В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"20" жовтня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальнепровадження №0008347 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця:м. Києва, громадянина України, українця, з професійно-технічною освітою, неодруженого, не працюючого, зареєстрованогота проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-30.03.1993 року Жовтневим районним судом м. Києва за ст.141 ч.2 КК України до 2 роки позбавлення волі з конфіскацією майна;

-27.03.1997 року Жовтневим районним судом м. Києва за ст. 229-6 ч.2 КК України до 2 роки позбавлення волі;

-28.12.1999 року Жовтневим районним судом м. Києва за ч.1 ст.196, ч.1 ст.229-6 КК України до 2 роки позбавлення волі;

-27.04.2001 року Бердичівський районним судом Житомирської області за ст.183 ч.1 КК України до 8місяців позбавлення волі;

-17.02.2004 року Солом`янським районним судом м. Києва за ч.2 ст.185, ч.1 ст.296 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

-14.04.2010 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

-30.01.2012 року Голосіївським районним судом м. Києва за ч.2 ст.307, ч. 2 ст. 309 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

-10.08.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст.190 ч.2 КК України до штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних доходів громадян, що становить 1 700 гривень;

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2ст.185, ч.2 ст.190 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки: м. Києва, громадянки України, українки, з професійно-технічною освітою, незаміжньої, непрацюючої, зареєстрованоїта проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої:

-10.08.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст.190 ч.2 КК України до штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних доходів громадян,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбаченихч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_4 15.06.2016 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин, разом з ОСОБА_5 перебували в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », який розташований за адресою: АДРЕСА_3 , знаходячись у торгівельній залі вищевказаного магазину, у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свої злочинні наміри, направлені на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , діючи за попередньою домовленістю з ОСОБА_5 , заздалегідь обговоривши розподіл ролей між собою, почав відволікати увагу продавця вказаного магазину, спостерігаючи при цьому за навколишньою обстановкою, щоб попередити ОСОБА_5 про небезпеку, в разі якщо за її діями почнуть спостерігати сторонні особи, а також за протиправними діями самої ОСОБА_5 .В цей час, ОСОБА_5 , діючи згідно розподілених ролей, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, взяла із стелажу браслет жіночий, закупівельною вартість 75 гривень та сорочку (вишиванку), закупівельною вартістю 170 гривень, які належать ФОП « ОСОБА_6 ».

Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на повторне таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_5 сховала вищевказані речі, які взяла зі стелажу під одяг, в який була одягнена та зберігаючи їх при собі, не розрахувавшись за вказаний товар, вийшла з приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 ». В цей час ОСОБА_4 , побачивши, що ОСОБА_5 з викраденим майном безперешкодно вийшла з приміщення магазину та минула небезпека бути поміченими, також вийшов з приміщення даного магазину.

Після чого, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим завдали потерпілому ФОП « ОСОБА_6 » матеріальної шкоди на загальну суму 245 гривень.

Крім того, 15.06.2016 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_4 , побачили раніше незнайому ОСОБА_7 , яка прямувала по вказаній вулиці. В цей час у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 виник злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, обравши об`єктом свого злочинного посягання грошові кошти, які знаходились у ОСОБА_7 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне заволодіння чужим майном, діючи згідно заздалегідь розподілених ролей, ОСОБА_5 підійшла до ОСОБА_7 та, з метою ввести останню в оману, непомітно кинула на землю сувенірні грошові кошти.

Продовжуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_5 , побачивши, що за її діями спостерігає ОСОБА_7 , навмисно почала піднімати сувенірні грошові кошти з землі і поклала їх до своєї жіночої сумочки. Після чого ОСОБА_5 підійшла до ОСОБА_7 та почала спілкуватися з нею чи не втрачала вона грошові кошти, на що ОСОБА_7 повідомила, що вона грошових коштів не втрачала. В цей час, ОСОБА_4 , діючи умисно, згідно заздалегідь розподілених ролей з ОСОБА_5 , підійшов до ОСОБА_5 та ОСОБА_7 і з метою повторного заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, запитав чи не знаходили вони грошових коштів на що обидві жінки відповіли, що грошових коштів не знаходили.

Продовжуючи свої злочинні наміри, ОСОБА_4 попросив ОСОБА_5 та ОСОБА_7 показати свої грошові кошти під приводом їх впізнання. ОСОБА_7 , нічого не підозрюючи, будучи введеною в оману, добровільно пред`явила ОСОБА_4 свої грошові кошти в сумі 1 408гривень. ОСОБА_4 , імітуючи перерахування грошових коштів, непомітно для ОСОБА_7 , сховав у свою записну книжку грошові кошти в сумі 1 408гривень, які належать ОСОБА_7 . В цей час ОСОБА_5 , за попередньою домовленістю, відволікала увагу ОСОБА_7 , а ОСОБА_4 , поклав в гаманець ОСОБА_7 сувенірні грошові кошти, але вже в сумі 2000 гривень.

В подальшому, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , шахрайським шляхом заволодівши грошовими коштами ОСОБА_7 в сумі 1 408 гривень, маючи реальну можливість розпорядитися викраденим, з місця скоєння кримінального правопорушення зникли, однак, невдовзі були затримані працівниками поліції.

Допитаний в судовомузасіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні інкримінованихйому кримінальних правопорушень визнавповністю та показав, що 15.06.2016 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин він разом з ОСОБА_5 зайшли в приміщення магазину «Муза», який розташований за адресою: м. Київ, вул. М. Раскової, 1-А, де побачили браслет та сорочку (вишиванку), які вирішиливикрасти.Заздалегідь обговоривши з ОСОБА_5 розподіл ролей між собою, він почав відволікати увагу продавця, а ОСОБА_5 переконавшись, що за її діями ніхто зі сторонніх не спостерігає взяла із стелажу браслет жіночий та сорочку (вишиванку), після чого сховала їх під одяг, в який була одягнена та вийшла з приміщення магазину. Після чого, він також вийшов з приміщення даного магазину.

Крім цього, 15.06.2016 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, він разом з ОСОБА_5 перебуваючи, за адресою: АДРЕСА_4 , побачили ОСОБА_7 та вирішили заволодітиїї грошовими коштами. Заздалегідь обговоривши з ОСОБА_5 розподіл ролей між собою, ОСОБА_5 підійшла до ОСОБА_7 та непомітно кинула на землю сувенірні грошові кошти. Потім побачивши, що за її діями спостерігає ОСОБА_7 , почала піднімати сувенірні грошові кошти з землі і поклала їх до своєї жіночої сумочки. Після чого ОСОБА_5 підійшла до ОСОБА_7 та запитала чи не втрачала остання грошові кошти, на що потерпіла повідомила, що ні. В цей час, він підійшов до ОСОБА_5 та ОСОБА_7 та запитав чи не знаходили вони грошових коштів та отримав відповідь, що не знаходили. Він попросив показати жінок свої грошові кошти під приводом їх впізнання. ОСОБА_7 , будучи введеною в оману, добровільно пред`явила йому свої грошові кошти в сумі 1408 гривень. Він імітуючи, перерахування грошових коштів, непомітно для ОСОБА_7 , сховав у свою записну книжку грошові кошти в сумі 1408 гривень, ОСОБА_8 , в цей час відволікала увагу ОСОБА_7 . Після чого, він поклав в гаманець ОСОБА_7 сувенірні грошові кошти, в розмірі 2000 гривень,проте невдовзі їх затримали працівники поліції.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованих її кримінальних правопорушень визналаповністю та показала, що 15.06.2016 року, приблизно о 15 годині 00 хвилин вона разом з ОСОБА_4 , зайшли в приміщення магазину «Муза», який розташований за адресою: м. Київ, вул. М. Раскової, 1-А, де побачили браслет та сорочку (вишиванку), які вирішили викрасти. Розподіливши ролі між собою, ОСОБА_4 почав відволікати увагу продавця, а вона переконавшись, що за її діями ніхто зі сторонніх не спостерігає взяла зі стелажу браслет жіночий та сорочку (вишиванку), після чого сховала під одяг, в який була одягнена та вийшла з приміщення магазину. Після чого, ОСОБА_4 , також вийшов з приміщення вказаного магазину.

Крім цього15.06.2016 року, приблизно о 15 годині 30 хвилин, вона разом з ОСОБА_4 , перебували, за адресою: АДРЕСА_4 , де побачили ОСОБА_7 та вирішили заволодіти її грошовими коштами. Заздалегідь розподіливши з ОСОБА_4 ролі, вона підійшла до ОСОБА_7 та кинула на землю сувенірні грошові кошти. Потім побачивши, що за її діями спостерігає ОСОБА_7 , почала піднімати сувенірні грошові кошти з землі і поклала їх до своєї жіночої сумочки. Після чого,вона підійшла до ОСОБА_7 та запитала чи не втрачала остання грошові кошти, на що потерпіла повідомила, що ні. В цей час ОСОБА_4 , підійшов до неї та ОСОБА_7 та запитав чи не знаходили вони грошових коштів,на що отримав негативну відповідь. Після цього ОСОБА_4 , попросив їх показати свої грошові кошти під приводом впізнання своїх. ОСОБА_7 , будучи введеною в оману, добровільно пред`явила ОСОБА_4 , свої грошові кошти в сумі 1408 гривень, ОСОБА_9 ,імітуючи перерахування грошових коштів, непомітно для ОСОБА_7 , сховав у свою записну книжку її гроші, а вона в цей час відволікала увагу ОСОБА_7 . Після чого ОСОБА_4 , поклав в гаманець ОСОБА_7 сувенірні грошові кошти, в розмірі 2000 гривень, аленевдовзі їх затримали працівники поліції.

Покази ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченими змісту обставин правопорушень, добровільності та істинності їх позиції.

Враховуючи те, що обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в повному обсязі визнали свою вину у вчиненні інкримінованих їм органом досудового слідства кримінальних правопорушень при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачені, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч.3 ст.349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинувачених та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинувачених, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованих їм кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України, а саме:

за ч.2 ст.185 КК України у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненої повторно за попередньою змовою групою осіб;

за ч.2 ст. 190 КК України у заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчиненому повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_4 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненихкримінальних правопорушень, яківідповідно до ст.12 КК України, є середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який неодружений, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаряпсихіатра не перебуває, з 11.11.1999 року перебуває під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом, діагноз: розлад психіки і поведінки внаслідок вживання наркотичних та інших психоактивних речовин, синдром залежності.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які відповідно до ст.12 КК України, є середньої тяжкості, особу обвинуваченої, яканезаміжня, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинувачених, згідно ст. 66 КК України, суд визнає, щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 ,згідно ст. 67 КК України є рецидив злочину.

Згідно ст.50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень як засудженими, так і іншими особами.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин кримінальних правопорушень, наявності пом`якшуючої обставини, ставлення обвинувачених до скоєного, враховуючи відомості про особу обвинувачених, суд вважає за доцільне призначити їм покарання у виді позбавлення волі, та застосувати положення ст.75 КК України, звільнивши їх від відбування покарання з випробуванням та покласти на обвинувачених обов`язки, визначені ст.76 КК України. На погляд суду, зазначене покарання буде необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.190КК України.

Призначити ОСОБА_4 покарання:

-за ч.2 ст.185 КК України - у виді 4роківпозбавлення волі;

-за ч.2 ст.190 КК України - у виді 2 роківпозбавлення волі;

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_4 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворогопокарання більш суворим у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи і періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених 2 ст.185, ч.2 ст.190 КК України.

Призначити ОСОБА_5 покарання:

-за ч.2 ст.185 КК України - у виді 4 роківпозбавлення волі;

-за ч.2 ст.190 КК України - у виді 2 роківпозбавлення волі;

Відповідно до ч.1 ст.70 КК України призначити ОСОБА_5 остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 роки.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи і періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_4 та ОСОБА_5 обирався.

Речові докази у кримінальному провадженні: грошові кошти в сумі 1 400 гривень, а саме: купюри номіналом по 100 гривень, серія МЛ 2524734; ЗЗ 1333674; МЛ 9077275; КЗ 9915897; ГГ 9236593; КЙ 5381228; МЗ 8950873;МА 1321238; КЕ 3202779; КБ 8542366; ЕЩ 2328466; КЛ 6549230; ЗЗ 3188748 залишити у володінні власника ОСОБА_7 ;тканину білого кольору з малюнком зеленого кольору, запаковану в поліетиленовий пакет та браслет білого кольору залишити у володінні власника ФОП « ОСОБА_6 »; 38 папірців схожих на купюри номіналом 100 гривень, на котрих зображено фото ОСОБА_10 та міститься напис «Це не гроші, це приколи»,31 папірець схожих на купюри номіналом 200 гривень, на котрих зображено фото Лесі Українки та міститься напис «Це не гроші, це приколи», 33 папірці схожих на купюри номіналом 500 гривень, на котрих зображено фото Г. Сковороди та міститься напис «Це не гроші, це приколи», 1 папірець схожий на купюру номіналом 100 доларів США, на котрих міститься напис «Це не гроші, це приколи», які зберігаються в камері речових доказів Дніпровського управлінняГоловного управління Національної поліції у м. Києві /квитанція №ФП 012178, №ФП 012179, 012177 від 28.07.2016 року/ знищити.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні не понесені.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення.
Суддя: