Справа № 739/6/16-к
Номер провадження 1-кп/739/7/16
У Х В А Л А

14 березня 2016 року м. Новгород-Сіверський
Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі головуючого судді - ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора прокурора Новгород-Сіверського відділу Менської місцевої прокуратури Чернігівської області ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_4 адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 ,
В С Т А Н О В И В:
Під час судового провадження захисник обвинуваченого ОСОБА_6 , адвокат ОСОБА_7 заявив письмове клопотання, наступного змісту:
« Так як недалі, як у останньому судовому засіданні суд задовольнив клопотання прокурора про зміну запобіжного заходу на тримання під вартою до 25 квітня 2016 року відносно мого підзахисного ОСОБА_6 , вважаю за необхідне заявити дане клопотання, так як утримання під вартою мого підзахисного, вина якого не доведена судом, а також утримання останнього в клітці під час судового розгляду справи є грубим порушенням статті 3 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та відповідно ставить його на рівень тварини.
Європейський суд з прав людини ухвалив, що тримання заявників в металевій клітці під час судового розгляду у їх справі було принижуючим їх гідність поводженням, яке не могло бути виправдане ніякими міркуваннями.
Справа головним чином стосувалася практики тримання обвинувачених, взятих під варту, в металевих клітках під час судових засідань по їхніх справах.
Уряд заявляв, що використання клітки для забезпечення належних умов проведення судового процесу було виправдано тим, що заявники звинувачувалися в злочинах, пов`язаних з насильством, а також, зокрема, колишніми судимостями заявників і побоюваннями, що вони зможуть чинити тиск на жертв і свідків. Погоджуючись з тим, що порядок і безпека в залі суду є необхідною умовою для належного відправлення правосуддя, суд підкреслив, що засоби для забезпечення такого порядку і безпеки не повинні включати в себе заходи обмеження, які в силу
свого рівня жорстокості підпадають під дію статті 3, яка забороняє тортури, нелюдське або принижуюче гідність поводження або покарання абсолютним чином, тобто що не допускає ніяких виправдань такому поводженню.
Суд вважає, що той факт, що заявники були піддані цьому поводженню - триманню в клітці - публічно, повинно було підірвати їх репутацію і викликати у них страждання і почуття приниження, безпорадності, страху і неповноцінності.
Вони були піддані такому поводженню протягом усього суду над ними, який тривав більше року, з судовими засіданнями, котрі проводили кілька разів практично щомісяця.
Більше того, заявники мали відчувати об`єктивно обґрунтовані побоювання, що їх виставлення в клітці перед судом сформує у суддів, що розглядали їх справу, думку про те, що заявники небезпечні, і тим самим буде підірвана презумпція невинності.
На думку Суду, відповідно до статті 3, використання клітки в даному контексті не може бути виправдане ні за яких обставин. Більше того, Суд зазначив, що аргументи Уряду на користь зворотного твердження - а саме, що використання клітки було виправдано міркуваннями безпеки - були в будь-якому випадку не обґрунтовані.
Згідно обставин справи заявники, що проживають в Магаданській області, скаржилися на утримання їх в залі судових засідань суду першої інстанції в металевій клітці, а також на надмірну тривалість (більше шести років) судового розгляду по кримінальних справах.
Позиція Європейського Суду: стосовно порушення ст. З Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) відхилені доводи російських властей про те, що «трітання заявників у металевій клітці було направлено на запобігання можливої втечі, притінення неправомірної поведінки підсудних і їх захист від потерпілих» (п. 121 постанови).
Звернено увагу на те, що «не було надано доказів наявності загрози безпеки в судовому засіданні, яка виправдовувала б утримання заявників у металевій клітці, а також того, що суд взагалі не розглядав питання про наявність такої загрози і необхідність застосування до заявникам відповідної заходи» (п. 137 постанови).
З урахуванням викладеного визнано, що «утримання ОСОБА_8 і ОСОБА_9 на огляді присяжних засідателів і громадськості у металевій клітці протягом усього судового розгляду (більше 2 років) стало засобом приниження заявників, що воно підривало їх репутацію і викликало у них почуття приниженості, безпорадності, страху, власної неповноцінності» (п. 129 постанови).
Європейський Суд підкреслив, що «в Російській Федерації застосування металевої клітки носить повсюдний характер стосовно всіх підсудних, які утримуються під вартою, без урахування їх конкретній ситуації, на підставі наказів МВС Росії, які мають гриф «для службового користування» та не опубліковані» (пп. 123, 124 постанови).
Разом з тим, як зазначено в постанові, в більшості інших країн замість металевих клітин при необхідності використовуються захисні світлопрозорі огородження (із забезпеченням належних умов для участі підсудних у процесі, в тому числі достатньої площі світлопрозорого огородження, наявності вентиляції та устаткування, що дозволяє підсудному конфіденційно спілкуватися з захисником і звертатися до суду і присяжним засідателям, і т. д.) (п. 119 постанови).
Поряд з цим встановлено, що відповідно до практики Європейського Суду використання металевих клітин відноситься до питань справедливості судового розгляду, у тому числі презумпції невинності, права підсудного на ефективну участь в судовому розгляді і отримання їм реальної та ефективної правової допомоги (п. 132 постанови).
На підставі викладеного зроблено висновок про те, що «саме по собі зміст підсудного у металевій клітці в залі суду з урахуванням його об`єктивно принизливого характеру не відповідає нормам цивілізованої поведінки в демократичному суспільстві, є приниженням людської гідності і порушує ст. З Конвенції» (п. 138 постанови).
Європейський Суд з прав людини одноголосно констатував порушення статті З (заборона тортур і нелюдського або принижуючого гідність поводження чи покарання) Європейської конвенції з прав людини і порушення статті 6 § 1 (право на справедливий судовий розгляд у розумний строк).
Враховуючи вищевикладене, захист вважає, що перебування обвинуваченого під час судового процесу в клітці грубо порушує міжнародну Конвенцію, статті 7, 8, 11 КПК України, у зв`язку з чим суд зобов`язаний звільнити з клітини мого підзахисного і забезпечити йому гідне місце в залі суду для подальшого проведення слухання.
Захист не заперечує того, що суд, який розглядає справу, не уповноважений визначати місце перебування підсудного в залі під час засідання, а забезпечити відповідне обладнання залу повинна Державна судова адміністрація, яка повинна забезпечити відповідне обладнання залу, що в свою чергу дозволило б не порушувати прав підсудного. В зв`язку з цим захист вважає, що необхідно перенести засідання у справі до тих пір, поки не буде розглянуто відповідне питання і усунуто будь-які порушення прав ОСОБА_6 .
Таким чином захист констатує факт порушення судом міжнародної Конвенції та статей 7, 8, 11 КПК України. Рішення щодо усунення зазначених порушень відносяться до категорії, які повинні бути виконані негайно, оскільки стосуються порушення прав і свобод людини. Щоб ці права не порушувати, не можна продовжувати засідання. Тому захист просить суд негайно відкласти розгляд справи і звільнити мого підзахисного з клітки. Адже в тому форматі, який є на даний час, порушується принцип рівності перед законом, тому суд не може належним чином захищати права мого підзахисного.
В зв`язку з викладеним, прошу відкласти розгляд справи до тих пір, поки Державна судова адміністрація не забезпечить моєму підзахисному - ОСОБА_6 належні умови».
Конкретизуючи, на прохання суду, заявлене клопотання захисник зазначив, що заявлене клопотання жодним чином не стосується питання зміни застосованого відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу а є, фактично, клопотанням про відкладення судового розгляду справи до часу реального забезпечення належних умов проведення судового розгляду за участю обвинуваченого ОСОБА_6 - до фактичного обладнання в суді замість металевої клітки захисного світлопрозорого огородження, з достатньою площею світлопрозорого огородження, наявністю вентиляції та устаткування, що дозволяє конфіденційне спілкування із захисником.
Обвинувачений ОСОБА_6 підтримав клопотання захисника.
Прокурор висловився про необхідність залишення клопотання без задоволення, вказуючи на те, що захисник особисто у заявленому клопотанні констатує той факт, що виконання дій, до виконання яких у клопотанні пропонується відкласти розгляд справи, не відноситься до компетенції суду.
Обвинувачений ОСОБА_4 та захисник ОСОБА_4 , адвокат ОСОБА_10 висловилися про необхідність розгляду клопотання «на розсуд суду».
Вислухавши правову позицію учасників судового провадження з приводу заявленого клопотання та дослідивши подане захисником письмове клопотання суд вважає, що в задоволенні клопотання необхідно відмовити, оскільки:
судом встановлено, що відносно обвинуваченого ОСОБА_6 під час досудового розслідування було застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту. І лише під час судового провадження, внаслідок встановлення судом факту систематичного, без поважних причин, порушення ОСОБА_6 порядку виконання застосованого запобіжного заходу та виникненням ризику щодо можливості незаконного впливу обвинуваченого ОСОБА_6 на свідка у цьому ж кримінальному провадженні обвинуваченому ОСОБА_6 застосований запобіжний захід було змінено на тримання під вартою;
у поданому клопотанні не наведено жодного факту на підтвердження того, що умови участі обвинуваченого ОСОБА_6 в судовому провадженні хоч чимось відрізняються від умова участі в судовому провадженні іншого обвинуваченого, у цьому ж кримінальному провадженні, відносно якого також застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою;
зали судових засідань Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області не обладнані захисним світлопрозорим огородженням, з достатньою площею світлопрозорого огородження, наявністю вентиляції та устаткування, що дозволяє конфіденційне спілкування із захисником про необхідність наявності якого зазначає захисник;
виконання дій, до виконання яких захисником у клопотанні пропонується відкласти розгляд справи - не відноситься до компетенції суду;
на час заявлення розглядуваного клопотання неможливо визначитися як з можливістю виконання дій, до виконання яких захисником пропонується відкласти судовий розгляд, так і з приблизними термінами можливого виконання вказаних захисником дій;
задоволення заявленого захисником клопотання неминуче призведе до невиправданої тяганини у судовому розгляді даного кримінального провадження, у якому, на час розгляду клопотання, відносно двох осіб застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ( відносно одного з обвинувачених вказаний запобіжних засіб застосовано ще на стадії досудового розслідування), а судове провадження здійснюється судом першої інстанції з 11 січня 2016 року.
За вказаних обставин, з метою неухильного дотримання своєчасного, повного, всебічного та об`єктивного розгляду даного кримінального провадження ( у якому двоє осіб перебувають під вартою), а також з метою недопущення невиправданої тяганини судового провадження - суд дійшов беззастережного висновку про необхідність відмови у задоволенні клопотання захисника.
На підставі викладеного та керуючись ст. 350 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
В задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_6 , адвоката ОСОБА_7 - в і д м о в и т и.
Головуючий суддя,,
суддя Новгород-Сіверського районного суду
Чернігівської області ОСОБА_1 .