Справа № 527/1307/16-к
провадження № 1-кп/527/139/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 вересня 2016 року Глобинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

представника

потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Глобине кримінальне провадження № 0000364 від 23.05.2016 року про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мала Білозерка Василівського району Запорізької області, українця, громадянина України, розлученого, освіта середня, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2 , не судимого в силу ст. 55 КК України 1960 року, та в силу ст. 89 чинного КК України,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В :
08 травня 2016 року, близько 10-00 години, ОСОБА_4 , під час іспитового строку за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливого мотиву, через пошкоджене вікно проник в будинок ОСОБА_6 , розташований в АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав вогнегасник червоного кольору ВП-5, вартістю 120 грн., оприскувач «Каскад ОП 209», білого кольору, вартістю 120 грн., електрообігрівач «Регістр», сірого кольору, вартістю 160 грн., оцинкований тазик, об`ємом 15 л, вартістю 24 грн., мотигу з дерев`яною ручкою, вартістю 23 грн., оселедниці скляні 3 шт., вартістю 54 грн., оселедниці керамічні 2 шт., вартістю 26 грн. Своїми незаконними діями спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 527 грн.

Викраденим розпорядився на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, за обставин викладених вище визнав повністю. Дав аналогічні пояснення. Пояснив, що кілька років проживає на квартирі неподалік від будинку потерпілого. Той дуже рідко приїжджає у село. 8 травня 2016 року він (обвинувачений) зайшов на подвір`я садиби ОСОБА_6 і побачив , що була відкрита половина пошкодженого вікна. Через неї він проник всередину будинку і забрав речі, які перелічені в обвинувальному акті. Переніс їх за місцем свого проживання. Десь через місяць викрадене ним майно вилучила поліція.

Представник потерпілого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_5 у судовому засіданні пояснила, що будинок, з якого було вчинено викрадення, дістався потерпілому у спадок від його батьків. Цю крадіжку по сумі викраденого можна вважати дрібною побутовою, але вона спричинила її довірителю душевні страждання, оскільки вкрадені речі пам`ять про його батьків і він бажав би, щоб в будинку все залишалося так, як було при їх житті. Натомість будинок обкрадався неодноразово. Потерпілий змушений був витрачати час на поїздки до правоохоронних органів, подія трапилася в період поминальних днів, внаслідок чого він переніс стрес. Такими діями йому спричинена моральна шкода.

Фактичні обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорювалися, тому за згодою учасників судового провадження інші докази по справі, крім показань обвинуваченого та даних, що його характеризують, в порядку ч.3 ст. 349 КПК України, судом не досліджувалися.

В діях ОСОБА_4 суд встановив наявність складу злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч.3 ст.185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням у житло. Вина обвинуваченого доведена в установленому законом порядку.

Призначаючи покарання, суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений вчинив тяжкий злочин проти власності, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів, де-юре судимості погашені, даних про притягнення протягом року до адміністративної відповідальності немає, за місцем проживання характеризується негативно, згідно довідки Глобинської ЦРЛ на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання не встановлено.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_4 14.05.2015 року був засуджений Глобинським районним судом Полтавської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік; на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до ч.1 ст. 165 КВК України іспитовий строк обчислюється з моменту проголошення вироку суду.

Виходячи з вказаної норми, іспитовий строк для ОСОБА_4 закінчився 14.05.2016 року. З вказаного випливає, що новий злочин було вчинено ним під час іспитового строку. Разом з цим в матеріалах справи наявна ухвала Глобинського районного суду Полтавської області від 24.05.2016 року про звільнення ОСОБА_4 від покарання, призначеного за вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 14.05.2015 року. Ухвала набрала законної сили і на час ухвалення вироку не скасована.

З витягу з ЄРДР вбачається, що дане кримінальне провадження було внесене до ЄРДР 23.05.2016 року по факту крадіжки, а не у відношенні конкретної особи, тобто на момент розгляду подання КВІ суд не мав даних про пред`явлення підозри ОСОБА_4 .

Прокурор під час досудового слідства не звертався до апеляційної інстанції по питанню скасування ухвали від 24.05.2016 року. Таким чином, де-юре вказана судимість є погашеною, а тому суд не може призначати покарання за правилами ст.71 КК України за сукупністю злочинів. Разом з цим встановлена обставина свідчить про те, що особа на шлях виправлення не стала, під час іспитового строку вчинила новий злочин, тому заслуговує на покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений санкцією статті , яке є необхідним і достатнім для її виправлення. Представник потерпілого також наполягала на призначенні суворого покарання.

Врахувавши викладене, суд не вбачає підстав для застосування ст. 69, 75 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 про стягнення з обвинуваченого 527 грн. у відшкодування матеріальної шкоди, 5000 грн. у відшкодування моральної шкоди, 380 грн. у відшкодування судових витрат, 2000 грн. за надання правової допомоги підлягає задоволенню частково. Представник потерпілого відмовилася від позову в частині стягнення 527 грн. в зв`язку з поверненням викрадених речей її довірителю. В іншій частині позовних вимог суд дійшов висновку , що всі процесуальні витрати підлягають до стягнення з винної особи повністю, в частині стягнення моральної шкоди позов задовольняється частково. З врахуванням характеру правопорушення, глибини душевних страждань потерпілого, ступеня вини обвинуваченого, наслідків, що настали, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається у сумі 2000 грн.

Доля речових доказів вирішується відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 370, 371, 374 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_4 запобіжний захід - взяття під варту. Під варту взяти в залі суду.

Строк відбування покарання рахувати з 15-00 год. 7 вересня 2016 року.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_6 задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 2380 грн. у відшкодування процесуальних витрат, 2000 грн. у відшкодування моральної шкоди, а всього 4380 грн.

Речові докази у справі вогнегасник червоного кольору ВП-5, оприскувач «Каскад ОП 209», білого кольору, електрообігрівач «Регістр», сірого кольору, оцинкований тазик, об`ємом 15 л, мотигу з дерев`яною ручкою, оселедниці скляні 3 шт., оселедниці керамічні 2 шт. - залишити у розпорядженні власника - ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Полтавської області через Глобинський районний суд Полтавської області протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим - в цей же строк, з моменту вручення копії судового рішення.

Суддя ОСОБА_1