Справа №451/611/16-к
Провадження № 1-кс/451/83/16
УХВАЛА
судового засідання
13 червня 2016 року

м.Радехів

Суддя Радехівського районного суду Львівської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 та прокурора Радехівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Радехів заяву судді Радехівського районного суду Львівської області ОСОБА_4 про її самовідвід по обвинувальному акту по кримінальному провадженні №0000167 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.213 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

08 червня 2016 року за вх.№2672 у адресу Радехівського районного суду Львівської області надійшла заява судді ОСОБА_4 про її самовідвід по обвинувальному акту по кримінальному провадженні №0000167 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.213 КК України та у провадження до судді ОСОБА_1 зазначені матеріали, за наслідком їх розподілу автоматизованою системою документообігу суду, відповідно до вимог ст.35 КПК України, надійшли в цей же день.

В обґрунтування заяви про самовідвід, заявник посилається на вимоги кримінального процесуального законодавства, відповідно до яких суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої інстанції, від так наведене виключає його участь, як судді у кримінальному провадженні.

У судове засідання заявник суддя Радехівського районного суду Львівської області ОСОБА_4 не з`явилася.

Прокурор Радехівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 щодо задоволення заяви про самовідвід судді ОСОБА_4 не заперечив.

Згідно ст.107 КПК України розгляд заяви про самовідвід судді ОСОБА_4 здійснено без застосування технічних засобів фіксування процесуальної дії.

Суд, розглянувши заяву про самовідвід судді Радехівського районного суду Львівської області ОСОБА_4 , вислухавши думку прокурора, який щодо задоволення заяви не заперечив, дійшов висновку, що заява про самовідвід судді ОСОБА_4 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Із обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.213 КК України вбачається, що суддя ОСОБА_4 11.05.2016 приймала участь у цьому кримінальному провадженні, як слідчий суддя, зокрема розглядала скаргу ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_5 на бездіяльність слідчого Радехівського відділення поліції Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області ОСОБА_7 , у кримінальному провадженні №0000167 від 11.04.2016 року.

Відповідно до ст.75 КПК України слідчий суддя, суддя або присяжний не може брати участь у кримінальному провадженні: 1) якщо він є заявником, потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем, близьким родичем чи членом сім`ї слідчого, прокурора, підозрюваного, обвинуваченого, заявника, потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача; 2) якщо він брав участь у цьому провадженні як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, слідчий, прокурор, захисник або представник; 3) якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах провадження; 4) за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості; 5) у випадку порушення встановленого частиною третьою статті 35 цього Кодексу порядку визначення слідчого судді, судді для розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.76 КПК України суддя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанцій, при перегляді судових рішень Верховним Судом України або за нововиявленими обставинами.

Згідно з ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Законодавець у статті 76 КПК України визначив випадки у яких розкрив суть в частині недопустимої повторної участі судді у кримінальному провадженні. Під повторною ж вважається участь судді у конкретному провадженні за умови, що він не лише брав участь у ньому, але і приймав процесуальні рішення.

Згідно вимог ч.1 ст.80 КПК України, за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу, слідчий суддя, суддя, присяжний, прокурор, слідчий, захисник, представник, експерт, спеціаліст, перекладач, секретар судового засідання зобов`язані заявити самовідвід.

Також слід зауважити, що 17 липня 1997 року Україна ратифікувала Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» та Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно з ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Статтею 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» визначено, що кожна особа має право на справедливий і відкритий розгляд справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Так, виходячи із основних засад і практики Європейського суду з прав людини, неупередженість (безсторонність) суду відповідно до п.1 ст.6 вказаної вище Конвенції, повинна визначатися за критеріями суб`єктивними, при яких беруться до уваги особисті переконання та поведінка судді та об`єктивними, які визначаються, серед інших аспектів, чи забезпечував суд відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

Європейський суд стверджує, що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Згідно з наведеним, закон покладає на слідчого суддю, суддю процесуальний обов`язок, а не право, заявити собі самовідвід за наявності підстав, передбачених ст.ст.75-76 КПК України.

Виходячи із вимог, викладених у заяві про самовідвід та даних реєстру матеріалів досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000167, відповідно до яких слідчий суддя ОСОБА_4 приймала ряд процесуальних рішень під час досудового розслідування вказаного провадження, вважаю, що заява є належно обґрунтованою, а від так підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.76,80,81,110,369-372 КПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву судді Радехівського районного суду Львівської області ОСОБА_4 про її самовідвід по обвинувальному акту у кримінальному провадженні №0000167 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.213 КК України, задоволити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000167 про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.213 КК України спрямувати у канцелярію суду для визначення автоматизованою системою документообігу суду, у відповідності до ст.35 КПК України, складу суду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з дня її постановлення, а заперечення на неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

ГоловуючийОСОБА_1