УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія ч.1 ст. 125 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 жовтня 2016 року
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого-судді: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря: ОСОБА_5 ,
прокурора: ОСОБА_6 ,
захисника: ОСОБА_7
потерпілої: ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі кримінальне провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 червня 2016 року, яким
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Нижневартовська Тюменської області Російської Федерації, росіянина, громадянина Росії, працюючого в ВАТ «Сахара» на посаді продавця-консультанта, освіта середня, не одруженого, на утриманні осіб не має, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Згідно вироку суду, ОСОБА_9 визнаний винним та засуджений за те, що близько 15 години 30 хвилин 03 серпня 2015 року, перебуваючи у парку ім. Островського по вул. Грушевського у місті Коростені Житомирської області, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, наніс один удар долонею правої руки в ліву частину обличчя, а саме в область лівого ока ОСОБА_8 , спричинивши останній тілесне ушкодження у вигляді суборбітальної лівосторонньої гематоми, яке згідно висновків судово-медичних експертиз №376 від 25.08.2015, №390 від 03.09.2015 та №504 від 08.12.2015 відноситься до категорії легкого тілесного ушкодження, що не потягло за собою короткочасного розладу здоров`я.
Своїми умисними діями, які виразилися у заподіянні умисного легкого тілесного ушкодження, ОСОБА_9 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.125 КК України.
В апеляційній скарзі захисник в інтересах обвинуваченого просить вирок суду скасувати, а кримінальне провадження закрити. Посилається на те, що вирок суду є незаконним, оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження. Вказує, що висновками експертиз доведено, про відсутність будь-яких тілесних ушкоджень у потерпілої при її візуальному огляді. Зазначає, що ОСОБА_9 в судовому засіданні категорично заперечує факт нанесення умисного удару та факт заподіяння тілесних ушкоджень потерпілій особі. Своєї вини в інкримінованому злочині не визнає, та стверджує, що у нього не було умисного наміру на спричинення тілесних ушкоджень, все відбувалося спонтанно. Стверджує, що виходячи із висновків експерта, при проведенні експертизи не було встановлено наявність синців чи гематоми, а також не було встановлено забою лівої скроневої ділянки, забій кісток носа. Висновки експертиз слід визнати такими, що не є обов`язковими для суду, оскільки суд не повинен погоджуватись з даними висновками з підстав того, що експертизи проведені на доказах, а саме за даними зазначеними в довідці №4545 Коростенської ЦМЛ від 03.08.2015 р. що не була безпосередньо досліджена судом, як цього вимагають норми ч.2 ст.23 КПК України, а потерпіла сторона та сторона обвинувачення вказаних доказів не надали, не зважаючи на те, що сторона захисту такі заперечувала. Крім того вказує, що слідством, яке проводилося у кримінальному провадженні та судом не встановлені складові кримінального правопорушення, що інкримінуються підсудному, і зокрема суб`єктивну сторону. З урахуванням фактичних обставин справи, покази ОСОБА_9 у повній мірі співставляються з показами допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_10 , яка підтвердила, що була очевидцем цих подій та між потерпілою і обвинуваченим відбувалась сварка, штовханина , все відбувалось у її присутності, проте не бачила щоб був нанесений удар потерпілій. Дослідивши в судовому засіданні та оцінивши зібрані сторонами докази у їх сукупності, суд першої інстанції мав прийти до висновку, про відсутність в діях підсудного складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України.
В запереченнях на апеляційну скаргу захисника в інтересах обвинуваченого прокурор просить вирок суду залишити без змін, а апеляцію захисника в інтересах засудженого ОСОБА_9 - без задоволення. Вказує, що вказана апеляційна скарга захисника є необгрунтованою, висновки суду про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні вищезазначеного злочину у вироку суду відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, юридична кваліфікація цих дій є правильною. Зазначає, що вина засудженого ОСОБА_9 в судовому засіданні була повністю доведена показами потерпілої та свідків, висновками судово-медичних експертиз, протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілою, медичною довідкою і т.д.
Заслухавши доповідь судді, доводи захисника, який підтримав свою апеляційну скаргу, потерпілої, яка заперечила проти задоволення апеляційної скарги, доводи прокурора в заперечення апеляційної скарги захисника, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга захисника в інтересах обвинуваченого не підлягає задоволенню.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, відповідає обставинам кримінального провадження та ґрунтується на сукупності зібраних та належним чином оцінених судом доказах.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі захисника про те, що висновок про доведеність вини грунтується на недопустимих доказах, що в діях його підзахисного відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.125 КК України, тому він не винен у вчиненому кримінальному правопорушенні є безпідставними та спростовуються матеріалами провадження.
Вина засудженого ОСОБА_9 в судовому засіданні була повністю доведена показами потерпілої та свідків, висновками судово-медичних експертиз, протоколом проведення слідчого експерименту з потерпілою, медичною довідкою і т.д.
Так, за показами потерпілої ОСОБА_8 , 03.08.2015 року, вона йдучи разом з дитиною та сестрою, зустріла ОСОБА_9 , який захотівши поговорити з нею, взяв її за руку. ЇЇ сестра ОСОБА_11 засудженому говорила, щоб той залишив ОСОБА_8 . Проте, ОСОБА_9 наніс їй удар по обличчю біля приміщення туалету в парку ім. Островського, що в м. Коростені Житомирської обл. Вона відразу звернулася із заявою до Коростенського МВ УМВС України в Житомирській області.
За показами свідка ОСОБА_12 до 03 серпня 2015 року тілесних ушкоджень у потерпілої ОСОБА_8 не бачив. В цей день з останньою було все добре. З дому потерпіла пішла без синців, а прийшла з синцем під оком.
За показами свідка ОСОБА_10 , яка працює в парку ім. Островського, підтверджується той факт, що 03.08.2015 року засуджений ОСОБА_9 та потерпіла ОСОБА_8 голосно кричали, сварилися та штовхались.
За показами свідка ОСОБА_13 потерпілу ОСОБА_8 вона бачила 01.08.2015 року .Жодних тілесних ушкоджень остання не мала. 05 серпня 2015 року зустрівши потерпілу знову, побачила в неї синець під лівим оком.
За показами свідка ОСОБА_14 підтверджується конфлікт між обвинуваченим ОСОБА_9 та потерпілою ОСОБА_8 , який мав місце на початку серпня 2015 року. Крім того, свідок підтвердила і той факт, що ОСОБА_9 був зроблений жест рукою в сторону потерпілої, від якого остання похитнулася.
За показами свідка ОСОБА_11 , подія між обвинуваченим та потерпілою відбулася в її присутності 03.08.2015 року в парку ім. Островського біля туалету, вона бачила, як ОСОБА_9 наніс удар ОСОБА_8 . При цьому він кричав на неї та ображав.
За показами свідка ОСОБА_15 , 03 серпня 2015 року, він перебував на чергуванні в СОГ Коростенського ВМ. До нього звернулася потерпіла ОСОБА_8 . З її слів йому стало відомо, що ОСОБА_9 наніс удар. Відібравши заяву в потерпілої про обставини події, направив останню до травмпункту Коростенської ЦМЛ. Підтверджує те, що ОСОБА_8 була схвильована, а також те, що бачив в неї почервоніння біля лівого ока та лівої щоки, схожого на ушкодження від удару.
Крім того, факт нанесення удару потерпілій ОСОБА_8 , який стався 03 серпня 2015 року, відтворено даними протоколу проведення слідчого експерименту від 28.08.2015 року з останньою.
Відповідно до висновків судово-медичних експертиз №376 від 25.08.2016 року №390 від 03.09.2015 та №504 від 08.12.2015, у потерпілої ОСОБА_8 мала місце суборбітальна лівостороння гематома, яка згідно медичної довідки розцінюється як крововилив в нижній частині лівого ока, який міг утворитися від одного удару тупим твердим предметом в ліву частину обличчя, а саме в область лівого ока. Не виключено при обставинах і термін, викладених в постанові слідчого. Відноситься до категорії тілесних ушкоджень легкого ступеня тяжкості, без короткочасного розладу здоров`я. При цьому, не виключається можливість утворення тілесного ушкодження суборбітальної лівосторонньої гематоми внаслідок нанесеного удару ОСОБА_8 громадянином ОСОБА_9 .
Таким чином, доводи захисника обвинуваченого щодо неналежного огляду потерпілої на предмет наявності в останньої тілесних ушкоджень та суперечностей у медичній довідці спростовуються наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, зокрема висновками судово-медичних експертиз №№379, 504.
Також слід зазначити і те, що потерпіла ОСОБА_8 була оглянута черговим лікарем травматологом Коростенської ЦМЛ, а також експертом безпосередньо під час проведення судово-медичної експертизи. Тілесні ушкодження останньої зафіксовано медичною довідкою травмпункту, яка передана експерту. Вказана медична документація була досліджена експертом, який дав чіткі та вичерпні висновки.
Усі докази , досліджені судом першої інстанції та наведені у обвинувальному вироку, узгоджується між собою, та їх вірно було оцінено судом у їх сукупності, на підставі чого було зроблено вірний висновок про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні даного кримінального правопорушення. Посилання апелянта на недоведеність в судовому засіданні прямого умислу обвинуваченого на завдання потерпілій легкого тілесного ушкодження є лише припущеннями апелянта, які спростовуються фактичними обставинами справи, наявністю неприязних відносин між учасниками конфлікту та наявністю факту сварки між ними за обставин, наведених у вироку, та наявністю мотиву у обвинуваченого для вчинення таких протиправних дій у зв`язку з підозрою потерпілої у навмисному зараженні невиліковною хворобою, що не заперечувалося і самим обвинуваченим.
Що стосується посилань захисника обвинуваченого на те, що в ході судового розгляду надано не оригінал медичної довідки, а його ксерокопію, яка не має процесуального відношення до даного кримінального провадження, слід зазначити наступне. За клопотанням сторони захисту потерпілою ОСОБА_8 суду першої інстанції було надано медичну довідку з поміткою «дублікат», яка видана черговим лікарем травмпункту та завірена печатками Коростенської ЦМЛ та оглянута під час судового розгляду провадження. В матеріалах провадження на аркуші 81 наявна світлокопія довідки травмпункту Коростенської ЦМЛ від 03.08.2015 року за № 4545, завірена підписом слідчого СВ Коросенського МВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_16 . Нагорного, відповідно до якої при огляді ОСОБА_17 було встановлено забій лівої скроневої ділянки, забій кісток носа, суборбітальна лівостороння гематома, при цьому саме у спричиненні такого тілесного ушкодження як суборбітальна лівостороння гематома і звинувачується обвинувачений ОСОБА_9 . Крім того під час апеляційного розгляду провадження стороною обвинувачення було витребувано оригінал даної довідки та надано для порівняння з копією, яка міститься в матеріалах провадження, що не викликало в колегії суддів сумнівів вважати даний доказ підробкою та недопустимим доказом.
З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги захисника в інтересах обвинуваченого не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді вироку суду першої інстанції, є надуманими та такими, що не грунтуються на матеріалах кримінального провадження.
Судове слідство проведено з достатньою повнотою. Вирок суду відповідає вимогам ст. 370 КПК України.
Підстав для задоволення апеляційної скарги захисника з в інтересах обвинуваченого з мотивів, наведених в ній, немає.
Істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які могли б бути підставою для зміни або скасування вироку суду, відсутні.
Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_9 , залишити без задоволення, а вирок Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 10 червня 2016 року щодо ОСОБА_9 за ч.1 ст.125 України, - без зміни.
Ухвала може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її ухвалення.
Судді: