АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/1141/16 Справа № 182/4992/16-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2016 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю підозрюваного ОСОБА_6

слідчого ОСОБА_7

прокурора ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2016 р. якоювідмовлено слідчому Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області ОСОБА_10 в задоволенні клопотання про обрання запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Світловодськ, Кіровоградської області, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого

підозрюваного у вчиненнікримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2016 р. в задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовлено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту заборонивши йому цілодобово залишити постійне місце проживання та покладено обов`язок зявлятися до слідчого, прокурора або суду за першою вимогою.

Свої висновки слідчий суддя мотивує тим, що хоча відповідно до наданих матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, а під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, однак останній сприяє розкриттю злочину, допомагає слідству у встановлені обставин злочину, має міцні соціальні зв`язки, постійне місце проживання. Крім того, суддею було враховано, що на момент звернення з клопотанням, по кримінальному провадженню проведені майже всі слідчі дії, на виклики до слідчого підозрюваний неодноразово з`являвся.

Не погоджуючись з рішенням, прийнятим слідчим суддею, прокурором подана апеляційна скарга, в якій останній проситьухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2016 р. скасувати і постановити нову ухвалу, якою клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у слідчому ізоляторі державної пенітенціарної служби у Дніпропетровській області на 60 днів.

В обґрунтування своїх вимог особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що дана ухвала суду є необґрунтованою, оскільки судом не враховано фактичні обставини, які свідчать про наявність ризиків, передбачених ст.177 КПК України, досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_6 вчинив тяжке кримінальне правопорушення і усвідомлюючи про можливе покарання, може переховуватися від слідчого, прокурора, суду. Крім того, прокурор стверджує, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків та потерпілого; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, вчинити інше кримінальне правопорушення. Прокурор просить врахувати, що ОСОБА_6 не має стійких соціальних зв`язків, не має також постійного місця роботи чи навчання. Вважає, що суддею безпідставно не було враховано, що ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення в період іспитового строку.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи прокурора та слідчого, які просили ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2016 року - скасувати, постановити свою ухвалу, якою обрати підозрюваному ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, підозрюваного, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, вивчивши надані судом першої інстанції та слідчим матеріали провадження, обговоривши доводи скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.
Як вбачається із наданих до апеляційного суду матеріалів кримінального провадження, в СВ Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області знаходиться кримінальне провадження за № 0003325, внесене 27.08.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. /а.с.п.5/.
09 вересня 2016 року об 11 годині 40 хвилин ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України /а.с.п.5-6/, згідно якої він підозрюється у тому, що він 26.08.2016 року приблизно о 17.30 год., разом з невстановленою слідством особою, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходилися по вул. Рожкова в с. Покровське Нікопольського району Дніпропетровської області, де побачили ОСОБА_11 , який рухався по вказаній вулиці на велосипеді «Україна», в цей час у них виник умисел, направлений на відкрите заволодіння його майном.
Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_6 за попередньою змовою з невстановленою слідством особою, групою осіб, діючи спільно, з єдиним умислом, підбігли до велосипеду, на якому рухався потерпілий, після чого невстановлена слідством особа кулаком правої руки нанесла удар в обличчя потерпілого в область лівого ока, від чого останній впав з велосипеду на асфальтне покриття дороги. Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_6 разом з невстановленою слідством особою нанесли декілька ударів руками та ногами по обличчю, тулубу, верхнім кінцівкам потерпілого ОСОБА_11 , спричинивши йому тим самим тілесні ушкодження згідно висновку судово-медичної експертизи №601 від 08.09.2016 року у вигляді синця та забитої рани обличчя, садна верхньої кінцівки, садна та синців тулуба, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, тобто застосували насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я.
Після чого, ОСОБА_6 спільно з невстановленою слідством особою, групою осіб, діючи умисно, повторно, з застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я, потерпілого заволоділи велосипедом «Україна», вартістю 1500 грн. та мобільним телефоном «Hokia-1208», вартістю 150 грн., які належали потерпілому ОСОБА_11 , чим спричинивши йому збитків на загальну суму 1650 грн., та не реагуючи на вимогу потерпілого повернути викрадене майно, з місця злочину втекли, викраденим майном розпорядилися на власний розсуд.
Ухвалою слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2016 р. /а.с.п.22-24/ зазначене клопотання було задоволене частково і підозрюваному ОСОБА_6 було обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту, з покладенням відповідних процесуальних обов`язків.
Погодитися з доводами прокурора колегія суддів не може виходячи з наступного.
Одним із видів запобіжних заходів у кримінальному провадженнівідповідно до вимог п.4) ч.1 ст.176 КПК України є домашній арешт.

Зі змісту ст.181 КПК України слідує, що домашній арешт як вид запобіжного заходу може бути застосований до особи, яка підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі та полягає у забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби на підставі ухвали слідчого судді, суду.

В силу ст.183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно вимог ст.177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч.1 цієї статті.

Відповідно до вимог ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Слідчий суддя,перевіряючи законність, вмотивованість та обґрунтованість клопотання слідчого про застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у відповідності до вимог ст.193 КПК України, ст.194 КПК України, вислухав учасників судового провадження, належним чином дослідив фактичні обставини, вказані у клопотанні слідчого.

Колегія суддів, перевіривши та проаналізувавши надані суду матеріали, погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, за який визначено покарання у виді позбавлення волі строком до шести років.
Також апеляційним переглядом встановлено, що слідчий суддя вірно встановив та зазначив у своїй ухвалі, що хоча й існують ризики, передбачені ст.177 КПК України, однак зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_6 , має постійне місце проживання,з`являвся в ході досудового слідства на кожен виклик слідчого та суду, на момент подання клопотання майже всі слідчі дії проведено, і врахувавши обставини, передбачені ст.178 КПК України, з додержанням вимог ст.181 КПК України та ст.194 КПК України, розглянув можливість та прийшов до обґрунтованого висновку про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладанням на нього процесуальних обов`язків, з чим погоджується і судова колегія.
В суді апеляційної інстанції, підозрюваний також просив врахувати, що він є опікуном своєї матері, яка є інвалідом 1 групи по зору та потребує його догляду, ту обставину, що він повністю визнав свою провину та допомагав слідству, з`являвся на кожен виклик слідчого.
Слідчий ОСОБА_10 підтвердила суду про те, що на сьогоднішній день майже закінчено досудове розслідування, підозрюваний повністю визнає провину та кожного разу з`являвся на її виклик. Доказів того факту, що підозрюваний може впливати на потерпілого та свідків, в судовому засіданні не навела.
Враховуючи встановлені слідчим суддею та перевірені апеляційною інстанцією обставини, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду, а така обставина, як тяжкість покарання та вчинення правопорушення в період іспитового строку, сама по собі не може слугувати підставою для обрання того чи іншого запобіжного заходу, та враховується в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що порушень вимог кримінального процесуального закону, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2016 року по кримінальному провадженню № 0003325, не вбачається, обраний судом запобіжний захід щодо підозрюваного ОСОБА_6 у виді домашнього арешту з покладанням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України, відповідає вимогам, встановленим кримінальним процесуальним законом, ухвала є законною, обґрунтованою і вмотивованою, та скасуванню не підлягає, а в задоволенні апеляційної скарги прокурора Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_9 слід відмовити.

На підставі наведеного вище, керуючись ч.2 ст.376 КПК України, п.1) ч.3 ст.407 КПК України, ст.419 КПК України, ст.422 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора Нікопольської місцевої прокуратури ОСОБА_9 - залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 вересня 2016 року, якоюв задоволенні клопотанняслідчого про обрання запобіжного заходу відмовлено та застосовано до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, з покладанням обов`язків, передбачених ст.194 КПК України- залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3