Справа № 161/2796/14-к Провадження №11-кп/773/1/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.ч. 1, 2 ст.307 КК УкраїниДоповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 листопада 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №0004421 за апеляційними скаргами прокурора, обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 грудня 2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Тилявка Шумського району Тернопільської області, українець, громадянин України, з неповною середньою освітою, одружений, непрацюючий, зареєстрований в АДРЕСА_1 , проживаючий в АДРЕСА_2 , раніше судимий, засуджений за:

- за ч.1 ст.307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки;
- за ч.2 ст.307 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років, з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності.

На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді позбавлення волі строком на 6 (шість) років, з конфіскацією всього майна, що належить йому на праві приватної власності.

Строк відбуття покарання ОСОБА_7 постановлено рахувати з моменту приведення даного вироку до виконання.

Зараховано ОСОБА_7 в строк відбуття покарання термін перебування під вартою з 01:30 год. 17.01.2014 року по 17.03.2014 року включно.

Стягнуто з ОСОБА_7 в дохід держави 735,60 грн. витрат за проведення судових експертиз психотропних речовин.

Вирішено питання про речові докази.

Арешт накладений на майно ОСОБА_7 знято.

Розглядаючи справу в апеляційному порядку, суд

В С Т А Н О В И В:
Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним і засуджений за те, що 18.12.2013 року, близько 17:50 год., перебуваючи неподалік супермаркету «Колібріс», що по вул. Гордіюк, 47 в м. Луцьку, отримав від ОСОБА_9 (анкетні дані особи легендовані) грошові кошти в сумі 1500 грн., з метою подальшого збуту йому ( ОСОБА_9 ) психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін. Після цього, обвинувачений ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 поїхали автомобілем марки «БМВ» під керуванням останнього в с. Підгайці Луцького району Волинської області, де ОСОБА_7 , перебуваючи по АДРЕСА_3 , за грошові кошти в сумі 1300 грн., незаконно придбав в ОСОБА_10 психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін, який в подальшому, незаконно зберігав при собі, о 18:48 год. переніс до вищевказаного автомобіля, де незаконно збув ОСОБА_9 ..

Крім того, він же 16.01.2014 року, близько 17:00 год. перебуваючи неподалік РАГСу м. Луцька, що по пр. Соборності, 18 в м. Луцьку, отримав від ОСОБА_9 грошові кошти в сумі 3500 грн., з метою подальшого збуту йому психотропної речовини, обіг якої обмежено амфетамін. Після цього, обвинувачений ОСОБА_7 разом з ОСОБА_9 поїхали автомобілем марки «БМВ» під керуванням останнього в с. Підгайці Луцького району Волинської області, де ОСОБА_7 перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_3 , за грошові кошти в сумі 2900 грн., повторно незаконно придбав у ОСОБА_10 психотропну речовину, обіг якої обмежено амфетамін. В подальшому, незаконно зберігаючи зазначений амфетамін при собі, обвинувачений ОСОБА_7 перевіз його автомобілем марки «БМВ» під керуванням ОСОБА_9 в м. Луцьку, де о 18:55 год., перебуваючи по вул. Дубнівській, повторно, незаконно збув вищезазначену речовину ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі та доповненні до неї прокурор вважає вирок незаконним у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, невідповідності призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Просить вирок скасувати та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за вчинення злочинів, передбачених ч.1, ч.2 ст. 307 КК України та призначити покарання: за ч.1 ст. 307 КК України 6 років позбавлення волі; за ч.2 ст. 307 КК України 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст.70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання, призначити ОСОБА_7 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 7 років 6 місяців, з конфіскацією майна.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 вважає, що в судовому засіданні не було здобуто достатньо доказів, які б доводили вчинення саме ним зазначених в обвинувальному акті і інкримінованих йому злочинів, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України, а тому з врахуванням змінених вимог просить вирок Луцького міськрайонного суду від 19.12.2014 року скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції.
Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким та в якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи апеляційних скарг, обвинуваченого та його захисника, які свою апеляційну скаргу підтримали, проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечили, думку прокурора, який свою апеляційну скаргу підтримав, проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого заперечив, перевіривши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає до часткового задоволення, а апеляційна скарга ОСОБА_7 підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні й достатні мотиви та підстави його ухвалення.
Однак, суд першої інстанції не дотримався вказаних вимог кримінального процесуального закону під час розгляду кримінального провадження.
Так п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України зазначено, що у мотивувальній частині вироку зазначаються, у разі визнання особи винуватою, формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення; статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Судом при ухваленні вироку не в повній мірі зазначено формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини і мотивів кримінального правопорушення, а саме не зазначено кількості психотропної речовини, інкримінованої як незаконно придбаної, що зберігалася та перевозилася з метою збуту та була збута, вилученої по епізодах від 18.12.2013 року та 16.01.2014 року, що не відповідає положенням п.2 ч.3 ст.374 КПК України.
Наведене порушення, відповідно до ст. 412 КПК України є істотними, оскільки перешкодило суду ухвалити законний і обґрунтований вирок та такими, які згідно з п.п. 3, 4 ч. 1 ст. 409, ст.415 КПК України є підставою для скасування судового рішення з призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Оскільки вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 грудня 2014 року щодо ОСОБА_7 підлягає скасуванню в у зв`язку з допущенням судом першої інстанції істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, то всі доводи апеляційної скарги, враховуючи вимоги частини другої і третьої ст. 415 КПК України підлягають перевірці при новому розгляді.
Під час нового судового розгляду кримінального провадження необхідно вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин кримінального провадження та перевірити доводи викладені в апеляційній скарзі, і, в залежності від встановленого, постановити законне і обґрунтоване судове рішення.
Підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт колегія суддів не вбачає, оскільки обвинуваченому обирався раніше даний запобіжний захід, проте умови відбуття домашнього арешту були порушені ОСОБА_7 , а саме останній ухилявся від явки до суду, оголошувався в розшук, переховувався від суду, в зв`язку з чим клопотання обвинуваченого до задоволення не підлягає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, Апеляційний суд Волинської області
У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково. Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 грудня 2014 року в даному кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в Луцькому міськрайонному суді Волинської в іншому складі суду.

Залишити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 15.12.2016 року, який був обраний ухвалою Апеляційного суду Волинської області від 18.10.2016 року.

Головуючий: /підпис/

Судді: /підписи/

З оригіналом згідно:

Дата набрання законної сили 16.11.2016р.

Суддя ОСОБА_2

секретар с/з ОСОБА_5