Справа№1-320/10
Провадження №-
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2010 року м. Чернігів

Новозаводський районний суд міста Чернігова

в складі:

головуючого судді Шипов І. М.

при секретарі Крохмальна Л.В.,

з участю прокурора Басалик В.О.,

представника цив. позивача ОСОБА_1

адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові справу про обвинувачення ОСОБА_3, 02.12.1980р.народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, Красноярського краю, Росія, українця, гр-на України, не одруженого, не працюючого, ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_3 - за ст.ст.191 ч.3, 364 ч.2, 366 ч.2 КК України, -

Встановив:

ОСОБА_3, працюючи з 31.10.06р. по 10.05.07р. виконуючим обовязки директора ДП «Чернігівторф», обіймаючи посаду повязану з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обовязків, являючись службовою особою, вчинив зловживання службовим становищем, посадове підроблення, розкрадання грошових коштів за наступних обставин.

ОСОБА_3, керуючи поточними справами підприємства, будучи відповідальним за достовірність статистичної звітності, не вживаючи реальних заходів щодо погашення заборгованості з заробітної плати, достовірно знаючи про її існування, умисно, з метою уникнення відповідальності за порушення вимог законодавства про працю, в порушення вимог інструкції, щодо складання звітності за формою № 1-ПВ та положень ст.13 Закону України «Про державну статистику», видав завідомо неправдиві звіти з праці за січень-лютий, січень-березень 2007року форми №1-ПВ, затвердженої наказом Держкомстату України №224 від 21.07.03р., що є офіційним документом державної статистичної звітності, приховавши заборгованість із заробітної плати в сумі 149, 8 тис. грн.

Зазначені звіти з недостовірними даними подані до Головного управління статистики у Чернігівській області, чим викривлено державну статистичну звітность.

Протягом 2006 року філією «Смолинський торфозавод» ДП «Чернігівторф» внутрішньогосподарським способом проведено розширення сировинної бази поля №7, шляхом укладення залізничної колії довжиною 0,850 км.

В подальшому, ОСОБА_3 зловживаючи службовим становищем, надав незаконну вказівку головному бухгалтеру підприємства, видати йому на руки грошові кошти, за нібито виконані роботи по проведенню залізничної лінії довжиною 7 км., на загальну суму 75730 грн., для передачі директору ПП «Іста-МК» ОСОБА_4

Розрахунки між підприємствами проводились на підставі фіктивних актів прийняття-здачі робіт, підписаними між ДП «Чернігівторф» та ПП «Іста-МК».

В листопаді 2006 року ОСОБА_3, маючи намір на заволодіння державними коштами, домовився з заступником директора ДП "Чернігівторф" ОСОБА_5 про те, що останній підпише акт здачі-приймання робіт б/н від 30.10.2006 року між ДП "Чернігівторф" та ПП "Північторгресурс" (м. Чернігів) по очищенню канав, прокладання азбестових труб, встановлення рівня водовідведення на сировинній базі (поле №7) філії "Смолинський торфозавод", за що в якості оплати виконаних робіт ДП "Чернігівторф" сплатило ПП "Північторгресурс" грошові кошти у сумі 46160 грн. При цьому, гроші були видані готівкою з каси ДП "Чернігівторф" безпосередньо ОСОБА_3

В листопаді 2006 року між державним підприємством Чернігівторф та ТОВ ТОР-Стей укладено договір підряду №17 від 14.11.06 року на предмет: Капітальний ремонт адмінбудівлі та будівлі складу ДП Чернігівторф по вул. Борисенка, 35-а, з визначенням договірної динамічної ціни ремонтних робіт, доручених для виконання ТОВ ТОР-Стей на суму 204000 грн., та договори №25, та 26 від 12.02.07року на ремонт електродвигуна та гідромотору. Про виконання робіт складено відповідні акти прийому.

Однак, відповідно до акту КРУ в Чернігівській області від 23.03.07року, по обстеженню наявності виконання обсягів робіт, встановлено, що роботи по капітальному ремонту адмінбудівлі та будівлі складу по договору підряду №17 від 14.11.06 року, не виконувались.

В лютому-березні 2007 року ОСОБА_3, умисно, з корисливих мотивів, використовуючи своє службове становище в супереч інтересам служби, перерахував 102125 грн. на розрахунковий рахунок ТОВ «ТОР-Стей», з яких 62125 грн. перераховано за ремонтно-будівельні роботи, згідно договору №17 від 14.11.06 року та 40000 грн. перераховано згідно договорів №№ 25, та 26 від 12.02.07 року за ремонт електродвигуна та гідромотору.

Допитаний в суді, в якості підсудного ОСОБА_3 вину в предявленому обвинуваченні визнав повністю, визнав, як достовірні всі докази по справі погодившись на скорочений порядок судового слідства, тобто, без дослідження будь-яких доказів, крім його особистого допиту та вивчення матеріалів справи, які характеризують його особу, пояснивши, що рішення його добровільне і наслідки, передбачені ст.299 п.3 КПК України йому зрозумілі.

При цьому по предявленому обвинуваченні показав, що дійсно він виконував обовязки директора державного підприємства та допустив зі своєї сторони дії, які привели до даних інкримінованих йому злочинів. Він повністю визнає свою вину та намагається усунути негативні наслідки від його дій. Вважає, що вчинення даних злочинів стало можливим тільки від того, що він не досвідчений, не має життєвого досвіду та досвіду керівництва підприємством, оскільки був призначений на дану посаду відразу після закінчення навчального закладу. В своїй роботі він покладався на досвід старших, однак він помилився в цьому. Не вірно та не правильно витрачав грошові кошти, не придавав великого значення підписанню документів. Просить суворо його не карати, вину свою визнає та щиро розкаюється, також він частково відшкодовує заподіяну шкоду, яку також повністю визнає.

Аналізуючи викладені докази суд приходить до висновку, що дії підсудного, які виразились у видачі службовою особою завідомо неправдивих документів, що спричинило тяжкі наслідки, підлягають кваліфікації за ст.366 ч.2 КК України.

Дії підсудного, які виразились у розтраті державного майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчиненими повторно, підлягають кваліфікації за ст.191 ч.3 КК України.

Дії підсудного, які виразились у зловживанні службовим становищем, тобто умисному, з корисливих мотивів, використанні службовою особою службового становища, всупереч інтересам служби, що спричинило тяжкі наслідки, підлягають кваліфікації за ст.364 ч.2 КК України.

За сукупністю скоєного, дії ОСОБА_3 підлягають кваліфікації за ст.ст.191 ч.3, 364 ч.2, 366 ч.2 КК України.

Обставиною, що помякшує відповідальність підсудного, суд розцінює його поведінку на слідстві і в суді, яка сприяла розкриттю злочину, та щире каяття в скоєному.

Обставин, що обтяжують його відповідальність, судом не виявлено.

Призначаючи міру покарання підсудному, суд враховує ступінь суспільної небезпеки скоєного, обставину, що помякшує відповідальність, відношення до скоєного та наслідків, те, що він ні до кримінальної ні до адміністративної відповідальності раніше не притягувався, злочин скоїв вперше, також враховується особа підсудного, його характеристики, які є як негативними так і позитивними, часткове відшкодування заподіяної шкоди, його матеріальне становище, сімейний стан та стан здоровя, знаходження на утриманні літніх батьків, враховуючи його молодий вік, та малий життєвий досвід, суд визнає виключними та таким, що істотно знижують ступінь тяжкості вчинених злочинів та є підставою для призначення ОСОБА_3 покарання не повязаного з позбавленням волі без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд -

Засудив:

ОСОБА_3 визнати винним по

- ст.191 ч.3 КК України і призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обовязків строком на 2 (два) роки.

- ст.364 ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обовязків строком на 1 (один) рік.

- ст.366 ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обовязків строком на 1 (один) рік.

За ст. 70 КК України шляхом повного поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати посади повязані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обовязків строком на 2 (два) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання, встановивши випробування строком 3 (три) роки.

На підставі ст.76 КК України зобовязати ОСОБА_3 періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи, не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти про зміну місця проживання та роботи.

Судові витрати в сумі 1716 грн. 12 коп. за проведення експертиз стягнути з ОСОБА_3 на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ДП «Чернігівторф» грошові кошти в сумі 206665 грн. в рахунок відшкодування заподіяної матеріальної шкоди.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу змінити з утримання під вартою на підписку про невиїзд з постійного місця мешкання, звільнивши його з під варти в залі суду, зарахувавши в строк відбування покарання знаходження його під вартою з 12.07.2010 року по 11.10.2010 року.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області протягом 15 днів з наступного дня після його проголошення.

Суддя І.М. Шипов