Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/4318/15-к
Провадження № 1-кп/553/36/2016
В И Р О К
Іменем України
18.03.2016м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Первомайське Харківської області, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

27.06.2012 року Ленінським районним судом м. Полтави за ст. 309 ч.1, 307 ч.2 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, звільненого 18.06.2014 року з Полтавської ВК № 64 згідно ухвали Ленінського районного суду м. Полтави від 10.06.2014 року на підставі ст.. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році»,

за статтею 185 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку) за наступних обставин.

16.09.2015 року біля 19 години 00 хв. ОСОБА_4 зайшов до магазину «Брусничка» по вул. Пролетарській, 22 в м. Полтаві щоб придбати продукти харчування, при цьому особисті речі, які у нього були при собі він поклав до комірки зберігання № 9, що знаходиться при вході до магазину, після чого закрив її ключем та направився до торгівельної зали. Через декілька хвилин ОСОБА_4 розрахувавшись на касі за придбані продукти власною картою «Приватбанку» направився до комірки зберігання, щоб забрати власні речі. Перебуваючи біля комірок зберігання ОСОБА_4 ключем від комірки № 9 відчинив комірку № 6, звідки дістав пакет з одягом, який за декілька хвилин до цього туди поклав потерпілий ОСОБА_5 . Розуміючи, що він відчинив не свою комірку, ОСОБА_4 з корисних мотивів, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, таємно, шляхом вільного доступу, викрав пакет, в якому знаходився одяг, а саме светр SOLES (Туреччина) вартістю 85 грн. 50 кок., куртка-трансформер в жилет жіноча демісезонна вартістю 180 грн., куртка ADIDAS чорного кольору демісезонна вартістю 180 грн., олімпійка ADIDAS чорного кольору з сірим капюшоном вартістю 135 грн., відповідно до висновку експерта № 0712/2 від 07.12.2015 року, що належали потерпілому ОСОБА_5 , після чого з місця вчинення злочину зник, завдавши потерпілому майнової шкоди, у розмірі 580 гривень 50 коп.

Разом з обвинувальним актом до суду направлено угоду про примирення сторін, укладену між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 . Відповідно до цієї угоди підозрюваний під час досудового розслідування повністю визнав свою вину у вчиненні злочину за викладених в обвинувальному акті обставин, примирився з потерпілим, відшкодував матеріальну шкоду спричинену вчиненням кримінального правопорушення.

Крім того, сторони угоди узгодили призначення покарання ОСОБА_4 за ст. 185 ч.1 КК України у вигляді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 850 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 в підготовчому судовому засіданні свою вину у зазначеному злочині визнав повністю відповідно до обставин, що викладені в обвинувальному акті та угоді про примирення. Пояснив, що спричинену злочином потерпілому матеріальну шкоду він відшкодував повністю, примирився з потерпілим, у вчиненому розкаявся та просив суд затвердити угоду про примирення сторін та призначити узгоджене сторонами угоди покарання. Крім того, пояснив, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладання угоди про примирення, що передбачені ст. 473 КПК України, які йому були роз`яснені судом в ході судового засідання.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні просив суд затвердити угоду про примирення сторін та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджене сторонами угоди покарання. Пояснив, що спричинена матеріальна шкода йому відшкодована. Також пояснив, що він цілком розуміє свої права та наслідки укладання даної угоди, передбачені ст. 473 КПК України, які йому були роз`яснені судом в ході судового засідання.

Прокурор в судовому засіданні вважав можливим затвердити угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим та призначити обвинуваченому узгоджене сторонами угоди покарання.

Суд, дослідивши наявні матеріали, заслухавши думку прокурора, потерпілого та обвинуваченого щодо можливості затвердження укладеної угоди, вважає необхідним затвердити угоду між потерпілим та обвинуваченим про примирення з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він як обвинувачений має права, передбачені законом, в тому числі п.1 ч.5 ст.474 КПК України.

Судом також встановлено, що обвинувачений цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Потерпілий цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 КПК України.

Проаналізувавши наявні в суду матеріали, пояснення обвинуваченого, потерпілого та позицію прокурора, суд в судовому засіданні переконався, що укладення угоди між сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

З`ясувавши обставини справи та вивчивши наявні в суду матеріали, суд встановив, що угода між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідає вимогам КПК України, в тому числі щодо змісту та порядку укладення угоди, її умови не суперечать вимогам КПК України і закону України про кримінальну відповідальність, зокрема щодо узгодженої міри покарання; правова кваліфікація кримінального правопорушення, вчиненого ОСОБА_4 за ст. 185 ч.1 КК України є правильною, наявні фактичні підстави для визнання обвинуваченого винним у вчиненні цього злочину, який є злочином середньої тяжкості; умови угоди не суперечать інтересам суспільства та не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Речові докази у справі чоловічий светр, жіночу куртку, дві чоловічі куртки, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5 , суд вважає необхідним залишити за належністю потерпілому.

На підставі викладеного, керуючись статями 374, 468-475 КПК України, -

З А С У Д И В:
Затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним за статтею 185 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу на користь держави в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Речові докази у справі: чоловічий светр, жіночу куртку, дві чоловічі куртки, які знаходяться на зберіганні у потерпілого - залишити за належністю потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений сторонами судового провадження до апеляційного суду Полтавської області через Ленінський районний суд м. Полтави з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави ОСОБА_1