Справа №577/3411/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/578/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Умисне вбивство
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000095 від 18 лютого 2015 року, за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29 березня 2016 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Умань Черкаської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий в силу ст. 89 КК України:

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого п.4 ч.2 ст.115 КК України

з участю прокурора - ОСОБА_9

обвинуваченого - ОСОБА_6

захисника - ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
До апеляційного суду Сумської області надійшли апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , його захисника ОСОБА_7 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29 березня 2016 року.

До початку апеляційного розгляду, в порядку ст.ст.36,393,403 КПК України, перший заступник прокурора Сумської області ОСОБА_10 , подав зміни та доповнення до апеляційної скарги прокурора, в яких ставиться питання про скасування вироку районного суду відносно ОСОБА_6 у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального законодавства.

В поданій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду, ухвалений відносно нього скасувати, ухвалити новий вирок, яким визнати його невинуватим через відсутність в його діях ознак інкримінованого йому злочину.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок скасувати, та постановити новий, яким визнати ОСОБА_6 невинуватим через недоведеність його вини в інкримінованому злочині.

Як вбачається з вироку суду, обвинувачений ОСОБА_6 15 лютого 2015 року близько 14 год., приїхавши з м. Білопілля в с. Котенки Білопільського району, зайшов до ОСОБА_11 , що мешкав у АДРЕСА_2 . ОСОБА_11 відчинив двері і, в ході їх спілкування, між ними виникла сварка, яка переросла в бійку. Внаслідок розпочатого конфлікту, ОСОБА_11 , розуміючи фізичну перевагу ОСОБА_6 , з метою залякування останнього, схопив сокиру, яка знаходилась у коридорі, та замахнувся нею на ОСОБА_6 в область обличчя та зачепив останнього, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді садна на правій вилиці з раною посередині.

ОСОБА_6 вхопив ОСОБА_11 за рукав куртки та потягши на себе, кинув останнього на землю та впав на нього і з метою позбавлення життя ОСОБА_11 , при цьому свідомо допускаючи настання тяжких наслідків, як смерть потерпілого, наніс множинні удари останньому руками та ногами по голові, тулубу та кінцівках, а потім, схопивши дерев`яну палицю довжиною 99 см., яка лежала у дворі, і наніс нею удари в життєво важливі органи, а саме в область голови та тулубу ОСОБА_11 , який намагався прикритись руками. З метою опору ОСОБА_11 спробував піднятися і, вставши на коліна, намагався схопити за ноги ОСОБА_6 , однак останній, продовжуючи свої протиправні дії, направлені на позбавлення життя потерпілого, усвідомлюючи суспільно-небезпечні наслідки своїх дій і, свідомо допускаючи такі тяжкі наслідки, як смерть потерпілого, при відсутності реального посягання з боку потерпілого, наніс чисельні удари коліном в область обличчя та тулуба, від чого ОСОБА_11 знову впав на землю. Скориставшись тим, що ОСОБА_6 відійшов ОСОБА_11 , намагався втекти від нього, вийшов зі свого господарства та, дійшовши до будинку АДРЕСА_3 , де проживають ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , з метою покликати на допомоги, почав стукати у вікно. Однак, ОСОБА_6 , не зупиняючись на скоєному, підійшов до будинку до будинку АДРЕСА_3 та з метою доведення злочинного умислу, направленого на позбавлення життя ОСОБА_11 до кінця, при цьому усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій і свідомо допускаючи настання тяжких наслідків, як смерть потерпілого, при відсутності реального посягання з боку потерпілого, знову умисно наніс ОСОБА_11 , який лежав на землі, чисельні удари ногами в життєво важливі органи, а саме голову та тулуб. В результаті побиття ОСОБА_11 обвинуваченим ОСОБА_6 було нанесено близько 90 - 103 ударів по різним ділянкам тіла, які мають ознаки тяжких та знаходяться в прямому причинному зв`язку з настанням смерті ОСОБА_11 . Після цього ОСОБА_6 , вважаючи, що ОСОБА_11 помер від заподіяних ним значної кількості ударів в життєво важливі органи, залишив останнього та пішов з місця вчинення злочину. У подальшому сусіди, вважаючи, що потерпілий ОСОБА_11 перебуває у стані алкогольного сп`яніння, на санчатах відвезли його до будинку за місцем проживання в будинок АДРЕСА_2 та поклали на ліжко в кімнаті, де останній від отриманих тілесних ушкоджень помер через 1 годину після отримання тілесних ушкоджень. Причиною смерті ОСОБА_11 , є поєднана тупа травма голови, грудної клітки, живота, правої верхньої кінцівки, яка супроводжувалась крововиливами під м`яку мозкову оболонку мозку та мозочка, в шлуночки мозку, множинними переломами ребер справа .

Вироком суду дії ОСОБА_6 було перекваліфіковано з п.4 ч.2 ст. 115 КК України на ч.1 ст.115 КК України та призначено йому покарання у виді 12 років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою, але не довше, ніж до 25 травня 2016 року. Строк відбуття покарання рахувати з 18 лютого 2015 року, тобто з моменту затримання. У відповідності зі ст. 72 ч. 5 КПК України зараховано ОСОБА_6 в строк покарання час попереднього ув`язнення з 18 лютого 2015 року до цього часу, 29 березня 2016 року, в розрахунку, що один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати, пов`язані із залученням експертів в розмірі 1098 грн.

Питання речових доказів вирішено в порядку ст.100 КПК України.

Вимоги своєї апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 мотивує тим, що судом першої інстанції допущено істотне порушення вимог КПК, ігнорування вимог у сфері реалізації прав на захист, що потягло недопустимість частини доказів та невідповідність висновків суду фактичним обставинам при винесенні вироку, оскільки судом першої інстанції не враховано, що:

1. Перша його розмова з працівниками правоохоронних органів відбулась у нього 15.02.2015 року після того як його затримали, до внесення даних до реєстру, без участі захисника, без роз`яснення прав, і це було покладено в основу збору інформації;

2.. Його без процесуального затримання утримували в приміщенні міліції, своєчасно не надали захисника;

3. Його конфлікт з ОСОБА_11 обмежився подіями в його господарстві і більше ніяких тілесних ушкоджень він йому не наносив.

4. Залишали ОСОБА_11 в будинку на одному дивані, а знайшли його на іншому.

5. В господарстві ОСОБА_14 він провів понад три години, тому висновок експерта про те, що ОСОБА_15 міг прожити лише годину не відповідає часу настання смерті та іншим обставинам.

6. Показання свідка ОСОБА_16 свідчать про фальсифікацію справи.

7. Не наведені у вироку показання свідка ОСОБА_17 , який в суді повідомив, що після ОМП він був вдома о 03 годині ночі. 18.02.2015 року, а тому підписати протокол ОМП після його завершення не міг. Прокурор ОСОБА_18 , який також підписав протокол ОМП також залишив місце огляду раніше, і поїхав звідти на автомобілі, яким доставляли його до м.Білопілля..

8. Понятий ОСОБА_19 пояснив, що його доставили до будинку ОСОБА_20 після 21.00 год. До закінчення огляду місця події повезли до ОСОБА_21 , де його допитали і близько 04 год. ранку без грошей виставили з райвідділу. Тому він фізично не міг підписати протокол ОМП. Він також повідомив, що папери для підпису працівники міліції привезли йому пізніше. За таких обставин протокол ОМП є недопустимим доказом.

9. Було порушено його право на захист оскільки одна із слідчих є дружиною його захисника ОСОБА_22 . Показання начальника слідства про те, що слідчу (дружину захисника) виключено з групи не відповідає дійсності.

10. Порушено його права на перехресний допит свідка обвинувачення ОСОБА_12 .

11. Під час допиту свідки ОСОБА_23 (батько та син) пояснили, що коли вони заводили ОСОБА_11 до будинку то не спостерігали на ньому переломів. Хоча за висновком експерта помічено повний перелом правої руки.

12. Коли виходили з будинку на вулиці почало сіріти і ОСОБА_11 ще був живим. Згідно даних захід сонця був після 17 год. З моменту отримання можливої травми нанесеної по голові до моменту коли залишили ОСОБА_20 пройшло 3 години, хоча висновок СМЕ підтриманий експертом вказує на 1-1,5 години.

Вимоги своєї апеляційної скарги захисник ОСОБА_7 мотивує тим, що:

1. висновки суду про те, що другий етап побиття ОСОБА_11 є територія поблизу господарства Кальних, ґрунтується на лише думці судово-медичного експерта.. Про тілесні ушкоджені, які спричинялися ОСОБА_11 біля подвір`я Кальних ніхто не показує, за виключенням свідка ОСОБА_24 , яка показала, що чула як ОСОБА_6 спочатку однією ногою, а потім іншою бив ОСОБА_11 .

2. Після заміни захисника, допитати свідка ОСОБА_24 не представилось за можливе. В клопотанні захисту про допит даного свідка було відмовлено, чим порушено право на перехресний допит свідка звинувачення, а від так використання показів цього свідка для доведення вини особи, в силу ст. 87 КПК України є незаконним.

3. Суд зазначивши, що ОСОБА_6 діяв навмисно, розуміючи наслідки своїх дій, не взяв до уваги те, що ОСОБА_6 намагався затопити плиту з метою, щоб ОСОБА_11 міг лишитися в теплій оселі, так як на вулиці було морозно. Крім цього, ОСОБА_6 з ОСОБА_25 обробляли рани ОСОБА_11 і залишаючи будинок на прохання ОСОБА_11 , залишили ввімкненим світло та телевізор.

4. Судом не враховано що:

- як на причину смерті експерт послався на п. 1 висновку, не розкривши фактичного змісту від чого саме настала смерть;

- кількість крові виявлена від травм голови незначна, і як свідчить судова практика в

подібних випадках смерть протягом години не натупає;

- з моменту вірогідного удару ОСОБА_11 по голові, сплило понад три години, а не година про яку зазначено в висновку та поясненнях експерта в суді;

- не послався експерт, що причиною смерті була гостра кровотеча, викликана пошкодженням внутрішніх органів, про які йдеться в висновку, оскільки швидка смерть від втрати крові наступає тільки в разі гострої крововтрати. Не зазначається й елементи больового шоку;

- не зрозумілим серед причин смерті є зазначення про травматичний вивих нижніх зубів зліва, коли в п. 11, цього ж висновку, вони відносяться до категорії легких і не знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю;

- пояснення експерта в частині моменту настання смерті, який зазначений в проміжку 24-48 годин до початку судово-медичного дослідження трупу;

- пояснення експерта в суді що в висновку має місце чергова описка, не заслуговують на увагу, оскільки зі слів експерта на запитання захисту стосовно температури тіла трупу, яка за поясненнями експерта не вимірювалась, однак з протоколу ОМП де температура під час огляду складає - 20 С.

Враховуючи таку кількість неточностей (описок), даний висновок використовувати, як доказовий є недопустимим.

5. ОСОБА_6 наніс ОСОБА_11 тільки частину виявлених на його тілі ушкоджень, а природа інших залишилася нез`ясованою і причетність до них ОСОБА_6 не доводиться належним та допустимими доказами. А можлива причетність до них інших осіб, досудовим слідством не перевірялась.

6. ОСОБА_6 допускає, що від його дій могли залишитися на тілі ОСОБА_11 від палки: рана на голові та синець на правій кисті. Могли залишилися синці на голові чи обличчі від ударів ліктями, коли вивільнявся з під ОСОБА_11 . Також якісь ушкодження могли залишитися від падіння з ґанку. Інших важких травм він не спричиняв.

ОСОБА_26 перелом руки ОСОБА_11 не був помічений, коли вони заводили останнього до будинку. Це дає підставу стверджувати, що перелом кінцівки утворився після того, як ОСОБА_11 був приведений додому.

Коли ОСОБА_11 завели в будинок його посадили на диван, що на проти дверей, а виявлений труп був на іншому, тому можна стверджувати, що ОСОБА_6 до вбивства ОСОБА_11 не має жодного відношення і тому захист просить його виправдати.

7. Всі свідки зазначили, що у ОСОБА_6 мало місце розсічення на правій вилиці, а свідок ОСОБА_25 навіть його обробляв. З показів ОСОБА_6 їм було відомо, що дане розсічення спричинив йому ОСОБА_11 коли накинувся на ОСОБА_6 з сокирою.

8. Було порушено право ОСОБА_6 на захист при його затриманні, опитуванні та отриманні дозволу на проведення огляду його помешкання, оскільки без роз`яснення прав та без залучення захисника останній був опитаний та надав дозвіл.

9. Огляд місця події від 18.02.2015 року за місцем проживання ОСОБА_6 був проведений з порушенням ч.2 ст. 237, ч.2 ст. 234 КПК України, без ухвали слідчого судді, у зв`язку з чим відповідно до положень передбачених ч.1 ст. 86 та п.1 ст. 87 КПК України має бути визнаний судом недопустимим.

За таких обставин, майно належне ОСОБА_6 , яке при огляді його помешкання було вилучено з порушенням норм КПК України, відповідно до ст. 86 КПК України є недопустими доказом. Також мають бути визнані недопустимими доказами, а це постанови на проведення експертиз вилучених у ОСОБА_6 речей та визнання їх речовими доказами, і висновки експертиз за цими постановами.

10. З урахування показань понятих ОСОБА_17 та ОСОБА_19 протокол огляду місця події в помешканні ОСОБА_11 від 18.02.2015 року та всі вилучені речові докази під час його складання, а також висновки експертиз які ґрунтуються на цих доказах є недопустимими.

При посиланні у вироку на покази цих понятих суд уник передачі повного їх змісту, який однозначно доводить наявність суттєвих порушень положень КПК України пред`явлених для проведення оглядів.

Не зрозумілим залишилося на який пристрій фіксувався огляд взагалі, де первинний носій інформації з якого слідчим згодом зроблені фото таблиці, стороні захисту в порядку ст. 290 він не розкривався і суду не надавався, як і не зазначено в протоколі про наявність та обізнаність в них учасників огляду.

11. Одним із слідчих групи по розслідування смерті ОСОБА_11 була дружина захисника ОСОБА_27 - ст. слідчий СВ майор міліції ОСОБА_28 . Дана обставина відповідно до КПК є безспірною підставою для відводу захисника, але її не було ні ким зроблено. Про ці обставини ОСОБА_6 стало відомо тільки під час початку розгляди справи судом.

12. Покази свідка ОСОБА_29 , в частині виключення зі слідчої групи ст. слідчого ОСОБА_28 не відповідають дійсності так, як в матеріалах справи наявні дві постанови про склад слідчої групи і в обох цих постановах даний слідчий зазначений.

13. Клопотання по допит ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 ОСОБА_34 були відхилені судом.

Враховуючи вищезазначене, постановлений вирок підлягає скасуванню з постановлення нового, яким ОСОБА_6 має бути визнаний невинуватим через недоведеність його вини в інкримінованому йому злочині.

Вимоги зміненої та доповненої апеляційної скарги заступник прокурора Сумської області мотивує тим, що судом першої інстанції під час підготовчого судового засідання ОСОБА_6 роз`яснено загальні права обвинуваченого без інформування про право на слухання провадження судом присяжних, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 384 КПК України, та є порушенням права на захист. Вказані порушення є істотними, їх не можна виправити в суді апеляційної інстанції, що є підставою для скасування судового рішення та направлення матеріалів провадження на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь головуючого судді про зміст оскаржуваного судового рішення, обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , які підтримали подані апеляційні скарги, ОСОБА_6 не заперечував щодо задоволення зміненої та доповненої апеляційної скарги заступника прокурора Сумської області, захисник ОСОБА_7 в цій частині покладається на розсуд суду, прокурора який просив задовольнити вимоги зміненої апеляційної скарги, та не заперечував щодо часткового задоволення апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника щодо скасування вироку, дослідивши докази, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого та його захисна підлягають частковому задоволенню, а вимоги зміненої апеляційної скарги першого заступника прокурора Сумської області ОСОБА_10 повному задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги заступника прокурора Сумської області про те, що суд першої інстанції в порушення вимог ст. 384 КПК України не роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_6 вимоги вищезазначеної статті щодо можливості та особливостей розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних, чим порушив право останнього на захист.

Відповідно до приписів п.3 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції, крім іншого, є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.

З обвинувального акту вбачається, що органами досудового розслідування дії ОСОБА_6 було кваліфіковано за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України - вбивство, тобто протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з особливою жорстокістю.

Санкцією п.4 ч.2 ст.115 КК України, передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років або довічного позбавлення волі, з конфіскацією майна у випадку, передбаченому пунктом 6 частини другої цієї статті.

Згідно ст. 384 КПК України, прокурор, суд зобов`язані роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.

Письмове роз`яснення прокурора обвинуваченому про можливість, особливості і правові наслідки розгляду кримінального провадження судом присяжних додається до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування, які передаються до суду.

Обвинувачений у вчиненні злочину, за який передбачене покарання у виді довічного позбавлення волі, під час підготовчого судового засідання має право заявити клопотання про розгляд кримінального провадження стосовно нього судом присяжних.

Інформування обвинуваченого про можливість розгляду кримінального провадження щодо нього судом присяжних ще до початку судового розгляду надасть йому можливість підготуватись до реалізації такого права і його рішення з цього питання буде виваженим та обґрунтованим. Тільки у такому випадку будуть дотримані засади кримінального провадження, в тому числі й забезпечення права на захист, а судовий розгляд буде справедливим.

Відповідно до положень ч.ч. 1,2 ст. 458 КК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 445 цього Кодексу, є обов`язковим для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності відповідну норму права, та для всіх судів загальної юрисдикції, які зобов`язані привести свою судову практику у відповідність із судовим рішенням Верховного Суду України. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Невиконання судових рішень тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З урахуванням зазначеного при винесенні даної ухвали колегією суддів враховується правовий висновок Верховного Суду України з приводу застосування ст. 384 КПК України (Постанова від 25 червня 2015 року № 5-111кс15), з якого вбачається, що виконуючи вимоги частини четвертої статті 455 КПК, Судова палата у кримінальних справах Верховного Суду України формулює висновок із приводу застосування статті 384 КПК, який зводиться до такого:

а) право на розгляд кримінального провадження судом присяжних є невід`ємною складовою права обвинуваченого на захист;

б) порушення такого права свідчить про невиконання прокурором, судом вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка гарантує право кожного на розгляд його справи в порядку кримінального провадження судом, утвореним відповідно до закону, і є порушенням права на розгляд його справи судом, визначеним законом;

в) прокурор під час досудового розслідування, але у будь-якому разі до моменту складання обвинувального акта, повинен роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. Письмове роз`яснення прокурора повинно бути додано до обвинувального акта і реєстру матеріалів досудового розслідування;

г) суд під час підготовчого судового засідання повинен роз`яснити обвинуваченому у вчиненні злочину, за який передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних. Право на суд присяжних обвинуваченого у вчиненні злочину, за яке передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі, повинно міститись у переліку прав обвинуваченого, які закріплені у письмовій пам`ятці про права та обов`язки;

д) невиконання прокурором вимог статті 384 КПК, в силу вимог пункту третього частини третьої статі 314 КПК, є підставою для повернення обвинувального акта прокуророві;

е) невиконання судом під час підготовчого судового засідання вимог статті 384 КПК України є безумовною підставою для скасування судових рішень вищими судами.

Як вбачається з звукозапису судового засідання від 14 липня 2015 року (т.3 а.п. 158), під час проведення підготовчого судового засідання, суд не роз`яснив обвинуваченому ОСОБА_6 можливість та особливості розгляду кримінального провадження стосовно нього судом присяжних, чим допустив порушення вимог ч.1,2 ст. 384 КПК України, статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та допустив порушення права на захист обвинуваченого, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції не можна вважати законним і обґрунтованим.

З врахуванням вищезазначеного, наявні підстави, передбачені ст.ст. 412, 415 КПК України для скасування вироку, ухваленого відносно ОСОБА_6 та повернення справи на новий судовий розгляд, оскільки зазначені порушення не можуть бути усунуті судом апеляційної інстанції, у зв`язку з чим апеляційна скарга заступника прокурора Сумської області підлягає задоволенню. З урахуванням зазначеного вимоги апеляційних скарг обвинуваченого та його захисника в частині скасування вироку також підлягають задоволенню.

Таким чином, під час нового розгляду кримінального провадження суду першої інстанції слід усунути зазначені в ухвалі порушення вимог КПК України.

Щодо інших доводів апеляційних скарг обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 , то колегія суддів не вбачає підстав для проведення їх аналізу, оскільки, відповідно до ч.2 ст. 415 КПК України, призначаючи новий розгляд у суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції не має права вирішувати наперед питання про доведеність чи недоведеність обвинувачення, достовірність або недостовірність доказів, переваги одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 376, 384, 404, 405, 407, 412, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 та його захисника ОСОБА_7 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу заступника прокурора Сумської області ОСОБА_10 задовольнити.

Вирок Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 29 березня 2016 року відносно ОСОБА_6 скасувати в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду зі стадії підготовчого засідання.

Запобіжний захід ОСОБА_6 залишити попередній тримання під вартою.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно: суддя ОСОБА_2