Справа № 149/3144/15-к
Провадження №1-кп/149/226/15
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
25.03.2016 року Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області в складі колегії суддів:

головуючого судді ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 ,

потерпілої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмільнику в залі суду кримінальне провадження, за обвинуваченням:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, розлученого, уродженця села Зозуленці, Хмільницького району Вінницької області, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні злочинів передбачених ч. 2 ст. 125, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.08.2015 року за № 0000528, 29.08.2015 року за № 0000565,-

В С Т А Н О В И В :

04.08.2015 року, близько 22.00 години, ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, діючи умисно, знаходячись в дворі домогосподарства АДРЕСА_1 , в ході суперечки з ОСОБА_8 , наніс їй удар ножем в область грудної клітки, чим заподіяв останній, відповідно до висновку експерта № 143 від 01.09.2015 року, тілесні ушкодження у вигляді рани по передній поверхні грудної клітки, яка відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров"я.

28.08.2015 року, близько 22.30 години, ОСОБА_6 , знаходячись в приміщенні будинку де він проживає, що по АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп"яніння, на грунті ревнощів вирішив позбавити життя свою дружину ОСОБА_8 . З цією метою ОСОБА_6 взяв господарський ніж та підійшов до ОСОБА_8 , яка в цей час лежала на дивані у кімнаті будинку, де, діючи умисно, усвідомлюючи суспільну небезпеку своїх дій і незворотність їхніх наслідків у вигляді смерті потерпілої, з метою позбавлення її життя, наніс декілька ударів лезом ножа в область голови, тобто життєво важливий орган, заподіявши ОСОБА_8 згідно висновку експерта № 159 від 22.10.2015 року тілесні ушкодження у вигляді ран лівої скроневої ділянки голови, лівого ліктьового суглобу та пальців правої кисті, які виникли від дії твердого предмета, що має гостру ріжучу основу (можливо лезо ножа), відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров"я. В свою чергу ОСОБА_8 , захищаючись від протиправного посягання з боку ОСОБА_6 , підвелася з дивану та почала тікати з будинку. При цьому ОСОБА_6 з метою доведення свого злочинного умислу спрямованого на позбавлення життя ОСОБА_8 , почав наздоганяти останню. Рятуючись від нападника ОСОБА_8 забігла до приміщення літньої кухні, що на території її домоволодіння та зачинилась з середини. Однак ОСОБА_6 , вчинивши всі дії, які вважав необхідними для доведення свого злочинного умислу до кінця, виконати свій злочинний умисел на позбавлення життя дружини ОСОБА_8 не зміг з причин, що не залежали від волі ОСОБА_6 , оскільки суспільно небезпечені наслідки у вигляді смерті потерпілої не настали через те, що ОСОБА_8 втекла від нападника та зачинилась в приміщенні літньої кухні.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у скоєнні злочину за ч. 2 ст. 125 КК України визнав частково і пояснив, що спричинив тілесні ушкодження ОСОБА_8 , але причинив їх по необережності. Також показав, що в будинку жили він, дружина ОСОБА_8 , дочка, зять, онук та їх з дружиною дитина, яка є інвалідом дитинства. Також показав, що не знає чим вдарив потерпілу. 4-го серпня 2015 року були у свахи. Там пили всі, тому що з АТО повернувся син свахи. Він особисто випив 200-300 грам горілки. Потім з дітьми пішли додому, а дружина залишилася у свахи. Діти лягли спати і вимкнули світло. Він сидів на порозі, курив і чекав дружину. Періодично виходив на вулицю Набережну, виглядав її. Почув якийсь сміх та стук дверей автомобіля.Тут з"явилася дружина, а він сидів на сходах і курив. Дружина остовпіла коли побачила його і почала на нього кричати, сваритися. Він, щоб дружина не кричала, взяв щось на сходах, якусь залізячку, їх там накидав онук, підійшов до неї, так як хотів її налякати, щоб не кричала, і вдарив тією залізячкою в грудну клітку ОСОБА_8 . З будинку вийшла дочка і побачила, що в дружини іде кров. Після цього він ту залізяку відразу викинув десь за будинок чи на дах будинку і почав просити пробачення у дружини. Сильно жалкує, що так сталося. Потерпіла говорить, що то був ніж, але він не знає, чи то був ніж. На його думку то був якийсь металевий кругляк, яким він тикнув її в грудну клітку. Після того, як з хати вийшла дочка він більше ударів потерпілій не наносив. Кров на потерпілій не бачив, а дочка побачила. Він лише мав намір штовхнути потерпілу, щоб та перестала кричати на нього, іншим шляхом її зупинити не можна було. Визнає, що спричинив їй тілесні ушкодження вказані у обвинувальному акті.

Назважаючи на часткове визнання обвинуваченим вини у скоєнні злочину за ч. 2 ст. 125 КК України, його вина у скоєнні вказаного злочину повністю доводиться наступними доказами.

Частково показаннями обвинуваченого ОСОБА_6 , який пояснив, що він 4-го серпня 2015 року, після повернення від свахи, коли діти лягли спати, дочекавшись дружину ОСОБА_8 , взяв щось на сходах, якусь залізячку, їх там на кидав онук, підійшов до дружини, так як хотів її налякати, щоб та не кричала до нього, і вдарив тією залізячкою її в грудну клітку. Після цього він ту залізячку відразу викинув десь за будинок чи на дах будинку.

Показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка показала, що 4 серпня 2015 року всі поїхали в село Пустовійти допомогти сватам складати солому. Їх син був в АТО, він приїхав і вони всі разом по цій причини посиділи трохи, всі разом вживали спиртні напої. Чоловік ОСОБА_6 випив чарки 2-3 горілки. Потім чоловік та діти пішли вперед, а вона залишилася поговорити з свахою Коли йшла додому то бачила, що горить світло, а коли підійшла, то світло вимкнули. Коли підійшла до хати, а він - ОСОБА_6 із-за вугла хати до неї і вдарив ножем в груди, ще почула, що наче провернув ножа. Потім витягнув ножа і викинув десь на хлів. Це був ніж з ручкою з трубки, який він сам зробив. Довжина леза 8-10 см. Вона відсіч не давала і нічого не говорила. Вона почала кричати, тут вийшла дочка, завела її в кімнату і почала промивати рану. ОСОБА_6 в цей час стояв на вулиці під вікном і сказав - "що хотіла те й маєш, викликайте швидку". Вона спочатку думала, що все минеться і сказала дочці швидку не викликати. Але через хвилин 40 рана почала набрякати і дочка викликала швидку, яка забрала її в лікарню. До цього випадку вона неодноразово викликала міліцію через дії та погрози ОСОБА_6 . Він років п"ять назад підпалив хату, верх згорів, а вона потім вимушена була зробити новий верх. Будь-яка сварка він відразу ж за ножа чи за сокиру. Вважає, щ ОСОБА_6 добре знав і розумів, що робив.

Показаннями свідка ОСОБА_9 , яка показала, що вона є донькою обвинуваченого та потерпілої. 4 серпня 2015 року всі прийшли від свекрухи, а мама затрималася. Коли прийшли додому, батько почав запитувати де вона, де вона. Він її до кожного стовпа ревнував. Ми були в хаті, а ОСОБА_6 сидів на вулиці на порозі біля хати, він був випивший. Потім почула крик, вибігла і побачила, що він стоїть, а у мами сичить кров з грудей. Вона завела маму до хати і почала обробляти рану, а батько під вікном з вулиці кричав що хотіла, то і маєш і лаявся. Коли приїхала швидка допомога, то він пішов за сарай. Потім під ранок прийшов дуже п"яний, зірвав клямку на дверях до хати, почав їй щось погрожувати. Потім коли був тверезий, приходив в лікарню до мами і просив в неї пробачення. До цього неодноразово викликали до батька міліцію через його поведінку, разів з десять, працівники міліції складали адмінпротоколи.

Показаннями свідка ОСОБА_10 , який показав, що потерпіла є його тещею, а обвинувачений тестем. Про випадок 4 серпня 2015 року він дізнався від дружини ОСОБА_9 . Обвинувачений ОСОБА_6 зловживає алкогольними напоями, коли вип"є стає агресивним по відношенню до своєї дружини та дочки, а до нього ні, мабуть його боїться.

Висновком експерта № 143 від 01.09.2015 року, відповідно до якого у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження: непроникаюче ножове поранення грудної клітки. Хід каналу знизу доверху і зліва направо. Дном рани є праве 5-те ребро по середнє-ключичній лінії. Тілесні ушкодження у вигляді рани по попередній поверхні грудної клітки, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров"я, які виникли від дії колючо-ріжучого предмета (а.с.116) .

Показання овбинуваченого ОСОБА_11 в тій частині, що він наніс удар в грудну клітку потерпілої ОСОБА_8 залізчкою яку раніше кинув онук, а не ножем, спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка показала, що ОСОБА_6 наніс їй удар ножем з довживною леза 8-10 см, який він сам зробив, висновком експерта № 143 від 01.09.2015 року, відповідно до якого у ОСОБА_8 виявлено тілесні ушкодження - непроникаюче ножове поранення грудної клітки, яке виникло від дії колючо-ріжучого предмета.

Суд, керуючись ч. 1 ст. 94 КПК України, дослідивши та оцінівши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфікувати вірно за ч. 2 ст. 125 КК України - умисне спричинення легких тілесних пошкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров"я.

ОСОБА_6 свою вину у скоєнні злочину за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України визнав частково, пояснивши, що не мав наміру вбивати потерпілу ОСОБА_8 . Показав, що 28.08.2015 року в той день він був вдома. Було якесь свято перша Пречиста і до них додому прийшла сваха. Після цього за столом випили горілки - він, дружина ОСОБА_8 та сваха. Він випив 200 грам горілки чи більше. Потім жінка вигнала його із-за столу, сказала, що йому вже досить. Пішов в дитячу кімнату де знаходиться син інвалід дитинства. Потім сваха пішла. В будинку крім дружини та дитини інваліда нікого не було. Близько 22 години він вирішив налякати дружину, оскільки він говорив їй, що любить, а вона насміхалася з нього. Він взяв ніж, який був на підвіконні біля хліва, пішов в кімнату де спала дружина. Думав, що та побачить ніж і злякається. Коли зайшов в кімнату з ножем, вона лежала на дивані і дрімала. Що далі було - не пам"ятає. Не пам"ятає він тому, що дружина, коли він був з ножем - відштовхнула його і він при цьому вдарився головою об двері, втратив свідомість, тому і не пам"ятає що було. Руки в дружини були порізані мабуть тому, що вона захищалася мабуть від ножа. Потім вона вибігла з хати і зачинилася у літній кухні. До літньої кухні пішов тому, що побачив кров і пішов просити у неї вибачення. Якби він хотів зайти у літню кухню, то вибив би двері, але він цього не зробив. Ножа він покинув на дивані в кімнаті де була дружина, а потім пішов до літньої кухні. Він не хотів дружину вбивати, а лише налякати, оскільки у нього була злість на дружину, якась агресія. Якби він хотів її вбити, то тим ножем її надвоє розколов би. Ніж він зробив сам з пилки, ним рубали гичку для худоби, довжина леза 30 см, ширина леза 7 см, або й більше. Потім після цього він пішов в село і ходив по селі, а потім був в посадці, а як туди потрапив не пам"ятає. Коли потерпіла побачила, що він стоїть над нею з ножем, то щось сказала. Може він і не наносив їй удари. Не пам"ятає, що сталося, оскільки впав, вдарився головою. Куди і як наносив удари ножем не пам"ятає. Перед тим як вдаритти ножем, в нього з"явилася і пішла агресія. Він не хотів заподіяти потерпілій тілесні ушкодження, наміру позбавляти її життя у нього не було. Коли вона побігла з кімнати, він не збирався її доганяти. Після цього, як вона побігла з кімнати, він на підвіконні взяв фужер з горілкою та допив горілку, а потім пішов на подвір"я та до літньої кухні її шукати. Шукав її щоб попросити пробачення. Вона була у літній кухні закрита з середини. Якби хотів достати її то вибив би двері, там був лом. Побачивши світло фар автомобіля по вулиці, зрозумів, що їде зять. Після цього взяв з собою мотузок щоб вішатися, але передумав. Пам"ять пропадає тому, що жінка і дочка його товкли і били в голову, одна тримала, а друга товкла в голову. В якій руці тримав ніж коли наносив ним удари потерпілій не пам"ятає. На ножі крові не бачив. В нього тілесних ушкоджень не було. Також показав, що ніякого умислу на вбиство дружини та спричинення їй тілесних ушкоджень у нього не було. Причини чому він так поступив пояснити не може, що вийшло те і вийшло. Все горілка, як вип"є - то не пам"ятає нічого. Думає, що потерпілу вдарив два рази - у скроню вдарив другий раз, навіщо вдарив ножем у скроню пояснити не може. Руки потерпіла порізала сама, коли в нього видирала ніж. Не пам"ятає чому, навіщо і куди заподіював удари потерпілій.

Після огляду в судовому засіданні речового доказу, ножа, обвинувачений ОСОБА_6 показав, що саме цей ніж він взяв 28 серпня 2015 року щоб налякати потерпілу. Якби він хотів вбити потерпілу то вбив би її, тому що цим ножем можна вбити кого хочеш, якщо хотіти. Це свідчить, що він наміру вбивати потерпілу не мав, як би хотів - то вбив би. На запитання чому він взяв саме такого ножа за розміром, хоча в господарстві були і інші ножі - пояснити не зміг. Просить у потерпілої та суду пробачання за вчинене, висновки для себе зробив і такого вже ніколи не вчинить, просить призначити йому умовне покарання

Незважаючи на часткове визнання обвинуваченим ОСОБА_6 своєї вини у скоєнні злочину за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, його вина в повному обсязі доведена наступними доказами.

Показаннями обвинуваченого ОСОБА_6 в тій частині, що 28 серпня 2015 року він був вдома. Було свято і до них додому прийшла сваха. Після цього за столом випили горілки - він, потерпіла та сваха. Він випив 200 грам горілки чи більше. Потім жінка вигнала його із-за столу, сказала, що йому вже досить. Пішов в дитячу кімнату де знаходиться син інвалід дитинства. Потім сваха пішла. В будинку крім жінки та дитини інваліда нікого не було. Потім, біля 22 години він взяв ніж, який був на вікні біля хліва, пішов в кімнату де спала жінка. Думав побачить ніж і злякається. Коли зайшов в кімнату з ножем, вона лежала на дивані і дрімала.

Показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка показала, що 28 серпня 2015 року вона, сваха та ОСОБА_6 сиділи за столом та обідали, при цьому вони випили горілки. Вона особисто тоді горілку не вживала. ОСОБА_6 посидів трохи і пішов. Побачила що сутеніє. Завела онука до хати. Потім лягла на дивані в кімнаті - де дитина інвалід. Почула, що ОСОБА_6 бігає по хаті. Знає, що тепер все може статися, тому намагалася бути на сторожі. Коли він викурив третю сигарету подумала, що вже заспокоївся. Перейшла в зал і лягла на дивані та задрімала і не чула як він зайшов до кімнати. Почула лише тоді, коли він вдарив ножем, потім вдарив другий раз, третій. Вона лежала на правому боку, перший удар ножем прийшовся в лікоть, другий - вдарив в голову, а третій прийшовся по пальцям руки. Вона нічого йому не говорила і він теж. Вона його відштовхнула, схопила свою мобілку, яка була біля неї і вибігла з хати, а він біг за нею за кілька метрів позаду. В руках був інший ніж, який він взяв на кухні. Вона забігла та закрилася у літній кухні, тримала руками двері веранди з середини, а він з зовні їх шарпав намагаючи відчинити. Вона зрозуміла, що не втримає двері, відпустила двері і забігла в кімнату та закрилася на защіпку. Він пошарпав двері, не зміг вдчинити і пішов до вікна. Але постояв трохи і відійшов. Коли була вже в кімнаті, ледве змогла зателефонувати дочці щоб вона приїхала. Потім коли він кудись пішов, вона вийшла на дорогу, а тут - машиною їхали дочка та зять. Вважає, що все це вже було серйозно, він хотів її вбити. До цього випадку як і до випадку 4 серпня 2015 року, вона неодноразово викликала міліцію з приводу агресивної поведінки обвинуваченого. Він років п"ять назад підпалив хату, верх згорів, вона потім зробила новий верх. Будь-яка сварка ОСОБА_6 відразу ж хапався за ножа чи за сокиру. Він добре знав і розумів, що робив.

Показами свідка ОСОБА_9 , яка показала, що обвинувачений ОСОБА_6 її батько. 28 серпня 2015 року, пізно ввечері, зателефонувала мама і сказала лише - "гайда додому", але вона відразу ж зрозуміла, що щось сталося. Коли приїхали то побачила, що мама вся в крові, в залі все в крові, у кутку кімнати лежав ніж. Простирадло все у крові. Але ніж батько обтер тим простирадлом. До цього до батька неодноразово викликали міліцію, разів з десять, працівники міліції складали адмінпротоколи.

Показами свідка ОСОБА_10 , який показав, що обвинувачений ОСОБА_6 є його тестем. Він зловживає алкогольними напоями, коли вип"є то стає агресивним по відношенню до своєї дружини та дочки, а до нього ні, мабуть його боїться. 28 серпня 2015 року пізно у вечері до його дружини зателефонула теща. Та відразу з його братом поїхала додому. Коли він приїхав через деякий час, то теща сиділа в кімнаті вся в крові. Тестя вдома не було. Був випадок коли ОСОБА_6 погрожував сусіда вбити косою. Вважає, що якщо тесть в стані агресії, то може вбити людину.

Протоколом огляду місця події від 29.08.2015 року з 00:16 години до 01:30 години домогосподарства в АДРЕСА_1 та таблицею ілюстрацій до протоколу, відповідно до яких під час огляду будинку на сходах до будинку виявлено плями бурого кольору. З внутрішньої частини будинку вхідні двері пофарбовані у білий колір, З внутрішньої сторони дверей на білій фарбі наявні краплини речовини бурого кольору. За вхідними дверима на занавісці на рівні пояса наявна речовина бурого кольору. На підлозі веранди на килимі зеленого кольору є краплі речовини бурого кольору. На дверях з веренди до кімнати наявні краплі речовини бурого кольору. На порозі є краплі речовини бурого кольору. На дверях до прихожої білого кольору виявлені краплі речовини бурого кольору. На порозі є краплі речовини бурого кольору. В кімнаті виявлено ніж рукоятка якого дерев"яна та з металевим лезом темного кольору. Довжина ножа 43 см, довжина леза 30 см, ширина леза 6,5 см, товщина леза 2,5 мм, довжина дерев"яної рукоятки коричневого кольору 13 см. На лезі ножа зі сторони рукоятки наявні розводи речовини бурого кольору. Виявлено тканину білого кольору на якій наявні розводи речовини бурого кольору, ці розводи схожі на сліди від витирання ножа. На дивані простирадло, одіяло та подушка на яких виявлені плями та розводи речовини бурого кольору. Під час огляду вилучено ніж, тканину білого кольору, наволочку, простирадло, жіночу сорочку з плямами та розводами з речовни бурого кольору (а.с. 77-92).

Протоколом слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_6 від 04.09.2015 року, та відтвореним в судовому засіданні відеозаписом слідчого експерименту, під час проведення якого ОСОБА_6 розповів, що 28.08.2015 року він посварився з своєю дружиною та щоб полякати її взяв в руки ножа. ОСОБА_6 при цьому підійшов до господарського приміщення та показав місце де лежав ніж. Потім розповів, що з ножем пішов до будинку. Його дружина лежала на розкладеному дивані обличчям до нього. При цьому повідомив, що цим ножем штурхнув свою дружину. Прийшов до тями коли вже знаходився на підлозі, при цьому побачив на підлозі сліди крові. Дружини в кімнаті вже не було. Повідомив, що подумав, що порізав дружині пальці. Вирішив йти її шукати. Йдучи по будинку зайшов до іншої кімнати де випив горілки. Щоб відшукати дружину попрямував до будинку своєї тещі. Йдучи повз літню кухню вирішив туди зайти і перевірити чи немає там дружини. Коли підійшов, то двері були зачинені з внутрішньої сторони. В цей час побачив світло фар автомобіля і зрозумів, що це їде його зять. Після цього взяв мотузку і вирішив покінчити життя самогубством та пішов з території домоволодіння (а.с. 97-100).

Висновком експерта № 159 від 22.10.2015 року, відповідно до якого об`єктивно у ОСОБА_8 наявні місцеві зміни: в ділянці скроневої ділянки рубана рана 3,0х1,5 см, апоневроз пошкоджений; на тильній поверхні 2, 5-го пальців правої кисті різані рани; в ділянці лівого ліктьового згину рана 8,0х0,6 см. Тілесні ушкодження у вигляді ран лівої скроневої ділянки голови, лівого ліктьового суглобу та пальців правої кисті, які виникли від дії твердого предмета, що має гостру ріжучу основу (можливо лезо ножа), відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Давність утворення можливо в строк вказаний у постанові про призначення експертизи (а.с. 103-105).

Показаннями експерта ОСОБА_12 , який в судовому засіданні показав, що ним проводилася судово-медична експертиза № 159 стосовно тілесних ушкоджень у громадянки ОСОБА_13 під час якої у неї було виявлено тілесні ушкодження - рани лівої скроневої ділянки голови, лівого ліктьового суглобу та пальців правої кисті. Голова - це ж звичайно життєво важливий орган для людини, а ліва скронева ділянка - найвразливіше місце у черепній коробці голови людини через незначну товщину лівої скроневої кістки. Потерпілій було нанесно удар лезом ножа в ліву скроневу ділянку голови від чого виникла різана рана. Ударів ОСОБА_8 було нанесено не менше трьох, так як тілесні ушодження виявлені в трьох різних анатомічних ділянках тіла людини. Виявлена рана у лівій скроневій ділянці голови за своїми клінічними симптомами та наслідками сама по собі небезпеки не несе, але сама голова є життєво важливим органом для людини і в лівій скроневій ділянці є дуже вразливою.

Речовими доказами оглянутими в судовому засіданні: ножем рукоятка якого дерев"яна та з металевим лезом темного кольору, довжина ножа 43 см, довжина леза 30 см, ширина леза 6,5 см, товщина леза 2,5 мм, довжина дерев"яної рукоятки коричневого кольору 13 см; тканиною білого кольору, наволочкою, простирадлом, жіночою сорочкою блакитного кольору з плямами та розводами речовини бурого кольору.

Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 2 від 11.01.2016 року, обвинувачений ОСОБА_6 в період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння на хронічне психічне захворювання не страждав, перебував поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. В теперішній час на хронічне психічне захворювання не страждає, перебуває поза будь-яким тимчасовим хворобливим розладом психічної діяльності, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. Застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (а.с. 166-169).

Суд відхиляє доводи обвинуваченого та його захисника про недоведеність вини обвинуваченого у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, їх доводи спростовуються логічними і переконливими показаннями потерпілої ОСОБА_8 , свідків, оглянутими та дослідженими в судовому засіданні документами та речовими доказами, оціненими судом в їх сукупності. Суд вважає, що не встановлено підстав для виправдання обвинуваченого за обвинуваченням у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України.

Визнання обвинуваченим ОСОБА_6 частково своєї вини у скоєні злочинів передбачених ч. 2 ст. 125 КК України, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України, суд розцінює, як його намагання уникнути відповідальності за скоєні ним злочини та як обраний ним спосіб захисту від обвинувачення.

Відповідно до частини першої статті 15 КК України, положень пунктів 4, 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.02.2003 року "Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров"я особи", замахом на злочин є вчинення особою з прямим умислом діяння (дії або бездіяльності), безпосередньо спрямованого на вчинення злочину, передбаченого відповідною статтею особливої частини цього Кодексу, якщо при цьому злочин не було доведено до кінця з причин, що не залежали від її волі.
Питання про умисел суд вирішує з огляду на сукупність усіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховуючи спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілої, що передувала події, їх стосунки. Визначальним при цьому є суб`єктивне ставлення винного до наслідків своїх дій.
При цьому якщо винна особа вчинила всі дії, які вважала за необхідне виконати для доведення злочину до кінця, але його не було закінчено з причин, що не залежали від її волі, діяння належить кваліфікувати відповідно до частини другої статті 15 КК України як закінчений замах на умисне вбивство, яке може бути вчинено лише з прямим умислом.
Із фактичних обставин справи, вбачається, що ОСОБА_6 зловживаючи спиртними напоями періодично вчиняв конфлікти з потерпілою ОСОБА_8 , яка на той час була його дружиною, зловживання ним алкогольними напоями загострило у нього почуття ревнощів та стало поштовхом до насильства. Для вчинення злочину обвинуваченим було використано ніж із довжиною леза 30 см, шириною леза 6,5 см, товщиною леза 2,5 мм, тобто знаряддя, що об`єктивно може спричинити смерть. Удари ножем завдавалися ним у життєво важливу ділянку тіла людини - у ліву скроневу ділянку голови потерпілої, і ця ділянка є найбільш вразливою, під час того, як потерпіла лежала на дивані та спала і не могла чинити опору. Спрямованість нанесених обвинуваченим ударів, зокрема удару в ліву скроневу ділянку голови потерпілої, свідчить про наявність прямого умислу обвинуваченого на заподіяння смерті потерпілій ОСОБА_8 , при цьому обвинувачений не міг не розуміти про наслідки його протиправних дій у вигляді смерті потерпілої ОСОБА_8 . Коли потерпіла відштовхнула обвинуваченого ОСОБА_6 і скориставшись тим, що він впав, вибігла з хати, обвинувачений продовжував переслідувати її, від чого та зачинилася в приміщенні літньої кухні. Поведінка обвинуваченого ОСОБА_6 , що передувала злочину вчиненому 28.08.2015 року, зокрема, поведінка під час подій, що відбулися 04.08.2015 року, коли обвинувачений ОСОБА_6 наніс удар потерпілій ножем в область грудної клітки, чим заподіяв останній тілесні ушкодження у вигляді рани по передній поверхні грудної клітки, дном якої є праве 5-те ребро по середнє-ключичній лінії, доводить агресивність дій обвинуваченого ОСОБА_6 по відношенню до потерпілої ОСОБА_8 , спрямованість його дій саме на заподіяння потерпілій тілесних ушукоджень, шкоди її злоров"ю, а у випадку 28.08.2015 року - ще й на заподіяння їй смерті.

Отже, характер, послідовність і динамічність дій обвинуваченого ОСОБА_6 , його поведінка до, під час і після вчинення злочину, локалізація тілесних ушкоджень у потерпілої та механізм їх спричинення, знаряддя злочину, свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_6 у даному випадку діяв з прямим умислом спрямованим на позбавлення життя потерпілої ОСОБА_8 та вчинив для цього усі необхідні дії, які були для нього завідомо такими, що потягнуть її смерть, однак смертельний наслідок не настав лише через обставини, які не залежали від його волі, а тому дії обвинуваченого ОСОБА_6 мають всі ознаки складу злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 1 ст. 115 КК України.
Згідно ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Суд, керуючись ч. 1 ст. 94 КПК України, дослідивши та оцінівши кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, прийшов до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 кваліфіковані вірно за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України - закінчений замах на умисне вбивство, тобто закінчений замах на умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відповідно до ст. 66 КК України, відсутні.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України, є вчинення злочинів особою, що перебувала у стані алкогольного сп"яніння.

При призначенні покарання суд враховує те, що ОСОБА_6 негативно характеризується за місцем проживання, раніше не судимий, на його утриманні перебуває дитина інвалід дитинства.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 КК України, особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченого ОСОБА_6 , суд вважає, що його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 115 КК України у виді позбавлення волі, а за ч. 2 ст. 125 КК України у виді обмеження волі.

Остаточне покарання обвинуваченому ОСОБА_6 відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілою ОСОБА_8 не заявлявся.

Питання про речові докази вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати у кримінальному провадженні відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7-11, 118-126, 369-371, 373, 374-376, 395 КПК України, ст.ст. 12, 15, 65, 66, 67, 70, 125, 115 КК України,
З А С У Д И В:

ОСОБА_6 визнати винуватим у скоєнні злочинів передбачених ч. 2 ст. 125 КК України, ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України та призначити йому покарання:

за ч. 2 ст. 125 КК України - у виді обмеження волі на строк два роки;

за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України - у виді позбавлення волі на строк сім років.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк сім років.

Міру запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили, залишити попередню - тримання під вартою, але не більше ніж на 60 днів.

В строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_6 зарахувати строк попереднього ув"язнення у виді затримання за підозрою у вчиненні злочину та тримання під вартою з 29.08.2015 року по 25.03.2016 року та рахувати його відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі.
Речові докази у кримінальному провадженні - ніж рукоятка якого дерев"яна та з металевим лезом темного кольору, тканина білого кольору, наволочка, простирадло, жіноча сорочка, які зберігаються в кімнаті зберігання речових доказів Хмільницького ВП ГУНП у Вінницькій області, знищити.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Вінницької області через Хмільницький міськрайонний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3