Справа № 143/1552/15-к
Провадження №11-кп/772/581/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 квітня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщені апеляційного суду кримінальне провадження за апеляційною скаргою заступника прокурора Вінницької області на вирок Погребищенського районного суду Вінницької області від 23.02.2016р., яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кожанка, Оратівського району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, безробітного, раніше неодноразово судимого, останній рази: 26.12.2014 року Вінницьким районним судом за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений із іспитовим строком 3 роки; 02.11.2015 року ухвалою Погребищенського районного суду скасовано іспитовий строк тривалістю 3 роки та направлено для відбування покарання у вигляді 3 років позбавлення волі,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень та призначено йому покарання за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки, за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки та за ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки.
На підставі ст. 70 КК України, шляхом часткового складання остаточне покарання за сукупністю злочинів ОСОБА_6 визначено у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
Відповідно до ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднано невідбуту частину покарання призначеного Вінницьким районним судом від 26.12.2014 року у виді 3 років позбавлення волі та остаточно призначено покарання ОСОБА_6 у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 3 (три) місяці.
Вирішено долю речових доказів.

За участю прокурора ОСОБА_7 , потерпілої ОСОБА_8

В С Т А Н О В И В:
Згідно вироку суду, ОСОБА_6 будучи раніше судимим, маючи не зняту та непогашену судимість, а також не відбуте покарання за вироком Вінницького районного суду від 26.12.2014 року на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив, а навпаки повторно, вчинив новий умисний злочини при наступних обставинах:
Так, 26.09.2015 року, близько 12 год. 30 хв., ОСОБА_6 , прийшов до домогосподарства ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що знаходиться по АДРЕСА_2 , де на території подвір`я збирав горіхи. Перебуваючи на території подвір`я, у приміщенні веранди житлового будинку, ОСОБА_6 побачив спортивний велосипед, після чого у нього раптово виник умисел на таємне викрадення чужого майна, а саме спортивного велосипеда, який належить ОСОБА_9 . Реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_6 , переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає, підійшов до приміщення житлового будинку, звідки шляхом відкриття вхідних дверей, які були незамкненими, проник всередину, звідки таємно, умисно, з корисливих мотивів, викрав спортивний велосипед. Після чого з місця події зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим завдав протерпілому ОСОБА_9 , згідно накладної виданої СПД ОСОБА_10 від 26.09.2015 року № 352, матеріальної шкоди на суму 340 грн.
Окрім того, в ході розслідування кримінального провадження встановлено, що 30.11.2015 року у вечірню пору доби, ОСОБА_6 , маючи на меті таємне викрадення чужого майна, шляхом зривання скоби навісного замка з дверей, проник в приміщення житлового будинку гр. ОСОБА_8 , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_8 , скориставшись тим, що нікого не має вдома, та переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає і його дії залишаються непоміченими для посторонніх осіб, таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, викрав майно ОСОБА_8 , а саме:
- банку фарби фіолетового кольору «Емаль» ємністю 1 л., вартість якої згідно накладної №156 від 04.12. 2015 року, становить 45 грн.; цукор загальною вагою 5 кг., вартість якого згідно накладної №205 від 04.12.2015 року, становить 17 грн. за 1 кг., на загальну суму 85 грн.;
- алюмінієву каструлю та алюмінієву сковорідку, загальною вагою 1 кг., вартість яких згідно довідки вартості від 04.12.2015 року, становить 17 грн. за 1 кг. металобрухту;
- горіхи не лущені, загальною вагою 10 кг., вартістю 30 за 1 кг. згідно накладної №205 від 04.12. 2015 року, на загальну суму 300 грн.;
- ліхтарик кишеньковий, вартість якого згідно накладної №156 від 04.12.2015 року, становить 20 грн.;
- олію домашню нерафіновану, ємністю 5 л., вартість якої згідно накладної №205 від 04.12. 2015 року, становить 26 грн. за 1 л., на загальну суму 130 грн.
Після чого, ОСОБА_6 , з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_8 , матеріальної шкоди на загальну суму - 597 грн.
Окрім цього, маючи умисел, спрямований на таємне викрадення майна ОСОБА_8 , 01.12.2015 року, в ранкову пору доби, ОСОБА_6 , маючи на меті таємне викрадення чужого майна, шляхом знімання навісного замка з дверей проник в приміщення житлового будинку гр. ОСОБА_8 , за адресою: АДРЕСА_1 .
Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення майна ОСОБА_8 , скориставшись тим, що нікого не має вдома, та переконавшись в тому, що за ним ніхто не спостерігає і його дії залишаються непоміченими для посторонніх осіб, таємно, умисно, повторно, з корисливих мотивів, викрав майно ОСОБА_8 , а саме:
-вентилятор марки «Rotех», вартість якого згідно накладної №156 від 04.12.2015 року, становить 240 грн.;
-банка фарби білого кольору марки «Яхтенная Емаль» ємністю 3 л., вартість якої згідно накладної №156 від 04.12. 2015 року, становить 100 грн.;
-банка фарби голубого кольору марки «Яхтенная Емаль» ємністю 3 л., вартість якої згідно накладної №156 від 04.12. 2015 року, становить 100 грн.;
-олія домашня ємністю 5 л., вартість якої згідно накладної №205 від 04.12.2015 року, становить 26 грн. за 1 л., на загальну суму 130 грн.
Після чого, ОСОБА_6 , з місця вчинення злочину зник, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд, заподіявши ОСОБА_8 , матеріальної шкоди на загальну суму - 570 грн.
Прокурор в апеляційній скарзі просить змінити вирок в частині призначеного покарання, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, та виключити з резолютивної частини вироку посилання на повторне засудження ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі та посилання на призначення остаточного покарання за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання, призначеного вироком Вінницького районного суду від 26.12.2014 року та остаточно призначити покарання ОСОБА_6 у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.
В решті вирок залишити без змін.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу частково, лише у виключені з резолютивної частини вироку посилання на повторність засудження ОСОБА_6 та ст. 70 КК України, - призначення - за сукупністю злочинів у вигляді 4 років позбавлення волі, але щодо ст. 71 КК України, то відмовився в цій частині від терміну зазначеного в апеляційній скарзі, залишивши остаточне покарання у вигляді 4 роки 3 місяці позбавлення волі, потерпіла ОСОБА_8 також просить залишити остаточне покарання у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі, потерпілий ОСОБА_9 у письмовій заяві також просить залишити вирок без змін, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Як вбачається із вироку, ОСОБА_6 засуджений за вчинення трьох кримінальних правопорушень на 3 роки позбавлення волі за кожне з них, відповідальність за які передбачена однією і тією ж частиною статті, а саме ч. 3 ст. 185 КК України, та на підставі ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань визначив остаточне покарання у виді 4 років.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 КК України, сукупністю злочинів визначається вчинення особою двох і більше злочинів, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жоден з яких її не було засуджено.

Крім цього, виходячи з положень ст. 70 КК України та роз`яснень, що містяться у п.п. 16, 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання», призначення остаточного покарання за сукупністю злочинів шляхом повного чи часткового складання призначених покарань допускається лише у разі, якщо вчинено декілька злочинів, відповідальність за які передбачена різними статтями (різними частинами статтей) КК України.

Таким чином суд першої інстанції тричі призначивши покарання за ч. 3 ст. 185 КК України, які не утворюють сукупність злочинів, неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність та безпідставно застосував ч. 1 ст. 70 КК України, яка не підлягає застосування у даному випадку через однорідність вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень.

Що стосується міри покарання визначеного ОСОБА_6 місцевим судом за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі то апеляційний суд вважає його доцільним.

Зважаючи на позицію прокурора та потерпілих в апеляційному суді про необхідність призначення на підставі ст. 71 КК України обвинуваченому ОСОБА_6 аналогічного покарання визначеного судом першої інстанції, враховуючи особу ОСОБА_6 , його неодноразову судимість за корисливі злочині, неможливість відшкодувати нанесені ним збитки, так як він є безробітнім і безхатченком, створює підвищену суспільну небезпеку в суспільстві, через його виключно кримінальну спрямованість, апеляційний суд приходить до висновку про призначення ОСОБА_6 , шляхом приєднання до призначеного покарання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, покарання у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі, яке буде достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню ним нових злочинів у майбутньому.
Тому вирок суду підлягає зміні в частині призначення покарання, а апеляційна скарга частковому задоволенню з наведених вище мотивів.

На підставі викладеного та керуючись ст. 405, 407, 409, 413, 419 КПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області задовільнити частково.

Вирок Погребищенського районного суду Вінницької області від 23.02.2016р. щодо ОСОБА_6 змінити.
Виключити з резолютивної частини вироку щодо ОСОБА_6 посилання на повторність засудження ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити остаточне покарання за сукупністю злочинів на підставі ст. 70 КК України, шляхом часткового складання, у вигляді 4 років позбавлення волі.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 26.12.2014 року із врахуванням ухвали Погребищенського райсуду Вінницької області від 02.11.2015р. та остаточно призначити покарання ОСОБА_6 у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі.
В решті вирок залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку на протязі 3 місяців.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом вірно: