Справа № 676/2269/16-к
Провадження № 1-кп/676/249/16
УХВАЛА
10 серпня 2016 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, з середньою спеціальною освітою, не працевлаштованого, раніше судимого: 13 квітня 1999 року Кам`янець-Подiльським міським судом Хмельницької області за ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 187, ст. 42 КК України (1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки; 14 квітня 2001 року Садгірським районним судом м. Чернівці за ч. 2 ст. 140, ст. 43 КК України (1960 року) до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці; 10 грудня 2004 року Кам`янець-Подiльським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки; 24 травня 2007 року Кам`янець-Подiльським міськрайонним судом Хмельницької області за ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік 6 місяців; 14 грудня 2009 року Кам`янець-Подiльським міськрайонним судом Хмельницької області за ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки; 11 березня 2010 року Кам`янець-Подiльським міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 186, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці; 20 жовтня 2014 року Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки (звільненого з місця позбавлення волі 1 лютого 2016 року по відбуттю строку покарання),

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,
в с т а н о в и в:

На розгляді суду перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР 9 березня 2016 року за № 0000471, за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Судом на підставі ч. 3 ст. 331 КПК України поставлено на обговорення учасників судового провадження питання доцільності продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_4 , оскільки строк дії обраного запобіжного заходу закінчується, а потерпіла та свідки не допитані.

Прокурор просив продовжити тримання обвинуваченого під вартою з метою запобігання ризикам, визначеним ст. 177 КПК України, які слугували підставою обрання запобіжного заходу.

Захисник та обвинувачений заперечили щодо продовження запобіжного заходу, просили змінити запобіжний захід на домашній арешт, при цьому захисник послався на відсутність доказів щодо існування ризиків.

Заслухавши думку учасників судового провадження, суд вважає за необхідне продовжити дію обраного обвинуваченому ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк, визначений ст. 197 КПК України, оскільки він раніше неодноразово судимий за умисні корисливі середньої тяжкості та тяжкі злочини проти власності, судимість за які не знята та не погашена у встановленому Законом порядку, підозрюється у вчиненні умисного тяжкого корисливого злочину через незначний період часу (менше 10 днів) після звільнення з місця позбавлення волі, що свідчить про відверте небажання ставати на шлях виправлення та наявність ризиків ухилення від суду, продовження злочинної діяльності, про існування яких, на думку суду, обґрунтовано стверджує сторона обвинувачення (п.п. 1, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України), переховувався від органів слідства, у зв`язку з чим оголошувався в розшук, не одружений, утриманців не має, не працевлаштований, міцність його соціальних зв`язків обмежується лише наявністю родичів та місця проживання. З огляду на ступінь тяжкості кримінального правопорушення, у якому підозрюється ОСОБА_4 , суд вважає, що застосування більш м`якого запобіжного заходу, на чому наполягав захист, не забезпечить належної процесуальної поведінки обвинуваченого.

Крім того, стороною захисту не доведено, а судом в судовому засіданні не встановлено, що зникли ризики, які стали підставою обрання та продовження дії запобіжного заходу, чи виникли нові вагомі обставини, що мають вирішальне значення та не були враховані при обранні та продовженні обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Щодо тверджень захисника про відсутність ризиків чинення тиску на потерпілу та свідків, знищення речових доказів чи перешкоджання провадженню іншим чином, то суд ці ризики в обґрунтування свого рішення не поклав 22 червня 2016 року при продовженні строку тримання під вартою, не обґрунтовує ними й цю ухвалу.

Приймаючи рішення, суд керується вимогами пункту «c» статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якого нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, як законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст.ст. 331, 176-178, 183 КПК України,
п о с т а н о в и в:

Продовжити дію обраного обвинуваченому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 8 жовтня 2016 року включно.
Копію ухвали направити начальнику Хмельницького слідчого ізолятора до виконання.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає, однак заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на остаточне судове рішення першої інстанції у цьому провадженні.

Суддя ОСОБА_6 -Годлевська