ун. № 759/3922/16-к
пр. № 1-кп/759/343/16
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2016 року Святошинський районний суд міста Києва
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0001609 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Котіково, В`язимського району, Хабаровського краю, українця, громадянина України, освіта середня, одруженого, пенсіонера, проживаючого в АДРЕСА_1 , не судимого, який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України,
сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_4 , обвинувачений ОСОБА_3 ,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_3 15 лютого 2016 року, приблизно в 17.00 годин, перебуваючи в приміщенні торгівельного залу гіпермаркету «Караван», розташованому по вул. С. Сосніних, 17 в м. Києві, вирішив таємно викрасти чуже майно, яке належить ТОВ «Група Рітейлу України».

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 15 лютого 2016 року, приблизно в 17.30 годин, перебуваючи в приміщенні торгівельного залу гіпермаркету та проходячи вздовж торгівельних рядів, користуючись тим, що за його діями ніхто з оточуючих не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, взяв з полиці товар, а саме: «Джілет Мак 3», арт. 2688, в кількості 1 штуки, вартістю 202 гривні 18 копійок, помістивши його у внутрішню кишеню своєї куртки.

В подальшому, маючи намір таємно викрасти вказаний товар, ОСОБА_3 перетнув лінії кас та направився до виходу з гіпермаркету, чим вчинив усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, а саме: винести викрадене майно та розпорядитися ним, на власний розсуд, однак довести свій злочинний умисел до кінця він не зміг з причин, що не залежали від його волі, оскільки був викритий та затриманий працівниками охорони гіпермаркету «Караван» разом з наявним при ньому товаром, який він намагався викрасти.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 виним себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та показав, що 15 лютого 2016 року, приблизно в 17.00 годин, він знаходячись в приміщенні торгівельного залу гіпермаркету «Караван», розташованому по вул. С. Сосніних, 17 в м. Києві, вирiшив вчинити крадiжку чужого майна, з метою обернення його на свою користь та подальшого особистого використання.
Взявши на полицях в торгівельному залі «Джилет Мак 3», він поклав зазначений товар до внутрішньої кишені своєї куртки, не маючи наміру розраховуватися за даний товар на касі. Після чого направився до кас, де не розрахувавшись за «Джилет Мак 3», направився до виходу з торгівельного зала, проте був затриманий працівниками охорони магазину з наявним при ньому майном.
У скоєному щиро кається. Також зазначив, що на його утриманні перебуває дружина, яка є інвалідом 1 групи та потребує сторонньої допомоги.
Оскільки обвинуваченим ОСОБА_3 та іншими учасниками судового провадження не оспорюються фактичні обставини, судом встановлено, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями обвинуваченого ОСОБА_3 та дослідженням матеріалів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого та щодо речових доказів, визнавши, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, проти чого учасники судового провадження не заперечували.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого та щодо речових доказів, приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті доведена повністю, й кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України є правильною, оскільки він вчинив закінчений замах на таємне викрадення чужого майна.
Обговорюючи питання про міру та вид покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, що є злочином середньої тяжкості, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця, особу обвинуваченого, який є пенсіонером, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, раніше не судимий, одружений, має на утриманні непрацездатну дружину інваліда 1 групи, яка потребує сторонного догляду, його відношення до скоєного, що тяжких наслідків від скоєного не настало, заподіяна злочином шкода потерпілому відшкодована, шляхом повернення викраденого майна, обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого у відповідності до вимог ст. 67 КК України судом не встановлено, обставиною що пом`якшує покарання обвинуваченого у відповідності до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття, та вважає за необхідне обрати йому покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, так як приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання можливе без відбування покарання.
Питання речових доказів вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 370, 374 КПК України, суд, -
з а с у д и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 (один) рік, відповідно до ст. 76 КК України, зобов`язавши його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину, і виконає покладені на нього обов`язки.
Речові докази по справі: «Джілет Мак 3», арт. 2688 - залишити ТОВ «Група Рітейлу України».

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Суддя: