УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Категорія ст. 296 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 квітня 2016 року.
Апеляційний суд Житомирської області у складі суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , за участі: прокурора ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , захисника ОСОБА_9 , секретаря ОСОБА_10 , -
Заслухавши суддю-доповідача, доводи обвинувачених та захисника в підтримання апеляційних скарг, доводи прокурора в заперечення апеляційних скарг, перевіривши матеріали кримінального провадження, апеляційний суд, -
Цим вироком засуджено:
- ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 296 КК України на 2 роки позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 05 липня 2013 року та остаточно призначено покарання ОСОБА_7 - 2 (два) роки три місяці позбавлення волі;
- ОСОБА_8 - за ч. 2 ст. 296 КК України на 2 роки обмеження волі. На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнено ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням на 1 рік шість місяців та зобов`язано його повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Початок строку відбуття покарання ОСОБА_7 вирішено обчислювати з моменту звернення вироку до виконання.
Згідно вироку, близько 18 години 29 жовтня 2014 року в приміщенні маркету «АТБ» по вул. В. Бердичівській, 70-Бм у м. Житомирі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, грубо порушили громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю. Зокрема, зневажаючи загальноприйнятими правилами та нормами поведінки у суспільстві, обвинувачені викрикували образливі слова в сторону охоронця ОСОБА_6 , висловлювалися в його присутності словами брутальної лайки. ОСОБА_7 наніс останньому один удар кулаком лівої руки в праву область обличчя. Після цього ОСОБА_8 наніс потерпілому один удар кулаком правої руки в область обличчя. В результаті вищевказаних хуліганських дій ОСОБА_7 та ОСОБА_8 умисно заподіяли ОСОБА_6 легке тілесне ушкодження без короткочасного розладу здоров`я у вигляді синця на спинці носу.
В апеляційних скаргах обвинувачений ОСОБА_11 та його захисник-адвокат ОСОБА_9 просять змінити вирок в частині призначення покарання ОСОБА_7 та призначити йому покарання у вигляді штрафу. Посилаються на неврахування судом всіх обставин, що пом`якшують покарання.
В запереченнях прокурор ОСОБА_12 просить залишити вирок без змін, а апеляційні скарги без задоволення. Посилається на законність та обґрунтованість вироку, відсутність підстав для задоволення апеляційних скарг.
З матеріалів кримінального провадження видно, що висновки суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні злочину та кваліфікацію їх дій за ч. 2 ст. 296 КК України, - є обґрунтованими та не оспорюються в апеляційних скаргах.
Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_7 реальне покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч. 2 ст. 296 КК України із застосуванням ст. 71 КК України, суд першої інстанції додержався вимог ст. 65 КК України.
При цьому було обгрунтовано враховано ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 злочину середньої тяжкості, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, дані про його особу, в тому числі ті, на які посилається сторона захисту в апеляціях, обставину, що пом`якшує покарання, - щире каяття, та обставину, що обтяжує покарання, - рецидив злочинів. Судом першої інстанції також було враховано думку потерпілого, який не наполягав на суворому покаранні ОСОБА_7 .
Оскільки обвинувачений ОСОБА_7 вчинив встановлений у даному кримінальному провадженні злочин під час іспитового строку при звільненні від відбування покарання у виді 2 років позбавлення волі з випробуванням за попереднім вироком Корольовського районного суду м. Житомира від 5 липня 2013 року за ст. ст. 186 ч. 3, 69, 75, 76 КК України, суд першої інстанції, відповідно до положень ст. 71 КК України, обгрунтовано призначив остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю вироків у виді реального позбавлення волі. За своїм видом та розміром це покарання є необхідним та достатнім для виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_7 , не може бути визнано явно несправедливим внаслідок суворості.
Дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , встановлені апеляційним судом, в тому числі позитивна характеристика без дати з місця роботи ОСОБА_7 в ТОВ "Вілія-клуб" та твердження потерпілого про факт вибачення обвинувачених та відшкодування йому моральної шкоди, не впливають на правильність призначення судом остаточного покарання ОСОБА_7 за правилами ст. 71 КК України з врахуванням вищевказаних обставин кримінального провадження.
Тому доводи апеляційних скарг є необгрунтованими.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 15 грудня 2015 року щодо ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.
Судді: