Справа № 581/148/15-к
Провадження № 1-кп/581/1/16
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
27 квітня 2016 року Липоводолинський районний суд Сумської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: с. Озеряни Варвинського району Чернігівської області, місце мешкання: АДРЕСА_1 , освіта середня-спеціальна, тимчасово не працюючого, одруженого, громадянина України, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимого,
за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :
У жовтні 2012 року ОСОБА_4 , працюючи оператором з дослідження свердловин Ніжинської нафтогазорозвідувальної експедиції з випробування свердловин «Чернігівнафтогазгеологія» НАК «Надра України», з метою незаконного збагачення, вступив в попередню змову з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , інспектором охорони ПП «Арлан» ОСОБА_9 , старшим майстром з випробування, капітального та підземного ремонту свердловин Ніжинської НГРЕВС ОСОБА_10 , на заволодіння нафтою, яка видобувалася і зберігалася на свердловині № 1 Шатравинського нафтового родовища, розташованого за 12 км від сел. Липова Долина Сумської області та належній ДП «Чернігівнафтогазгеологія» НАК «Надра України» за рахунок зловживання ОСОБА_10 своїм службовим становищем.
17 жовтня 2012 року ОСОБА_7 , діючи за вказівкою ОСОБА_6 , узгоджено з ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , вступив у попередню змову з працівниками ДП «Чернігівнафтогазгеологія» Ніжинської НГРЕВС НАК «Надра України» старшим майстром ОСОБА_10 та оператором по дослідженню свердловин ОСОБА_4 , які заступили на тижневу зміну на свердловину №1 ДП «Чернігівнафтогазгеологія», а також з інспектором охорони ПП «Арлан» ОСОБА_9 на викрадання нафти з цієї свердловини.
Реалізуючи задумане, 20 жовтня 2012 року близько 22 год. 30 хв., ОСОБА_7 спільно з ОСОБА_8 , за попередньою змовою з ОСОБА_6 та ОСОБА_11 на автомобілі VOLKSWAGEN LT35, д.н. НОМЕР_1 прибули до свердловини № 1 Шатравинського нафтового родовища, розташованій за 12 км від сел. Липова Долина Сумської області, та з дозволу ОСОБА_10 , який зловживаючи своїм службовим становищем, діючи за попередньою змовою з інспектором охорони ПП «Арлан» ОСОБА_9 , котрий мав контролювати перепускний режим в`їзду-виїзду автотранспорту, вони безперешкодно заїхали на територію свердловини і під`їхали до резервуарів з нафтою.
Далі ОСОБА_10 та ОСОБА_4 , які мали доступ до вказаних резервуарів, за допомогою шлангу спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 почали наповнювати ємкості в автомобілі VOLKSWAGEN LT35, д.н. НОМЕР_1 . ОСОБА_9 під час вказаних дій, виконуючи попередню домовленість із співучасниками, відповідно до відведеної йому ролі, знаходився на виїзді з вказаної свердловини і спостерігав за прилеглим автошляхом на предмет появи стороннього автотранспорту та в разі небезпеки повинен був повідомити спільників про це, забезпечуючи таємність заволодіння нафтою.
Допитаний у ході судового слідства обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненому ним кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро покаявся та надав суду показання, які повністю співпадають з викладеною фабулою кримінального правопорушення.
Так, ОСОБА_4 вказав, що дійсно в жовтні 2012 року працював оператором з дослідження свердловин Ніжинської нафтогазорозвідувальної експедиції з випробування свердловин «Чернігівнафтогазгеологія» НАК «Надра України» та перебував на свердловині № 1 Шатравинського нафтового родовища, розташованого за 12 км від сел. Липова Долина. У вечірній час 20 жовтня 2012 року разом із ОСОБА_10 , який також мав доступ до резервуарів із нафтоводневою сумішшю, за допомогою шлангу із вказаних резервуарів спільно з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 почали наповнювати ємкості в автомобілі VOLKSWAGEN, але не змогли наповнити їх повністю, оскільки були затримані працівниками міліції. Також зазначив, що був мобілізований у 2015 році та протягом року виконував бойові завдання в зоні проведення антитерористичній операції на території Луганської області. Просив амністувати його у зв`язку з наявністю в нього двох дітей.
Оскільки в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 не оспорював фактичні обставини провадження, а також зібрані у ньому докази, тому, за відсутності заперечень учасників судового розгляду, з`ясувавши їх думку щодо розуміння змісту передбаченої ч. 3 ст. 349 КПК України процесуальної дії, та пересвідчившись у добровільності та істинності їх позицій, роз`яснивши наслідки цих процесуальних дій, суд обмежив дослідження доказів у даному провадженні допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого, та матеріалів, які дають можливість вирішити питання про долю речових доказів і процесуальних витрат.
Таким чином, факт скоєння обвинуваченим ОСОБА_4 кримінального правопорушення суд вважає доведеним, а його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України як вчинення за попередньою змовою групою осіб незакінченого замаху на крадіжку належної ДП «Чернігівнафтогазгеологія» НАК «Надра України» нафти.
Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає його щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.
Ураховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого обвинуваченим ОСОБА_4 діяння (співучасть у формі співвиконавства за попередньою змовою групою осіб злочину середньої тяжкості), його особу (на диспансерних обліках не перебуває, не судимий, одружений, тимчасово не працює, інвалідності не має, брав безпосередню участь в антитерористичній операції на посаді оператора реактивно-артилерійської батареї 4 реактивного артилерійського дивізіону військової частини польова пошта НОМЕР_2 ), наявність вищевказаних обставин, що пом`якшують та відсутність обставин, що обтяжують покарання, з урахуванням відсутності будь-яких претензій матеріального характеру з боку потерпілої сторони, суд вважає необхідним призначити йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України без його реального відбуття обвинуваченим, застосувавши вимоги ст. ст. 75, 76 КК України, щодо звільнення від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком з покладенням на нього відповідних обов`язків.
Вирішуючи питання щодо застосування до ОСОБА_4 Закону України «Про амністію у 2014 році», суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
Згідно з положеннями п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, які не позбавлені батьківських прав, та на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 віднесено до категорії умисного злочину, який не є тяжким або особливо тяжким відповідно до статті 12 КК України, тобто згідно ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 року» на нього поширюється вказаний закон.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про амністію у 2014 році» виконання цього Закону покладається на суди. Застосування амністії не допускається, якщо обвинувачений (підсудний) або засуджений заперечує проти цього. Обвинувачений ОСОБА_4 дав свою згоду про застосування до нього амністії.
Дія цього Закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до набрання ним чинності.
Як вбачається з наданих суду матеріалів, ОСОБА_4 не відноситься до осіб, зазначених у Законі України «Про амністію в 2014 році» та Законі України «Про застосування амністії в Україні», щодо яких не може бути застосована амністія, вчинив замах на злочин 20 жовтня 2012 року, має 2-ох синів: ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яким не виповнилося 18 років станом на день набрання чинності Законом (19 квітня 2014 року). Інформація щодо позбавлення обвинуваченого батьківських прав відсутня.
Прокурор не заперечував та вважав за доцільне застосувати до обвинуваченого п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», звільнивши від призначеного судом покарання.
Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для застосування до ОСОБА_4 п. «в» ст. 1 Закону України від 8 квітня 2014 року «Про амністію у 2014 році» та звільнення його від відбування призначеного покарання.
Питання про долю речових доказів вирішено вироком Липоводолинського районного суду Сумської області від 13 лютого 2015 року.
Обраний запобіжний захід обвинуваченому у вигляді підписки про невиїзд до набрання вироком законної сили слід залишити незмінним.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,
у х в а л и в :
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 27, ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 1 (один) рік.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.
Відповідно до п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця свого проживання, роботи або навчання.
Відповідно до п. «в» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 року ОСОБА_4 звільнити від відбування призначеного покарання.
Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити незмінним підписку про невиїзд.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта в розмірі 1494 грн. 97 коп.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Сумської області через Липоводолинський районний суд протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

На виконання вимог ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому, захиснику та прокурору.

Суддя ОСОБА_1