"11" липня 2016 р. Справа № 363/4154/15-к
УХВАЛА
11 липня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого - ОСОБА_4 ,

захисників - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Вишгороді обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000093 відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.309 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
У провадженні Вишгородського районного суду Київської області перебуває кримінальне провадження за № 0000093 відносно ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.185, ч.1 ст.309 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України, ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

В судовому засіданні прокурором було заявлено клопотання про продовження строку утримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , посилаючись на те, що ризики, які послугували його обранню на даний час не відпали, підстав для заміни та скасування запобіжного заходу не вбачається, тому просив його продовжити на два місяці. Також прокурором було заявлено клопотання про продовження запобіжного заходу відносно ОСОБА_9 , у вигляді особистого зобов`язання, з покладанням на останнього обов`язків передбачених ст.194 КПК України, оскільки останній, починаючи з вересня 2015 року ухилявся від явки до суду, у зв`язку із чим судом неодноразово виносились ухвали про його привід, а в подальшому обвинувачений ОСОБА_9 взагалі був оголошений у розшук, тому вважає, що у відповідності до ст.177 КПК України існує ризик, а саме те, що обвинувачений може переховуватися від суду.
Представник потерпілого ОСОБА_4 підтримав клопотання прокурора про продовження терміну утримання під вартою ОСОБА_7 та продовження запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання щодо обвинуваченого ОСОБА_9 .

Захисник ОСОБА_6 , обвинувачені ОСОБА_8 , ОСОБА_9 залишили розгляд даного клопотання на розсуд суду.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_5 заявила клопотання про заміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_7 з утримання під вартою на цілодобовий домашній арешт, посилаючись на те, що ризики, які послугували його обранню на даний час відпали, а нові не наведені прокурором.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав клопотання свого захисника.

Заслухавши думку учасників судового засідання, суд зазначається про наступне.

Відповідно до частини 3 статті 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

З урахуванням норм, викладених у статтях 177-178, 331 КПК України, суд вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_7 до 11 вересня 2016 року, тобто на строк, що не перевищує двох місяців, як того і вимагає Закон.

Підстав для скасування, зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного щодо обвинуваченого ОСОБА_7 у встановленому законом порядку суд не вбачає.

Крім того, прокурором під час судового засідання доведено наявність ризику передбаченого п.1 ч. 1 ст.177 КПК України, а саме того, що обвинувачений ОСОБА_9 може переховуватися від суду, що також підтверджується матеріалами кримінального провадження, а також враховуючи ту обставину, що ОСОБА_9 є військовослужбовцем Збройних сил України та на даний час проходить військову службу, суд вважає за необхідне продовжити відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, строком на 2 місяці, з покладанням на нього обов`язків передбачених ст.194 КПК України.
Керуючись статтями 314-316 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до 11 вересня 2016 року та утримувати його у Київському слідчому ізоляторі № 13 Управління Державної пенітенціарної служби України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області.

Продовжити відносно ОСОБА_9 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання терміном до 11.09.2016р., поклавши на обвинуваченого обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:

-з`являтися за викликом суду, а у разі неможливості з`явитись з поважних причин своєчасно повідомити про це суд;

-не відлучатися з с.Димер, Вишгородського району Київської області без дозволу суду;

-повідомляти суд про зміну місця мешкання або роботи.

Роз`яснити обвинуваченому ОСОБА_9 , що в разі невиконання покладених на нього судом обов`язків, до нього може бути застосований більш жорстокий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 розмірів мінімальної заробітної плати до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Контроль за виконанням особистого зобов`язання ОСОБА_9 покласти на прокурора.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1