АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
про відмову у відкритті апеляційного провадження

16 серпня 2016 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва ОСОБА_1 , перевіривши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 06.07.2016, ?
ВСТАНОВИВ
Згідно авторозподілу дане провадження за апеляційною скаргою заявника, відповідно до ч.3 ст.35 КПК України, передано судді доповідачу 13.08.2016. Суддею доповідачем в строки і порядку передбаченого ст. 398 КПК України вивчені доводи апеляційної скарги і суддя доповідач приходить до наступного висновку .
Від ОСОБА_2 надійшла апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 06.07.2016, постановленої за результатами розгляду його скарги на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.
Так, ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 06.07.2016 відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_2 на бездіяльність уповноважених осіб НАБУ щодо невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР.

Не погоджуючись з таким рішенням суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить суд апеляційної інстанції ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 06.07.2016 скасувати та постановити нову, якою призначити новий розгляд за його скаргою в суді першої інстанції.

Перевіривши доводи даної апеляційної скарги та оскаржуваної ухвали слідчого судді про відмову в задоволенні скарги на бездіяльність НАБУ, прихожу до висновку про необхідність відмови у відкритті апеляційного провадження за поданою апеляцією, виходячи з наступного.
Як слідує з матеріалів даного судового провадження, скарга ОСОБА_2 на бездіяльність НАБУ, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, подана заявником в порядку ст.303 КПК України. Вказана скарга слідчим суддею розглянута по суті у відповідності до вимог ст.306 КПК України з прийняттям рішення, передбаченого п.4 ч.2 ст.307 КПК України.

Ст.129 Конституції України одним серед основних засад судочинства визначає забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.
Ч.1 ст.24 КПК України кожному гарантовано право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.392 КПК України, в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали слідчого судді у випадках, передбачених цим Кодексом.
Ч.1 ст.309 КПК України містить вичерпний перелік ухвал слідчого судді, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку під час досудового розслідування.
Також, відповідно до ч.2 ст.309 КПК України, під час досудового розслідування також можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали слідчого судді про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження, повернення скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора або відмову у відкритті провадження по ній.
У відповідності до ч.3 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.
Згідно ч.3 ст.309 КПК України, скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. Дана правова норма за своєю конструкцією є імперативною.
Таким чином, конституційна норма знаходить свою реалізацію в нормах кримінального процесуального закону України, які чітко визначають порядок і дають перелік тих ухвал слідчого судді, які підлягають апеляційному оскарженню, тобто положення п.8 ч.3 ст.129 Конституції України щодо забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом, тлумачаться в сукупності з нормами процесуального закону, в яких даний конституційний припис знаходить свою реалізацію.
Отже, ухвала слідчого судді за результатами розгляду по суті скарги особи, яка звернулася з нею до суду першої інстанції, відповідно до вищезазначених норм закону в апеляційному порядку оскарженню не підлягає.
Разом з тим, всупереч вимогам кримінального процесуального закону України, в оскаржуваній ухвалі слідчий суддя помилково вказав, що вона підлягає оскарженню в суді апеляційної інстанції.
З огляду на викладене, відповідно до ч.4 ст.399 КПК України, суддя доповідач відмовляє у відкритті провадження, якщо апеляційна скарга подана на судове рішення, яке не підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
За таких обставин, апеляційні вимоги ОСОБА_2 не можуть бути задоволені судом апеляційної інстанції, як того просить апелянт.

На підставі викладеного та керуючись ст.399 КПК України, суддя,

ПОСТАНОВИВ
Відмовити у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 06.07.2016, якою в задоволенні скарги відмовлено.

Копію ухвали про відмову у відкритті провадження надіслати особі, яка її подала, разом з апеляційною скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі на неї касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її прийняття.

Суддя ОСОБА_1