Справа № 308/5718/14-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 листопада 2016 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі колегії суддів:
-головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3
-секретаря судового засідання ОСОБА_4
з участю :
- прокурора ОСОБА_5 ,
- потерпілих - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
- обвинуваченого - ОСОБА_9 ,
- захисника ОСОБА_10 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ужгород, кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.185, ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Згідно ухвали суду від 15.09.2016 р. обвинуваченому ОСОБА_9 продовжено строк тримання під вартою до 12.11.2016 року.
Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Прокурор ОСОБА_5 в судовому засіданні просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому до 2-ох місяців, оскільки підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у вигляді взяття під варту не відпали, а також з метою запобігти спробам ухилитися від суду, впливати на потерпілих, свідків. Просив врахувати особу обвинуваченого, який раніше притягався до кримінальної відповідальності , вчинив злочин у період іспитового строку, тяжкість покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні.
Потерпілі підтримали думку прокурора.
Захисник ОСОБА_10 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання прокурора про продовження строків запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, та просив змінити обвинуваченому запобіжний захід з тримання під вартою на інший запобіжний захід не пов`язаний з триманням під вартою. Вказує на те, що прокурор не вказав на нові ризики, що передбачені ст.177 КПК України та нових їх обґрунтування, та те що, продовження строків тримання під вартою не може ґрунтуватися на підставі тяжкості злочину та суворості можливого судового рішення
Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав думку захисника.
До спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.
Стаття 177 КПК України містить правові норми щодо мети та підстав застосовування запобіжних заходів.
Відповідно до ст. 177 КПК України запобіжні заходи застосовуються з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобіганню спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку з речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
Запобіжні заходи застосовуються за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави суду вважати що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії викладені вище.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу крім наявності ризиків , зазначених у статті 177, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоров`я, розмір майнової шкоди, майновий стан, наявність родини та утриманців, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.
Заслухавши думку учасників кримінального провадження щодо доцільності продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою, суд, враховуючи тяжкість злочину, санкція якого передбачає позбавлення волі на строк до п`ятнадцяти років, те, що ОСОБА_9 обвинувачується в скоєнні особливо тяжкого злочину, те, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом вважаю, що воно підлягає до задоволення. Суду не надано достатньо доказів обставин, які свідчать про наявність необґрунтованої підозри у вчиненні обвинуваченим кримінального правопорушення та наявність підстав вважати, що ОСОБА_9 залишаючись на волі, не буде ухилятись від слідства та суду, не буде чинити тиск на потерпілих, свідків. Зважаючи на викладене, суд вважає недостатнім застосування до обвинуваченого ОСОБА_9 інших більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам визначених ст. 177 КПК України. З урахуванням вищенаведеного та того, що судове провадження не завершено, суд дійшов висновку про необхідність продовження запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно ОСОБА_11 .
Застосовуючи такий вид запобіжного заходу, суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, із ступеня тяжкості інкримінованого злочину, а також приймає до уваги ту обставину, що підстави, за яких судом було обрано обвинуваченому запобіжний захід у виді взяття під варту, не відпали, а ризики, передбачені ст. 177 КПК України не зменшились, що унеможливлює застосування до обвинуваченого більш м`якого запобіжного заходу, отже суд приходить до висновку про доцільність продовження строку тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_11 .
Керуючись ст.ст. 176-178, 331, 369-372 КПК України суд
УХВАЛИВ:
Продовжити строк тримання ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обвинуваченому у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2,3 ст.185, ч.4 ст.187, ч.2 ст.121 КК України, під вартою на період судового розгляду справи, але не більше ніж на 60 днів - до 07 січня 2017 року.
Ухвала оскарженю не підлягає.
Головуюча суддя: ОСОБА_1
Судді: ОСОБА_2
ОСОБА_3