08.11.2016
359/4622/16-к
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 листопада 2016 року м. Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
сторона обвинувачення прокурор ОСОБА_3 , потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
сторона захисту обвинувачений ОСОБА_7 , захисник ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні злочинів, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та ч.2 ст. 15 ч. 3 ст. 185 КК України , -
02.03.2016 ОСОБА_7 перебував за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . Знаючи, що із сусіднім подвір`ям будинку АДРЕСА_1 відсутня огорожа і сусід ОСОБА_4 володіє певним майном, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення у нього майна. З цією метою, він, проходячи через неогороджену парканом земельну ділянку домоволодіння АДРЕСА_1 , потрапив на подвір`я сусідського будинку АДРЕСА_1 та помітив там господарське приміщення. Через дверний отвір, який був необладнаний дверима, він проник до цього господарського приміщення та перебуваючи у ньому з полиці викрав пластикову валізу, в якій знаходились стяжні ремені в кількості 16 (шістнадцять) штук і набір ключів, виніс їх із приміщення та в подальшому розпорядився викраденим на власний розсуд. Своїми протиправними діями ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 2464 грн.
Крім того, 20.06.2016 року близько 20 години з метою вчинення крадіжки ОСОБА_7 на велосипеді «Спутник» прибув до домоволодіння подружжя ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер свої дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, ОСОБА_7 із велосипедом через хвіртку проник та територію подвір`я, а потім через вікно будинку виявив у приміщенні котельні під стіною побутову алюмінієву 3-секційну драбину, яку вирішив викрасти для використання її у власних справах. З цією метою, ОСОБА_7 у вікні виставив шибку, нахилився через отвір у вікні до будинку без повного проникнення у нього та звідти дістав драбину, вартістю 2160 грн.. Цю драбину він витягнув через вікно будинку та разом із нею попрямував до свого велосипеду для того, щоб залишити місце злочину. В цей момент він був виявлений місцевим жителем ОСОБА_9 . В ході з`ясування громадянином ОСОБА_9 підстав для заволодіння ОСОБА_7 драбиною, останній з метою попередження його викриття та затримання працівниками поліції на місці злочину, втік, залишивши свій велосипед та драбину на подвір`ї домоволодіння потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні повністю визнав свою вину в інкримінованих йому органом досудового розслідуванням кримінальних правопорушеннях, щиро розкаявся, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння. Прокурор та потерпілі в судовому засіданні не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, у зв`язку із чим, на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються. На виконання вимог ч. 3 ст. 349 КПК України судом з`ясовано чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст цих обставин, суд переконався у добровільності їх позиції та роз`яснив учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 показав, що дійсно 02.03.2016 він перебував за місцем свого проживання і знаючи про те, що із сусіднім подвір`ям будинку АДРЕСА_1 відсутня огорожа і що його сусід ОСОБА_4 має цінне майно, вирішив вчинити крадіжку. З цією метою він проник через неогороджену земельну ділянку яка межує із сусідньою земельною ділянкою на сусідське подвір`я, помітив господарське приміщення та через дверний отвір проник всередину цього господарського приміщення, звідки з полиці викрав пластикову валізу, в якій знаходились стяжні ремені в кількості 16 (шістнадцять) штук і набір ключів. ОСОБА_7 не оспорює того, що внаслідок своїх протиправних дій він завдав потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 2464 грн.
Також, ОСОБА_7 підтвердив, що дійсно 20.06.2016 року близько 20 години, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, він з метою вчинення крадіжки на велосипеді прибув до домоволодіння ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає, діючи з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, він через хвіртку проник та територію подвір`я, через вікно будинку виявив у приміщенні котельні під стіною побутову алюмінієву 3-секційну драбину та вирішив її викрасти для подальшого використання її у власних справах. З цією метою, у вікні він виставив шибку та нахилився через отвір у вікні і без повного проникнення у будинок дістав драбину, вартістю 2160 грн. Цю драбину він витягнув через вікно будинку та разом із нею попрямував до свого велосипеду для того, щоб залишити місце злочину, але був виявлений громадянином ОСОБА_9 . Для того щоб не бути викритим на місці злочину органами поліції він втік, залишивши свій велосипед та драбину на подвір`ї домоволодіння потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .
Таким чином, судом визнається доведеним, що ОСОБА_7 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у інше приміщення, тобто вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 185 КК України (за обвинуваченням у вчиненні крадіжки майна ОСОБА_4 02.03.2016 року). Таку кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає правильною. Крім того, судом визнається доведеним, що ОСОБА_7 вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно, поєднаний із проникненням у житло, тобто вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.15 ч. 3 ст. 185 КК України (за обвинуваченням у вчиненні крадіжки майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 20.06.2016 року). Таку кваліфікацію дій обвинуваченого суд вважає правильною.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 , суд виходить з того, що вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення є злочинами проти власності. У відповідності до ст. 12 КК України кримінальні правопорушення відносяться до тяжких злочинів.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 визнав свою вину в повному обсязі у вчиненні злочинів, висловив жаль з приводу вчиненого, щиро розкаявся, частину викраденого майна повернув та добровільно відшкодував потерпілим завдані збитки. Потерпілий ОСОБА_4 , пославшись на повернення викраденого майна та відшкодування обвинуваченим моральної шкоди, нормальні сусідські відносини із обвинуваченим просив не позбавляти останнього волі. Потерпілі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в суді підтвердили, що обвинувачений добровільно їм відшкодував завдані збитки та усунув заподіяну майнову шкоду, а тому просили суд суворо не карати обвинуваченого. За таких обставин, щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого. Водночас, обставинами, які обтяжують покарання є вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Зазначені обставини стороною захисту не оспорюються.
Судом встановлено, що вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 05.07.2011 року ОСОБА_7 було засуджено за ч. 1 ст. 187 КК України до чотирьох років позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком три роки.
Крім того, суд звертає особливу увагу на той факт, що ОСОБА_7 вчинив замах на крадіжку майна ОСОБА_5 та ОСОБА_6 у той час (20.06.2016 року), коли кримінальне провадження за його обвинуваченням вже розглядалося судом (за обвинуваченням у вчиненні крадіжки майна ОСОБА_4 02.03.2016 року).
За місцем проживання ОСОБА_7 характеризується посередньо, проживає з матір`ю, згідно медичних довідок на обліку у психіатра та лікаря нарколога не перебуває, з червня 2016 року працює робітником з благоустрою в КУП «Олександрівкажитлобудсерівс», за місцем роботи характеризується позитивно.
Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, ступінь здійснення злочинного наміру та причини з яких один із злочинів не був доведений до кінця, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, думки потерпілих, суд вважає необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів призначити ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки та за ч. 2 ст.15 ч. 3 ст. 185 КК України покарання у виді позбавлення волі на строк три роки. На підставі ст. 70 КК України остаточно визначити покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк чотири роки.
Призначаючи покарання ОСОБА_7 суд також враховує тяжкість вчинених ним злочинів, вчинення одного із них під час судового розгляду, неодноразовість притягнення до відповідальності та застосування до нього за попереднім вироком звільнення від відбування покарання з випробуванням, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, а тому суд вважає, що правові підстави для застосування ст.. 75 КК України в даному випадку і звільнення обвинуваченого від реального відбування покарання з випробуванням відсутні. Вищевказані обставини в сукупності не знижують ступінь небезпечності такої особи для суспільства, у зв`язку із чим на думку суду виправлення ОСОБА_7 неможливе без ізоляції від суспільства.
До набрання вироком законної сили обрати запобіжний захід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі судового засідання
Документи, надані учасниками судового провадження на підставі ст. 100 КПК України слід залишити в матеріалах кримінального провадження.
Речові докази, а саме стяжні ремені повернути потерпілому ОСОБА_4 , драбину повернути потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , велосипед «Супутник» повернути ОСОБА_7 .
Стягнути із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 2510,8грн.
Керуючись ст.ст. 368, 373, 374 КПК України, ч. 3 ст. 185 КК України, за ч. 2 ст.15 ч. 3 ст. 185 КК України, суд
п о с т а н о в и в :
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні щодо вчинення ним злочинів, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та ч. 2 ст.15 ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання
за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк чотири роки;
за ч. 2 ст.15 ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.
На підставі ст. 70 КК України остаточно визначити покарання ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі на строк чотири роки.
До набрання вироком законної сили обрати запобіжний захід ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у виді тримання під вартою, взявши його під варту в залі судового засідання.
Строк відбування покарання рахувати з 08.11.2016 року.
Документи, надані учасниками судового провадження на підставі ст. 100 КПК України слід залишити в матеріалах кримінального провадження.
Речові докази, а саме стяжні ремені повернути потерпілому ОСОБА_4 , драбину повернути потерпілим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , велосипед «Супутник» повернути ОСОБА_7 .
Стягнути із ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати на залучення експерта в розмірі 2510,8грн.
На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1