Справа № 452/2343/15-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/34/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 березня 2016 року Колегія Суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2
Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7
адвоката ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 09 жовтня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Даним вироком:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Михайлевичі Самбірського району Львівської області, українця, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України та призначено йому покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 років. Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до вступу вироку у законну силу залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави процесуальні витрати за залучення експертів на суму 2 212,92 грн. Строк відбуття покарання обчислюється з 29 червня 2015 року. Доля речових доказів по справі вирішена відповідно до вимог закону.

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він, 28 червня 2015 року о 21 год. 20 хв. біля продуктового магазину «Мандарин» на автовокзалі по вул. Завокзальна, 3 в м. Самборі, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під час словесного конфлікту, який виник між ним та ОСОБА_9 , маючи умисел на протиправне заподіяння смерті вбивство ОСОБА_9 , пішов до своєї квартири, де із приміщення комори взяв сокиру, заховав її під штани та сорочку, повернувся назад та підійшов до ОСОБА_9 , котрий сидів біля магазину навприсядки, і наніс йому один удар лезом сокири в голову, однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як ОСОБА_9 був госпіталізований у реанімаційне відділення Самбірської ЦРЛ і залишився живим, чим вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, а саме, з прямим умислом виконав усі дії, безпосередньо спрямовані на вчинення вбивства, тобто умисного протиправного заподіяння смерті іншій людині, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі, так як потерпілому була надана своєчасна і кваліфікована медична допомога.
У поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не погоджуючись з вироком суду 1-ї інстанції, вважає його занадто суворим. При цьому, покликається на те, що він не мав наміру завдати смерті потерпілому ОСОБА_9 , а мав намір його провчити; допитаний експерт у суді підтвердив, що удар був слабким і попав у те місце голови, де найслабші кістки; він примирився з потерпілим, останній просив його не карати, в лікарні він лежав лише 11 днів, говорив, що травма не тяжка; він переніс багато хворіб, був комісований з армії, переніс 2 операції. Крім цього, зазначає, що він позитивно характеризується, раніше не судимий, він є єдиним сином у матері ОСОБА_10 1937 р.н., яка тяжко хвора та залишилась без догляду. Просить вирок суду змінити та не позбавляти його волі.
Заслухавши доповідача, позицію обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які подану апеляційну скаргу підтримали повністю, просять її задоволити, позицію прокурора, який таку заперечив, вважає вирок законним і обгрунтованим, просить залишити його без змін, а подану апеляційну скаргу без задоволення, вивчивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи поданої апеляційної скарги, Колегія Суддів вважає, що така до задоволення не підлягає.

До даного висновку колегія суддів приходить, виходячи із наступного.

Судом 1-ї інстанції відповідно до вимог закону безпосередньо у судовому засіданні допитано обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які однозначно вказали на те, що 28 червня 2015 року після 21 години бачили, як ОСОБА_7 замахнувся сокирою і наніс удар ОСОБА_9 в голову, від чого той впав на асфальт, свідка ОСОБА_13 , яка після подій поблизу магазину «Мандарин» викликала швидку допомогу ОСОБА_9 , досліджено письмові докази у справі, документальні дані, що характеризують особу ОСОБА_7 .

Щодо доводів обвинуваченого ОСОБА_7 про відсутність у нього умислу на завдання смерті потерпілому, то такі Колегія Суддів вважає безпідставними, оскільки, як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_7 , провівши попередню підготовку до вчинення злочину, а саме, пішов до своєї квартири, де із приміщення комори взяв сокиру, заховав її під штани та сорочку, повернувся назад та підійшов до потерпілого ОСОБА_9 , котрий сидів біля магазину навприсядки, і наніс йому один удар лезом сокири в голову життєво важливий орган, однак не довів свій злочинний умисел до кінця з причин, які не залежали від його волі, так як ОСОБА_9 був госпіталізований у реанімаційне відділення Самбірської ЦРЛ і залишився живим, що свідчить про те, що ОСОБА_7 з прямим умислом виконав усі дії, безпосередньо спрямовані на вчинення вбивства, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від його волі.
Стосовно правильності призначення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання, то Колегія Суддів вважає за необхідне відзначити, що суд першої інстанції призначив таке обвинуваченому ОСОБА_7 відповідно до вимог ст.ст.65; 69 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ним злочину, особи винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, потерпілий просив його суворо не карати, обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, наявність на утриманні матері похилого віку, обставини, що обтяжує його покарання вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням викладеного, Колегія Суддів вважає, що судом ОСОБА_7 призначено покарання за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України у межах, установлених санкцією даної статті, із урахуванням Загальних засад призначення покарання, регламентованих чинним КК України, а також норм ст.ст.373;374 КПК України та належним чином мотивовано прийняте рішення.

Призначене районним судом покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , на переконання Колегії Суддів, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Колегія Суддів вважає, що доводи апеляції правильних висновків суду не спростовують.

Підстав для зміни прийнятого судом рішення Колегія Суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 405; 407; 419; КПК України, Колегія Суддів, -

У Х В А Л И Л А :
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 09 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України залишити без задоволення, а вирок Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 09 жовтня 2015 року відносно ОСОБА_7 за ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України - без змін.

Зарахувати ОСОБА_7 у час відбуття покарання строк попереднього ув`язнення з 29 червня 2015 року по 28 березня 2016 року з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі відповідно до ч.5 ст.72 КК України Закону України від 26.11.2015 року №838-VIII «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання».

Ухвала набирає чинності в момент проголошення та може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4