Справа № 128/3776/15-к
ВИРОК
Іменем України
24 червня 2016 року місто Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

та учасників судового провадження:

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань обвинувальний акт в кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000973, по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , з неповною середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого 27.01.2011 року Вінницьким районним судом Вінницької області за ч.1 ст.309, ч.3 ст.185 КК України, з приміненням ст.ст.70, 71 КК України, до 3 років 8 місяців позбавлення волі; звільнився по відбуттю покарання 08.05.2015 року,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.357, ч.2 ст.185, ч.3 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Згідно обвинувального акту ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 04.06.2015 року близько 21:00 год. з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, зайшов на неогороджену територію домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_2 та належить на праві власності ОСОБА_6 , після чого через незачинену кватирку вікна проник до вищевказаного будинку, звідки з кімнат таємно здійснив крадіжку: ноутбуку «НР Compag pc 6120» темного кольору, ринковою вартістю з урахуванням зносу, згідно висновку експерта НДЕКЦ № 701 від 31.07.2015 року, 603 грн.; мобільного телефону «Samsung Galaxy S-3» чорного кольору, ринковою вартістю з урахуванням зносу, згідно висновку експерта НДЕКЦ № 701 від 31.07.2015 року, 1345,40 грн.; професійного пристрою для приготування супів «Джампстарт Суп Мейт», ринковою вартістю з урахуванням зносу, згідно висновку експерта НДЕКЦ № 701 від 31.07.2015 року, 1213,80 грн.; перфоратора «Топекс» ринковою вартістю з урахуванням зносу, згідно висновку експерта НДЕКЦ № 701 від 31.07.2015 року, 283,50 грн.; електролобзика «Метабо» зеленого кольору, ринковою вартістю з урахуванням зносу, згідно висновку експерта НДЕКЦ № 701 від 31.07.2015 року, 1345,40 грн.; 2 TV тюнери «Еvro Sky» чорного кольору, ринковою вартістю з урахуванням зносу, згідно висновку експерта НДЕКЦ № 701 від 31.07.2015 року, 753,60 грн.; DVD програвача «Honda» фірми «Сатурн» ринковою вартістю з урахуванням зносу, згідно висновку НДЕКЦ № 701 від 31.07.2015 року, 1492,80 грн., після чого викрадене майно реалізував, а отримані кошти витратив на власні потреби, завдавши ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 7037,50 грн. Тобто ОСОБА_4 обвинувачується в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Також ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 04.06.2015 року близько 21:00 год. з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення документу, а саме: паспорту, зайшов на неогороджену територію домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_2 та належить на праві власності ОСОБА_6 , після чого через незачинену кватирку вікна проник до вищевказаного будинку, звідки з кімнат таємно, шляхом викрадення, незаконно заволодів паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 , виданим 24.07.1996 року Замостянським РВ УМВС України на ім`я ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яким в подальшому намагався розпорядитися на власний розсуд, а саме: реалізувати, однак в подальшому повернув вищевказаний паспорт ОСОБА_6 . Тобто ОСОБА_4 обвинувачується в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.357 КК України.

Крім того, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 19.06.2015 року приблизно з 00:00 год. по 01:00 год., перебуваючи на території домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_6 , разом вжили спиртні напої, після чого, скориставшись тим, що ОСОБА_6 заснув, ОСОБА_4 з корисливих мотивів, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з кімнат вищевказаного будинку таємно здійснив крадіжку мобільного телефону «Nokia X2-02» чорного кольору та мобільного телефону «Nokia X2-02» сріблясто-блакитного кольору, ринковою вартістю з урахуванням зносу, згідно висновку експерта НДЕКЦ № 702 від 31.07.2015 року, 840 грн., після чого викрадене майно реалізував, а отримані кошти витратив на власні потреби, завдавши ОСОБА_6 матеріальний збиток на загальну суму 840 грн. Тобто ОСОБА_4 обвинувачується в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Окрім цього, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 11.07.2015 року близько 22:45 год., перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , побачив через вікно ОСОБА_7 , 1940 року народження, та скориставшись тим, що остання вийшла з будинку, маючи умисел на відкрите викрадення майна громадянки ОСОБА_7 , ОСОБА_4 проник в кімнату вищевказаного домоволодіння та заховався в одній із кімнат. Після цього дочекався повернення потерпілої ОСОБА_7 до кімнати будинку, підійшов ззаду до ОСОБА_7 , яка стояла до нього спиною, із застосуванням фізичної сили, кинув її на ліжко, після чого сказав, щоб вона дала йому гроші. Привласнивши гроші в сумі 230 грн., з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, завдавши цим самим потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 230 грн. Тобто ОСОБА_4 обвинувачується в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 за пред`явленими йому обвинуваченнями спочатку вину визнавав частково, а саме: не оспорював свою причетність до крадіжок та грабежу, а заперечував свою причетність до викрадення паспорта. Суду показав, що знає ОСОБА_6 та бачив, що у нього є всі ці речі. До ОСОБА_8 заліз через вікно, другий раз він сам його впустив, оскільки був п`яний. Взяв тюнер, в коробці з ним лежав паспорт. На наступний день ввечері віддав ОСОБА_6 паспорт, так як він не був йому потрібний, цілі на викрадення даного паспорта в нього не було. Заволодів грішми в сумі 230 грн., які належать ОСОБА_7 , оскільки йому потрібні були гроші.

Після допиту в судовому засіданні потерпілої ОСОБА_7 обвинувачений показав, що він не міг вчинити злочин, передбачений ч.3 ст.186 КК України, оскільки є відеозапис, що 10.07.2015 року він сідав в машину і 11 липня його не могло бути там. Крім того, під час досудового розслідування даного кримінального провадження оперативні працівники Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області, начальник Вінницького РВ УМВ України у Вінницькій області ОСОБА_9 , його заступник ОСОБА_10 , а також слідчий ОСОБА_11 чинили на нього психологічний тиск. Приблизно 11.07.2015 року при його затриманні двоє оперативних працівників, ні прізвищ, ні імен, ні їх звання він не знає, залякували його, щоб він зізнався у вчиненні кримінальних правопорушень, в яких його зараз обвинувачують. Також в кабінеті начальника Вінницького РВ УМВ України у Вінницькій області останній та його заступник ОСОБА_10 також чинили на нього психологічний тиск, а саме: казали, щоб він не забував, що його молодший брат навчається в школі і з ним може щось погане трапитися, що його матір працює на пошті і можуть в неї виявити недостачу, що його вітчим працює на пилорамі і на нього можуть «повісити» незаконну рубку дерев. Таким чином пізніше на нього чинив тиск слідчий ОСОБА_11 .

В подальшому обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочинів, в яких обвинувачується, не визнавав повністю, підтримує свого захисника, яка просить визнати майже всі докази, подані стороною обвинувачення, недопустимими та виправдати обвинуваченого.

Потерпіла ОСОБА_7 суду показала, що в той день після 10 год. вечора, коли лягла спати, в веранді почула якісь звуки. Вона злякалась, вийшла з палкою, там нікого не було, після цього зайшла до хати. В хаті її хтось штовхнув, повалив на ліжко та почав бити, казав «давай гроші», після цього вона віддала йому 230 грн. Обвинуваченого знає ще з малку, він жодного разу не був у неї в дома. Той, хто до неї зайшов, забрав в неї також всі документи. Вона була в стресовому стані, тому не могла протидіяти йому, коли він забирав гроші. Потім він зачинив її в хаті. На наступний день вона подзвонила слідчому. В неї були тілесні ушкодження. Після того випадку вона ОСОБА_12 не бачила. Пам`ятає, що на обвинуваченому була маска, під час сутички вона засунула руки йому під шапку і відчула, що у нього була коротка стрижка. Чоловік запитав, де гроші, вона йому показала. Він погрожував їй, казав, що якщо вона буде опиратися, то він її заріже. Чоловік був великий, повної тілобудови. Потім слідчий їй сказав, що це був ОСОБА_4 . Міру покарання обвинуваченому просить обрати на розсуд суду.

В подальшому від потерпілої ОСОБА_7 через канцелярію суду надійшла заява про розгляд даного кримінального провадження у її відсутність, претензій до обвинуваченого не має, участі в судових дебатах приймати не бажає.

Потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що в нього вдома скоїли крадіжку, винесли дуже багато речей. ОСОБА_4 приходив до нього додому. Обвинувачений знає його брата. З ОСОБА_4 він познайомився, коли той прийшов до нього додому (приблизно в липні 2015 року), запитував, де його брат. Він відповів, що брат в лікарні, тоді ОСОБА_4 пішов. Потім приходив ще кілька разів, він його впускав в будинок, вони спілкувалися. ОСОБА_4 був два рази приблизно по 30 хвилин, приходив ввечері, але не ночував. Він не залишав обвинуваченого самого в будинку, але він міг відлучатися в іншу кімнату. В нього пропав ноутбук, соковижималка та багато інших речей. Він може працювати в нічну зміну. Коли прийшов з роботи додому, то помітив, що речей немає. Не пам`ятає, коли точно це було. Вдруге вчинили крадіжку, коли брата вже виписали з лікарні, вкрали телефони. Коли брат прийшов з лікарні, знає, що ОСОБА_4 до нього приходив. Також зникли документи: документи на землю, паспорта його і брата, пенсійні посвідчення. Потім їм підкинули записку. В записці говорилося, що якщо вони хочять отримати документи, то слід надати винагороду. І в записці був зазначений номер телефону НОМЕР_2 . З цього номера дзвонили на його номер. Потім через декілька днів, під поштовою скринькою вони виявили ці документи. ОСОБА_4 , коли заходив, цікавився речами, які були в будинку. Ніяке майно йому не повернули, крім документів, які вони знайшли. Речі пропадали двічі. Коли він приїхав додому, то двері були замкнені, побачив в будинку «безлад», помітив, що пропали речі, викликав міліцію. Другий раз вже брат був, казав, що хотів провітрити приміщення і залишив відчиненими двері. Коли він прокинувся, то побачив, що викрали речі. Телефони лежали на столах. Він здогадався, що крадіжку вчинив ОСОБА_4 . В той день 19.06.2015 року ОСОБА_4 був з його братом, вживали алкогольні напої. Він прийшов з роботи, трохи випив з ними і пішов спати. Коли вночі він прокинувся, то побачив, що немає телефонів. З роботи прийшов приблизно о 19:00 год., десь через пів години ліг спати, ОСОБА_4 ще був з його братом. На другому поверсі в них був ящик, в якому вони зберігали документи на всю техніку, його теж вкрали.

В подальшому від потерпілого ОСОБА_6 через канцелярію суду надійшла заява про розгляд даного кримінального провадження у його відсутність, претензій до обвинуваченого не має, участі в судових дебатах приймати не бажає.

Свідок ОСОБА_13 суду показала, що нічого не бачила, знає лише те, що їй розповідала ОСОБА_7 . Була присутня, коли приїжджали працівники міліції. ОСОБА_14 розповідала, що ввечері біля 11:00 год., коли молилася, почула якісь незвичні звуки. Пішла подивитися, але нічого не побачила. Коли вже лягала спати, знов почула якісь звуки, подумала, що це кіт. Вийшла на вулицю його прогнати, але там нікого не було. Повернулася додому, лягла спати, але в іншій кімнаті хтось був. Вона встала, її хтось схопив за талію, порвав на ній сорочку. Він казав, що вона йому подобається. Він також її вдарив. Вона ще розповідала, що бачила чоловіка в масці, розповіла в чому він був одягнений, якої статури. Вона сказала йому, де в неї гроші. Він їх забрав. Також він забрав в неї документи та ключ і закрив її, але вона вийшла іншими дверима. Спочатку думали, що вкрали телефон, але він потім знайшовся. ОСОБА_7 вона знає давно, вона адекватна, нормальна людина, віруюча, вона не могла все це придумати. Потерпіла описувала, що це була висока людина, коротко стрижене волосся, довгий ніс, вона казала, що він не худий, «в тілі».

Свідок ОСОБА_15 суду показав, що ОСОБА_7 була його сусідкою. Вона розповідала дружині, що ввечері її пограбували. Коли це було, він не пам`ятає, приблизно це було в серпні 2015 року. ОСОБА_7 хороша, приємна жінка. Нічого поганого про неї сказати не може.

Свідок ОСОБА_16 суду показав, що є сусідом ОСОБА_7 . ОСОБА_14 нічого йому не розповідала. Її він добре знає ще з дитинства і характеризує її лише з позитивної сторони.

Свідок ОСОБА_17 суду показав, що він був біля селищної ради, працівники міліції його запросили на відтворення. Там були працівники міліції та обвинувачений. Обвинувачений показував, як перелазив через забор, як зайшов в будинок, показував, як вчиняв злочин, на статисту показував, як збив потерпілу. Обвинувачений показував, як переміщався по садку, як зайшов в будинок, як шукав, потім почув, як хтось зайшов, він вибіг і збив бабу. На поличці в спальні потерпілої він знайшов гроші. Обвинувачений показував сам все чітко, не було невпевнених рухів. Ніхто йому нічого не підказував. До обвинуваченого було нормальне, ввічливе ставлення, ніякого тиску на нього не було. Захисник також був присутній. Обвинувачений пояснював, що розраховував на те, що потерпілої не буде, а коли вона зайшла, то він вибіг. Потім потерпіла показала свою версію. Потерпіла розповідала, що вона спала, почула, що щось ричить, потім її придавили до ліжка, сказали «мовчи», намагалися зґвалтувати. Потерпіла сказала, що вона віддала гроші під тиском.

Свідок ОСОБА_18 суду показав, що працює таксистом. Знає ОСОБА_4 , возив його чи в червні, чи в липні, точно не пам`ятає, але пам`ятає, що це було влітку 2015 року. На західному автовокзалі сіло дві людини, поїхали в смт. Стрижавку, одна людина вийшла. ОСОБА_4 сказав його почекати біля «ставки», приблизно через 10-15 хвилин він прийшов з мішком, положив його в багажник. Він підвіз ОСОБА_4 до кладовища в смт. Стрижавці. На другий день ОСОБА_4 подзвонив йому, сказав до нього під`їхати, попросив завезти на те саме місце до «ставки». В мішку були якісь коробки, побачив на другий день, на західному автовокзалі. На другий день ОСОБА_4 взяв мішок і поїхали на західний ринок. ОСОБА_4 витягнув з мішка якісь коробки (там були коробка від соковижималки, мультиварки, блендера, тюнера), кудись пішов. Він не запитував Дерягу, що то за коробки, бо його це не цікавило. Він почекав ОСОБА_4 , потім вони поїхали на центральний ринок, де ОСОБА_4 забрав решту всього. Він почекав його хвилин 30, ОСОБА_4 повернувся без нічого. Потім він завіз ОСОБА_4 назад в Стрижавку. ОСОБА_4 з ним розрахувався. Через декілька днів ОСОБА_4 знов подзвонив, оскільки він дав йому свій номер телефону. Він під`їхав, обвинувачений показав йому два телефона, один він взяв, сказав, що може купити в нього. Телефон був в нормальному стані (синій). Він сказав, що походить з ним, можливо тоді й купить Потім він подзвонив і сказав повернути телефон. Також показував документи на будинок, паспорти на прізвище « ОСОБА_8 », посвідчення водія, питав, чи можна щось зробити з цими документами, пропонував продати їх, на що він не погодився. Документи були в алюмінієвому чемодані. Потім зустрічалися на вул. Київській. Ще на вулиці, коли він поспішав на поїзд, йому показали фотографії для впізнання.

Свідок ОСОБА_19 суду показала, що вона була присутня при відтворенні, коли обвинувачений показував, як він вчиняв крадіжку. Були присутні працівники міліції, обвинувачений, власник будинку і його брат. До обвинуваченого дуже чемно ставилися, тиску на нього не чинили, він все сам детально розповідав. Вона вже точно все не пам`ятає. В будинку два поверхи, на другий поверх вона не піднімалася. Обвинувачений розповідав, що брав телефон, ноутбук, ще якісь речі, що все спочатку заховав на подвір`ї, а потім вночі забрав. Він показував, що в бур`янах справа все заховав, там паркану немає. Як вона зрозуміла, речі з будинку виносив вдень, а з подвір`я забирав ввечері.

Свідок ОСОБА_20 суду показав, що працює фельдшером швидкої допомоги. До нього на вулиці підійшов слідчий і пояснив, що таксист, який підвозив підозрюваних, на фото впізнав обвинуваченого. Він був присутній під час впізнання. Впізнання проводили на вулиці.

Свідок ОСОБА_21 суду показав, що це було восени 2015 року в м. Вінниці, в районі ОСОБА_22 шосе. До нього підійшов працівник міліції, попросив бути понятим. Він вже майже нічого не пам`ятає. Пам`ятає лише, що спостерігав за тим, коли працівник міліції якійсь особі задавав запитання. Хто це був, та які запитання, він вже не пам`ятає. Коли підписувався, то не пам`ятає, чи були там якісь фото. Там був ще ОСОБА_23 . Це було ввечері, приблизно о 18:00 год. Це був початок осені.

Свідок ОСОБА_24 суду показала, що до неї приїхали дільничні ОСОБА_25 та ОСОБА_26 (прізвища не пам`ятає). Попросили її бути свідком. Вони з ОСОБА_27 поїхали. Поїхали до ОСОБА_7 . ОСОБА_4 пояснював, що він заходив до ОСОБА_7 позичити гроші, а з хвіртки вибіг якийсь чоловік в масці. Коли зайшов до ОСОБА_7 , то вона його закрила в будинку і сказала, що він її обікрав, і викликала міліцію. Це їй особисто таке розказував ОСОБА_4 . Слідчий експеримент проводився по вул. Київській в смт. Стрижавка, ввечері. Там також був ОСОБА_27 в якості свідка, який на той час проживав з нею, а зараз проживає в Тернополі. При слідчому експерименті ОСОБА_4 розповідав, що він нічого не вчиняв. Протокол слідчого експерименту вона прочитала, може щось не дочитала, і підписала протокол.

Під час судового розгляду прокурор з метою незатягування розгляду кримінального провадження, оскільки обвинувачений знаходиться під вартою, а свідки в судові засідання не з`являлися, відмовився від допиту в судовому засіданні свідків ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_27 , ОСОБА_33 , оскільки вони не є прямими свідками подій, а також від допиту свідка ОСОБА_34 , який являється братом потерпілого ОСОБА_6 , але за своїм станом здоров`я не може прибути в судове засідання. Інші учасники судового провадження не заперечували проти відмови прокурора від допиту вказаних свідків. Відмова прокурора від допиту вищезазначених свідків була прийнята судом.

Оскільки під час судового розгляду обвинувачений вину у скоєнні злочинів, в яких обвинувачується, не визнавав та зазначав, що під час досудового розслідування оперативні працівники Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області чинили на нього психологічний тиск з метою надання зізнавальних показів у вчиненні даних злочинів, судом було винесено ухвалу від 17.03.2016 року про повідомлення прокурора Вінницької області про кримінальне правопорушення щодо застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 недозволених методів ведення досудового розслідування зі сторони працівників Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області (вчинення психологічного тиску) під час досудового розслідування кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000973, та про проведення перевірки щодо повідомлення про застосування до обвинуваченого ОСОБА_4 недозволених методів ведення досудового розслідування зі сторони працівників Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області під час досудового розслідування вказаного кримінального провадження.
За результатами перевірки кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000097 від 22.03.2016, закрито у зв`язку з встановленням відсутності в діяннях працівників Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України.
Відповідно до ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

В судовому засіданні оглянуті та дослідженні такі письмові докази, надані стороною обвинувачення:

-витяг з кримінального провадження № 0000973, з якого вбачається, що 11.07.2015 року внесено відомості до ЄРДР за заявою потерпілої ОСОБА_7 про те, що невстановлена особа чоловічої статі в період часу з 10.07.2015 року з 22 год. 45 хв. по 01 год. 11.07.2015 року в АДРЕСА_3 шляхом вільного доступу через відчинені двері проникла всередину будинковолодіння ОСОБА_7 та відкрито із застосуванням фізичного насильства заволоділа грошовими коштами в сумі 230 грн., мобільним телефоном «Самсунг» та документами ОСОБА_7 (т.2 а.с.115);

-постанову про створення групи слідчих від 11.07.2015 року, з якої вбачається, що в кримінальному провадженні № 0000973 створено групу слідчих: старший слідчий ОСОБА_40 та слідчий ОСОБА_41 (т.2 а.с.116);

-постанову про отримання зразків для проведення експертизи від 12.07.2015 року, винесену заступником прокурора Вінницького району ОСОБА_42 , якою постановлено відібрати відбитки пальців рук, долоней та зразків ДНК у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (т.3 а.с.8);

-протокол отримання зразків для експертизи від 12.07.2015 року, відповідно до якого в приміщенні СВ Вінницького РВ УМВС України у Вінницькі області за участю спеціалістів НДЕКЦ ОСОБА_43 та ОСОБА_44 , без застосування технічних засобів фіксації у підозрюваного ОСОБА_4 відібрано сліди пальців рук та зразки ДНК, які упаковано в паперові конверти (т.2 а.с.117);

-протокол огляду місця події від 11.07.2015 року, складений в смт. Стрижавка, Вінницького району Вінницької області, слідчим ОСОБА_45 на підставі заяви (не зазначено якої заяви) в присутності понятих ОСОБА_13 та ОСОБА_46 , за участю спеціаліста НДЕКЦ ОСОБА_47 та власника ОСОБА_7 , відповідно до якого було оглянуто домоволодіння ОСОБА_7 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , з застосуванням технічних засобів фотоапарату «Canon»; під час огляду було виявлено та вилучено сліди пальців рук, сліди долоней, нічну сорочку, труси, 2 гаманці, 1 дактилоконверт. Іншого з протоколу встановити неможливо, оскільки складений нечитабельним почерком. В кінці протокол підписаний чотирма особами, а внизу кожної сторінки лише трьома особами (т.2 а.с.118-121);

-протокол огляду предметів від 24.09.2015 року, складений в приміщенні Вінницького РВ УМВС України, в присутності понятих ОСОБА_48 та ОСОБА_49 , без фото- та відеозйомки, предметом огляду є спецпакети НДЕКЦ: 2450797 гаманець, НОМЕР_3 труси, 0802298 нічна сорочка, 2827981 зразок крові ОСОБА_7 , НОМЕР_4 зразок букального епітелію ОСОБА_4 , НОМЕР_5 гаманець. В протоколі не зазначено під час якого ОМП були вилучені дані предмети, а зазначено, що понятим у відповідності до ст.127 КПК України роз`яснено їхні права та обов`язки (т.2 а.с.122);

-постанову про приєднання до справи речових доказів від 21.09.2015 року, відповідно до якої визнано речовими доказами труси ОСОБА_7 в спецпакеті НДЕКЦ № 2227271, гаманець ОСОБА_7 в спецпакеті НДЕКЦ № 2450798, гаманець ОСОБА_7 в спецпакеті НДЕКЦ № 2450797, зразки крові ОСОБА_7 в спецпакеті НДЕКЦ № 2827981, зразок букального епітелію ОСОБА_4 в спецпакеті НДЕКЦ № 2827982 та вирішено здати їх на зберігання у кімнату зберігання речових доказів Вінницького РВ (т.2 а.с.123);
-супровідний лист за № 13023 від 28.09.2015 року про направлення речових доказів, зазначених в постанові про приєднання до справи речових доказів від 21.09.2015 року, для подальшого їх зберігання у кімнаті зберігання речових доказів Вінницького РВ УМВС (т.2 а.с.124);

-ілюстровану таблицю до протоколу ОМП від 11.07.2015 року, за адресою: АДРЕСА_3 , по заяві ОСОБА_7 (т.2 а.с.125-137);

-лист НДЕКЦ за № 27/8547 від 12.07.2015 року, відповідно до якого при перевірці слідів рук, вилучених з місць нерозкритих злочинів по дактилокартотеці НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області, за допомогою АДІС «ДАКТО-2000», 12.07.2015 року встановлено позитивне співпадання слідів пальців рук, вилучених при огляді місця події 11.07.2015 року за фактом пограбування гр. ОСОБА_7 по АДРЕСА_3 (к.п. № 0000973), з відбитками пальців рук на дактилокарті, заповненій на ім`я гр. ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець АДРЕСА_1 . Дактилокарта поставлена на облік у Вінницькому РВ УМВС України у Вінницькій області (т.2 а.с.138);
-постанову від 12.07.2015 року про призначення дактилоскопічної експертизи в кримінальному провадженні № 0000973 (т.2 а.с.139);
-висновок експерта НДЕКЦ № 223-Д від 14.07.2015 року за результатами судової дактилоскопічної експертизи, проведеної в кримінальному провадженні № 0000973, відповідно до якого сліди пальців рук розмірами 15x18 мм, 25x14 мм, 23x17 мм та сліди долонь розмірами 95x51 мм, 88x45 мм, які вилучені 11.07.2015 під час огляду місця події за фактом огляду домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , для ідентифікації за ними особи придатні, а сліди пальців рук розмірами 23x17 мм, 18x28 мм для ідентифікації за ними особи непридатні. Слід пальця руки розмірами 25x14 мм залишений середнім пальцем лівої руки гр. ОСОБА_4 , слід долоні розміром 95x51 мм залишений долонею лівої руки гр. ОСОБА_4 , 88x45 мм залишений долонею правої руки гр. ОСОБА_4 , а сліди пальців рук розмірами 15x18 мм, 23x17 мм залишені не пальцями рук ОСОБА_4 , гр. ОСОБА_7 , а іншою особою. Витрати за проведення експертизи складають 368 грн. 28 коп. (т.2 а.с.140-150);
-додаток до протоколу огляду місця події з наклеєними слідами (т.2 а.с.151);

-дактилокарту ОСОБА_4 (т.2 а.с.152);
-дактилокарту ОСОБА_7 (т.2 а.с.153);
-протокол проведення слідчого експерименту від 13.07.2015 року за адресою: АДРЕСА_3 , за участю підозрюваного ОСОБА_4 , якому роз`яснено права і обов`язки відповідно до ч.ч.1, 2 ст.56, ст.57 КПК України, а також як потерпілого попереджено про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань за ст.384 КК України, в присутності понятих ОСОБА_24 та ОСОБА_17 , статиста ОСОБА_27 , захисника ОСОБА_50 , з проведенням відеозйомки, відповідно до якого ОСОБА_4 показав, що він 10.07.2015 року, перебуваючи в АДРЕСА_3 , переліз через паркан домоволодіння до знайомої на ім`я ОСОБА_51 та зайшов в будинок, розповідав, що там робив та як шукав гроші. Іншого з протоколу встановити неможливо, оскільки складений нечитабельним почерком.(т.2 а.с.154-155);

-протокол проведення слідчого експерименту від 13.07.2015 року за адресою: АДРЕСА_3 за участю статиста ОСОБА_27 , в присутності понятих ОСОБА_24 та ОСОБА_17 , з проведенням відеозйомки, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_7 розповідала та показувала, що робила 10.07.2015 року о 22:00 год., а також те, що в той час до її будинку проник невідомий чоловік в масці, який намагався її зґвалтувати та здійснив крадіжку її майна (т.2 а.с.156-158);

-постанову від 14.07.2015 року про призначення судово-медичної експертизи в кримінальному провадженні № 0000973 (т.2 а.с.159);

-висновок експерта Вінницького обласного бюро судово-медичної експертизи за № 953 від 31.07.2015 року, відповідно до якого, на підставі даних судово-медичного обстеження (від 14.07.2015 року), у ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: садна (1) на тлі синця (1) в ділянці спинки носа, підшкірного (1) та підслизового (1) крововиливів в ділянці верхньої губи зліва, чотирьох підшкірних крововиливів (4) на задній поверхні лівого передпліччя, які утворились від дії тупих твердих предметів, відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, по давності утворення можуть відповідати вказаному строку. При огляді зовнішніх статевих органів ОСОБА_7 будь-яких патологічних змін та видимих тілесних ушкоджень виявлено не було. При судово-медичному дослідженні мазків і тампону із вмістом піхви від гр. ОСОБА_7 , 1940 року народження, сперматозоїди не знайдені (т.2 а.с.160);
-протокол огляду місця події від 20.07.2015 року, складений в смт. Стрижавка, Вінницького району Вінницької області, в присутності понятих ОСОБА_52 та ОСОБА_53 , за участі власника ОСОБА_6 , з застосуванням технічних засобів фотоапарату «Canon», відповідно до якого було оглянуто будинковолодіння ОСОБА_6 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_2 ; під час огляду було виявлено та вилучено металеву штабу. Іншого з протоколу встановити неможливо, оскільки складений нечитабельним почерком. В протоколі не зазначено на підставі чого проведено огляд місця події. Після протоколу огляду місця події наявні чорно-білі фотографії (т.2 а.с.161-167);

-лист невідомої особи без зазначення її імені та прізвища, без зазначення будь-яких дат, з якому зазначено номер телефону НОМЕР_6 (т.2 а.с.168);

-постанову від 29.07.2015 року про призначення судово-товарознавчої експертизи в кримінальному провадженні № 0000978, на вирішення якої поставлено питання: яка ринкова вартість викраденого з урахуванням зносу: мобільного телефону «Nокіа Х-2-02» чорного кольору, сім-картки «Київстар» - НОМЕР_7 , сім-карти «Life» - НОМЕР_8 , мобільного телефону «Nокіа Х-2-02» сріблясто-голубого кольору, сім-картки «МТС» - НОМЕР_2 , ТВ тюнера марки «Evro Sky», супутникової антени на 1 головку (т.2 а.с.169);

-висновок експерта НДЕКЦ № 702 від 31.07.2015 року за результатами судової товарознавчої експертизи, проведеної в кримінальному провадженні № 0000978, з довідкою про витрати на проведення експертизи 306 грн. 90 коп., відповідно до якого ринкова вартість викраденого з урахуванням зносу слідуючих речей: мобільного телефону «Nокіа Х2-02» чорного кольору бувшого у використанні в справному стані без пошкоджень 2012 року випуску, придбаного 03.02.2015 року за ціною 500 грн., мобільного телефону «Nокіа Х2-02» сріблясто-голубого кольору бувшого у використанні в справному стані без пошкоджень 2012 року випуску, придбаного 10.05.2012 року за ціною 1000 грн., могла складати 840,00 грн. Встановити вартість ТВ тюнера марки «Evro Sky» не представляється можливим, так як наявна розбіжність в даті придбання і даті, на яку необхідно встановити його вартість. Встановити вартість супутникової антени та нового змішувача для води не представляється можливим, так як в матеріалах, наданих на експертизу, відсутня інформація щодо марки та моделі вищевказаних об`єктів. Встановити вартість сім-карток «Київстар», «Life», «МТС» не представляється можливим, так як вони являються вартістю вищевказаних корпорацій (т.2 а.с.170-174);
-письмову заяву ОСОБА_54 від 20.07.2015 року, відповідно до якої вона надала добровільну згоду працівникам міліції на огляд її домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 (т.2 а.с.175);

-протокол огляду місця події від 20.07.2015 року, складений в смт. Стрижавка, Вінницького району Вінницької області, на підставі заяви (не зазначено якої заяви), в присутності понятих ОСОБА_55 та ОСОБА_32 , за участі власника ОСОБА_54 , , з застосуванням технічних засобів фотоапарату «Canon», відповідно до якого було оглянуто будинковолодіння ОСОБА_54 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ; під час огляду було виявлено та вилучено сім-картки НОМЕР_9 , «Київстар», «Діджус» НОМЕР_10 , «МТС» НОМЕР_11 , мобільний телефон «SONY ERICSON R608», «МТС» (номер), ключ металевий. Іншого з протоколу встановити неможливо, оскільки складений нечитабельним почерком. Після протоколу огляду місця події наявні чорно-білі фотографії (т.2 а.с.176-179);

-постанову від 29.07.2015 року про призначення судово-товарознавчої експертизи в кримінальному провадженні № 0001016, на вирішення якої поставлено питання: яка ринкова вартість викраденого з урахуванням зносу слідуючих речей: ноутбуку «НР Compag рс 6120» темного кольору, мобільного телефону «Samsung Galaxy S3» чорного кольору, професійного пристрою для приготування супів «Джампстарт Суп Мейт Про 10 в 1», перфоратора «Топекс» сірого кольору, електролобзика «Метабо» зеленого кольору, 2 штуки ТВ тюнери «Evro Sky» чорного кольору, ДВД програвач «Ноndа» фірми «Сатурн», ключа металевого для штаби станом на 07.06.2015 року (т.2 а.с.180);

-висновок експерта НДЕКЦ № 701 від 31.07.2015 року за результатами судової товарознавчої експертизи, проведеної в кримінальному провадженні № 0001016, з довідкою про витрати на проведення експертизи 306 грн. 90 коп., відповідно до якого ринкова вартість викраденого з урахуванням зносу слідуючих речей станом на 07.06.2015 року могла становити: ноутбуку «НР Compag рс 6120» темного кольору, бувшого у використанні в справному стані без пошкоджень, придбаного 10.06.2012 року за ціною 1500 грн., могла становити 603,00 грн.; мобільного телефону «Samsung Galaxy S3» чорного кольору, придбаного 05.02.2014 року в справному стані за 1850 грн., з пошкодженим склом могла становити 1356,05 грн.; професійного пристрою для приготування супів «Джампстарт Суп Мейт Про 10 в 1», придбаного 07.02.2014 року за ціною 1400 грн., могла становити 1213,80 грн.; перфоратора «Топекс» сірого кольору, придбаного 06 липня 2005 року за ціною 700 грн., могла становити 283,50 грн.; електролобзика «Метабо» зеленого кольору, справного, бувшого у використанні, придбаного 10.10.2014 року за ціною 1400 грн., могла становити 1345,40 грн.; 2 штуки ТВ тюнери «Evro Sky» чорного кольору, придбаних 08.08.2014 року за ціною по 400 грн. кожен, міг становити 753,60 грн.; ДВД програвач «Ноndа» фірми «Сатурн» в справному стані, придбаного 08.08.2014 року за ціною 1600 грн., могла становити 1492,80 грн. Надати відповідь на питання «Яка ринкова вартість з урахуванням зносу ключа металевого для штаби станом на 07.06.2015 року?» не представляється можливим, так як в наданих на дослідження матеріалах відсутня інформація про марку, модель, точну дату придбання та початкову вартість (т.2 а.с.181-185);

-постанову від 22.07.2015 року про призначення судово-трасологічної експертизи в кримінальному провадженні № 0001016, по всьому тексту якої зазначається, що металевий ключ вилучено під час огляду місця події в домоволодінні ОСОБА_56 в АДРЕСА_1 (т.2 а.с.187);

-висновок експерта № 271-Т від 06.08.2015 року за результатами судової трасологічної експертизи, проведеної в кримінальному провадженні № 0001016, з довідкою про витрати на проведення експертизи 491 грн. 04 коп., відповідно до якого представлений на дослідження гвинтовий стрижень гвинтових затворів, вилучений з домоволодіння ОСОБА_6 в АДРЕСА_2 , вільно входить в ключ для гвинтових затворів, вилучений під час огляду місця події в домоволодінні ОСОБА_56 в АДРЕСА_1 , тобто шпиль входить в отвір ключа та фіксується. По всьому тексту висновку зазначено « ОСОБА_57 » (т.2 а.с.187-193);
-протокол огляду предметів від 11.09.2015 року, складений в приміщенні Вінницького РВ УМВС, в присутності понятих ОСОБА_58 та ОСОБА_59 , предметом огляду є предмети, вилучені під час ОМП в смт. Стрижавці 20.07.2015 року по вул. Шевченка, 38, в будинку ОСОБА_4 , а саме: спецпакет НДЕКЦ № 3046940, всередині якого металевий ключ. В протоколі зазначено, що понятим у відповідності до ст.127 КПК України роз`яснено їхні права та обов`язки (т.2 а.с.194);

-постанову про приєднання до справи речових доказів від 11.09.2015 року в кримінальному провадженні № 0001016, відповідно до якої визнано речовим доказом металевий ключ в спецпакеті НДЕКЦ № 3046940 та вирішено передати його в камеру зберігання речових доказів Вінницького РВ (т.2 а.с.195);

-протокол огляду предметів від 09.09.2015 року, складений в приміщенні Вінницького РВ УМВС, в присутності понятих ОСОБА_60 та ОСОБА_61 , предметом огляду є мобільний телефон моделі «SONY ERICSON R608», картка «МТС» НОМЕР_12 , картка «Djice» НОМЕР_10 , картка «Київстар» НОМЕР_13 , картка «Київстар» НОМЕР_14 . В протоколі не зазначено під час якого ОМП були вилучені дані предмети, а зазначено, що понятим у відповідності до ст.127 КПК України роз`яснено їхні права та обов`язки (т.2 а.с.196);

-постанову про приєднання до справи речових доказів від 11.09.2015 року в кримінальному провадженні № 0001016, відповідно до якої визнано речовими доказами мобільний телефон моделі «Соні Еріксон 608і», сім-картки МТС НОМЕР_11 номер НОМЕР_2 , Київстар НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , Діджус НОМЕР_10 та вирішено здати їх на зберігання у кімнату зберігання речових доказів Вінницького РВ (т.2 а.с.197);
-супровідний лист про направлення речових доказів, зазначених в постанові про приєднання до справи речових доказів від 11.09.2015 року в кримінальному провадженні № 0001016, для подальшого їх зберігання у кімнаті зберігання речових доказів Вінницького РВ УМВС (т.2 а.с.198);

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 11.09.2015 року, складеним в присутності понятих ОСОБА_20 та ОСОБА_29 , відповідно до якого свідок ОСОБА_18 на фото № 3 впізнав ОСОБА_4 . В протоколі не зазначено, в якому приміщенні вчинено слідчу дію (т.2 а.с.199-200);

-протокол пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.09.2015 року, складеним в присутності понятих ОСОБА_28 та ОСОБА_21 , відповідно до якого потерпілий ОСОБА_6 на фото № 4 впізнав ОСОБА_4 (т.2 а.с.201-202);

-протокол проведення слідчого експерименту від 23.09.2015 року за адресою: АДРЕСА_2 , за участю підозрюваного ОСОБА_4 , якому роз`яснено права і обов`язки відповідно до ч.ч.1, 2 ст.56, ст.57 КПК України, а також як потерпілого попереджено про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань за ст.384 КК України, в присутності понятих ОСОБА_33 та ОСОБА_62 , спеціаліста НДЕКЦ ОСОБА_63 , захисника ОСОБА_64 , з проведенням відеозйомки, відповідно до якого ОСОБА_4 показав, що він 04.06.2015 року близько 21 год. прийшов на АДРЕСА_2 , через кватирку вікна заліз в будинок та вчинив крадіжку. Іншого з протоколу встановити неможливо, оскільки складений нечитабельним почерком (т.2 а.с.203-204);

-заява, написана зі слів ОСОБА_4 16.07.2015 року про вчинення ним злочину всередині червня 2015 року, а саме: перебуваючи в смт. Стрижавка, проник до будинку по АДРЕСА_2 та викрав електроінструменти електролобзик та болгарку, і документи (т.2 а.с.206);

-заява, написана зі слів ОСОБА_4 16.07.2015 року про вчинення ним злочину 19.06.2015 року, а саме: перебуваючи в смт. Стрижавка, проник до будинку по АДРЕСА_2 та здійснив крадіжку двох мобільних телефонів «Нокіа», ТВ-тюнер та супутникову антену (т.2 а.с.208);

-протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 12.07.2015 року, - за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, внесеного в ЄРДР за № 0000973, а саме: невстановлена особа чоловічої статі в період часу з 10.07.2015 року з 22 год. 45 хв. по 01 год. 11.07.2015 року в АДРЕСА_3 шляхом вільного доступу через відчинені двері проникла всередину будинковолодіння ОСОБА_7 та відкрито із застосуванням фізичного насильства заволоділа грошовими коштами в сумі 230 грн., мобільним телефоном «Самсунг» та документами ОСОБА_7 , згідно якого ОСОБА_4 12.07.2015 року о 12 год. 00 хв. повідомлено про його затримання, підставою затримання є сукупність очевидних ознак на тілі, одязі (т.2 а.с.232-233);

-повідомлення про підозру від 13.07.2015 року, якою ОСОБА_4 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, а саме: 11.07.2015 року близько 22:45 год. ОСОБА_4 , перебуваючи на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , побачив через вікно ОСОБА_7 , 1940 року народження, та скориставшись тим, що остання вийшла з будинку, маючи умисел на відкрите викрадення майна громадянки ОСОБА_7 , ОСОБА_4 проник в кімнату вищевказаного домоволодіння та заховався в одній із кімнат. Після цього дочекався повернення потерпілої ОСОБА_7 до кімнати будинку, підійшов ззаду до ОСОБА_7 , яка стояла до нього спиною, із застосуванням фізичної сили, кинув її на ліжко, після чого сказав, щоб вона дала йому гроші. Привласнивши гроші в сумі 230 грн., з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, завдавши цим самим потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 230 грн. У повідомленні про підозру також наявний підпис адвоката ОСОБА_5 (т.3 а.с.1-2);

-повідомлення про нову підозру від 25.09.2015 року, якою ОСОБА_4 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.186, ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України (т.3 а.с.3-4);

-рапортом старшого ДІМ Вінницького РВ від 11.07.2015 року, в якому останній доповідає начальнику Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області, що до Вінницького РВ 11.07.2015 року надійшло повідомлення від ОСОБА_7 про те, що в період часу з 23 год. 10.07.2015 року по 01.00 год. 11.07.2015 року невідомий чоловік, який має прикмети повної тілобудови, зріст 180-190 см, коротке волосся, довгий гострий ніс, одягнутий в сині спортивні штани та сіру футболку, проник до її житлового будинку та з застосуванням фізичної сили відкрито заволодів грошима в сумі 230 грн., мобільним телефоном «Самсунг» та особистими документами: паспортом, ідентифікаційним кодом, документами на будинок та іншими документами (т.3 а.с.5);

-орієнтування начальника Вінницького РВ УМВС України у Вінницькій області на розшук злочинця, який вчинив злочин відносно ОСОБА_7 , прикметами якого є: зріст 180-190 см, повної тілобудови, коротке волосся, довгий гострий ніс, одягнутий в сині спортивні штани, сіру футболку, чорну балаклаву, віком близько 45 років, розмовляв на українській мові (т.3 а.с.6);

-заява ОСОБА_7 від 11.07.2015 року, в якій вона дозволяє оглянути працівникам міліції її будиноковолодіння за адресою: АДРЕСА_3 (т.3 а.с.7);

-протокол роз`яснення підозрюваному ОСОБА_4 права на захист від 12.07.2015 року (т.3 а.с.9);

-постанова про доручення керівнику Вінницького обласного центру з надання безоплатної правової допомоги призначити адвоката для здійснення захисту підозрюваного ОСОБА_4 (т.3 а.с.10);

-копія доручення для надання безоплатної вторинної правової допомоги ОСОБА_4 адвокатом ОСОБА_5 від 12.07.2015 року № 002-0001297 (т.3 а.с.11).

Також в судовому засіданні було оглянуто відеозаписи слідчих експериментів.

Відповідно до ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: 1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); 2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; 3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження; 5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання; 6) обставини, які підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення; 7) обставини, що є підставою для застосування до юридичних осіб заходів кримінально-правового характеру.

Згідно ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Європейський суд з прав людини у справі «Джон Мюррей проти Сполученого Королівства» вказував, що рівень певності, якого має досягати суддя за системою «внутрішнього переконання» чи системою «поза межами розумного сумніву», який є важливим для постановлення справедливого рішення, не повинен досягатися шляхом примусу до зізнання. Лише таким чином буде дотримано цілковитої поваги до презумпції невинуватості та статусу обвинуваченого, що є ключовими поняттями для демократичної концепції кримінального судового розгляду.

Отже, обвинувачення повинно довести «кожний факт», пов`язаний із злочином, щоб «не існувало жодної розумної підстави для сумнівів». Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого по суті означає, що жодна з сумнівних обставин не може бути покладена в основу обвинувальних тез по справі, тобто воно висуває вимогу повної і безумовної доведеності обвинувачення. Ця вимога має на меті охорону законних інтересів обвинуваченого і служить гарантією досягнення істини у справі.

Таким чином, правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого виступає гарантією не тільки для обвинуваченого воно служить також гарантією досягнення мети правосуддя. Завдяки даному правилу досягається об`єктивна істина, так як обвинувачення ґрунтується тільки на безсумнівних доказах і безспірних фактах.

Згідно з ч.1 ст.92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Про це також йдеться у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» від 06.12.1988 року (п.146), де Європейський Суд з прав людини встановив, що «принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 адвокат ОСОБА_5 в судовому засіданні звернулася з клопотаннями про визнання певних доказів недопустимими, оскільки вони зібрані з порушенням вимог кримінального процесуального закону, подавши одночасно такі клопотання в письмовому вигляді через канцелярію суду.
Частиною першою статті 84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст.85 КПК України).

Відповідно до ст.86 КПК України доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Частиною першою статті 87 КПК України визначено, що недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Згідно зі ст.370 КПК України законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України № 12рп/2011 від 20.10.2011 року, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог Кримінально-процесуального кодексу. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Європейський суд з прав людини, ухвалюючи рішення у справах «Шенк проти Швейцарії» від 12.07.1988 року, «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, «Яллог проти Німеччини» від 11.07.2006 року, «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року, зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканість, на повагу до приватного і сімейного життя, на недоторканість житла тощо.

Сторона захисту просить визнати недопустимим такий письмовий доказ, як протокол отримання зразків для експертизи від 12.07.2015 року, відібраних у підозрюваного ОСОБА_4 , оскільки в даному протоколі відсутні важливі складові згідно вимог до оформлення протоколів, передбачених ст.104 КПК, а також те, що зразки відбирались у ОСОБА_4 , як підозрюваного в даному провадженні, а перша підозра йому вручена 13.07.2015 року, що є порушенням права на захист. Крім того, відібрання зразків було здійснено без мотивованої постанови.

Статтею 104 КПК України визначено , що увипадках, передбачених цим Кодексом, хід і результати проведення процесуальної дії фіксуються у протоколі , а також визначені вимоги до оформлення протоколу та його складові частини.

Так, в протоколі про отримання зразків для експертизи від 12.07.2015 року зазначено, що зразки сліди пальців рук та зразки ДНК відібрано у підозрюваного ОСОБА_4 , тоді як повідомлення про підозру ОСОБА_4 було вручено лише 13.07.2015 року, а також даний протокол не містить послідовність дій.

Сторона обвинувачення вважає, що протокол про отримання зразків для експертизи від 12.07.2015 року є допустимим доказом, оскільки зразки в ОСОБА_4 відбиралися як в підозрюваного, який 12.07.2015 року був затриманий як особа, підозрювана у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, а зразки відбиралися на підставі постанови заступника прокурора від 12.07.2015 року, тому будь-які права ОСОБА_4 порушені не були.

Відповідно до ст.42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, або особа, щодо якої складено повідомлення про підозру, однак його не вручено їй внаслідок невстановлення місцезнаходження особи, проте вжито заходів для вручення у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Статтею 207 КПК України передбачено, що ніхто не може бути затриманий без ухвали слідчого судді, суду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Кожен має право затримати без ухвали слідчого судді, суду будь-яку особу, крім осіб, зазначених у статті 482 цього Кодексу: 1) при вчиненні або замаху на вчинення кримінального правопорушення; 2) безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення чи під час безперервного переслідування особи, яка підозрюється у його вчиненні.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 був затриманий 12.07.2015 року без ухвали слідчого судді, не при вчиненні або замаху на вчинення кримінального правопорушення. не безпосередньо після вчинення кримінального правопорушення чи під час безперервного переслідування, а повідомлено ОСОБА_4 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, було лише 13.07.2015 року, тому, аналізуючи вищезазначені норми законодавства, суд приходить до висновку, що 12.07.2015 року під час відібрання зразків ОСОБА_4 не перебував в статусі підозрюваного, як зазначено в протоколі, чим було порушено його право на захист. Крім того, хоч сторона обвинувачення і посилається на те, що біологічні зразки відбиралися у ОСОБА_4 на підставі постанови заступника прокурора від 12.07.2015 року, в судовому засіданні під час дослідження такої постанови встановлено, що вона надавала право на відібрання відбитків пальців рук, долоней та зразків ДНК у ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а в даному кримінальному провадженні обвинуваченим являється ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто зовсім інша особа.

Відповідно до ч.2 ст.87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння як порушення права особи на захист.

ЄСПЛ завжди вважав доступ до захисника на ранніх стадіях провадження процесуальною гарантією права не свідчити проти себе та основоположною гарантією від поганого поводження, зазначаючи про особливу вразливість обвинуваченого на ранніх стадіях провадження, коли він стикається зі стресом самої ситуації і все складнішими нормами кримінального і кримінально-процесуального законодавства. Будь-які винятки щодо реалізації цього права повинні бути чітко обумовлені, а їх застосування суворо обмежене в часі. Ці принципи є особливо важливими, коли йдеть про серйозні обвинувачення (п.54 рішення від 27.11.2008 року у справі «Сальдуз проти Туреччини», заява № 36391/02).

Оскільки відібрання біологічних зразків у ОСОБА_4 відбулося з істотним порушенням прав людини і основоположних свобод, відтак і лист НДЕКЦ за № 27/8547 від 12.07.2015 року, відповідно до якого при перевірці слідів рук, вилучених з місць нерозкритих злочинів по дактилокартотеці НДЕКЦ при УМВС України у Вінницькій області, за допомогою АДІС «ДАКТО-2000», 12.07.2015 року встановлено позитивне співпадання слідів пальців рук, вилучених при огляді місця події 11.07.2015 року за фактом пограбування гр. ОСОБА_7 по АДРЕСА_3 (к.п. № 0000973), з відбитками пальців рук на дактилокарті, заповненій на ім`я гр. ОСОБА_4 , постанова від 12.07.2015 року про призначення дактилоскопічної експертизи в кримінальному провадженні № 0000973 і висновок експерта НДЕКЦ № 223-Д від 14.07.2015 року за результатами судової дактилоскопічної експертизи, проведеної в кримінальному провадженні № 0000973, є недопустимими доказами і не можуть бути прийняті судом, оскільки відповідно до ч.5 ст.101 КПК України висновок експерта не може грунтуватися на доказах, які визнані судом недопустимими.

Також сторона захисту просить визнати недопустимими доказами протокол огляду місця події від 11.07.2015 року, протоколи проведення слідчого експерименту від 13.07.2015 року та протокол огляду предметів від 24.09.2015 року, оскільки вони не містять всіх важливих складових, передбачених ст.104 КПК України, є нечитабельними, відтак встановити їх зміст неможливо, що є порушенням права на захист, згідно протоколу ОМП від 11.07.2015 року зразок крові ОСОБА_7 та зразок букального епітелію ОСОБА_4 не вилучався, а в протоколі огляду предметів вони наявні, огляд житла ОСОБА_7 проводився без ухвали слідчого судді, усі вилучені речі не були опечатані і завірені підписами осіб, які брали участь у проведенні огляду; в кінці протокол ОМП від 11.07.2015 року підписаний чотирма особами, а внизу кожної сторінки лише трьома особами; в протоколі огляду предметів від 24.09.2015 року не зазначено під час якого ОМП були вилучені дані предмети, а в протоколі зазначено, що понятим у відповідності до ст.127 КПК України роз`яснено їхні права та обов`язки, хоча вказаною статтею передбачено відшкодування шкоди потерпілому.

Стороною обвинувачення, як заперечення на клопотання про визнання вищезазначених доказів недопустимими, зазначено, що огляд місця події здійснювався за добровільною згодою потерпілої ОСОБА_7 , на що вона надала відповідну письмову заяву.

Відповідно до ст.237 КПК України огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами цього Кодексу, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи.
Згідно частин першої та другої статті 234 КПК України обшук проводиться з метою виявлення та фіксації відомостей про обставини вчинення кримінального правопорушення, відшукання знаряддя кримінального правопорушення або майна, яке було здобуте у результаті його вчинення, а також встановлення місцезнаходження розшукуваних осіб. Обшук проводиться на підставі ухвали слідчого судді.
Таким чином, судом встановлено, що огляд будинковолодіння ОСОБА_7 11.07.2015 року було проведено з порушенням чинного кримінального процесуального законодавства, тобто без наявності ухвали слідчого судді, а відтак протокол огляду місця події від 11.07.2015 року є недопустимим доказом. Оскільки протокол огляду предметів від 24.09.2015 року є похідним від протоколу ОМП від 11.07.2015 року, такий доказ також є недопустимим.

Протокол проведення слідчого експерименту від 13.07.2015 року за адресою: АДРЕСА_3 , за участю підозрюваного ОСОБА_4 суд визнає також недопустимим доказом, оскільки в протоколі зазначено, що підозрюваному ОСОБА_4 було роз`яснено права і обов`язки відповідно до ч.ч.1, 2 ст.56, ст.57 КПК України (в яких визначені права та обов`язки потерпілого), а також як потерпілого його попереджено про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань за ст.384 КК України, що є порушенням прав ОСОБА_4 , оскільки на той момент він перебував в статусі підозрюваного.

Крім того, відповідно до ч.5 ст.240 КПК України слідчий експеримент, що проводиться в житлі чи іншому володінні особи, здійснюється лише за добровільною згодою особи, яка ними володіє, або на підставі ухвали слідчого судді.
Прокурором в судовому засіданні не надано доказів, що слідчі експерименти 13.07.2015 року в будинковолодінні ОСОБА_7 проводилися за її добровільною згодою або на підставі ухвали слідчого судді, тому і протокол проведення слідчого експерименту від 13.07.2015 року за адресою: АДРЕСА_3 за участю ОСОБА_7 також є недопустимим доказом.

Захисником обвинуваченого заявлено клопотання про визнання недопустимими доказами протокол огляду місця події від 20.07.2015 року за адресою: АДРЕСА_2 та протокол огляду місця події від 20.07.2015 року за адресою: АДРЕСА_1 .

Як заперечення на дане клопотання прокурором надано письмову заяву ОСОБА_54 від 20.07.2015 року, відповідно до якої вона надала добровільну згоду працівникам міліції на огляд її домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Під час огляду письмових доказів судом виявлено, що в протоколі огляду місця події від 20.07.2015 року за адресою: АДРЕСА_2 не зазначено на підставі чого проведено огляд місця події, а в протоколі огляду місця події від 20.07.2015 року за адресою: АДРЕСА_1 зазначено, що він проводиться на підставі заяви.

Однак, як вже зазначалося вище, огляд житла чи іншого володіння особи здійснюється згідно з правилами КПК України, передбаченими для обшуку житла чи іншого володіння особи, який проводиться на підставі ухвали слідчого судді.
Тому, оскільки огляди будинковолодінь по АДРЕСА_2 та по АДРЕСА_1 проводилися без ухвал слідчого судді, тому і протоколи, складені під час таких слідчих дій, є недопустимими доказами. Відповідно і недопустимим доказом є постанова про визнання речовими доказами предметів, які вилучені під час огляду будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Сторона захисту також просить визнати недопустимим доказом протокол проведення слідчого експерименту від 23.09.2015 року за адресою: АДРЕСА_2 , оскільки такий протокол є нечитабельним, не відповідає вимогам ст.104 КПК України, а також в матеріалах кримінального провадження відсутня згода потерпілого ОСОБА_6 на проведення слідчого експерименту в його будинковолодінні.

Судом досліджено протокол проведення слідчого експерименту від 23.09.2015 року і встановлено, що дійсно стороною обвинувачення не надано ні письмової згоди ОСОБА_6 , як власника будинковолодіння по АДРЕСА_2 , на проведення слідчого експерименту, ні ухвалу слідчого судді. Крім того, в даному протоколі зазначено, що підозрюваному ОСОБА_4 було роз`яснено права і обов`язки відповідно до ч.ч.1, 2 ст.56, ст.57 КПК України (в яких визначені права та обов`язки потерпілого), а також як потерпілого його попереджено про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань за ст.384 КК України, що є порушенням прав ОСОБА_4 , оскільки на той момент він перебував в статусі підозрюваного. Підсумовуючи зазначене, протокол проведення слідчого експерименту від 23.09.2015 року слід визнати недопустимим доказом, оскільки він отриманий внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Адвокат ОСОБА_5 , як захисник обвинуваченого ОСОБА_4 , просить визнати недопустимими доказами заяви ОСОБА_4 від 16.07.2015 року, лист невідомої особи без зазначення її імені та прізвища, без зазначення будь-яких дат, оскільки обвинувачений такі заяви та лист не писав, а почеркознавча експертиза не проводилася.
В судовому засіданні ОСОБА_4 показав, що вищезазначені заяви від 16.07.2015 року, в яких він ніби-то зізнається у вчиненні крадіжок в ОСОБА_6 , він не писав, а також не писав ОСОБА_6 ніякого листа.
Таким чином, оскільки обвинуваченим заперечується факт написання і підпису таких заяв та листа, почеркознавча експертиза в рамках даного кримінального провадження не проводилася, судом наглядно досліджено дані докази і встановлено, що підписи та почерк на вказаних заявах і листі відрізняються від підписів та почерку ОСОБА_4 , які наявні в інших документах, суд не може вважати такі докази допустимими.
Крім того, сторона захисту просить визнати недопустимими й інші докази, надані стороною обвинувачення, а саме: постанову про призначення судово-товарознавчої експертизи від 29.07.2015 року, висновок експерта № 271-Т від 06.08.2015 року, протокол пред`явлення особи для впізнання від 11.09.2015 року за участю ОСОБА_18 , протокол огляду предметів від 09.09.2015 року, оскільки вони оформлені з порушенням вимог чинного законодавства.

Так, при дослідженні вищевказаних доказів судом встановлено, що судово-трасологічна експертиза проводилася на підставі постанови про призначення судово-трасологічної експертизи в кримінальному провадженні № 0001016 від 22.07.2015 року, по всьому тексту якої зазначається, що металевий ключ вилучено під час огляду місця події в домоволодінні ОСОБА_56 в АДРЕСА_1 , тоді як підозрюваним являвся « ОСОБА_12 », в зв`язку з чим і у висновку експертизи фігурує лише прізвище « ОСОБА_65 », яке є відмінним від прізвища обвинуваченого; в протоколах огляду предметів від 09.09.2015 року та від 11.09.2015 року, зазначено, що понятим у відповідності до ст.127 КПК України роз`яснено їхні права та обов`язки, в той час коли статтею 127 КПК України визначено відшкодування шкоди потерпілому.

Таким чином, більшість доказів, зібраних під час досудового розслідування даного кримінального провадження, та наданих стороною обвинувачення на підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.357, ч.2 ст.185, ч.3 ст.186 КК України, є недопустимими, оскільки вони отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, тому суд не приймає до їх уваги.

Згідно частини третьої статті 17 КПК України підозра, обвинувачення не можуть грунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.

Суд критично сприймає як докази вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 10.09.2015 року та від 11.09.2015 року, оскільки особи, які по фотознімках впізнали обвинуваченого ОСОБА_4 , - ОСОБА_6 та ОСОБА_18 могли вказати на ОСОБА_4 лише, як на особу, яка бувала в будинку потерпілого ОСОБА_6 , та як на особу, яку з певними речами на таксі возив ОСОБА_18 .

Будь-яких інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.357, ч.2 ст.185, ч.3 ст.186 КК України, стороною обвинувачення не надано.

Тому у суду існують сумніви, що злочини, в яких обвинувачується ОСОБА_4 , вчинено саме ним.

Частиною четвертою статті 17 КПК України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Враховуючи наведене, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованих йому в вину злочинів не була доведена під час судового розгляду даного кримінального провадження.

До вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів (див. рішення у справі «Салман проти Туреччини»)».

В останньому судовому засіданні після дослідження усіх доказів по даному кримінальному провадженню, перед закінченням з`ясування обставин та перевірки їх доказами, прокурор заявив клопотання про оголошення перерви та надання йому часу для зміни обвинувачення, оскільки виявилося, що в обвинувальному акті невірно зазначено дату вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України.

Судом було відмовлено в задоволенні клопотання прокурора з огляду на таке.

Відповідно до ч.1 ст.338 КПК України з метою зміни правової кваліфікації та/або обсягу обвинувачення прокурор має право змінити обвинувачення, якщо під час судового розгляду встановлені нові фактичні обставини кримінального правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа.
Оскільки прокурор не мав намір змінювати правову кваліфікацію та/або обсяг обвинувачення, а лише мав намір скласти новий обвинувальний акт, в якому змінити лише дату вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, врахувавши те, що вказані обставини стали відомі прокурору не лише під час судового розгляду, а були відомі ще під час досудового розслідування, так як усі докази по кримінальному провадженню вказують на те, що злочин, передбачений ч.3 ст.186 КК України, було вчинено 10.07.2015 року, а не 11.07.2015 року, як зазначено в обвинувальному акті та в повідомленні про підозру, врахувавши те, що дане кримінальне провадження тривалий час знаходиться на розгляді, а обвинуваченому обрано запобіжний захід тримання під вартою, строк якого закінчується 12.07.2015 року, суд відмовив в задоволенні клопотання прокурора про оголошення перерви, що не вважає істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Частина 2 статті 17 КПК України передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.

Відповідно до ч.1 ст.373 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення. Виправдувальний вирок також ухвалюється при встановленні судом підстав для закриття кримінального провадження, передбачених пунктами 1 та 2 частини першої статті 284 цього Кодексу.

За встановлених фактичних обставин, виходячи із закріпленого в ст.62 Конституції України принципу презумпції невинуватості, суд приходить до висновку про недоведеність вини обвинуваченого в пред`явлених обвинуваченнях.

В зв`язку з зазначеним, враховуючи вимоги ч.1 ст.377 КПК України, ОСОБА_4 слід скасувати обраний щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою та звільнити його з-під варти в залі судового засідання.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню в загальній сумі 1473 грн. 12 коп., на підтвердження яких прокурором надано відповідні докази, компенсувати за рахунок держави.

Письмові докази та диски з відеозаписами залишити в суді в матеріалах кримінального провадження.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.17, 84-87, 91, 92, 94, 100, 124, 373, 374, 377 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати невинуватим у пред`явлених обвинуваченнях, а саме: у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.185, ч.3 ст.357, ч.2 ст.185, ч.3 ст.186 КК України, та виправдати його.

Скасувати ОСОБА_4 обраний щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою та звільнити його з-під варти в залі судового засідання.

Процесуальні витрати в загальній сумі 1473 (одна тисяча чотириста сімдесят три) грн. 12 коп. компенсувати за рахунок держави.

Письмові докази та диски з відеозаписами залишити в суді в матеріалах кримінального провадження.

Речові докази по кримінальному провадженню: труси ОСОБА_7 в спецпакеті НДЕКЦ № 2227271, гаманець ОСОБА_7 в спецпакеті НДЕКЦ № 2450798, гаманець ОСОБА_7 в спецпакеті НДЕКЦ № 2450797, зразки крові ОСОБА_7 в спецпакеті НДЕКЦ № 2827981, зразок букального епітелію ОСОБА_4 в спецпакеті НДЕКЦ № 2827982, металевий ключ в спецпакеті НДЕКЦ № 3046940, мобільний телефон моделі «Соні Еріксон 608 і», сім картки МТС НОМЕР_11 номер НОМЕР_2 , Київстар НОМЕР_13 , НОМЕР_14 , Діджус НОМЕР_15 , що знаходяться на зберіганні в кімнаті зберігання речових доказів Вінницького РВП Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області, - залишити в кімнаті зберігання речових доказів Вінницького РВП Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області.

Вирок суду може бути оскаржено до Апеляційного суду Вінницької області через суд першої інстанції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СУДДЯ: ОСОБА_1