АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 635/7011/16-к Головуючий суддя 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/790/1617/16 Суддя доповідач: ОСОБА_2
Категорія: в порядку КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«13» жовтня 2016 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого судді суддів при секретарі за участю: прокурора захисника підозрюваного ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 368 Кримінального кодексу України, та апеляційною скаргою прокурора Харківської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 06 жовтня 2016 року про задоволення клопотання слідчого Харківського відділу поліції в Харківській області ОСОБА_9 , та застосування до ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Харківського районного суду Харківської області від 06 жовтня 2016 року задоволено клопотання слідчого Харківського відділу поліції в Харківській області ОСОБА_9 , погоджене з прокурором Харківської місцевої прокуратури № 6 Харківської області ОСОБА_6 . Застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, а саме до 04.12.2016 року включно. Визначено розмір застави у 250 мінімальних заробітних плат в сумі 344 500,00 гривень, які необхідно внести на відповідний рахунок до спливу терміну тримання під вартою.
З вищевказаного клопотання вбачається, що ОСОБА_8 , обіймаючи посаду начальника Ковпаківського ВДВС ГТУЮ в Сумській області, та являючись службовою особою, діючи умисно, за попередньою змовою з працівником Зарічного ВДВС ГТУЮ в Сумській області ОСОБА_10 шляхом вимагання отримали від ОСОБА_11 неправомірну вигоду у розмірі 50000 гривень за передачу останньому дозвільних документів на отримання автомобілю «Мітсубісі Аутлендер» 2012 року випуску.
04 жовтня 2016 року ОСОБА_8 затриманий в порядку ст. 208 КПК України.
05 жовтня 2016 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а саме одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданої йому влади, вчинене за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
Допитаний ОСОБА_8 свою вину у вчиненні вказаного кримінального правопорушення заперечував.
Зважаючи на наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 тяжкого злочину, та ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення, орган досудового розслідування просив суд застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з одночасним визначенням застави в сумі 500 000,00 гривень.
Не погодившись з вищевказаної ухвалою слідчого судді, захисником ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 , подано апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу скасувати, постановити нову ухвалу, якою відмовити слідчому у задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу, а при скасуванні або зміні запобіжного заходу на більш м`який повернути грошові кошти, внесені в якості застави, заставодавцю.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ухвала слідчого судді є незаконною, необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального права, а обраний запобіжний захід є занадто суворим. Так, провадження з приводу реалізації автомобіля перебувало в Зарічному відділ державної виконавчої служби, в той час як ОСОБА_8 є начальником Ковпаківського ВДВС. Враховуючи наведене, ОСОБА_8 в силу наданої йому влади та організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських обов`язків не мав можливості впливати на виконавче провадження, яке перебувало в іншому районі, не в межах його юрисдикції. Зазначена обставина виключає можливість відповідальності за одержання хабара. Крім того, згідно повідомлення про підозру, кримінальне правопорушення вчинене за попередньою змовою із ОСОБА_10 , який є водієм Зарічного ВДВС. Проте водій не є службовою особою, в зв`язку з чим не вірно застосована така кваліфікаційна ознака вчиненого діяння, як вчинення його за попередньою змовою групою осіб. ОСОБА_11 незаконно хотів отримати весь автомобіль, оскільки було сплачено вартість тільки половини автомобілю, в зв`язку з чим відсутня така обов`язкова ознака вимагання хабара, як законність прав та інтересів, які захищає хабародавець шляхом давання хабара. Судом першої інстанції неналежним чином досліджено докази, що обґрунтовують пред`явлену підозру, оскільки слідів фарби на руках та в кишенях ОСОБА_8 виявлено не було, а грошові кошти були вилучені за заднім водійським сидінням на підлозі автомобілю, який не належить ОСОБА_8 та в якому на час затримання також знаходився начальник Зарічного ВДВС ОСОБА_12 . Наведене свідчить про передчасність та необґрунтованість підозри. При визначенні розміру застави суд першої інстанції не обґрунтував наявність виключних випадків, які свідчать про необхідність призначення застави в розмірі, визначеному в оскаржуваній ухвалі. Крім того, ризики, для запобігання яким було обрано запобіжний захід, фактично відсутні, тому у суду були підстави не обирати запобіжний захід.
Прокурором також подано апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції, в якій він просить ухвалу в частині визначення розміру застави скасувати, постановити ухвалу про задоволення клопотання прокурора щодо обрання застави в розмірі 500 000,00 грн.
В судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_8 та його захисник ОСОБА_7 апеляційну скарги сторони захисту та викладені в ній доводи підтримали в повному обсязі, заперечували проти апеляційного скарги прокурора.

Прокурор в судовому засіданні апеляційну скаргу сторони обвинувачення підтримав в повному обсязі, заперечував проти апеляційної скарги сторони захисту.
Судова колегія, заслухавши доповідь судді, доводи учасників судового провадження, перевіривши наведені в апеляційних скаргах доводи захисника і прокурора, матеріали кримінального провадження, вважає, що апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволення, апеляційна скарги прокурора задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Ухвалюючи судове рішення про задоволення вищевказаного клопотання слідчого, погодженого з прокурором, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя виходив з наявності обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, та ризиків, які дають достатні підстави вважати, що ОСОБА_8 може знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей та документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на свідків у цьому кримінальному провадженні, переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне.
Під час розгляду матеріалів кримінального провадження встановлено, що в провадженні Харківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області перебуває кримінальне провадження, внесене в ЄРДР за № 0000075 від 31.08.2016, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (аркуш м.к.п.6).
04 жовтня 2016 року за підозрою у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення в порядку ст. 208 КПК України затримано ОСОБА_8 (аркуш м.к.п. 54-57).
05 жовтня 2016 ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України (аркуші м.к.п. 58-60).
07.10.2016 року ОСОБА_8 було звільнено з-під варти у зв`язку із внесенням застави.
Згідно п. 4 ч.2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років.
Відповідно до положень ст.ст. 5, 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом: законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення. Обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.
В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Чеботар проти Молдови», № 35615/06, від 13 листопада 2007 року, п. 48, судом було зазначено, що для того щоб арешт по обґрунтованій підозрі був виправданим у відповідності до ст. 5 § 1 (с), поліція не повинна мати докази, достатні для пред`явлення обвинувачення, ані в момент арешту, ані під час перебування заявника під вартою. Так само необов`язково, щоб затриманій особі в подальшому було пред`явлено обвинувачення або ця особа постала перед судом. Метою попереднього утримання під вартою є подальше розслідування кримінальної справи, яке повинно підтвердити або розвіяти підозри, що є підставою для затримання.
Суд погоджується з висновками слідчого судді суду першої інстанції відносно того, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_8 вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:
- даними протоколів допиту свідка ОСОБА_11 від 31 серпня 2016 року, 26 вересня 2016 року, 30 вересня 2016 року, який надав показання, згідно яких ОСОБА_8 спільно з іншими особами вимагав від нього неправомірну вигоду (аркуші м.к.п. 13-17, 28-31, 32-35);
- даними протоколів огляду місця події від 04 жовтня 2016 року, протоколів обшуку від 04 жовтня 2016 року та 05 жовтня 2016 року, з яких вбачається в тому числі факт виявлення в автомобілі, в якому знаходився ОСОБА_8 , грошових коштів, які при просвічені їх люмінесцентною лампою світились світло-зеленим кольором (аркуші м.к.п. 35-38, 39-45, 46-53).
Питання неправильної правової кваліфікації злочину, на що в тому числі посилався захисник в апеляційній скарзі в обґрунтування передчасності та недоведеності підозри, не підлягають вирішенню на стадії розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу. Суд позбавлений можливості надавати оцінку правовій кваліфікації дій підозрюваного, оскільки вказані доводи сторони захисту на даній стадії підлягають оцінці органами досудового розслідування в ході розслідування кримінального провадження та судом в ході його розгляду по суті.
ОСОБА_8 пред`явлено підозру у вчиненні тяжкого корупційного злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років, з конфіскацією майна.
Суд вважає правильним висновок слідчого судді суду першої інстанції щодо наявності ризиків вчинення підозрюваним дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, та неможливості запобігання вказаним ризикам шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж тримання під вартою.
Крім того, суд враховує, що станом на час розгляду апеляційних скарг підозрюваний ОСОБА_8 звільнений з-під варти та відносно нього фактично діє запобіжний захід у вигляді застави, який є більш м`яким, ніж тримання під вартою та домашній арешт.
Оцінюючи вказані вище обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що застосування більш м`яких запобіжних заходів, а саме особистого зобов`язання або поруки, не здатні запобігти ризикам вчинення підозрюваним вищезазначених дій, передбачених ч. 1 ст. 177 КПК України, в зв`язку з чим не вбачає підстав для обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу та повернення грошових коштів заставодавцю, про що захисник просила в апеляційній скарзі.

Також суд вважає, що слідчий суддя суду першої інстанції, враховуючи тяжкість злочину та його належність до корупційних, посаду, яку обіймав підозрюваний, розмір неправомірної вигоди, дійшов обґрунтованого висновку, що застава в розмірі від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати не здатна забезпечити виконання ОСОБА_8 покладених на нього обов`язків, та обґрунтовано визначив розмір застави в сумі 344 500,00 грн.
Вказаний розмір застави не є завідомо непомірним для ОСОБА_8 , про що також свідчить факт внесення застави наступного дня після постановлення оскаржуваної ухвали.
Враховуючи наведене, суд відхиляє апеляційну скаргу прокурора, а також апеляційну скаргу захисника в частині, що стосується розміру застави.
Разом з тим суд першої інстанції під час визначення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу не врахував, що ОСОБА_8 затриманий 04 жовтня 2016 року, та визначив строк дії ухвали до 04 грудня 2016 року, тобто більше 60 днів.
Враховуючи наведене, суд частково задовольняє апеляційну скаргу захисника та визначає строк дії ухвали про обрання запобіжного заходу до 03 грудня 2016 року.

Керуючись ст.ст. 392, 404, 407, 418, 419, 422, 423, 424 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 , що діє в інтересах ОСОБА_8 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу прокурора Харківської місцевої прокуратури № 6 ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 06 жовтня 2016 року про задоволення клопотання слідчого Харківського відділу поліції в Харківській області ОСОБА_9 , та застосування до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимого, має на утриманні малолітню доньку та мати похилого віку, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати в частині визначення строку дії запобіжного заходу та визначити строк дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 03 грудня 2016 року.

В іншій частині ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 06 жовтня 2016 року залишити без змін.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до ч.4 ст. 424 КПК України.

Головуючий суддя: Судді: ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3