Чортківський районний суд Тернопільської області
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 вересня 2016 року Справа № 597/771/16-к
Номер провадження1-кп/608/171/2016
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі колегії суддів:
головуючого судді: ОСОБА_1
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
законного представника ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 ,
31 березня 2016 року приблизно о 03 годині 10 хвилин, ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився у своїй квартирі в АДРЕСА_1 . У вказаній квартирі в цей же час розпочався словесний конфлікт між ОСОБА_8 , 1975 року народження та його товаришем ОСОБА_9 , 1949 року народження, який тимчасово проживав у кухні цієї квартири, орендуючи її. Будучи розлюченим образою зі сторони ОСОБА_9 , у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, спрямований на умисне протиправне позбавлення життя ОСОБА_9 . Реалізовуючи свій злочинний задум, ОСОБА_8 , з метою вбивства, підійшов до ОСОБА_9 і, діючи умисно, наніс йому численні удари руками, ногами, а потім дерев`яною шваброю в ділянку голови та тулуба, від яких потерпілий втратив свідомість та впав на підлогу у кухні. Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на протиправне позбавлення життя ОСОБА_9 , ОСОБА_8 схопив у руки штикову лопату, якою наніс один удар в ділянку шиї потерпілого, перерубавши таким чином шийний відділ хребта, після чого за допомогою кухонних ножів, відчленував голову ОСОБА_9 від тіла, чим самим заподіявши смерть ОСОБА_9 , тобто вбив його.
При упакуванні голови ОСОБА_9 у поліетиленовий пакет з метою приховання вчиненого, ОСОБА_8 був затриманий працівниками поліції на місці скоєння суспільно небезпечного діяння.
Завданими ударами та відчленуванням голови ОСОБА_8 спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді : відкритої черепно-мозкової травми у вигляді переломів кісток склепіння черепа з руйнуванням мозкових оболонок та речовини головного мозку; 12 ран волосяної частини голови, синців на лівій вушній раковині , верхній та нижній повіках правого ока, надривів шкіри на задній поверхні лівої вушної раковини; одного садна на лівому плечі та шести саден на спині; синця правої бокової поверхні грудної клітки; травматичної ампутації голови на рівні верхньої третини шиї.
Згідно судово - медичних даних, смерть ОСОБА_9 настала внаслідок травматичної ампутації голови на рівні верхньої третини шиї. За ознакою небезпеки для життя вказане ушкодження, стосовно живих осіб, кваліфікується, як тяжке. Між заподіянням даного тілесного ушкодження та настанням смерті ОСОБА_9 існує прямий причинно-наслідковий зв`язок.
Таким чином, ОСОБА_8 вчинив суспільно небезпечне діяння, передбачене ч. 1 ст. 115 КК України, а саме - вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Головне Управління Національної поліції в Тернопільській області звернулось до суду з клопотанням, затвердженим прокурором відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування територіальними органами поліції та підтримання державного обвинувачення управління нагляду у кримінальному провадженні прокуратури Тернопільської області ОСОБА_10 , про застосування до ОСОБА_8 примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом, посилаючись на те, що на час скоєння злочину ОСОБА_8 страждав хронічним психічним захворюванням параноїдною шизофренією, безперервним типом перебігу зі стабільним дефектом. В час та за обставин скоєння суспільно-небезпечного діяння не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час він страждає «параноїдною шизофренією, безперервним типом перебігу зі стабільним дефектом» і потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом (Державний заклад «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» місто Дніпро .)
У судовому засіданні прокурор ОСОБА_10 клопотання підтримав, просив задоволити з підстав, викладених в мотивувальній частині клопотання.
Захисник ОСОБА_7 та законний представник ОСОБА_8 ОСОБА_6 у судовому засіданні вважають за необхідне клопотання задоволити та застосувати до ОСОБА_8 примусові заходи медичного характеру.
Потерпіла ОСОБА_11 у судове засідання не з`явилась, подала суду письмову заяву, просить справу слухати у її відсутності, вирішити клопотання та провести розгляд справи без її участі та прийняти ріщення згідно закону.
Колегією суддів, явка ОСОБА_8 визнана не обов`язковою, виходячи з положень ч. 1 ст. 512 КПК України, з урахуванням відомостей, які містяться у висновку судово-психіатричної експертизи щодо характеру розладу психічної діяльності/психічного захворювання та листа Комунальної установи Тернопільської обласної Ради «Буданівська обласна психоневрологічна лікарня» № 455 від 22.08.2016 року.
Колегія суддів, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, виходячи із положень ст. ст. 93, 94 КК України, ст.ст. 512, 513 КПК України, роз`яснень пленуму Верховного Суду України, що викладені у постанові № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», Закону України «Про психіатричну допомогу» та вважає за необхідне зазначити про таке.
Згідно ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу», примусові заходи медичного характеру застосовуються за рішенням суду у випадках та в порядку, встановлених Кримінальним, Кримінально-процесуальним кодексами України, цим Законом та іншими законами.
Статтею 513 КПК України імперативно передбачено, що під час постановлення ухвали щодо застосування примусових заходів медичного характеру суд з`ясовує, чи мало місце суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення, чи вчинено це діяння певною особою; чи вчинила ця особа суспільно небезпечне діяння, кримінальне правопорушення в стані неосудності; чи не захворіла ця особа після вчинення кримінального правопорушення на психічну хворобу, яка виключає застосування покарання; чи слід застосовувати до цієї особи примусові заходи медичного характеру і якщо слід, то які саме.
Обставини вчинення ОСОБА_8 суспільно - небезпечного діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, знайшли своє об`єктивне підтвердження в ході судового розгляду справи на підставі досліджених судом доказів:
протоколу огляду місця події від 31 березня 2016 року, з якого вбачається, що подія (вбивство) сталась за адресою АДРЕСА_1 з фото таблицею ілюстрацій;
висновку експерта № 22 від 31 березня 27 червня 2016 року з фото додатком до нього, з якого вбачається, що при проведенні судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_9 було виявлено: відкриту черепно-мозкову травму у вигляді переломів кісток склепіння черепа з руйнуванням мозкових оболонок та речовини головного мозку; 12 ран волосяної частини голови; синців на лівій вушній раковині , верхній та нижній повіках правого ока, надривів шкіри на задній поверхні лівої вушної раковини; одного садна на лівому плечі та шести саден на спині; синця правої бокової поверхні грудної клітки; травматичної ампутації голови на рівні верхньої третини шиї. Згідно судово - медичних даних, смерть ОСОБА_9 настала внаслідок травматичної ампутації голови на рівні верхньої третини шиї. За ознакою небезпеки для життя вказане ушкодження, стосовно живих осіб, кваліфікується, як тяжке. Між заподіянням даного тілесного ушкодження та настанням смерті ОСОБА_9 існує прямий причинно-наслідковий зв`язок. При судово-токсикологічній експертизі крові від трупа ОСОБА_9 виявлений етиловий алкоголь в кількості 2, 71 %. Така кількість етанолу в крові стосовно живих осіб може відповідати сильному алкогольному сп`янінню;
Вина ОСОБА_8 у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України підтверджується і іншими, дослідженими в судовому засіданні доказами: висновком експерта № 493 судово-медичної експертизи від 07 квітня 2016 року 11 квітня 2016 року; висновком експерта № 169 судово медичної експертизи від 07.04.2016 року; висновком експерта № 360 від 12.04.2016-20.04.2016 року; висновком судово медичного експерта Борщівського МВ ТОБСМЕ № 41 від 29.04.2016 року 10.05.2016 року; висновком експерта № 36 судово-медичної експертизи від 31 березня 2016 року; висновком експерта № 165 судово-медичної експертизи від 05.04.2016 року; висновком експерта № 467 від 04.04.2016 року 11.04.2016 року; висновком експерта № 7-43/55/16 від 31.05.2016 року; висновком експерта № 185 від 22.04.2016 року 28.04.2016 року; висновком експерта № 83 від 15 квітня 2016 року-13 травня 2016 року; висновком експерта № 82 від 15 квітня 2016 року 10 травня 2016 року; висновком експерта № 183 від 20.04.2016 року 26.04.2016 року; висновком експерта № 84 від 15 .04.2016 року 12.05.2016 року; висновком експерта № 85 від 15.04.2016 року 13 травня 2016 року; висновком експерта № 86 від 15.04.2016 року-12 травня 2016 року; висновком експерта судово - трасологічної експертизи № 1.4/107/16 від 23.06.2016 року; висновком експерта судової трасо логічної експертизи № 1.4-476/16 від 22.06.2016 року; висновком експерта № 125 від 22 червня 2016 року 01 липня 2016 року.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 183 від 14.04.2016 року вбачається, що для оцінки психічного стану під експертного в даний час і на момент скоєння злочину рекомендовано проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи на базі Хмельницької ПЛ № 1 (с. Скаржинці).
Згідно висновку судово психіатричного експерта № 385 від 22.06.2016 року вбачається, що ОСОБА_8 на час скоєння ним злочину, страждав хронічним психічним захворюванням «параноїдною шизофренією, безперервним типом перебігу зі стабільним дефектом». В час за та обставин скоєння злочину не міг усвідомлювати свої дії та не міг керувати ними. ОСОБА_8 на даний час страждає «Параноїдною шизофренією, безперервним типом перебігу зі стабільним дефектом та потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом.
Враховуючи наведене, колегія суддів, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ, що наявний у провадженні, з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, приходить до висновку про повну доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч. 1 ст. 115 Кримінального кодексу України, у зв`язку з чим кваліфікує дії останнього, як убивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.
Однак, у відповідності до висновку стаціонарної судово-психіатричної експертизи № 385 від 22 червня 2016 року, ОСОБА_8 на час скоєння інкримінованого йому злочину страждав хронічним психічним захворюванням «параноїдною шизофренією, безперервним типом перебігу зі стабільним дефектом». В час та за обставин вчинення злочину ОСОБА_8 не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. На даний час ОСОБА_8 страждає «параноїдною шизофренією, безперервним типом перебігу зі стабільним дефектом» і потребує застосування щодо нього примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом ( Державний заклад «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» місто Дніпро ).
Таким чином, у судовому засіданні встановлена неосудність ОСОБА_8 на момент вчинення суспільно-небезпечного діяння, так як він не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними в період вчинення інкримінованого діяння і на даний час також не може віддавати звіт своїм діям та керувати ними.
У відповідності до вимог ст.ст. 19, 94 КК України до осіб, визнаних судом неосудними, залежно від характеру і тяжкості захворювання, тяжкості вчиненого діяння та ступеня небезпечності психічно хворого для себе або інших осіб, може бути застосована госпіталізація до психіатричних закладів зі звичайним, посиленим чи суворим наглядом або їм може бути надана у примусовому порядку амбулаторна психіатрична допомога за місцем проживання.
Згідно п. 3 наказу МОЗ України № 397 від 08.10.2001 року «Про затвердження нормативно-правових документів з окремих питань щодо застосування примусових заходів медичного характеру до осіб, які страждають на психічні розлади», вид примусового заходу медичного характеру залежить від характеру та тяжкості психічного захворювання в особи, тяжкості вчинення нею діяння з урахуванням її ступеня суспільної небезпечності.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 508 КПК України, до особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, може бути застосовано поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають її небезпечну поведінку.
З огляду на викладене, враховуючи конкретні обставини вчинення суспільно -небезпечного діяння, дані про характер і тяжкість наявного у ОСОБА_8 психічного захворювання, зокрема дані, що містяться у висновку № 385 від 22 червня 2016 року судово- психіатричного експерта, колегія суддів приходить до висновку про обґрунтованість клопотання та наявність правових підстав для застосування до ОСОБА_8 саме зазначеного виду примусового заходу медичного характеру, у зв`язку з наявним у нього психічним захворюванням.
Також колегія суддів вважає, що захід забезпечення кримінального провадження, а саме, запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку продовжений судом до 26 жовтня 2016 року, продовжити до набрання ухвалою законної сили, але не більш двох місяців, тобто до 05 листопада 2016 року.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 19, 93, 94 Кримінального Кодексу України, постановою Пленуму Верховного Суду України, № 7 від 03 червня 2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», Законом України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 1-29, 100, 369-372, 376, 512, 513 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА :
Застосувати відносно ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Добрівляни Заліщицького району Тернопільської області, жителя АДРЕСА_1 , примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу з суворим наглядом ( Державний заклад «Українська психіатрична лікарня з суворим наглядом МОЗ України» місто Дніпро ).
Захід забезпечення кримінального провадження, а саме: запобіжний захід ОСОБА_8 у вигляді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, продовжений судом до 26 жовтня 2016 року, продовжити до набрання ухвалою законної сили, але не більш двох місяців, тобто до 05 листопада 2016 року.
Речові докази - мобільний телефон марки «Нокіа 95», який належить ОСОБА_8 повернути його законному представнику ОСОБА_6 .
Речовий доказ - мобільний телефон марки «Нокіа 105», який належить ОСОБА_9 , повернути потерпілій ОСОБА_11 .
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Тернопільської області через Чортківський районний суд Тернопільської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня проголошення ухвали.
Головуюча суддя/підпис/
Судді /підпис/
/підпис
Оригінал ухвали знаходиться в матеріалах справи № 597/771/16-к
Ухвала набрала законної сили " " __________________ року.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Копію ухвали видано " " _____________________ року.

Секретар: