Провадження №1-кп/447/102/16
Справа №447/1203/16-к

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.06.2016 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

законного представника потерпілих ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві кримінальне провадження, внесене в ЄРДР під № 0000329 від 08.04.2016 року, стосовно:

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Високопілля Високопілського району Херсонської області, українця, громадянина України, освіта середня, розлученого, не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

за ст. 164 ч. 1 КК України,

в с т а н о в и в :
Згідно рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 08.08.2007 ОСОБА_4 , будучи зобов`язаним, сплачувати (стягувати) в користь ОСОБА_5 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі ХА частини з усіх видів його заробітку (доходу) починаючи з 25.07.2007 року і до досягнення дітьми повноліття, умисно, злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів (аліментів), внаслідок чого допустив заборгованість, яка станом на 01.05.2016, у відповідності до розрахунку ВДВС Миколаївського РУЮ у Львівській області, становить 102131,58 грн.

Так, ОСОБА_4 , будучи фізично здоровою та працездатною особою, не маючи інших аліментних зобов`язань, в період з серпня 2015 року по травень 2016 року, заробляючи грошові кошти шляхом виконання тимчасових робіт, будь-яких грошових коштів на утримання спільних з ОСОБА_5 неповнолітніх дітей не надавав та не перераховував. Зароблені кошти витрачав на власні потреби. На обліку в центрі зайнятості не перебував, грошима дітям не допомагав. Від сплати аліментів на утримання спільних з ОСОБА_5 неповнолітніх дітей увесь цей час злісно ухилявся, хоча рішення Пустомитівського районного суду, щодо стягнення з нього аліментів в користь ОСОБА_5 було відоме.

Таким чином, ОСОБА_4 , своїми умисними діями, злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів), тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КК України.

В ході досудового розслідування між ОСОБА_4 та ОСОБА_9 було укладено угоду про примирення від 27.05.2016 року, котра знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 447/1203/16-к та згідно якої сторони домовились, що обвинувачений ОСОБА_4 відшкодує завдану матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_5 та кожного місяця сплачуватиме аліменти у сумі по 500 грн., потерпілій ОСОБА_5 на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідно до рішення Пустомитівського районного суду від 08.08.2007. Після виплати повної суми заборгованості по аліментах жодних претензій матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_5 не матиме.

За умови виконання сторонами перелічених у п. 4 угоди зобов`язань, сторони погоджуються на призначення судом обвинуваченому ОСОБА_4 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, покарання у виді 80 (вісімдесяти) годин громадських робіт.

В судовому засіданні учасники судового процесу підтримали підписану ними угоду про примирення.

Враховуючи викладене, суд, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, приходить до висновку про доцільність затвердження угоди про примирення, умови якої відповідають вимогам КПК України та КК України. Вказана угода укладена сторонами добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані за ч.1 ст. 164 КК України. Обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнає повністю.

При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а також те, що він у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, а тому вважає за доцільне обрати ОСОБА_4 покарання узгоджене сторонами угоди.

Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення. Обвинувачений розуміє характер обвинувачення та вид покарання, яке буде йому призначене у разі затвердження угоди.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Угода про примирення відповідає вимогам, встановленим КПК України, та не порушує прав, свобод чи інтересів сторін кримінального провадження або інших осіб.

Покарання визначене в угоді про примирення відповідає вимогам КК України.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про доцільність затвердження угоди про примирення.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 475 КПК України, -

з а с у д и в :
Затвердити угоду про примирення від 27.05.2016 року, м. Миколаїв, укладену між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , яка є потерпілою у кримінальному провадженні № 00000329 з однієї сторони та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який є підозрюваним у цьому кримінальному провадженні, згідно якої сторони домовились, що обвинувачений ОСОБА_4 відшкодує завдану матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_5 та кожного місяця сплачуватиме аліменти у сумі по 500 грн., потерпілій ОСОБА_5 на утримання неповнолітніх дітей: сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дочки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 відповідно до рішення Пустомитівського районного суду від 08.08.2007. Після виплати повної суми заборгованості по аліментах жодних претензій матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 потерпіла ОСОБА_5 не матиме.

Звізло ОСОБА_10 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді 80 годин громадських робіт.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку передбаченому ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

Суддя: ОСОБА_1