УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 жовтня 2016 року м. Київ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженого

ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Тернопільської області від

06 липня 2016 року,
в с т а н о в и л а :
Як вбачається з інформації, що міститься в провадженні за скаргою, вироком Заліщицького районного суду Тернопільської області від 11 березня

2016 року, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ч. 3 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 7 місяців. На підставі частин 1 та 4 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, до покарання призначеного цим вироком, частково приєднано покарання за попереднім вироком і остаточно ОСОБА_4 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4роки.
Ухвалою Апеляційного суду Тернопільської області від 06 липня

2016 року вирок місцевого суду щодо ОСОБА_4 залишено без змін.
У касаційній скарзі, засуджений ОСОБА_4 посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить скасувати ухвалу апеляційного суду.
05 вересня 2016 року ухвалою колегії суддів судової палати

у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 через її невідповідність вимогам ст. 427 КПК було залишено без руху і надано строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків. Також ОСОБА_4 було роз`яснено, що в разі не усунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк така скарга повертається особі, яка її подала.
Засуджений ОСОБА_4 повторно звернувся до касаційного суду із касаційною скаргою, проте, як видно з її змісту, засуджений знову не дотримався вимог ст. 427 КПК, недоліків, вказаних в ухвалі від 05 вересня 2016 року не усунув та допустився нових порушень вимог зазначеної норми кримінального процесуального закону.
Згідно з пунктами 4, 5 ч. 2 ст. 427 КПК касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень та вимоги особи, що подає скаргу.
Однак при повторному зверненні до суду касаційної інстанції наведених положень процесуального закону засуджений ОСОБА_4 знову не дотримався, оскільки, в поданій скарзі не міститься обґрунтування необхідності скасування ухвали апеляційного суду на підставі, передбаченій ч. 1 ст. 438 КПК, з огляду на положення статей 413, 419 цього Кодексу та зважаючи на приписи ч. 5 ст. 72 КК, а викладені у скарзі вимоги до суду касаційної інстанції не відповідають змісту ст. 436 КПК щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.
Оскільки в установлений строк ОСОБА_4 не усунув недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, його скарга підлягає поверненню, що не позбавляє його права повторно звернутися до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК, у межах строку на касаційне оскарження.
Враховуючи викладене і керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, колегія суддів
у х в а л и л а :

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 з усіма доданими до неї матеріалами повернути останньому.
Ухвала касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3