АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/121/16 Справа № 208/5718/15-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 березня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:

прокурора ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8
розглянувши 15 березня 2016 року в м. Дніпропетровську у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0001350 відносно ОСОБА_8 , за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 жовтня 2015 року,
встановила:
Цим вироком засуджено:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, громадянина України, раніше не судимого,
- за ч.2 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки.
На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_8 покладено обов`язки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання, не виїжджати за межі України на постійне місце проживання, без дозволу органу КВІ, а також періодично з`являтися для реєстрації.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь потерпілої ОСОБА_9 матеріальну шкоду у сумі 12387,34 та моральну шкоду у сумі 1000 грн., та витрати на правову допомогу у сумі 1000 гривень.
Також з обвинуваченого стягнуто витрати на проведення судової трасологічної експертизи у сумі 491 грн. 04 коп., та на проведення товарознавчої експертизи у сумі 270 грн.
Вирішена доля речових доказів.
Згідно вироку суду, 07.07.2015 приблизно о 04.00 год. (більш точний час в ході досудового розслідування не встановлено) ОСОБА_8 , реалізуючи свій прямий злочинний умисел, спрямований на проникнення до приміщення магазину «Продукти», розташованого по вул. Долинській, 24 в м. Дніпродзержинську з метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи у вказаному місці та у зазначений час, діючи умисно, цілеспрямовано, підійшов до вікна даного магазину, обладнаного металевими гратами , і використовуючи арматурні ножиці, які мав при собі, перекусив вказані грати та вставивши монтировку між рамою та рухомою частиною вікна, відкрив вікно та проник через нього в приміщення зазначеного магазину.
Перебуваючи в приміщенні вказаного магазину ОСОБА_8 , викрав майно, що перебувало у магазині, а саме: цигарки різних найменувань вартістю на загальну суму 2233 гривні 55 копійок та грошові кошти в сумі 5594 гривні.
Прагнучи в повному обсязі реалізувати свій прямий злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_8 взяв у руки коробку з тютюновими виробами та поклав до кишені свого одягу вищевказані грошові кошти, після чого направився до відкритого ним вікна з метою залишити місце вчинення кримінального правопорушення та розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, однак під час його спроби вилізти через вказане вікно він був зупинений працівниками ТОВ «Захист», які прибули на місце вчинення кримінального правопорушення внаслідок спрацювання охоронної сигналізації магазину.
Таким чином ОСОБА_8 виконав усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, свій злочинний умисел до кінця не довів, реальної можливості розпорядитися викраденим майном на власний розсуд не отримав.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 , не оскаржуючи фактичних обставин кримінального провадження, доведеність вини та кваліфікацію дій його підзахисного, вказує на те, що вирок суду підлягає скасуванню в частині стягнення майнової шкоди.
Так вважає, що судом безпідставно задоволено позовні вимоги потерпілої, а самою потерпілою не надано належним чином оформлених документів, які б підтверджували спричинену їй відповідно до вироку матеріальну шкоду. Вважає, що задля встановлення розміру реальних витрат, пов`язаних з відновленням первісного стану нерухомого майна, яке було пошкоджено діями обвинуваченого необхідне проведення експертного дослідження.
Просить ухвалити новий вирок, яким цивільний позов потерпілої ОСОБА_9 до ОСОБА_8 в частині стягнення майнової шкоди залишити без задоволення, а в іншій частині вирок залишити без змін.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника ОСОБА_7 , на підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляції та вважав рішення суду щодо цивільного позову мотивованим, таким, що не потребує зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.
При розгляді апеляційної скарги, колегія суддів виходить із фактичних обставин кримінального провадження, встановлених судом першої інстанції та, відповідно до ст.404 КПК України, переглядає судове рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, зазначених у вироку, підтверджуються зібраними доказами та матеріалами кримінального провадження і в апеляції не оскаржуються.
Кваліфікація дій ОСОБА_8 за ч. 2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України є правильною, та в апеляції також не оскаржується.
Порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б ставили під сумнів доведеність вини обвинуваченого, не встановлено.
Вирішуючи питання про міру покарання, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий і скоїв кримінальне правопорушення вперше, і відповідно до вимог ст.65 КК України призначив ОСОБА_8 міру покарання, яка в апеляції також не оскаржується.
Щодо прийнятого судом рішення про часткове задоволення позовних вимог потерпілої ОСОБА_9 та стягнення з обвинуваченого ОСОБА_8 на її користь відшкодування шкоди у розміру, вказаному у вироку, то воно є обґрунтованим, справедливим і відповідає засадам призначення відшкодування матеріальної та моральної шкоди.

Як вбачається з вироку та журналу судового засідання, суд ретельно перевірив позовні вимоги потерпілої, дослідивши документи, які підтверджують розмір понесених витрат потерпілої на придбання будівельних матеріалів, виготовлення метало пластикової конструкції та решіток і на оплату послуг щодо відновлення віконного отвору, його конструкцій та решіток, які були пошкоджені злочинними діями обвинуваченого. При цьому суд дав оцінку доводам обвинуваченого та його захисника, що суми витрат значно завищені, на які є посилання в апеляції, та прийшов до обґрунтованого висновку про їх безпідставність.

Разом з тим суд визнав такою що не підлягає стягненню сума матеріальної шкоди -2269 грн. (залишок не повернутих коштів), оскільки докази, що саме ОСОБА_8 заволодів і розпорядився вказаними грошовими коштами, потерпілою не надані та в судовому засіданні не встановлені.

Позовні вимоги потерпілої ОСОБА_9 про відшкодування моральної шкоди в сумі 3000 грн. суд задовольнив частково в сумі 1000 грн., зважаючи, що заявлений розмір моральної шкоди дещо завеликий.

Таким чином, колегія суддів вважає рішення суду відносно цивільного позова правильним, оскільки воно переконливо мотивовано та належним чином обґрунтовано.

Підстав для задоволення апеляції захисника обвинуваченого колегія суддів не вбачає.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів:
ухвалила:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 22 жовтня 2015 року, відносно ОСОБА_8 - залишити без зміни.
Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.
Судді: