Справа № 199/5690/13-к
У Х В А Л А
іменем України
03 червня 2016 року м. Дніпро

Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

Головуючий - суддя ОСОБА_1

судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

При секретарі ОСОБА_4

За участю прокурора ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6

ОСОБА_7

обвинувачених ОСОБА_8

ОСОБА_9

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0001560 за обвинуваченням:

ОСОБА_10 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Вольнянську, Запорізької області, громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

та

ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Дніпро, громадянина України, місце проживання: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України,

В С Т А Н О В И В:
Прокурором до суду поданий обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001560 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України та ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України.

За вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 115 КК передбачене покарання у вигляді довічного позбавлення волі.

Суд виходить з того, що статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року проголошено право кожного на розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, визначеним законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Зазначена норма імплементована у національне законодавство України й міститься у статті 21 КПК.

Критерії визначення складу суду, повноважного на розгляд кримінального провадження, встановлені нормою статті 31 КПК. Залежно від ступеня тяжкості злочину та (або) виду суб`єкта злочину провадження у суді першої інстанції здійснюється: професійним суддею одноособово, колегіально судом у складі трьох суддів, судом присяжних у складі двох професійних суддів та трьох присяжних.

Правова природа інституту суду присяжних суттєво відрізняється від інших двох складів суду. Такий висновок підтверджується наступними чинниками:

а) віднесенням провадження в суді присяжних до особливого порядку провадження в суді першої інстанції (параграф 2 глави 30 Розділу IV КПК);

б) спеціальним порядком формування суду присяжних;

в) наділенням присяжних при відправленні правосуддя широким колом прав.

У зв`язку із наведеним закономірним виглядає те, що саме до компетенції суду присяжних законодавець відніс розгляд особливо тяжких злочинів, за які передбачено найбільш суворий вид покарання довічне позбавлення волі, а також встановив інший, відмінний від загального, порядок роз`яснення обвинуваченому права на суд присяжних.

Так, статтею 384 КПК України визначено, що прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. При цьому письмове роз`яснення прокурора додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду. Суд також зобов`язаний роз`яснити право на розгляд справи судом присяжних під час підготовчого судового засідання та у разі, якщо обвинувачений заявить таке клопотання, призначити кримінальне провадження до розгляду саме таким складом суду.

Інформування обвинуваченого про можливість розгляду кримінального провадження щодо нього судом присяжних ще до початку судового розгляду надасть йому можливість підготуватись до реалізації такого права і його рішення з цього питання буде виваженим та обґрунтованим. Тільки у такому випадку будуть дотримані засади кримінального провадження, в тому числі й забезпечення права на захист, а судовий розгляд буде справедливим.

При дослідженні додатків до обвинувального акту, а також усіх матеріалів, які надавалися прокурором під розгляду кримінального провадження попередніми складами суду, встановлено, що прокурор не роз`яснив обвинуваченим ОСОБА_8 та ОСОБА_9 можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно них судом присяжних та не долучив відповідні письмові роз`яснення до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування.

Судом поставлено на обговорення наявність підстав для повернення обвинувального акту прокурору у зв`язку з невиконанням останнім вимог ст. 384 КПК України.

Прокурор ОСОБА_5 а також обвинувачені ОСОБА_8 та ОСОБА_9 заперечили проти повернення обвинувального акту прокурору з цих підстав.

Захисники ОСОБА_6 і ОСОБА_7 вважають, що зазначене порушення може бути підставою для повернення обвинувального акту прокурору.

Суд, керуючись приписами ч. 6 ст. 368 КПК України, враховує правову позицію Верховного Суду України, викладену у постанові № 5-111кс15 від 25 червня 2015 року, за якою:

а) право на розгляд кримінального провадження судом присяжних є невід`ємною складовою права обвинуваченого на захист;

б) порушення такого права свідчить про невиконання прокурором, судом вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на розгляд його справи в порядку кримінального провадження судом, утвореним відповідно до закону, і є порушенням права на розгляд його справи судом, визначеним законом;

в) прокурор під час досудового розслідування, але у будь-якому разі до моменту складання обвинувального акта, повинен роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. Письмове роз`яснення прокурора повинно бути додано до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування;

г) суд під час підготовчого судового засідання повинен роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. Право на суд присяжних обвинуваченого у вчиненні злочину, за яке передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, повинно міститись у переліку прав обвинуваченого, які закріплені у письмовій пам`ятці про права та обов`язки;

д) невиконання прокурором вимог статті 384 КПК, в силу вимог пункту третього частини третьої статі 314 КПК, є підставою для повернення обвинувального акта прокуророві.

Суд виходить з того, що оскільки прокурором вимоги ст. 384 КПК України виконані не були, внаслідок чого були істотно порушені вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, а саме: було порушене право обвинувачених на розгляд їх справи судом, визначеним законом, обвинувальний акт в силу вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підлягає поверненню прокуророві.

Доводи прокурора висновків суду не спростовують і судом відхиляються.

Прокурором заявлене клопотання про продовження строку тримання ОСОБА_8 та ОСОБА_9 під вартою на 60 днів. Клопотання обґрунтовується тим, що обвинувачені можуть переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілу та свідків у кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Обвинувачені ОСОБА_8 і ОСОБА_9 , а також їх захисники ОСОБА_6 і ОСОБА_7 заперечили проти задоволення клопотання оскільки відсутні будь які визначені законом ризики. Просять застосувати обвинуваченим більш м`який запобіжний захід.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати, що обвинувачений може здійснювати дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вирішуючи питання про доцільність зміни запобіжного заходу - тримання під вартою обвинуваченим на будь-який інший, не пов`язаний з позбавленням волі, або його продовження, суд бере до уваги ті обставини, що ОСОБА_8 і ОСОБА_12 обвинувачуються у вчиненні умисного вбивства за обтяжуючих обставин. За вчинення даного кримінального правопорушення, у разі доведеності їх вини, обвинуваченим загрожує покарання у виді довічного позбавлення волі.

Також, суд бере до уваги рішення Європейського суду з прав людини у справі «Лабіта проти Італії» від 06 квітня 2000 року, за яким тримання під вартою є виправданим у тому випадку, якщо конкретні ознаки розкривають наявність публічного інтересу, що переважає, попри презумпцію невинуватості, над повагою до особистої свободи.

На думку суду, такими ознаками є тяжкість та підвищена суспільна небезпека інкримінованого обвинуваченим кримінального правопорушення, і за таких обставин суд погоджується з думкою прокурора, що ці ознаки дають підстави вважати можливим незаконний вплив на потерпілу і свідків, ухилення від суду, перешкоджання встановленню істини по даному провадженню.

Суд також враховує, що відповідно до правової позиції, викладеної у п. 80 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року у справі «Марченко проти України», при розгляді клопотання про обрання, зміну або продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою, має бути розглянута можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів.

Проте, розглядаючи можливість застосування альтернативних запобіжних заходів, суд, враховуючи вищезазначене, відповідно до приписів ст. 183 КПК України вважає їх такими, що не здатні забезпечити належну процесуальну поведінку обвинувачених.

Відповідні заперечення сторони захисту судом відхиляються як безпідставні та спростовані вищенаведеними фактичними обставинами.

Керуючись ст.ст. 176-179, 182, 183, 193, 194, 314-316 КПК України, суд,

У Х В А Л И В :
Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0001560 за обвинуваченням ОСОБА_10 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України та ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 6, п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України повернути прокурору для приведення у відповідність до вимог КПК України.

Клопотання прокурора ОСОБА_5 задовольнити.
Продовжити дію раніше застосованого у відношенні ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Дніпропетровській установі виконання покарань УДПТС України у Дніпропетровській області (№ 4) на строк до 29 липня 2016 року.
Продовжити дію раніше застосованого у відношенні ОСОБА_9 запобіжного заходу у виді тримання під вартою у Дніпропетровській установі виконання покарань УДПТС України у Дніпропетровській області (№ 4) на строк до 29 липня 2016 року.
У задоволені клопотання захисників ОСОБА_6 і ОСОБА_7 про заміну ОСОБА_8 і ОСОБА_9 запобіжного заходу на більш м`який відмовити.
Ухвала в частині повернення обвинувального акту прокурору може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом семи днів з дня її оголошення.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3 .

03.06.2016