АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний номер справи: № 654/4155/15-к Головуючий в 1 інстанції: ОСОБА_1
Номер провадження № 11-кп/791/799/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: повернення обвинувального акта
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2016 року липня місяця «14» дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого:ОСОБА_2
Суддів:ОСОБА_3 ,
При секретарі:ОСОБА_4 ОСОБА_5
З участю прокурора: Захисника адвоката: ОСОБА_6 ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні кримінальне провадження № 0002615 за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу Скадовського районного суду Херсонської області від «23» червня 2016 року щодо:

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Аннівка,

Братського району, Миколаївської області, -

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.246, ч.1 ст. 343, ч.3 ст. 187, ч.2 ст. 146, ч.3 ст.289, ч.2 ст. 127, ч.2 ст.189 КК України повернуто прокурору .

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу Скадовського районного суду Херсонської області від 23.06.2016 року, скасувати у зв`язку з не відповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального законодавства. Вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України. Вважає за необхідним продовжити ОСОБА_8 термін дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, ухвалу суду першої інстанції просить скасувати ; думку захисника адвоката, яка просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції без змін, в судових дебатах залишились на попередніх позиціях, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Згідно до КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування( ч.4 ст.110 КПК України), обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбачені ст.291 КПК України.

Відповідно до вимог ст.314 КПК України обвинувальний акт повертається у разі неможливості призначення кримінального провадження до судового розгляду, якщо він не відповідає вимогам кримінального процесуального закону.
Як вказано в ухвалі суду першої інстанції в обвинувальному акті не зазначено анкетних відомостей потерпілого по епізоду дії ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ст.246 КК України та відсутня силка на нормативні акти; не конкретизовано місце вчинення інкримінованого ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч.1 ст.343 КК України; відсутнє посилання на висновок балістичної експертизи з метою визначення саме зазначеного виду зброї, що в свою чергу вказує на неповне відображення способу вчинення інкримінованого ОСОБА_8 злочину за ч.3 ст.187 КК України; не розкрито в чому полягав корисливий мотив незаконного позбавлення волі та викрадення потерпілих, який є кваліфікуючою ознакою злочину, передбаченого ч.2 ст.146 КК України. Наведені вище недоліки в обвинувальному акті щодо вказаних фактичних обставин позбавляють суд у подальшому можливості прийняти будь яке процесуальне рішення по суті кримінального провадження , яке можна було б безспірно визнати законним і справедливим з огляду на п.13 ч.1 ст.3 та ч.1 ст.337 КПК України,відповідно до яких судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту. Неконкретність обвинувачення перекладає по суті на суд обов`язок по збиранню доказів обвинувачення, зокрема в частині розкриття конкретного змісту вказаних вище обставин, що є неприпустимим з огляду на принцип змагальності сторін у кримінальному процесі.

З таким висновками погоджується і колегія суддів.

Повертаючи прокурору обвинувальний акт в ухвалі суду першої інстанції зазначено, що вищевказані недоліки порушують право обвинуваченого на захист і можуть в подальшому бути підставою для скасування будь якого ухвалення судом рішення по кримінальному провадженні.

Колегія суддів вважає, що таке твердження суду є обґрунтованим, оскільки обвинувальний акт є не конкретним, таким, що порушує право ОСОБА_8 на захист, а тому висновки суду про відсутність в обвинувальному акті конкретного формулювання обвинувачення, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що суд вдався до оцінки змісту фактичних обставин кримінального провадження, які прокурор вважає встановленими є безпідставними, так як під час підготовчого судового засідання суд перевірив обвинувальний акт на предмет викладення в ньому відомостей, передбачених у п.п.1-9 ч.2 ст.291 КПК України, в тому числі формулювання обвинувачення.
Доводи в апеляційній скарзі прокурора є необґрунтованими. Так, ст. 246 КК України носить бланкетний характер, разом з тим в обвинувальному акті не наведено та не конкретизовані, які нормативні акти встановленого порядку охорони, раціонального використання і відтворення лісу порушив ОСОБА_8 внаслідок вчинення протиправних дій; не зазначено анкетних відомостей потерпілого, та за допомогою якого знаряддя була здійснена порубка дерев; не конкретизоване місце вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.343 КК України, оскільки вказівка про його вчинення в адміністративних межах Козачелагерської сільської ради Цюрупинського району Херсонської області, є не конкретним; в обвинувальному акті відсутній висновок балістичної експертизи з метою зазначення виду зброї, що вказує на неповне відображення способу вчинення інкримінованого ОСОБА_8 злочину за ч.3 ст.187 КК України; не розкрито в обвинувальному акті у чому полягає корисливий мотив незаконного позбавлення волі та викрадення потерпілих, який є кваліфікуючою ознакою злочину, передбаченого ч.2 ст.146 КК України ; не зазначено мету вчинення злочину, до яких дій обвинувачений ОСОБА_8 , вчиняючи відносно потерпілих протиправні діяння, примушував останніх, що суперечило їх волі, у тому числі, отримання від них відомостей та визнання, та з метою покарати їх за скоєні ними дії, що є кваліфікуючими ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.127 КК України.
Клопотання прокурора про продовження строку не підлягає задоволенню, так як зазначене питання в даному випадку є компетенцією суду першої інстанції.
З урахуванням вказаних норм кримінального процесуального закону суд першої інстанції прийняв законне рішення про повернення обвинувального акту прокурору.

Керуючись ст.404, п.1 ч.3 ст. 407, ст. 419 КПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:
Апеляційну скаргу прокурора- залишити без задоволення

Ухвалу Скадовського районного суду Херсонської області від 23 червня 2016 року щодо ОСОБА_8 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно, оскарженню не підлягає.

Головуючий: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4