№ 207/3934/13-к
№ 1-кп/207/269/13
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2013 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді Погребняк Т.Ю. , при секретарі Скала А.С., за участю прокурора прокуратури Баглійського району м. Дніпродзержинська ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську в залі Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська кримінальне провадження за звинуваченням

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, неповнолітніх дітей не має, не працює, раніше судимий:

- 08.08.2008 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.3 ст. 186, ч. 2 ст. 185, 70 ч.1, 76, 104 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі;

- 04.06.2010 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.3 ст. 185, ч. 1 ст. 71 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі; звільнений умовно-достроково 29.04.2013 року з Криворізької виправної колонії Дніпропетровської області № 80 на невідбутий термін 1 рік 05 місяців 11 днів;

мешкає та зареєстрований у ІНФОРМАЦІЯ_4, звинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_3, будучи неодноразово судимий за злочини проти власності, в період терміну, на який його було звільнено умовно-достроково від відбування покарання, вчинив новий злочин проти власності за наступних обставин. Повторно, в ніч з 27.07.2013 р. на 28.07.2013 р. обвинувачений ОСОБА_4, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, прибув до квартири № 36, яка належить потерпілій ОСОБА_5, розташованої в будинку № 18 по пр. Конституції в м. Дніпродзержинську, з метою здійснення свого злочинного наміру, діючи на досягнення злочинного результату, шляхом пошкодження вікна балкону, протиправно проникнув в приміщення вищевказаної квартири, де, переконавшись, що в квартирі нікого немає і за його діями ніхто не спостерігає, умисно, з корисливих намірів таємно викрав чуже майно, яке належить потерпілій ОСОБА_5, зокрема: праску марки «Philips GC 2520», вартістю 350 грн., телевізор марки «Sony», вартістю 900 грн., ДВД- плеєр, вартістю 350 грн., витяжку «Kata», вартістю 300 грн., набір посуду з нержавіючої сталі, загальною вартістю 600 грн., ковдру вартістю 600 грн., ковдру вартістю 800 грн., обігрівач, вартістю 300 грн., килим, вартістю 1000 грн., а всього на загальну суму 5200 грн. Заволодівши викраденим майном, ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, викраденим розпорядився на власний розсуд, чим завдав ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 5200 грн., яка була відшкодована під час досудового слідства шляхом повернення викраденого потерпілій.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 повністю визнав свою вину у скоєному, пояснив, що квартира потерпілої розташована по сусідству з його квартирою, потерпіла там постійно не проживає; після звільнення з колонії він не зміг працевлаштуватись, тому вирішив вчинити крадіжку майна потерпілої шляхом проникнення до квартири через балкон. Викрадене у потерпілої майно переніс до себе у квартиру, де його знайшли і вилучили працівники міліції. Розуміє, що вчинив злочин в період строку умовно-дострокового звільнення, розкаюється у скоєному, просить вибачення у потерпілої, яку знав тривалий час, так як мешкав по сусідству; повністю визнає позов потерпілої в частині відшкодування моральної шкоди; просить не призначати йому максимально суворе покарання, у майбутньому обіцяє не вчиняти протиправних діянь.

Потерпіла ОСОБА_5 у судовому засіданні до початку розгляду справи по суті заявила цивільний позов, у якому просила відшкодувати їй вартість мобільного телефону, який теж зник після крадіжки, але його відсутність вона помітила не одразу, тому слідчому не повідомила, а також вартість замків вхідних дверей, котрі, як вона вважає, були пошкоджені під час крадіжки, усього на суму 1550 грн.; також просить відшкодувати їй моральну шкоду, оскільки після того, як дізналась про крадіжку, потрапила до лікарні, так як пережила значний стрес, нервувала і переживала, тому стан її здоров`я погіршився. Також пояснила, що обвинувачений з родиною мешкав тривалий час по сусідству, вона ставилась до нього зі співчуттям, так як родина була асоціальна, дорослі зловживали спиртним, а діти не мали належного догляду і виховання; через це не очікувала, що обвинувачений може здійснити такий злочин щодо неї.

Покарання просить йому призначити згідно закону, а її позов задовольнити. Викрадені речі, зазначені у обвинувальному акті, повернуті їй працівниками міліції.

У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою прокурора, обвинуваченого ОСОБА_3, потерпілої, суд не досліджував доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, зокрема, покази свідків, дані під час досудового слідства, про виклик яких клопотань від прокурора не надходило. Обвинуваченому роз'яснено зміст обставин, на підтвердження яких свідками надано покази на досудовому слідстві. Судом з'ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст вищенаведених обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції. Також в судовому засіданні судом роз'яснено учасникам судового провадження, що у даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Крім повного визнання своєї провини обвинуваченим, його вина у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення (злочину) підтверджується сукупністю зібраних у справі доказів:

- зазначеними вище показами потерпілої ОСОБА_5, даними нею під час судового розгляду;

- протоколами предявлення речей для впізнання від 31.07.2013 року та від 02.08.2013 року (л.с. 54-61), (л.с. 40-45),

- протоколом огляду місця події від 28.07.2013 року з фототаблицями - (л.с. 12-17);

- протоколом огляду місця події від 29.07.2013 року (л.с.34-35);

- висновком експерта № 41/01-127 від 01.08.2013, згідно з яким слід пальця руки, скопійований на липку стрічку та вилучений 28.07.2013 з квартири потерпілої, залишений великим пальцем руки обвинуваченого ОСОБА_3 (л.с. 67-70);

- розпискою потерпілої ОСОБА_5, згідно якої викрадене у неї майно, вона отримала 02.08.2013 року та претезній до працівників міліції не має (л.с.63).

Виходячи з зібраних у справі доказів, суд вважає вину обвинуваченого ОСОБА_3 в скоєнні таємного викрадення чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, повністю доведеною і кваліфікує його дії за ч.3 ст. 185 КК України.

Вирішуючи питання про вид та розмір покарання обвинуваченого ОСОБА_3, суд враховує обставини та тяжкість скоєного, особу обвинуваченого, який згідно довідки головного лікаря 1-ї міської лікарні м. Дніпродзержинська (л.д. 100 ) не перебуває на обліку у лікаря нарколога, раніш судимий і вчинив новий злочин в період строку умовно-дострокового звільнення, за місцем проживання характеризується задовільно, завдану злочином шкоду відшкодовано поверненням викраденого потерпілій, заявлений потерпілою позов в частині відшкодування моральної шкоди повністю визнав, як пом`якшуючу вину суд враховує визнання своєї вини обвинуваченим та каяття у скоєному, тому суд вважає необхідним призначити ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі.

Цивільній позов потерпілої ОСОБА_5 про стягнення моральної шкоди 1500 грн. задовольнити повністю, стягнувши на її користь з обвинуваченого ОСОБА_3 у відшкодування моральної шкоди 1500 грн., а позовні вимоги стосовно матеріальної шкоди в сумі 1550 грн. залишити без задоволення, оскільки цивільним позивачем не доведено в межах даного кримінального провадження вартість викраденого чи пошкодженого в результаті злочину майна, факт викрадення мобільного телефону та пошкодження вхідних дверей не був предметом досудового слідства у даній справі, обвинувачення у зазначених діях ОСОБА_3 не пред`явлене.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 373- 374, 376 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину за ч.3 ст. 185 КК України і призначити покарання у вигляді 3 (трьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська від 04.06.2010 року у вигляді 03 (трьох) місяців і остаточно призначити ОСОБА_3 до відбування покарання у вигляді 03 (трьох) років 06 (шести) місяців позбавлення волі. Строк відбування покарання рахувати з часу затримання обвинуваченого ОСОБА_3 згідно протоколу затримання - з 30 липня 2013 року з 19.00.

Запобіжний захід ОСОБА_3 залишити без змін у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Зарахувати у строк призначеного покарання термін перебування обвинуваченого під вартою - з 30 липня 2013 року з 19.00. по день набрання вироком законної сили.

Позов потерпілої ОСОБА_5 про стягнення матеріальної шкоди 1550 грн. відхилити, в частині стягнення моральної шкоди задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 у відшкодування завданої злочином моральної шкоди на користь потерпілої ОСОБА_5 1500 грн.

Стягнути з ОСОБА_3 за проведення експертизи 489 грн. у прибуток держави.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Дніпропетровської області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Суддя Погребняк Т.Ю.