами прокурора Обухівського відділу Києво Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 19 лютого 2016 року, якою застосовано відносно підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Українки, Обухівського району, запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Покладено на підозрювану ОСОБА_8 обов`язок цілодобово не залишати місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Визначено строк дії ухвали слідчого судді тривалістю в два місяці до 18 квітня 2016 року.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нову ухвалу, якою обрати щодо підозрюваної ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою в Київському СІЗО № 13 Управління державної пенітенціарної служби у м. Києві та Київській області. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом першої інстанції допущено істотне порушення кримінального процесуального закону. Так, на даний час існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України в частині незаконного впливу ОСОБА_8 на свідків у даному кримінальному провадженні. Крім того, враховуючи, що ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачена відповідальність у вигляді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі існує ризик, що підозрювана може переховуватись від органів досудового розслідування або перешкодити кримінальному провадженню іншим чином. З огляду на вищевикладене, на думку прокурора, та враховуючи наявність обґрунтованої підозри про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України, а також наявність ризиків, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України є достатні підстави вважати, що застосування до підозрюваної ОСОБА_8 більш м`яких запобіжних заходів, передбачених КПК України, ніж тримання під вартою не забезпечить належної процесуальної поведінки останньої.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 просить змінити ухвалу суду першої інстанції, застосувавши до ОСОБА_8 домашній арешт, яким дозволити залишати ОСОБА_8 місце свого проживання в період часу з 07 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. щоденно, в інший проміжок часу постійно знаходитись по місцю свого проживання. На обґрунтування своїх вимог зазначає, що рішення про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_9 прийнято з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства та жодним чином не обґрунтованого обрання саме такого запобіжного заходу. Клопотання про застосування запобіжного заходу містить додатки, які не доводять факт причетності ОСОБА_9 до інкримінованого кримінального правопорушення, жодних інших документів суд не досліджував та як докази не перевіряв, звідки суд прийшов до висновку про обґрунтованість підозри не зрозуміло. ОСОБА_9 працює медичною сестрою, має міцні соціальні зв`язки, оскільки має на утриманні матір пенсіонерку, яка часто хворіє та потребує постійного догляду і є фактично однією годувальницею в сім`ї, тому застосування до останньої цілодобового домашнього арешту унеможливлює реалізацію нею своїх елементарних життєвих потреб, таких як похід в магазин за продуктами харчування та відвідування місця праці.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, на підтримку поданої ним апеляційної скарги, доводи захисника ОСОБА_7 та підозрюваної ОСОБА_8 , які просили задовольнити апеляційну скаргу захисника та відмовити в задоволенні апеляційної скарги прокурора, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційних скарг необхідно відмовити з наступних підстав.

З матеріалів провадження вбачається, що органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється в тому, що 17.02.2016 приблизно о 20 год. 00 хв., ОСОБА_8 , перебуваючи у кімнаті належного їй будинку АДРЕСА_2 , де вона спільно проживає з ОСОБА_10 , почувши крики з кухні, де її співмешканець розпивав алкогольні напої разом із ОСОБА_11 , вийшла до них та побачила, як останні вчинили бійку, в ході якої впали на підлогу.

В подальшому, ОСОБА_10 , схопив ОСОБА_11 за руки, сказав ОСОБА_8 взяти сокиру, переслідуючи мету протиправного заподіяння смерті іншій людині, навмисно нанесла нею по одному удару в область внутрішньої сторони обох кистей рук, один удар в область задньої частини голови, один удар в область шиї з права та один удар в область лівої брови ОСОБА_11 , який лежав на підлозі на правому боці.

Після цього, ОСОБА_10 , підвівся з підлоги та попросив ОСОБА_8 принести з двору сокиру більшого розміру, що остання і зробила. Так, ОСОБА_10 , маючи умисел на заподіяння смерті ОСОБА_11 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, наніс останньому два удари даною сокирою в область голови, однак влучив по зовнішній стороні кисті правої руки, оскільки останній закривав голову руками.

В подальшому, приблизно о 22 год. 00 хв. ОСОБА_8 спільно з ОСОБА_10 , з метою приховання слідів та своєї причетності до скоєння вказаного злочину, витягли ОСОБА_11 на відстань приблизно 100 метрів від будинку та залишили на узбіччі дороги.

Таким чином, спричинені ОСОБА_10 та ОСОБА_8 тілесні ушкодження призвели до смерті ОСОБА_11 .

По даному факту відомості внесено до ЄРДР під № 0000231 від 18.02.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

18.02.2016 року ОСОБА_8 , повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

Ухвалою слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 19 лютого 2016 року, обрано щодо підозрюваної ОСОБА_8 , запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Дане рішення мотивоване тим, що враховуючи тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання підозрюваної винуватою у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого вона підозрюється, даних про її особу, яка працює, має постійне місце проживання та реєстрації, зважаючи на необхідність виконання підозрюваною покладених на неї процесуальних обов`язків, а також зважаючи на доведеність слідчим та прокурором наявності обставин, передбачених п.п. 1,2 ч. 1 ст. 194 КПК України, але не доведеність слідчим та прокурором наявності обставин, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України, слідчий суддя вважав за необхідне застосувати відносно підозрюваної ОСОБА_8 більш м`який запобіжний захід ніж зазначений в клопотання, а саме домашній арешт.

Згідно положення ч. 1 ст. 183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя цілком обґрунтовано врахувавши наявні у провадженні докази прийшов до переконання про необхідність застосування до підозрюваної ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді цілодобового домашнього арешту та в повній мірі було враховано підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України. Зокрема те, що наявні обґрунтовані підстави вважати, що кримінальне правопорушення, у вчиненні якого вона підозрюється є особливо тяжким та за нього передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічне позбавлення волі, ступінь суспільної небезпечності скоєного (кримінальне правопорушення пов`язане з посяганням на життя), може незаконно впливати на свідків шляхом вмовляння, що перешкоджатиме встановленню об`єктивної істини у даному кримінальному провадженні. Також слідчим суддею враховано позитивні характеристики підозрюваної ОСОБА_8 , те що, остання має постійне місце проживання та роботи, співробітничає з органами досудового розслідування, раніше до кримінальної відповідальності не притягувалась.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що в застосуванні більш суворого чи більш м`якого запобіжного заходу ніж цілодобовий арешт на даний час не має потреби.

Таким чином, апеляційні скарги прокурора ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 слід залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді - без зміни.

Керуючись ст. 404, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила :
Апеляційні скарги прокурора Обухівського відділу Києво Святошинської місцевої прокуратури Київської області ОСОБА_6 та захисника ОСОБА_7 в інтересах підозрюваної ОСОБА_8 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Обухівського районного суду Київської області від 19 лютого 2016 року, якою застосовано відносно підозрюваної ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. Покладено на підозрювану ОСОБА_8 обов`язок цілодобово не залишати місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 . залишити без зміни.

Головуючий:
Cудді: