Єдиний унікальний номер:343/534/16-к
Номер провадження: 1-в/0343/217/16
У Х В А Л А
про відмову умовно-дострокове звільнення від відбування покарання
10 березня 2016 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника Долинського ВЦ №118 ОСОБА_4 ,

засудженого- ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Долинського районного суду Івано-Франківської області заяву засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Свої вимоги мотивує тим, що 23.02.2016 року адміністрація Долинського ВЦ № 118 йому відмовила у застосованні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання у відповідності до вимог ст. 82 Кримінального кодексу України. Дане рішення адміністрації вважає неправомірним. Просить розглянути його заяву в судовому засіданні, в його присутності та задоволити його заяву.

В судовому засіданні представник адміністрації Долинського ВЦ № 118 УДПтС України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 не підтримав клопотання та пояснив, що засуджений за час відбування покарання не приймає участі у суспільно-корисній праці, не працевлаштований, безвідповідально ставиться до виконання робіт по благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні заяву підтримав, просить її задоволити, пояснивши, що бажає, щоб його умовно-достроково звільнили, оскільки він розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Прокурор в судовому засіданні заперечила щодо задоволення клопотання засудженого ОСОБА_5 , оскільки останній не приймає участі у суспільно-корисній праці, не працевлаштований.

Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що клопотання не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог до ст.81 ч.2 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відповідно до ч.3 ст.154 КВК України, стосовно засудженого, щодо якого відповідно до статей 81, 82 Кримінального кодексу України може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання або заміна невідбутої частини покарання більш м`яким, орган або установа виконання покарань у місячний термін надсилає клопотання до суду у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законодавством. Адміністрація органу або установи виконання покарань після відбуття засудженим установленої Кримінальним кодексом України частини строку покарання зобов`язана в місячний термін розглянути питання щодо можливості представлення його до умовно-дострокового звільнення від відбування покарання або до заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Пленум Верховного Суду України в п.2 своєї Постанови № 2 від 26.04.2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» зазначає, що умовно-дострокове звільнення можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. При цьому головною умовою прийняття такого рішення є доведеність того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

ОСОБА_5 засуджений вироком Заставнівського районного суду Чернівецької області від 09.08.2013 року ОСОБА_5 засуджено за ст.185 ч.1 КК України до 6 місяців арешту та 13.05.2014 року колегією суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області за ст.ст.186 ч.2, 69, 357 ч.1, 357 ч.3, 70 ч.1, 72 КК України до 3 років позбавлення волі.

Ухвалою Сокирянського районного суду Чернівецької області від 18.09.2014 року на підставі ст.70 ч.4 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_5 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

З матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_5 встановлено, що останній в установі відбування покарань перебуває з 10.11.2015 року. Під час відбування покарання засуджений не приймає участі у суспільно-корисній праці, не працевлаштований, безвідповідально ставиться до виконання робіт по благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні.

В судовому засіданні встановлено, що перебування у Долинському ВЦ засудженого ОСОБА_5 є нетривалим, а час недостатнім для належного вивчення особи засудженого, останній не приймає участі у суспільно-корисній праці, не працевлаштований, безвідповідально ставиться до виконання робіт по благоустрою установи, не вбачає суспільної необхідності у їх виконанні, у зв`язку з чим комісією Долинського ВЦ № 118 23 лютого 2015 року відмовлено у зверненні до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 , як такому, що не довів своє виправлення.

За таких обставин суд не може прийти до переконання, що засуджений ОСОБА_5 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення і вважає за необхідним в задоволенні клопотання про його умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

На підставі викладеного, ст.81 ч.2 Кримінального кодексу України, ч.3 ст.154 Кримінально-виконавчого кодексу України, п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», керуючись ст.ст.537, 539 Кримінального процесуального кодексу України,
У Х В А Л И В:

Відмовити засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в умовно-достроковому звільненні з вищевикладених мотивів.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Івано-Франківської області на протязі семи днів з дня її оголошення через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя: