Справа № 1/359/1/2016р.
Провадження № 1-34/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2016 року м.Бориспіль

Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

секретар ОСОБА_4

прокурор ОСОБА_5

захисник ОСОБА_6

підсудний ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_7 в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115, ч.2 ст.15, та п.1 ч.2 ст.115 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

В провадження Бориспільського міськрайонного суду Київської області 05.10.2016 року надійшли матеріали кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115, ст.15 ч.2, ст.115 ч.2 п.1 КК України. Справа слухається за КПК України 1960р.

Відповідно до автоматизованого розподілу матеріалів кримінального провадження був визначений склад колегії суддів ( головуючий - ОСОБА_1 , судді - ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ).

Ухвалою колегії суддів від 31.05.2016 року у вищевказаному складі дану кримінальну справу було повернуто на додаткове розслідування.

Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області від 28 липня 2016 року , ухвалу Бориспільського міськрайонного суду від 31.05.2016 року скасовано , з направленням справи на новий судовий розгляд в той же суд, в тому ж складі суду.

Приймаючи до уваги, що при повернення справи на додаткове розслідування, колегія суддів дала оцінку частині доказів , вказавши на ознаки їх фальсифікації, в тому числі протоколи допиту обвинуваченого та додаткового допиту обвинуваченого від 27.05.2010 року , вказавши фактично на їх недопустимість через порушення права на захист, що відповідно п. 4 ч. 1 ст. 54 КПК України робить подальшу їх участь у розгляді справи такою, що вплине на їх об;активність, тому суддями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заявлено самовідвід.

Заслухавши думку сторін кримінального провадження, колегія суддів дійшла до наступного висновку.

Відповідно до ст.54 КПК України(1960) суддя не може брати участі в розгляді кримінальної справи:

1) якщо він є потерпілим, цивільним позивачем, цивільним відповідачем або родичем кого-небудь з них, а також родичем слідчого, особи, яка провадила дізнання, обвинувача або обвинуваченого;

2) якщо він брав участь у даній справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, особа, яка провадила дізнання, слідчий, обвинувач, захисник або представник інтересів потерпілого, цивільного позивача або цивільного відповідача;

2-1) якщо він під час досудового розслідування справи вирішував питання щодо проведення обшуку, виїмки, огляду, обрання, зміни чи скасування запобіжних заходів, продовження строків тримання під вартою, або розглядав скарги на затримання чи на постанови про відмову в порушенні кримінальної справи або закриття справи;

2-2) якщо він під час досудового розслідування справи розглядав питання про усунення захисника в порядку, передбаченому статтею 611 цього Кодексу;

3) якщо він особисто або його родичі заінтересовані в результатах справи;

4) при наявності інших обставин, які викликають сумнів в об`єктивності судді;

5) у разі порушення порядку визначення судді для розгляду справи, встановленого частиною третьою статті 162 цього Кодексу.

У складі суду, що розглядає кримінальну справу, не можуть бути особи, які є родичами між собою.

У відповідності до ст. 55 КПК України , суддя, який брав участь у розгляді кримінальної справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в апеляційному чи касаційному порядку, а так само брати участь в новому розгляді справи в суді першої інстанції в разі скасування вироку або ухвали про закриття справи, постановлених з його участю.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 11.02.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування", суд не вправі наперед вирішувати питання про формулювання й обсягу обвинувачення, його доведеність, кваліфікацію вчиненого, достовірність того чи іншого доказу чи переваги одних доказів перед іншими, а також вважати встановленими обставини, які підлягають перевірці в ході додаткового розслідування.

Порушення даної вимоги може бути підставою для відводу судді, який направляв справу на додаткове розслідування і повинен розглядати її після надходження до суду після дослідування, а також для скасування вироку, якщо кримінальну справу розглянув суддя, який в постанові про направлення справи на додаткове розслідування висловив свою думку про формування й обсяг обвинувачення, його доведеність, кваліфікацію вчиненого, достовірність того чи іншого доказу чи переваги одних доказів перед іншими.

Внутрішнє переконання суддів, яке склалось під час дослідження доказів у попередньому судовому розгляду і направленні справи на додаткове розслідування, було викладене публічно в формі постанови .

Відповідно до ч.1 ст.6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини під терміном «суд, установлений законом» у ст.6 конвенції мається на увазі, що «судова влада у демократичному суспільстві регулюється законами, джерелом яких є парламент». Зазначений термін охоплює не лише правові підстави існування суду, але й його склад у кожній конкретній справі.

Так, у рішенні Суду від 10 грудня 2009 р. в справі «Мироненко і Мартиненко проти України» було констатовано порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод. Цим рішенням Європейським Судом визнано порушення принципу безсторонності суду. Так, у п. 66, 69 і 70 цього рішення вказано, що згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім. Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими. У цьому зв`язку навіть видимі ознаки можуть мати певне значення або, іншими словами, «має не лише здійснюватися правосуддя - ще має бути видно, що воно здійснюється». Адже йдеться про необхідність забезпечення довіри, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість.

При направленні справи на додаткове розслідування , колегія суддів дала оцінку частині доказів , вказавши на ознаки їх фальсифікації, в тому числі протоколи допиту обвинуваченого та додаткового допиту обвинуваченого від 27.05.2010 року , вказавши фактично на їх недопустимість через порушення права на захист, що відповідно п. 4 ч. 1 ст. 54 КПК України робить подальшу їх участь у розгляді справи такою, що вплине на їх об;єктивність, і є підставою для самовідводу.

Відповідно до ст. 56 КПК України (1960р) за наявності обставин, передбачених ст.54 і 55 цього Кодексу, суддя забов;язаний заявити самовідвід. Заяви про відвід ( самовідвід) подаються до початку судового слідства.

Керуючись ст.ст.54,55,56 КПК України, -

УХВАЛИЛА

Задовольнити заяви про самовідвід суддів ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 та відвести їх від розгляду кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.115, ст.15 ч.2, ст.115 ч.2 п.1 КК України.

Передати кримінальну справу до канцелярії Бориспільського міськрайонного суду Київської області для заміни відведених суддів в порядку ст. 16-2 КПК України ( 1960).

Судді ОСОБА_1

ОСОБА_8

ОСОБА_2