Справа № 192/2241/16-к
Провадження № 1-в/192/1620/16
Ухвала
Іменем України
"06" вересня 2016 р. Солонянський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Солоне в режимі відеоконференції клопотання засудженого про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в с. Новопавлівка, Томаківського району, Дніпропетровської області, на даний час відбуває покарання в Солонянській виправній колонії № 21, засудженого вироком Томаківського районного суду Дніпропетровської області від 17 лютого 2014 року, за ч. 3 ст. 185, ст. 71 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі,

за участю учасників провадження:

засудженого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
представника СВК № 21 ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
Початок строку:28.03.2014 року

Кінець строку: 28.06.2018 року

В С Т А Н О В И В:

Засуджений звернувся до суду з клопотанням про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням, в якому зазначив, що він на даний час стягнень згідно ст. 134 КВК України немає, має заохочення, два роки перебуває на посаді днювального 15 відділення, приймає активну участь у всіх заходах, відвідує бібліотеку, з квітень по травень виконував державне замовлення ЗСУ до зони АТО, виготовляв сітку.

В судовому засіданні засуджений просив клопотання задовольнити та замінити йому покарання більш м`яким, пояснивши, що він постійно працює, немає стягнень, має одне заохочення.

Захисник в судовому засіданні клопотання засудженого підтримав та просив його задовольнити.

Представник адміністрації Солонянської виправної колонії № 21 в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

Суд, вислухавши засудженого, його захисника, представника адміністрації Солонянської виправної колонії № 21, думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання не підлягає задоволенню у зв`язку з таким.

Статтею 82 КК України передбачено, що особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення.

Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, коли особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона була засуджена до позбавлення волі.

Вирішальним фактором при прийнятті судом рішення про застосування до засудженого ст. 82 КК України, є не відбуття певної частини строку покарання засудженим, а саме те, що засуджений своєю поведінкою за весь період відбування покарання дає підстави вважати, що він змінив свою поведінку і вже став на шлях виправлення.

Як встановлено в судовому засіданні, засуджений на даний час відбув 1/2 частини строку покарання.

Визначаючи ступінь поведінки засудженого за весь період відбування покарання, суд виходить з такого.

Статтею 6 КВК України передбачено, що виправлення засудженого - процес позитивних змін, які відбуваються в його особистості та створюють у нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

Основними засобами виправлення і ресоціалізації засуджених є встановлений порядок виконання та відбування покарання (режим), суспільно корисна праця, соціально-виховна робота, загальноосвітнє і професійно-технічне навчання, громадський вплив.

Як вбачається з довідки про заохочення та стягнення (а.с. 6), засуджений має одне заохочення у виді додаткового тривалого побачення застосоване до засудженого 22 жовтня 2014 року, стягнень немає.

Згідно наявних в матеріалах особової справи характеристик, засуджений за весь період відбування покарання характеризувався, як посередньо, так і добре (а.о.с. 19, 37).

19 квітня 2016 року засуджений допустив порушення режиму утримання, за що був покараний правами начальника відділення (а.о.с. 33).

Наявні матеріали справи, підтверджують позитивні зміни в особистості засудженого за весь період відбування покарання, при цьому при визначенні ступеню поведінки засудженого, судом враховано, що засуджений приймає участь в програмі диференційованого виховного впливу, в роботі самодіяльних організацій, проявляє соціально корисну активність в організації їх роботи, але враховуючи наявність у засудженого порушення режиму утримання, суд оцінивши в сукупності досліджені докази, вважає, що засуджений стає, а не став шлях виправлення і тому застосування до нього положень ст. 82 КК України є передчасним.

Посилання засудженого на відсутність в нього стягнень за порушення режиму утримання, судом враховано, але при цьому суд зазначає, що згідно п. 1 ч. 1 ст. 9 КВК України, неухильно додержуватися правил поведінки, які передбачені для засуджених, є обов`язком засудженого, і виконання даного обов`язку є лише одним з критеріїв, зазначених вище, які в своїй сукупності дають підстави вважати, що засуджений став на шлях виправлення.

На підставі наведеного та керуючись ст. 82 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання ОСОБА_3 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому її копії.

Головуючий: суддя ОСОБА_1