Справа №295/9639/16-к

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2016 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

секретаря - ОСОБА_2

з участю прокурора - ОСОБА_3

з участю обвинуваченого - ОСОБА_4

з участю захисника - ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0000024 від 07.06.2016р. стосовно

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Піски Житомирського району Житомирської області, українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, має на утриманні малолітню дитину (доньку ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 ), працюючого менеджером ТОВ «Феррогруп», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого

по обвинуваченню за ч.1 ст.359КК України, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 10.05.2016року здійснив незаконне придбання, спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації (далі - СТЗНОІ), у вигляді пристроїв, які призначені для негласного аудіоконтролю об`єкта.

Так, реалізуючи свій злочинний умисел, безпосередньо направлений на незаконне придбання СТЗНОІ, ОСОБА_4 , достовірно будучи обізнаним про конструктивні особливості такого технічного засобу та усвідомлюючи, що обіг зазначеного засобу на території України обмежений, а також те, що придбання, збут та використання таких засобів є забороненим, 10.05.2016року, діючи умисно, в порушення вимог: п.7 Переліку видів майна, що не може перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 17.06.1992 № 2471-XII, яким передбачено спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації, як вид майна, що не може перебувати у власності громадян; ст.ст. 2, 3 «Положення про порядок розроблення, виготовлення, реалізації та придбання спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку, інших засобів негласного отримання інформації», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 27.10.2001 № 1450 на виконання Указу Президента України від 13.04.2001 № 256 «Про впорядкування виготовлення, придбання та застосування технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку», якими визначено перелік замовників розроблення, виготовлення та придбання СТЗНОІ, серед якого відсутні фізичні особи; п.23 ст.7, ст.20 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 року № 222-VIII; замовив на сайті «aliexpress.com» в інтернет-магазині «alibaba.com»?, чотири спеціальні технічні засоби негласного отримання інформації, які призначені для негласного аудіоконтролю.

Замовлення вказаних пристроїв ОСОБА_4 здійснив перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , використовуючи планшет марки «СHUWI» модель «CWI509» HI8Q32G5, з можливістю доступу до мережі «Інтернет». Оплату таких технічних пристроїв, у розмірі 966,67грн, він здійснив 10.05.2016року через мережу Інтернет, використовуючи банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк» з номером рахунку № НОМЕР_1 . Доставку поштового відправлення оформив на ім`я своєї дружини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та вказав контактний її номер мобільного телефону НОМЕР_2 , при цьому не повідомляючи їй який саме товар він замовив на її ім`я.

Далі, продовжуючи свою злочинну діяльність, направлену на незаконне придбання СТЗНОІ, 17.06.2016року ОСОБА_4 , попросив свою дружину ОСОБА_7 , яка не була обізнана про придбання її чоловіком ОСОБА_4 спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, отримати у відділенні поштового зв`язку «Житомир-20» Житомирської дирекції УДППЗ «Укрпошта» (м.Житомир. проспект Миру, 4), міжнародне поштове відправлення №RS482328697NL, в якому знаходилися придбані ОСОБА_4 . СТЗ негласного отримання інформації, у зв`язку з тим, що отримувачем відправлення була зазначена його дружина. Того ж дня, ОСОБА_7 , у присутності свого чоловіка ОСОБА_4 , отримала міжнародне поштове відправлення, в якому знаходилися раніше замовлені ним чотири пристрої, призначені для негласного аудіоконтролю. Одразу після отримання відправлення ОСОБА_4 , не повідомляючи ОСОБА_7 про вміст відправлення, забрав у неї отримане міжнародне поштове відправлення №RS482328697NL, чимзавершив незаконне придбання СТЗНОІ, тобто вчинив всі дії, які були необхідними для доведення кримінального правопорушення до кінця.

2 липня 2016 року в ході проведення співробітниками УСБУ в Житомирській області обшуку за місцем проживання батьків ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 ,було вилучено чотири придбані ОСОБА_4 «GSM - трекери», та комплектуючі до них: чотири зарядні пристрої, чотири USB-дроти, три інструкції, чотири фрагменти двосторонньої клейкої стрічки, які перебували в чотирьох прозорих поліетиленових пакетах, та стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «Київстар» з сім-карткою номер телефону якого НОМЕР_3 , який ОСОБА_4 використовував для налаштування роботи придбаних ним СТЗ негласного отримання інформації.

Згідно з висновком експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз СБ України від 13.06.2016р. №48, придбані ОСОБА_4 чотири технічні пристрої, відносяться до спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації. Дані пристрої знаходяться у робочому стані, виготовлені промисловим способом і призначені для негласного аудіоконтролю об`єкта.

Згідно з інформацією, наданою Департаментом охорони державної таємниці та ліцензування СБ України (лист від 22.06.2016р. № 26/3-7527), ОСОБА_4 не має ліцензії СБ України на провадження господарської діяльності з розроблення, виготовлення спеціальних технічних засобів для зняття інформації з каналів зв`язку, інших засобів негласного отримання інформації, торгівлі спеціальними технічними засобами для зняття інформації з каналів зв`язку, іншими засобами негласного отримання інформації та з приводу її отримання до органів СБ України не звертався.

Своїми умисними діями, які виразилися у незаконному придбанні спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, а саме пристроїв, функціональне призначення яких є негласний аудіоконтроль об`єкта ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.359КК України.

14 липня 2016року на стадії досудового розслідування в приміщенні прокуратури Житомирської області за адресою: м.Житомир, вул.С.Ріхтера,11 між підозрюваним ОСОБА_4 та начальником відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 , прокурором, що здійснювала процесуальне керівництво досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні №0000024 від 07.06.2016р. в присутності захисника ОСОБА_5 укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст.468,469,470,472КПК України.

Згідно даної угоди ОСОБА_4 під час досудового розслідування визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення відповідно до обставин і правової кваліфікації, які викладені в угоді та у врученому йому повідомленні про підозру як такі, що повністю відповідають дійсності, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення та проведенню досудового розслідування та зобов`язується під час судового розгляду в повному обсязі беззастережно визнати свою винуватість у вчиненні незаконного придбання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, а саме пристроїв, функціональне призначення яких є негласний аудіоконтроль. Сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій підозрюваного за ч.1 ст.359КК України та визначено покарання, яке повинен нести ОСОБА_4 у виді штрафу у розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 6800грн. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження означеної угоди, встановлені ст.473КПК України та наслідки її невиконання.

В підготовчому судовому засіданні прокурор просила затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину визнав повністю та показав, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.359КК України, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст.473КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст.476КПК України.

У підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_5 просив затвердити угоду про визнання винуватості та призначити ОСОБА_4 узгоджену міру покарання.

Вивчивши надані матеріали, вислухавши думку прокурора, захисника, показання обвинуваченого, суд дійшов висновку про наявність всіх підстав для затвердження цієї угоди.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.468КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості.

При цьому, як передбачено ч.4ст.469КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий не допускається.

Згідно п.1ч.3ст.314КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти зокрема рішення про затвердження угоди.

Як встановлено судом ОСОБА_4 обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.359КК України. Даний злочин відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості. Потерпілі по даному кримінальному провадженні відсутні. Суд вважає доведеним в підготовчому судовому засіданні те, що ОСОБА_4 вчинено даний злочин, а тому його дії кваліфікує за ч.1 ст.359КК України.

Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або внаслідок обіцянок чи дій, будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє права, передбачені п.п.1-4 ч.4 ст.474КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом перевірено, що за своїм змістом укладена угода про визнання винуватості відповідає вимогам ст.472КПК України, а також відсутні підстави для відмови у її затвердженні, передбачені ч.7 ст.474КПК України.

Виходячи із викладеного, суд дійшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості від 14 липня 2016року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами покарання.

Обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно ст.66КК України є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченому згідно ст.67КК України, не встановлено.

Також суд враховує, що ОСОБА_4 раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, працює, має на утриманні малолітню дитину, на обліку в психіатричній лікарні не перебуває. З врахуванням встановлених обставин справи та особи винуватого суд вважає призначити ОСОБА_4 покарання у виді штрафу.

Питання стосовно речових доказів судом вирішуються в порядку ст.100КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта при проведенні експертизи технічних засобів негласного отримання інформації в сумі 1320грн 45коп, суд в порядку ст.124КПК України стягує з обвинуваченого ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст.314, 370, 371, 373, 374, 375, 394,468, 472-475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.359КК України від 14 липня 2016року, укладену сторонами по кримінальному провадженню №0000024 від 07.06.2016р. між начальником відділу нагляду за додержанням законів органами СБУ та державної прикордонної служби прокуратури Житомирської області ОСОБА_3 (прокурором, який здійснював процесуальне керівництво досудовим розслідуванням) та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винуватим за ч.1 ст.359КК України та призначити покарання за цим законом у виді штрафу в розмірі 400 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 6800 (шість тисяч вісімсот)гривень.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта при проведенні експертизи технічних засобів негласного отримання інформації в сумі 1320грн 45коп.

Речові докази: чотири «GSM трекери» та комплектуючі до них: чотири зарядні пристрої, чотири USB-дроти, три інструкції користувача, чотири фрагменти двосторонньої клейкої стрічки; чотири прозорі поліетиленові пакети та стартовий пакет оператора мобільного зв`язку «Київстар» з сім-карткою номер телефону НОМЕР_3 , що знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів УСБУ в Житомирській області знищити.

Планшет марки «СHUWI» модель «CWI509» HI8Q32G5, який переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_4 конфіскувати в дохід держави.

Банківську картку ПАТ КБ «Приватбанк» з номером рахунку № НОМЕР_1 оформлену на ім`я ОСОБА_8 та сім картку оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар» № НОМЕР_4 , яка має номер оператора мобільного зв`язку НОМЕР_5 , що передані ОСОБА_4 залишити останньому як власнику.

Вирок суду на підставі угоди про визнання винуватості може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня проголошення до апеляційного суду Житомирської області:

обвинуваченим виключно з підстав призначення покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 4-7 ст.474КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав - призначення покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, який набрав законної сили обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1