Ухвала
іменем україни
26 квітня 2016 рокум. Київ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі колегії:

головуючоїОСОБА_1 ,
суддів:ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурораОСОБА_5 ,

розглянувши в судовому засіданні кримінальне провадження № 0002837 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Яблунів Галицького району Івано-Франківської області, проживаючого на АДРЕСА_1 , інваліда 2-ї групи, такого, що не має судимості,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК, за касаційною скаргою засудженого на вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 06 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и в:

Вироком Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 червня 2015 року ОСОБА_6 засуджено за ч. 1 ст. 125 КК до покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.

Згідно з вироком ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за те, що він 11 вересня 2014 року, близько 10:00 год., перебуваючи у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » на перехресті вулиць Тисменицької Дзібінського у м. Івано-Франківську, схопив ОСОБА_7 , яка стояла біля прилавку, однією рукою за волосся, а іншою за праве плече та потягнув до виходу, де із силою штовхнув, заподіявши їй легких тілесних ушкоджень.

Ухвалою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 06 жовтня 2015 року вирок місцевого суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджений, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, просить вирок місцевого суду та ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати і призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Вказує на відсутність в своїх діях складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК. Умислу на заподіяння ОСОБА_7 тілесних ушкоджень він не мав. На думку засудженого, у матеріалах кримінального провадження відсутні належні докази на підтвердження того, що саме у результаті його дій потерпілій було завдано тілесних ушкоджень.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка заперечила проти задоволення касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у касаційній скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга засудженого не підлягає задоволенню на таких підставах.

Відповідно до вимог ст. 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення і особі засудженого.

Отже, касаційний суд не перевіряє судові рішення в частині неповноти та однобічності досудового і судового слідства, а також невідповідності висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження.

Натомість зазначені обставини були предметом перевірки суду апеляційної інстанції.

Залишаючи без задоволення апеляцію засудженого ОСОБА_6 в частині недоведеності його винуватості у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК, апеляційний суд в ухвалі навів докладні мотиви прийнятого рішення і не встановив істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які б перешкодили суду першої інстанції повно і всебічно розглянути справу та дати правильну юридичну оцінку діям засудженого.

За встановлених судом фактичних обставин кримінального провадження дії ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 125 КК кваліфіковані правильно.

В основу вироку суд обґрунтовано поклав показання потерпілої ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , які розповіли про обставини спричинення потерпілій тілесних ушкоджень, а також дані висновку експерта, згідно якого у потерпілої було виявлено легкі тілесні ушкодження, які могли бути заподіяні за обставин, вказаних потерпілою.

Вказані докази є логічними і послідовними, узгоджуються між собою та не викликають у суду сумнівів у їх правдивості.

Об`єктивних підстав недовіряти цим доказам у суду не було.

Таким чином, перевіривши матеріали справи, суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винності ОСОБА_6 у вчиненні злочину, за який його засуджено.

Вирок суду є законним, обґрунтованим та відповідає вимогам ст. 374 КПК.

Суд апеляційної інстанції відповідно до вимог ст. 419 КПК дав належну оцінку викладеним в апеляційній скарзі засудженого доводам, які є аналогічними доводам його касаційної скарги, та обґрунтовано визнав їх неспроможними.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були б безумовною підставою для зміни чи скасування судових рішень, не встановлено.
Керуючись статтями 434, 436, 441, 442 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Вирок Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12 червня 2015 року та ухвалу Апеляційного суду Івано-Франківської області від 06 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційну скаргу засудженого без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення й оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3