Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Провадження № 1-кп/490/753/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 березня 2016 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Березино Тарутинського району Одеської області, є болгарином, громадянином України, одруженим, неповнолітніх дітей не має, здобув середню спеціальну освіту, проходе військову службу за контрактом на посаді стрільця-помічника гранатометника 1 взводу морської піхоти 2-ої роти морської піхоти військової частини НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не вчиняв злочинів та не судився

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 407 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :
З 24 квітня 2013 року ОСОБА_4 проходить військову службу за контрактом у Збройних Силах України.

6 листопада 2014 року йому був вручений припис № 11, відповідно до якого 7 листопада 2014 року він мав прибути до військової частини НОМЕР_2 та приступити до виконання службових обов`язків.

Проте, 7 листопада 2014 року до розташування вказаної військової частини ОСОБА_4 не з`явився без поважних причин та був відсутнім у розташуванні військової частини до 28 січня 2015 року.

Під час судового розгляду справи обвинувачений свою вину у вчиненні злочину за вказаних вище обставин визнав у повному обсязі та підтвердив викладені вище обставини, свою відсутність у розташуванні частини пояснив неможливістю залишити мати, яка має серцеву хворобу, одну вдома.

Вина обвинуваченого у вчиненні злочину, окрім його власних показів, підтверджується наступними зібраними у справі та дослідженими у суді доказами.

1……З залучених до матеріалів справи копії військового квитка на ім`я ОСОБА_4 та копії контракту, що був укладений 24 квітня 2013 року між ним та Міністерством оборони України вбачається, що з 24 квітня 2013 року обвинувачений проходе військову службу за контрактом, відповідно до умов якого зобов`язався належним чином виконувати обов`язки військової служби протягом трьох років.

2……З залученої до матеріалів кримінального провадження копії припису № 11 від 6 листопада 2014 року вбачається, що 6 листопада 2011 року він отримав припис, відповідно до якого був зобов`язаний 7 листопада 2014 року прибути до військової частини НОМЕР_2 для подальшого проходження служби.

3……З залучених до матеріалів кримінального провадження матеріалів службового розслідування, проведеного протягом періоду з 28 січня 2015 року до 6 лютого 2015 року, вбачається, що 7 листопада 2014 року до визначеного місця служби обвинувачений не з`явився, був відсутнім за місцем служби до 28 січня 2015 року.

4……В обґрунтування причин відсутності обвинувачений посилається про стан здоров`я матері, але в той же час уточнює, що його мати хворіє на серцеву хворобу, але не потребує стороннього догляду та не захворіла на цю хворобу раптово.

За такого причини відсутності, про які посилається обвинувачений, не можуть бути визнані за поважні.

З урахуванням наведених доказів та враховуючи думки учасників судового розгляду про недоцільність подальшого дослідження доказів у справі, суд на підставі частини 3 статті 349 КПК України визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо обставин вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, оскільки ці обставини ніким не оспорюються.

За такого суд вважає вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину за встановлених вище обставин доведеною.
Його дії слід кваліфікувати за частиною 3 статті 407 Кримінального Кодексу України як нез`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.

При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно ОСОБА_4 , суд, керуючись статтею 65 Кримінального Кодексу України, виходе з санкції частини 3 статті 407 Кримінального Кодексу України, враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Оцінюючи характер та ступінь тяжкості злочину, вчиненого ОСОБА_4 , суд враховує те, що вчинений ним злочин відповідно до статті 12 Кримінального Кодексу України відноситься до категорії злочинів середнього ступеню тяжкості.

Вивченням даних про особу винного встановлено, що він за місцем проходження служби характеризується в цілому позитивно, має родину, на обліках в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, на цей час сумлінно проходить службу в лавах Збройних Сил України.

Як обставини, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд враховує його щире каяття, сприяння у розслідуванні справи та її розгляді судом.

Обставин, що обтяжують його покарання судом не встановлено.

Оцінюючи наведені вище обставини у їх сукупності, суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції частини 3 статті 407 Кримінального Кодексу України у вигляді позбавлення волі на строк два роки.

При цьому враховуючи, що внаслідок дій обвинуваченого будь-яких негативних наслідків фактично не настало, обвинувачений на цей час продовжує належним чином виконувати обов`язки по службі, у содіяному покаявся та позитивно характеризується за місцем служби, суд вважає за можливе на підставі статті 58 Кримінального Кодексу України замість позбавлення волі призначити обвинуваченому основне покарання у вигляді службового обмеження на строк 2 роки, під час якого обвинувачений не може бути підвищений за посадою, у військовому званні та який не зараховується в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання, з утриманням 10% із суми його грошового забезпечення в доход держави,

Керуючись ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 407 Кримінального Кодексу України та призначити йому покарання із застосуванням частини 1 статті 58 Кримінального Кодексу України у вигляді службового обмеження на строк 2 /два/ роки, під час якого він не може бути підвищений за посадою, у військовому званні та який не зараховується в строк вислуги років для присвоєння чергового військового звання, з утриманням 10% із суми його грошового забезпечення в доход держави

Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ = ОСОБА_6 =

24.03.2016