Справа № 541/2475/15-к
Провадження № 1-кп/541/9/2016
Миргородський міськрайонний суд Полтавської області
У Х В А Л А
26 травня 2016 року Миргородський міськрайонний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю: прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

розглядаючи у закритому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000095 відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України,-
в с т а н о в и в :
На розгляді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області перебуває клопотання прокурора про застосування примусових заходів медичного характеру у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_6 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121 КК України.

Згідно вказаного клопотання ОСОБА_6 25 січня 2015 року, знаходячись за місцем свого проживання за адресою АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин вчинив сварку з ОСОБА_7 , 1929 року народження. У ході сварки ОСОБА_6 , маючи намір на нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , наніс останній не менше сорока одного удару руками та ногами по голові та тулубу останньої. Від отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла за місцем мешкання. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 28 від 10.03.2015 року смерть ОСОБА_7 настала внаслідок тупої травми грудної клітини, яка призвела до виникнення чисельних переломів ребер справа та зліва по декількох анатомічних лініях та ускладнилася шоком тяжкого ступеню.

У судовому засіданні захисник, в порядку ст.363 КПК України заявив клопотання про відмову у задоволенні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні з суворим наглядом ОСОБА_6 , посилаючись на те, що ні матеріалами, дослідженими в суді, ні показами свідків які давали пояснення суду, причетності його підзахисного ОСОБА_6 до нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_7 , що спричинили смерть, не доведено. Крім того, ОСОБА_6 раніше не судимий, до адміністративної відповідальності не притягувався, має постійне місце проживання, за місцем проживання характеризується виключно позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра згідно приєднаних доказів не перебуває, є інвалідом третьої групи дитинства, отримує пенсійне забезпечення, медичної документації, яка б слугувала доказом, що він раніше проходив лікування в психіатричних закладах або потребував такого лікування немає, діяння, яке йому інкримінується, обвинувачення в суді не доведено, тому просив скасувати запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_6 .

Прокурори ОСОБА_4 та ОСОБА_3 проти задоволення клопотання заперечували в зв`язку з його безпідставністю.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд приходить до висновку що клопотання захисника не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.363 КПК України після з`ясування обставин, встановлених під час кримінального провадження, та перевірки їх доказами головуючий у судовому засіданні з`ясовує в учасників судового провадження, чи бажають вони доповнити судовий розгляд і чим саме. У разі заявлення клопотань про доповнення судового розгляду суд розглядає їх, у зв`язку з чим має право ставити запитання сторонам чи іншим учасникам кримінального провадження. За відсутності клопотань або після вирішення клопотань, якщо вони були подані, суд постановляє ухвалу про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами і переходить до судових дебатів.

Згідно ч.ч.1, 2 ст.512 КПК України судовий розгляд клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється одноособово суддею в судовому засіданні за участю прокурора, законного представника, захисника згідно із загальними правилами цього Кодексу. Судовий розгляд завершується постановленням ухвали про застосування примусових заходів медичного характеру або про відмову в їх застосуванні.

Таким чином, задоволення заявленого захисником клопотання в частині відмови у застосуванні примусових заходів медичного характеру фактично є вирішенням клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру по суті, що є неможливим без постановлення ухвали про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами, проведення судових дебатів, і оцінки доказів у нарадчій кімнаті.

Щодо скасування запобіжного заходу, обраного відносно ОСОБА_6 , суд вважає наступне.

Ухвалою суду від 06.05.2016р. продовжено строк дії запобіжного заходу відносно ОСОБА_6 у виді поміщення до психіатричного закладу в умовах, що виключають його небезпечну поведінку, до 09.06.2016 року. На даний час нових даних щодо психічного стану особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, до суду не надходило. Питання про причетність чи непричетність ОСОБА_6 до нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 може бути вирішене судом тільки за результатами судового розгляду, який на даний час не закінчений. Тому суд вважає, що ризики, які були підставою для обрання йому запобіжного заходу, на даний час існують, осіб, передбачених п.1 ч.1 ст.508 КПК України, які мали б реальну можливість забезпечити належну поведінку ОСОБА_6 , на переконання суду в даний час немає, тому підстави для скасування запобіжного заходу відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 350, 363, 512 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання захисника адвоката ОСОБА_5 , в інтересах ОСОБА_6 про відмову у задоволенні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричної лікарні з суворим наглядом ОСОБА_6 та скасування запобіжного заходу, обраного ОСОБА_6 , відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1