Справа № 687/1196/16-к
№1-кп/687/77/2016
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 жовтня 2016 року Чемеровецький районний суд
Хмельницької області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
з участю обвинуваченого ОСОБА_4 ,
з участю потерпілого ОСОБА_5 ,
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1ст.125 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 , 25.07.2016 року близько 18.00 год. перебуваючи на присадибній земельній ділянці господарства, що по АДРЕСА_1 в ході словесної суперечки з ОСОБА_5 , на грунті раптово виниклих неприязних відносин, умисно наніс один удар кулаком руки в грудну клітку ОСОБА_5 , спричинивши тілесне ушкодження у вигляді синяка в лівій підключичній ділянці зліва з розповсюдженням на ліву передню поверхню грудної клітки, яке по степені тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Допитаний по суті пред`явленого обвинувачення ОСОБА_4 свою вину визнав частково, вказуючи, що 25.07.2016 року перебуваючи на присадибній земельній ділянці господарства, що по АДРЕСА_1 під час словесної суперечки ударів ОСОБА_5 , не наносив, а лише його штовхнув і він впав.
Вина ОСОБА_4 у вчиненому кримінальному правопорушенні підтверджується:
- показами в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_5 , який суду показав, що 25.07.2016 року близько 18.00 год, в ході словесної суперечки із ОСОБА_4 , останній вдарив його в груди кулаком, після чого він впав, а ОСОБА_4 бив його в груди в праву сторону.
- показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_6 , яка суду показала, що 25.07.2016 року суперечки, яка склалася між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не бачила, ударів не було, а була лише штовханина.
- показами в судовому засіданні свідка ОСОБА_7 , яка суду показала, що 25.07.2016 року суперечки, яка склалася між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не бачила, зі слів ОСОБА_5 , ОСОБА_4 здійснив ударив ногою;
- висновком експерта № 517 від 05.08.2016 року, згідно з яким тілесні ушкодження у гр. ОСОБА_5 , у вигляді синяка в лівій підключичній ділянці зліва з розповсюдженням на ліву передню поверхню грудної клітки по степені тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень;
- висновком експерта додатковий № 558 від 19.08.2016 року, згідно з яким тілесні ушкодження у гр. ОСОБА_5 , у вигляді синяка в лівій підключичній ділянці зліва з розповсюдженням на ліву передню поверхню грудної клітки при відсутності тілесних ушкоджень в області виступаючих частин обличчя, голови, передньої поверхні лівого плечового суглобу, яке по степені тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень.
Прокурором в судовому засіданні вина ОСОБА_4 , доведена в повному обсязі і суд вважає, що кваліфікація його дій за ч.1 ст. 125 КК України, як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень є вірною.
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд керується ст. 65-67 КК України.
Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 є щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 , є вчинення злочину стосовно особи похилого віку.
ОСОБА_4 по місцю проживання характеризується позитивно.
Суд враховує, що ОСОБА_4 , позитивно характеризується по місцю проживання, тому суд вважає, що його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.
З огляду на вказані обставини, суд призначає ОСОБА_4 покарання у виді штрафу на користь держави та при цьому виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 53 КК розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного.
Пленум Верховного Суду України у п. 2 Постанови від 24 жовтня 2003 р. № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» роз`яснює, що, призначаючи покарання у виді штрафу або виправних робіт і визначаючи розмір та строки відповідного покарання, суди мають враховувати майновий стан підсудного, наявність на його утриманні неповнолітніх дітей, батьків похилого віку тощо.
З матеріалів кримінального провадження вбачається, що обвинувачений ОСОБА_4 має власний дохід, оскільки працює в школі слюсаром, є інвалідм третьої групи, що підтверджується довідкою МСКЕК серії АВ № 0690409 від 07.04.2016 року інших доходів не отримує, а тому суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу.
Цивільний позов ОСОБА_5 , задовольнити частково.
Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу України «майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала».
Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, моральна шкода може полягати зокрема в приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя.
Згідно ст. 1167 Цивільного кодексу України «моральна шкода завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльностю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Дії ОСОБА_4 є неправомірними, його вину доведено матеріалами кримінального провадження.
У відповідності до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 266 грн., слід задовольнити, що стосується моральної шкоди в сумі 10 000 грн., то її слід задовольнити частково в розмірі 2000 грн, виходячи з меж розумності та справедливості.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серія НОМЕР_1 від 16.02.2010 року) жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 жителя АДРЕСА_2 матеріальну шкоду в сумі 266 грн, та моральну шкоду в сумі 2 000 грн.
В решті позову відмовити.
Керуючись ст.ст. 368-371,373-374 КПК України, суд, -
ухвалив:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п`ятсот десять) гривень.
Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався. Речові докази по справі відсутні.
Цивільний позов ОСОБА_5 задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серія НОМЕР_1 від 16.02.2010 року) жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 жителя АДРЕСА_2 матеріальну шкоду в сумі 266 грн, та моральну шкоду в сумі 2 000 грн.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається через Чемеровецький районний суд Хмельницької області.
Суддя Чемеровецького
районного суду ОСОБА_1