ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ: [1]
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора ОСОБА_4 ,
заявника ОСОБА_5 ,
розглянувши у судовому засіданні 10 листопада 2016 року в м. Києві касаційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 27 липня 2016 року,
Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 27 липня 2016 року у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про відновлення строку на касаційне оскарження вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 24 березня 2014 року відмовлено.
У касаційній скарзі ОСОБА_5 , окрім іншого, просить про скасування ухвали апеляційного суду та поновлення строку на касаційне оскарження вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 24 березня 2014 року. Прохання мотивовано незаконністю судового рішення у зв`язку із безпідставною відмовою у поновленні строку на оскарження вироку, в якому, у зв`язку із зазначенням її прізвища та посади як корупційного зв`язку із організатором банди ОСОБА_6 , у невизначений спосіб визнано учасником судового розгляду. В той же час, суд, стверджуючи, що ОСОБА_5 не є учасником судового розгляду у кримінальній справі щодо ОСОБА_6 та інших, позбавив її права на отримання завіреної у встановленому порядку копії вироку і правом на його оскарження. Також, наголошуючи на порушенні її конституційних прав і свобод, негативного впливу на її репутацію, послалась на існуючу встановлену законодавством України заборону безпідставно використовувати імя людини у вироку суду, норми Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, судову практику Європейського суду з прав людини та правові висновки, викладені у постанові Верховного Суду Украни № 5-347кс15 від 3 березня 2016 року.
Прокурор в запереченнях на касаційну скаргу ОСОБА_5 просить залишити скаргу без задоволення, а ухвалу апеляційного суду без зміни.
Заслухавши доповідь судді, ОСОБА_5 , яка підтримала подану нею касаційну скаргу та просила її задовольнити, думку прокурора, яка заперечувала проти задоволення касаційної скарги ОСОБА_5 , перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 386 КПК України 1960 року касаційні скарги на судові рішення, зазначені у частині першій статті 383 цього Кодексу, можуть бути подані протягом одного місяця з моменту проголошення вироку, який оскаржується.
Частиною 4 статті 386 КПК України 1960 року встановлено, що строк на касаційне оскарження може бути відновлений у випадках і в порядку, передбачених статтею 353 цього Кодексу. Частиною 2 статті 353 КПК України 1960 року передбачено, що у разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин особи, які мають право на подання апеляції, можуть заявити клопотання перед судом, який постановив вирок чи виніс ухвалу, постанову, про відновлення пропущеного строку.
Вироком Апеляційного суду Миколаївської області від 24 березня 2014 року засуджено, окрім інших, ОСОБА_6 до покарання у виді довічного позбавлення волі.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2015 року вирок Апеляційного суду Миколаївської області від 24 березня 2014 року щодо засуджених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 в частині призначеного покарання змінений, та в порядку ст. 395 КПК України 1960 року цей же вирок в частині призначеного покарання змінений щодо засуджених ОСОБА_9 і ОСОБА_10 . В решті вирок апеляційного суду залишений без зміни.

ОСОБА_5 звернулась до апеляційного суду із касаційною скаргою та клопотанням про поновлення строку на касаційне оскарження вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 24 березня 2014 року.

Ухвалою Апеляційного суду Миколаївської області від 27 липня 2016 року у задоволенні клопотання ОСОБА_5 про відновлення строку на касаційне оскарження вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 24 березня 2014 року відмовлено.

Прийняте рішення про відмову у поновленні строку апеляційним судом мотивовано тим, що у формулюваннях обвинувачення, визнаного судом доведеним, та у висновках суду щодо доведеності обвинувачення відсутні посилання на прізвище заявниці та (або) посаду, тому колегія суддів не погодилась із доводами ОСОБА_5 , що цей вирок стосується її прав, свобод, інтересів та негативно впливає на її репутацію. Водночас, визнавши, що ОСОБА_5 не є учасником судового розгляду, вказано, що їй було відомо про постановлення цього вироку у 2014 році та поважних причин пропуску строку на його оскарження суду вона не надала.

Колегія суддів погоджується з висновками суддів апеляційного суду про те, що ОСОБА_5 не є учасником судового розгляду.

Окрім того, з приводу пропуску строку на касаційне оскарження більше ніж на два роки, то колегія суддів констатує, що ОСОБА_5 на її неодноразові звернення до ВССУ щодо зазначення у вироку її прізвища і посади надавалась можливість ознайомитись із матеріалами кримінальної справи, зокрема ще й у 2015 році.

Отже, ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст. 377 КПК України 1960 року, усі доводи ОСОБА_5 , викладені нею до суду апеляційної інстанції, аналогічні й тим, що наведені у касаційній скарзі, були всебічно розглянуті апеляційним судом, який відмовив у їх задоволенні з наведенням докладних мотивів прийнятого рішення.

Підстав вважати дану ухвалу апеляційного суду необґрунтованою чи з будь-яких підстав незаконною, колегія суддів не вбачає.

Безпідставні й вимоги до суду у скарзі ОСОБА_5 , оскільки є такими, що суперечать положенням кримінально-процесуального закону, та такими, що водночас суперечать її ж доводам щодо порушення конституційних прав і свобод. Так, ОСОБА_5 взагалі не просить суд про зміну вироку апеляційного суду із виключенням з нього посилання на її прізвище і посаду, втім порушує питання про його скасування із направленням матеріалів справи на новий судовий розгляд, оскаржуючи встановлені судом фактичні обставини справи, призначене покарання, тощо. Вказані вимоги підтвердила й під час судового засідання у суді касаційної інстанції.

Враховуючи, що істотних порушень кримінально-процесуального закону не встановлено, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скаргазадоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 394-396 КПК України 1960 року та пунктом 15 розділу ХІ Перехідних положень КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 27 липня 2016 року про відмову в поновленні строку на касаційне оскарження вироку Апеляційного суду Миколаївської області від 24 березня 2014 року, залишити без зміни, а касаційну скаргу ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді:

____________________ ___________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Провадження за касаційною скаргою № 5-466к16 Категорія: ст. 353 КПК України 1960 року
Доповідач в суді апеляційної інстанції: ОСОБА_11
Доповідач в касаційній інстанції: ОСОБА_2