Справа № 128/5046/14-к
УХВАЛА
Іменем України

05 листопада 2014 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області
в складі :
головуючого : судді ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
адвоката: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці подання в.о. головного лікаря ВОПЛ № 2 ОСОБА_5 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у відділенні для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, змішаному, відносно ОСОБА_6 , 1960 року народження, зареєстровану за адресою: Вінницька область Теплицький район, с. Метанівка, -

ВСТАНОВИВ:
До Вінницького районного суду Вінницької області надійшло подання в.о. головного лікаря ВОПЛ № 2 ОСОБА_5 про продовження застосування примусових заходів медичного характеру у відділенні для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, змішаному, відносно ОСОБА_6 .

В поданні в.о. головного лікаря ОСОБА_5 посилається на те, що хвора з 13.11.2008 року перебуває на лікуванні в ВОПЛ № 2 в відділенні № 1 для примусового лікування психічно хворих з посиленим режимом нагляду, змішаному відповідно до ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 25.04.2014 року про застосування примусових заходів медичного характеру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України, а також постанови Теплицького районного суду Вінницької області від 14.05.2008 року.
Первинний діагноз хворої: легка розумова відсталість (IQ 50-56) внаслідок ураження головного мозку змішаного (органічного, алкогольного) генезу з вираженою емоційно вольовою нестійкістю, розгальмованістю потягів та соціальною дезадаптацією.
На основі акту комісії лікарів психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру № 86 від 10.10.2014 року хвора ОСОБА_6 на теперішній час представляє суспільну небезпеку та потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у відділенні для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, змішаному, в зв`язку з чим в.о. головного лікаря ВОПЛ №2 ОСОБА_5 звернулася до суду з вказаним поданням.
В судовому засіданні лікар 1-го відділення ВОПЛ №2 ОСОБА_7 подання підтримала за обставин викладених в ньому, просила його задовольнити, не наполягала на технічному фіксуванні розгляду справи .
Прокурор ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечували щодо задоволення даного подання та не наполягали на фіксуванні судового процесу технічними засобами.
Хвора ОСОБА_6 у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, відповідно до якої не заперечувала проти задоволення даного подання.
Відповідно до ч.1 ст. 512 КПК України участь особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, не є обов`язковою і може мати місце, якщо цьому не перешкоджає характер розладу психічної діяльності чи її психічного захворювання.
Суд, врахувавши характер психічного захворювання ОСОБА_6 , думку інших учасників кримінального провадження, які не заперечують щодо розгляду подання за її відсутності, вважає за можливе провести розгляд подання без участі ОСОБА_6 .
Заслухавши пояснення лікаря 1-го відділення ВОПЛ №2 ОСОБА_7 врахувавши думку адвоката, прокурора, дослідивши матеріали подання, суд дійшов до наступного висновку.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 з 13.11.2008 року перебуває на лікуванні в ВОПЛ № 2 в відділенні № 1 для примусового лікування психічно хворих з посиленим режимом нагляду, змішаному відповідно до ухвали Вінницького районного суду Вінницької області від 25.04.2014 року про застосування примусових заходів медичного характеру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України, а також постанови Теплицького районного суду Вінницької області від 14.05.2008 року.
Первинний діагноз хворої: легка розумова відсталість (IQ 50-56) внаслідок ураження головного мозку змішаного (органічного, алкогольного) генезу з вираженою емоційно вольовою нестійкістю, розгальмованістю потягів та соціальною дезадаптацією.
На основі акту комісії лікарів психіатрів на особу, яка перебуває на примусових заходах медичного характеру № 86 від 10.10.2014 року хвора ОСОБА_6 на теперішній час представляє суспільну небезпеку та потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у відділенні для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, змішаному.
Відповідно до ч. 3 ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється у передбаченому ст. 95 Кримінального кодексу України та ст. 512 КПК України порядку.
Згідно ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу.
Відповідно до ст. 17 Закону України « Про психіатричну допомогу « від 22.02.2000 року, перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію.
Також, відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюються судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.
Згідно ч. 2 ст. 514 КПК України зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.
За таких обставин, врахувавши акт № 86 від 10.10.2014 року, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_6 страждає психічним захворюванням, на даний час представляє суспільну небезпеку і внаслідок стану свого здоров`я потребує продовження застосування примусових заходів медичного характеру у відділенні для примусового лікування психічно хворих з посиленим наглядом, змішаному
Керуючись ст. ст. 17, 19 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22.02.2000 року, ст. 95 КК України, ст. ст. 512, 514, 516 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Подання задовольнити.
Продовжити примусові міри медичного характеру у відділенні з посиленим режимом нагляду, змішаному відносно ОСОБА_6 , 1960 року народження, зареєстровану за адресою: Вінницька область Теплицький район, с. Метанівка.
Ухвала суду може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду на протязі 7 діб з моменту її проголошення.

Суддя: