Провадження №1-кп/761/449/2016
В И Р О К
іменем України
27 квітня 2016 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_5 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження №420 151 103 500 009 45, разом з угодою про визнання винуватості по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Хотів Коростенського району Житомирської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 .

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.4 ст.407 КК України, суд,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 27.11.2013 на добровільній основі уклав контракт про проходження військової служби на 3 роки, яку на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 235 від 27.11.2013 став проходити у цій військовій частині, що розташована за адресою АДРЕСА_3 на посаді механіка-радіотелефоніста у військовому званні солдата.

Згідно п.2 ч.1 ст. 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» № 2232-12 від 25.03.1992, з 07.11.2013 ОСОБА_5 набув статусу військовослужбовця і почав проходити військову службу за контрактом, у зв`язку з чим повинен, окрім іншого, керуватися вимогами ст.6, 11, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-14 від 24.03.1999 та ст.1, 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України №551-14 від 24.03.1999, які вимагають від нього свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим, постійно бути зразком високої культури, скромності і витримки, берегти військову честь, захищати свою і поважати гідність інших людей, бути ввічливим і дотримуватись військового етикету, поводитися з гідністю і честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.

Указом Президента України «Про часткову мобілізацію» від 15.01.2015 № 113-8, відповідно до ч.1 ст.106, п.п. 1, 17, 20 ст. 112 Конституції України, ст. 4, 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № 3543-12 від 21.10.1993 оголошено проведення часткової мобілізації.

Однак, незважаючи існування особливого періоду, пов`язаного з дією Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», яким було оголошено про проведення часткової мобілізації ОСОБА_5 , 13.07.2015, діючи з прямим умислом, з мотивів небажання виконувати обов`язки військової служби та з метою тимчасово незаконно ухилятися від неї, вирішив стати на злочинний шлях та біля 8 год. 00 хв., реалізуючи свій злочинний умисел, на службу до військової частини НОМЕР_1 умисно без поважних причин не з`явився та направився до місця свого проживання де знаходився до листопада 2015 року.

11.11.2015 приблизно о 15 год. 00 хв., тобто більше ніж через один місяць ОСОБА_5 , прибув до військової прокуратури Київського гарнізону і заявив про вчинений ним злочин.

Таким чином, ОСОБА_5 вчинив нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, військовослужбовцем (крім строкової служби), тобто вчинив кримінальне правопорушення передбачене ч.4 ст.407 КК України (в редакції Закону України № 194-8 від 12.02.2015).

У даному кримінальному проваджені між прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 та ОСОБА_5 було укладено угоду про визнання винуватості від 21.11.2015.

Відповідно до умов вищезазначеної угоди викладено формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч. 4 ст. 407 КК України, яка ніким не оспорюється, зазначили істотні для даного кримінального провадження обставини, про беззастережне визнання обвинуваченим своєї винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, а також узгодили покарання обвинуваченому за ч.4 ст. 407 КК України у вигляді нижче від найнижчої межі, визначеної санкцією ч.4 ст.407 КК України, у виді позбавлення волі строком на 1 рік, яке замінити на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні строком на 1 рік.

Також, у даній угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 підтвердив суду, що угода про визнання винуватості укладена добровільно, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Заслухавши думку прокурора, який вважає наявними підстави для затвердження угоди на визначених в ній умовах, обвинуваченого який не заперечував проти затвердження угоди на умовах, визначених в ній, дослідивши угоду про визнання винуватості та перевіривши її на відповідність вимогам КПК України та закону, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Суд, вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 4 ст. 407 КК України кваліфіковано вірно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб. Обвинувачений може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості наявні, узгоджена міра покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст.ст.50, 65-67,69 КК України з урахуванням характеру та тяжкості злочину, даних про особу обвинуваченого, який не має судимості, продовжує проходити військову службу, усвідомлює наслідки вчиненого ним та бажає настання відповідальності за вчинений ним злочин.

Існують правові підстави для застосування ст.69 КК України, з огляду на наявність декількох пом`якшуючих обставин, таких як визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, добровільне з`явлення з зізнанням та застосування ст. 62 КК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим відповідають вимогам закону, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для затвердження цієї угоди.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 374-376, 475 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Угоду про визнання винуватості від 21.11.2015, що укладена у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 420 151 103 500 009 45, між прокурором військової прокуратури Київського гарнізону ОСОБА_3 та ОСОБА_5 - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та з застосуванням ст.69 КК України призначити покарання нижче від найнижчої межі у вигляді позбавлення волі на строк 1 (один) рік, замінивши дане покарання у відповідності до вимог ч.1 ст.62 КК України на тримання в дисциплінарному батальйоні на той же самий строк 1 (один) рік.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку у виконання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст. 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя