печерський районний суд міста києва
Справа № 757/8420/16-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 березня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м.Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представників компанії ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , розглянув у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ГСУ Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про накладення арешту

В С Т А Н О В И В :
Старший слідчий в ОВС УСР ГСУ Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 звернувся до слідчого судді з клопотанням про накладення арешту на кошти, що знаходяться на рахунку № НОМЕР_1 відкритому у Liechtensteinische LandesBank AG (Князівство Ліхтенштейн), компанією Restwood Products Corporation (Панама), бенефіціарним власником/ довіреною особою/ підписантом рахунків якої є ОСОБА_7 , заборонивши видаткові операції та/або інше їх використання.

В обґрунтування клопотання слідчий зазначає, що управлінням спеціальних розслідувань Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному проваджені № 0001756 від 18.08.2015 за ознаками, злочинів, передбачених ч.3 ст. 368-2, ч. 3 ст.209 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що за інформацією підрозділу фінансової розвідки Ліхтенштейну ОСОБА_7 , дружина ОСОБА_8 є бенефіціарним власником /довіреною особою/підписантом рахунків компанією Restwood Products Corporation (Панама), в тому числі рахунку № 5468.6850 відкритому у Liechtensteinische LandesBank AG. До того ж, слідчий стверджує, що незважаючи на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21.11.2014 про розірвання шлюбу, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 неодноразово спільно виїжджали до країн Європейського союзу, Єгипту та Туреччини.

Проте, в ході досудового розслідування, слідчим встановлено, що з 2013 року до сьогодні одноособовим власником-бенефіціаромкомпанії Restwood Products Corporation (Панама) є ОСОБА_9 , що особисто ним підтверджено.

Слідчий зазначає про достатність підстав, що ОСОБА_8 , через рахунки фірм нерезидентів, в тому числі через рахунок № НОМЕР_1 відкритий у Liechtensteinische LandesBank AGкомпанією Restwood Products Corporation (Панама), та де бенефіціарним власником рахунку є ОСОБА_10 , шляхом вчинення дій, спрямованих на приховування та маскування незаконного походження коштів, володіння ними та прав на такі кошти і їх використання, здійснюється легалізація коштів, отриманих злочинним шляхом.

Представники компанії Restwood Products Corporation в судовому засіданні надали письмові заперечення.

Заслухавши сторін кримінального провадження, вивчивши клопотання та додані до нього матеріали, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Слідчим суддею встановлено, що управлінням спеціальних розслідувань Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001756 від 18.08.2015 за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 368-2, ч. 3 ст. 209 КК України.

Як зазначено у ст. 170 КПК України( в редакції від 10.11.2015р. ), арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

2. Метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді.

Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації.

Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

3. Підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 КПК України "у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

1) підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна;

2) перелік і види майна, що належить арештувати;

3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

В порушення наведених вимог, слідчим не доведено обставини, на які він посилається в обґрунтуванні необхідності накладення арешту. Зокрема, наданими слідчому судді матеріали жодним чином не підтверджують той факт, що ОСОБА_7 була бенефіціарним власником Компанії Restwood Products Corporation, чи була її акціонером, службовою або іншою уповноваженою особою.

Компанія «Restwood Products Corporation» була зареєстрована у Республіці Панама 20.02.2013 року із ідентифікаційним номером 795314, 2335064, із статутним капіталом 10000 доларів США, розділених на 100 (сто) звичайних акцій кожна номінальною вартістю 100 доларів США.

Починаючи з 08.03.2013 року власником-бенефіціаром компанії «Restwood Products Corporation», тобто - власником повного пакету акцій компанії «Restwood Products Corporation» (до 07.12.2015 року існували в формі «на пред`явника», див. нижче) та, відповідно, держателем сертифікату акцій № 1, став громадянин України ОСОБА_9 (паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданий 19.05.2009 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).

Того ж 08.03.2013 року ОСОБА_9 саме у якості власника-бенефіціара компанії «Restwood Products Corporation» був укладений «Бенефіціарний договір» із номінальними директорами зазначеної компанії (компаніями «CEO CORONA LTD», «M&S BASIC LTD» та «CYP SATURN LTD»), який діє до цього часу. На ОСОБА_9 були видані генеральні довіреності від 08.03.2013, від 23.01.2014, від 19.01.2015.

Таким чином, починаючи з 08.03.2013 року та протягом всього часу її існування єдиним та незмінним власником-бенефіціаром компанії «Restwood Products Corporation» був ОСОБА_9 ; відповідно, все майно компанії, в тому числі - грошові кошти на банківських рахунках компанії (в тому числі - на рахунку № НОМЕР_1 , відкритому компанією «Restwood Products Corporation» у банківській установі «Liechtensteinische Landesbank AG») належать виключно ОСОБА_9 .

Вищезазначене підтверджується Випискою з Публічного реєстру Панами, Бенефіціарним договором, Довіреностями, Сертифікатом акцій та випискою з реєстру акціонерів та іншими документами.

Крім цього, ніхто з подружжя ОСОБА_11 ніколи не займав посади в зазначеній компанії, а також ні установчими документами компанії, ні договорами ніколи не уповноважувався на здійснення будь-яких дій від імені компанії «Restwood Products Corporation»(в цьому ж контексті: надання слідчим ОСОБА_12 статусу «бенефіціарного власника рахунку компанії»

Отже, фактичні обставини не надають жодних законних підстав вважати ОСОБА_7 уповноваженою особою компанії «Restwood Products Corporation»в розумінні приписів примітки до ст. 96-3 КК України, що в свою чергу й свідчить про відсутність навіть формальних підстав вважати можливим застосування щодо компанії «Restwood Products Corporation» у зв`язку з досудовим розслідуванням в кримінальному провадженні № 0001756 заходів кримінально-правового характеру, в тому числі - як своєрідної передумови або «підґрунтя» для арешту майна (грошових коштів) компанії «Restwood Products Corporation».

Так, в кримінальному проваджені № 0001756 жодна особа (в тому числі - будь-хто з подружжя ОСОБА_11 , а також будь-яка особа з числа реально причетних до компанії «Restwood Products Corporation»), як станом на дату складання слідчим відповідного клопотання, так й досі не має статусу підозрюваного або обвинуваченого у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 209 КК України, або засудженого за вчинення цього злочину; разом з тим, клопотання слідчвго та додані до нього матеріали не містять й відомостей про здійснення у передбаченому законодавством порядку провадження стосовно юридичної особи - компанії «Restwood Products Corporation».

Разом з цим, надані слідчому судді матеріали не спростовують твердження представників власника майна, що грошові кошти на рахунку компанії Restwood Products Corporation у Liechtensteinische Landesbank AG не належали та не належать ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , а є власністю громадянина України ОСОБА_9 .

Одночасно, необхідно зазначити, що вказаний факт встановлено в ухвалах Апеляційного суду м. Києва у справі № 11-сс/193/2016 від 14.01.2016 р. та у справі № 757/15411/16-к від 18.01.2016.

Одночасно, слідчий не визнає факт розірвання шлюбу між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на підставі рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 21.11.2014, зазначаючи що вони неодноразово спільно виїжджали за кордон. Проте, вказані факти не можуть свідчити про збереження сімейних стосунків, а отже, не є доказом того, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на сьогодні перебувають у сімейно-шлюбних стосунках.

При вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та обґрунтованого рішення слідчий суддя, відповідно до ст.ст.94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту та мету; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

З матеріалів клопотання, а саме витягу з кримінального провадження від 24 лютого 2016 року за № 0001756, вбачається, що обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень жодній особі не пред`явлено, провадження щодо Компанії Restwood Products Corporation (Панама)не здійснюється. Будь яких належних та допустимих доказів причетності Компанії Restwood Products Corporation (Панама) до вчинення зазначених кримінальних правопорушень слідчому судді не надано.

До того ж, ухвалами Апеляційного суду міста Києва у справі №11-сс/193/2016 від 14.01.2016 р. та у справі №757/15411/16-к від 18.01.2016 р. встановлено, що посилаючись на наявність ознак кримінального правопорушення передбаченого положеннями ч.3 ст.368-2 КК України, слідчий зазначив, що фінансові операції (набуття активів суб`єктом злочину) мали місце у період з липня по вересень 2014 р., тобто до набуття чинності Закону України «Про Національне антикорупційне бюро України», яким лише вперше визначено в якості кримінального злочину таку дію, як набуття особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, у власність майна, вартість якого значно перевищує доходи особи, отримані із законних джерел, або передача нею такого майна близьким родичам.

В порушення наведених вимог, слідчим не зазначено підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт, не доведено, що кошти, які знаходяться на рахунку компанії нерезидента є власністю ОСОБА_8 та /або ОСОБА_7 , що вони отримані злочинним шляхом та не надано доказів в обґрунтування зазначених підстав.

Згідно ч. 1 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд, відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, яка його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом 2 ч. 1 ст. 170 цього кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати:

1) правову підставу для арешту майна;

2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу);

3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу);

4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою;

5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження;

6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб;

Аналізуючи викладене, оскільки клопотання старшого слідчого в ОВС УСР ГСУ Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про арешт майна не відповідає вимогам ст. 170 КПК України, то слідчий суддя приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання про арешт коштів.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 171, 172, 173, 309 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :
Відмовити в задоволенні клопотання слідчого ГСУ Генеральної прокуратури України ОСОБА_4 про накладення арешту.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м.Києва протягом п"яти днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали буде оголошений 9.03.2016р. о 13.45 год.

Слідчий суддя ОСОБА_1