АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 527/290/16-к Номер провадження 11-сс/786/61/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем судового засідання ОСОБА_5
за участі:
прокурора ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
підозрюваного ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві матеріали клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою в кримінальному провадженні внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 000017 від 18.01.2013 року за апеляційними скаргами захисника ОСОБА_7 та заступника керівника Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Глобинського районного суду Полтавської області від 10.02.2016 року
В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою задоволено клопотання заступника начальника Глобинського ВП ГУНП у Полтавській області - начальника СВ ОСОБА_9 , та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою з 10 год. 10.02.2016 року на строк 60 днів щодо

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, на утриманні троє малолітніх дітей, не працюючого, не судимого в силу ст. 89 КК України,

Одночасно визначено розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним ОСОБА_8 обов`язків, передбачених КПК України, в межах 60 мінімальних заробітних плат в сумі 79 080 грн.

Ухвалюючи вказане рішення слідчий суддя послався на те, ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.152, ч.З ст. 152, ч.1 ст. 186 КК України, які є тяжкими та особливо тяжкими злочинам. Слідчий суддя вказав, що застосування до ОСОБА_8 . Більш м`якого запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою є неможливим, оскільки існують ризики, які дають підстави вважати, що перебуваючи на волі підозрюваний ОСОБА_11 , з метою уникнення покарання, може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду, в тому числі, і за межами України; незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про неможливість запобігання вищезазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів.

Виходячи із обґрунтованої підозри про систематичний характер злочинної діяльності, яка була направлена не лише на повнолітніх, а і на неповнолітню особу, враховуючи стримуючі фактори, такі як наявність сім`ї та трьох малолітніх дітей, якими знехтував підозрюваний, суддя дійшов висновку, що його асоціальна поведінка, яка стривожила громадськість двох сусідніх районів і стала резонансною подією, вказує на небезпечність особи підозрюваного.

Врахувавши викладене, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винуватим в інкримінованих кримінальних правопорушеннях, інші обставини, передбачені т..178 КПК України, слідчий суддя дійшов висновку про необхідність та доцільність застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу тримання під вартою строком на 60 днів.

Крім того, слідчий суддя, з посиланням на статті 182,183 КПК України, врахувавши майновий стан підозрюваного ОСОБА_8 , тяжкість кримінальних правопорушень у скоєнні яких він підозрюється, визначив підозрюваному заставу у розмірі 60 мінімальних заробітних плат,що відповідає 79 080 грн. та відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, поклав на нього такі обов`язки: - прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та (або) суду; - не відлучатися з с. Єгорівка Семенівського району Полтавської області без дозволу слідчого, прокурора або суду, повідомити їх про зміну свого місця проживання та місця роботи.

Захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , зі змісту якої вбачається, що він незгоден з ухвалою слідчого судді. Стверджує, що підозра щодо ОСОБА_8 ґрунтується лише на поясненнях підозрюваного, отриманих із застосуванням психологічного і фізичного насилля. Ні слідчий у своєму клопотанні, ні прокурор в судовому засіданні не навели наявність ризиків для застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя в повному обсязі не дослідив підстави для обрання такого запобіжного заходу, а лише обмежився повторенням доводів зазначених в клопотанні слідчого. Просить скасувати ухвалу як незаконну та необґрунтовану та ухвалити нову, якою застосувати щодо підозрюваного запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.

Зі змісту апеляційної скарги прокурора вбачається, що він не згоден з ухвалою оскільки вважає, що слідчий суддя необґрунтовано використав право визначення розміру застави, необхідної для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, оскільки злочини вчинені із застосуванням насильства. Вважає, що при розгляді вказаного клопотання слідчим суддею не достатньою мірою враховано тяжкість кримінальних правопорушень, у вчиненні яких обґрунтовано підозрюється ОСОБА_8 , спосіб вчинення, намагання укрити вчинені злочини, можливість переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину, незаконного впливу на потерпілих, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжити вчинення інших злочинів.

Також не враховано практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої застава повинна визначатись тим ступенем довіри, при якому перспектива втрати застави буде достатнім стимулюючим засобом, щоб відбити у особи, щодо якої застосовано заставу, бажання будь-яким чином перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні та не враховані належним чином обставини, передбачені п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

Просить скасувати ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою застосувати запобіжний захід у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Заслухавши доповідь судді-доповідача; захисника ОСОБА_7 який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечував проти апеляційної скарги прокурора; підозрюваного ОСОБА_8 , який повністю підтримав свого захисника; прокурора ОСОБА_6 який підтримав свою. Апеляційну скаргу та заперечував проти апеляційної скарги захисника; дослідивши матеріли провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла такого.

Частиною першою статті 183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не може запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Так, згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі Фокс, Кембел і Гартлі проти Сполученого Королівства, наявність обґрунтованої підозри передбачає наявність фактів або інформації, які могли б переконати спостерігача в тому, що відповідна особа могла таки вчинити злочин, однак, те що можна вважати обґрунтованим , залежить від обставин.

У справі Феррарі-Браво проти Італії Європейський суд з прав людини зазначив, що питання про те, що арешт або тримання під вартою до суду є виправданим тільки тоді, коли доведено факт вчинення та характер інкримінованих правопорушень, ставити не можна, оскільки це є завданням попереднього розсліду4вання, сприяти якому і має тримання під вартою.

У справі Мюррей проти Сполученого Королівства суд зазначив, що факти, які є причиною виникнення підозри, не повинні бути такими ж переконливими як ті, що є необхідними для обґрунтування обвинувального вироку чи й просто висунення обвинувачення, черга якого надходить на наступній стадії процесу кримінального розслідування.

Європейський суд з прав людини неодноразово підкреслював, що наявність підстав для тримання особи під вартою та продовження с року тримання під вартою має оцінюватися в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. Тримання під вартою та продовження строку тримання під вартою може бути виправдано за наявності того, що його вимагають справжні інтереси суспільства, які незважаючи на презумпцію невинуватості переважають над принципом поваги до особистої свободи. При розгляді питання про доцільність тримання особи під вартою судовий орган повинен брати до уваги фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин, покарання, яке можливо буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи, його зв`язки з суспільством.

Аналогічне відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься і в положеннях статей 177,178,183 КПК України

Згідно зазначених норм, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність взяття під варту судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи і, зокрема, такі фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При апеляційному перегляді ухвали слідчого судді, якою щодо ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою, встановлено, що рішення слідчого судді в частині визначення розміру застави не в повній мірі відповідає вищезазначеним вимогам законодавства.

Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області перебувають матеріали досудового розслідування, внесеного до ЄРДР за № 000017 від 18.01.2013 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2,3 ст.152, ч. 1 ст.186 КК України.
В межах зазначеного кримінального провадження 10.02.2016 року ОСОБА_8 було вручено повідомлення про підозру у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень.
Заступник начальника Глобинського ВП ГУНП у Полтавській області - начальник СВ ОСОБА_9 , погодженого заступником керівника Кобеляцької місцевої прокуратури ОСОБА_6 звернувся до Глобинського районного суду Полтавської області з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо підозрюваного ОСОБА_8 .
Ухвалою слідчого судді клопотання задоволено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжний захід у виді тримання під вартою з визначенням застави у розмірі 60 мінімальних заробітних плат, що відповідає 79080 грн., із покладенням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України.

Зі змісту ухвали вбачається, що слідчий суддя впевнився в тому, що зазначені в клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового розслідування, чогось необґрунтованого чи довільного не встановлено. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Розглядаючи клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_8 у виді тримання під вартою, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчинення особою кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.152, ч.1 ст.186 КК України,а також обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України. Це можливість переховуватись від органу досудового розслідування та/або суду, в тому числі за межами України, незаконно впливати на потерпілих та свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення.

Враховуючи викладене, твердження підозрюваного ОСОБА_8 та його захисника стосовно відсутності у даному кримінальному провадженні обґрунтованої підозри та ризиків, передбачених ст.177 КПК України є безпідставними та такими, що суперечать зібраним органом досудового розслідування матеріалам.

Твердження сторони захисту про те, що показання ОСОБА_8 , якими він викривав себе у вчинені деяких з інкримінованих йому епізодів нібито під тиском незаконних заходів впливу наразі перевіряються в рамках відповідного кримінального провадження. В той же час, зі змісту досліджених в апеляційній інстанції матеріалів кримінального провадження вбачається, що показання ОСОБА_8 допитаного в якості підозрюваного 10.02.2016 року узгоджуються як зі змістом протоколів допитів потерпілих, так і з даними які містяться в листі Державного НДЕКЦ МВС України від 02.12.2015 року щодо встановлення збігу за центральним обліком генетичних ознак людини.

Безпідставними є також доводи щодо можливості застосування відносно підозрюваного іншого запобіжного заходу, оскільки ухвалюючи рішення про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя тим самим виключив можливість того, що більш м`які запобіжні заходи зможуть забезпечити належну процесуальну поведінку підозрюваного ОСОБА_8 ..

З викладеного вбачається, що слідчий суддя при прийнятті рішення про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені суддею в судовому засіданні. На даному етапі розслідування лише такий запобіжний захід зможе дієво запобігти ризикам, доведеним прокурором під час розгляду клопотання, що виключає можливість застосування відносно ОСОБА_8 більш м`якого запобіжного заходу.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційних вимог захисника ОСОБА_7 .

В той же час, колегія суддів вважає слушними доводи прокурора, щодо неврахування слідчим суддею обставин, передбачених п.1 ч.4 ст.183 КПК України.

Так, за змістом п.1 ч.4 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має право не визначати розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.

Як вбачається зі змісту підозри ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні злочинів, вчинених із застосуванням насильства. Відтак, визначення розміру застави, на думку колегії суддів, є недостатнім засобом для забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_8 .

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає до задоволення, ухвала слідчого судді скасуванню із постановленням нової ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Керуючись ч.2 ст.376, ст.ст. 404,407,422 КПК України колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Скасувати ухвалу слідчого судді Глобинського районного суду Полтавської області від 10.02.2016 року.

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання заступника начальника Глобинського ВП ГУНП в Полтавській області начальника СВ ОСОБА_9 щодо застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_8 .

Застосувати щодо ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.152, ч.1 ст.186 КК України запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на 60 діб, а саме до 10 год. 10.04.2016 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_12 ОСОБА_13 ОСОБА_14