Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/5083/16-к
У Х В А Л А
13 травня 2016 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора Білоцерківської місцевої прокуратури ОСОБА_3 ,

представника Білоцерківської ВК-35 - ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Білоцерківської ВК-35 клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Волзький, Волгоградської області, Російської Федерації, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, до засудження не працював, проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 24.06.1993 року Білоцерківським міським судом Київської області за ст.ст. 140 ч.2, 229 - 6 ч.1, 42 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільнений 07.06.1995 року на підставі ст. 5 Указу Президента України «Про Амністію» від 19.04.1995 року; 11.06.1996 року Білоцерківським міським судом Київської області за ст. 140 ч.3 КК України на 6 років позбавлення волі, звільнений 02.04.2002 року по відбуттю покарання; 08.05.2003 року Білоцерківським міським судом Київської області за ст. 185 ч.3 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільнений 17.03.2005 року умовно - достроково на 1 рік 3 місяці 8 днів; 31.03.2006 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст.ст. 309 ч.2, 71 КК України на 2 роки 3 місяці позбавлення волі, звільнений 28.12.2007 року умовно - достроково на 6 місяців 10 днів; 19.11.2008 року Білоцерківським міським судом Київської області за ст.ст. 307 ч.2, 390 ч.2, 357 ч.3, 358 ч.3, 263 ч.1, 70, 71 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією майна, звільнений 28.02.2014 року по відбуттю покарання; на даний час засуджений 01.07.2014 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 309 ч.2 КК України на 3 роки позбавлення волі, ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду від 02.02.2016 року зараховано строк попереднього ув`язнення з 01.07.2014 року по 23.09.2014 року, початок строку відбуття покарання - 01. 07. 2014 року, кінець строку - 09.04. 2017 року, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання,-

В С Т А Н О В И В:
Засуджений ОСОБА_5 , який відбуває покарання у виді позбавлення волі в Білоцерківській ВК-35 звернувся до суду 29.04.2016 року з вказаним клопотанням, мотивуючи тим, що він відбуває покарання у виді позбавлення волі, позитивно характеризується, працює, тяжко хворіє, являється єдиним опікуном своїх батьків-пенсіонерів, тому заслуговує на умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання у виді позбавлення волі.

В судовому засіданні засуджений підтримав заявлене клопотання, пославшись на обставини та підстави, викладені у клопотанні, просить суд клопотання задовольнити та звільнити його умовно достроково.

Заслухавши засудженого, представника Білоцерківської ВК-35, який клопотання засудженого не підтримав, прокурора, який заперечив щодо задоволення клопотання, оскільки засуджений не довів своїм відношенням до праці виправлення, оглянувши матеріали особової справи засудженого, характеристику та довідку ВК-35, суд прийшов до висновку щодо відмови у задоволенні клопотання, по таким підставам.

У відповідності до вимог ст.81 КК України до осіб, які відбувають покарання у виді позбавлення волі може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення і відбув не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за вчинення умисного тяжкого злочину

Із наданої суду характеристики на засудженого ОСОБА_5 вбачається, що він за час відбування покарання характеризується негативно, за допущення порушення установленого порядку відбування покарання 4 рази притягувався до дисциплінарної відповідальності, з них 1 раз поміщався до ДіЗО. Допущені порушення виражались у не виконанні вимог адміністрації встановлених чинним законодавством, зберіганні заборонених предметів. По відношенню до працівників адміністрації не завжди ввічливий та коректний. Свідомо не утримує у чистоті і порядку спальне місце та при ліжкову тумбочку. Зневажливо ставиться до майна установи і предметів, якими користується при виконанні дорученої роботи, догляд за ними не здійснює, свідомо використовує їх не за призначенням. До виконання встановлених законодавством вимог персоналу установи виконання покарань ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість, тобто характеризується негативно. Із довідки про прибутки вбачається, що ОСОБА_5 фактично не працює.

При зазначених обставинах суд не знаходить підстав для задоволення клопотання, оскільки поведінка засудженого ОСОБА_5 протягом відбування покарання не була сумлінною, що не дозволяє суду дійти висновку, що він виправився.

Суд вважає, що засуджений ОСОБА_5 не довів, що став на шлях виправлення, раніше звільнявся умовно-достроково, однак знову вчиняв нові злочини, а тому клопотання засудженого про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задоволенню не підлягає у відповідності до с.81 КК України.

Крім цього засуджений посилається в своєму клопотанні як на підставу звільнення від відбування покарання на свою тяжку хворобу, а тому засудженому слід роз`яснити право на звернення до суду з клопотанням про звільнення від покарання за хворобою в порядку ст.84 КК України.

Керуючись ст.81 КК України, ст.ст. 537,539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В:
В задоволені клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Роз`яснити засудженому ОСОБА_5 право на звернення до суду з клопотанням про звільнення від покарання за хворобою в порядку ст.84 КК України.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд протягом 7 днів з часу її проголошення, а засудженому з часу вручення копії.

Суддя ОСОБА_1