Справа № 464/7974/15-к
пр.№ 1-кп/464/66/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 квітня 2016 року

Сихівський районний суд м.Львова

в складі :головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4
представника потерпілого ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , раніше судимого: 17.10.2003 р. Личаківським районним судом м.Львова за ч.2 ст.186, ч.2 ст.189 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, 08.05.2014р. Галицьким районним судом м.Львова за ч.2 ст.355 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитовим строком 2 роки, покарання не відбув,-

- у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України,-

в с т а н о в и в :
підсудний ОСОБА_6 03 червня 2015 р. близько 13.25 год., перебуваючи поблизу будинку № 15 по вул.Угорській у м. Львові, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до потерпілої ОСОБА_7 , позаду якої він йшов, та шляхом ривка намагався зірвати з її шиї золотий ланцюжок з золотим хрестиком загальною вартістю 2500 грн. Однак, ОСОБА_6 вказаними ювелірними виробами не заволодів з причин, які не залежали від його волі, так як він не зумів схопити ланцюжок руками, після чого втік з місця події.

Крім того, підсудний ОСОБА_6 , повторно, 04 червня 2015 р. близько 19.30 год., перебуваючи поблизу будинку № 186 по вул. Зелена у м. Львові, маючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, підійшов до потерпілої ОСОБА_8 , яка була на той час разом з дитиною, що знаходилась в дитячій колясці, та скориставшись цим, шляхом ривка зірвав з її шиї золотий ланцюжок із золотим кулоном, загальною вартістю 3000 грн., та з місця вчинення кримінального правопорушення втік, чим спричинив потерпілій ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вказану суму.

В судовому засіданні підсудний вину у вчиненні кримінальних правопорушень не визнав та показав, що вказаних кримінальних правопорушень не вчиняв, в цей період часу часто їздив у Рівненську область, де працював на будівництві. У дні коли були вчинені кримінальні правопорушення також перебував у Рівненській області.

Незважаючи на невизнання визнання підсудним своєї вини у вчиненні кримінальних правопорушень його винуватість стверджується дослідженими в ході судового розгляду наступними доказами.

Показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні ствердила, що 03.06.2015р. в обідній час проходила неподалік будинку №15 по вул. Угорській в м.Львові, за нею на невеликій відстані йшов підсудний, який розмовляв по телефону, порівнявшись із нею підсудний припиив розмову по телефону та намагався схопити золоту цепочку з хрестиком, яка була на її шиї, однак, вона рукою йому перешкодила. Після чого, він ще декілька разів намагався схопити цепочку, однак, вона чинила опір, тримаючи її рукою. Незумівши вхопити цепочку він втік в сторону вул.Карбишева. Оскільки шарпанина між ними тривала деякий час вона встигла добре його роздивитись. Вона одразу викликала працівників міліції, з якими вони об`їзджали територію, однак, його не виявили. Через деякий час, днів через двадцять, проходячи по вулиці вона випадкого побачила підсудного, якого одразу впізнала. Вона послідувала за ним, при цьому повідомивши працівників міліції. Пройшовши за ним деякий час втратила його з поля зору, коли приїхали працівними міліції розповіла їм про це, а через деякий час підсудний знов з`явився на вулиці і вона вказала на нього працівникам міліції .

Показаннями потерпілої ОСОБА_8 , яка в судовому засіданні ствердила, що 04.06.2015р. близько 19.30 год. гуляла з малолітньою дитиною по вул.Зеленій, дитина перебувала у колясці. Біля неї неподалік проходив підсудний, який розмовляв по телефону. Порівнявшись із нею він несподівано ривком зірвав з її шиї цепочку із золотим кулоном і почав втікати. Обернувшись за ним вона побачила, що відбігши він зупинився та дивився, які будуть її подальші дії. Від цього нападу дитина сильно налякалась та почала плакати тому вона за ним не побігла, а намагалась заспокоїти дитину. Прийшовши додому вона повідомила про це в міліцію. Вона добре бачила його обличчя тому категорично стверджує, що підсудний це та особа, яка вчинила даний злочин. Цивільний позов підтримала, просить його задоволити.

Показаннями свідка ОСОБА_9 яка суду ствердила, що є матір`ю потерпілої ОСОБА_8 , остання 04.06.2015р. пішла гуляти із дворічною дитиною. Повернулась вона додому в шоковому стані, ледве говорила, сказала, що її пограбували на вулиці. Дитина також була налякана ніяк не могла заспокоїтись.

Даними протоколу предявлення осіб для впізнання, з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_7 впізнала підсудного як особу, яка 03.06.2015 р. скоїла щодо неї кримінальне правопорушення

а.к.п.153-154

Даними протоколу предявлення осіб для впізнання, з якого вбачається, що потерпіла ОСОБА_8 впізнала підсудного як особу, яка 04.06.2015 р. скоїла щодо неї кримінальне правопорушення

а.к.п.155-156

Даними протоколу огляду місця події, з якого вбачається що місцем вчинення криімнального праворушення є ділянка дороги по АДРЕСА_3 .

а.к.п.158-159

Даними протоколу огляду речових доказів, з якого вбачається, що таким є золотий ланцюжок із золотим хрестиком.

а.к.п.160

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що такі є належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність є достатньою для висновку про винуватість підсудного у вчиненні кримінального правопорушення .

При цьому, суд приймає до уваги показання потерпілих з огляду на те, що такі є послідовними та постійними, потерпілі з часу вчинення злочинів зазначали про те, що можуть впізнати особу, яка їх вчинила, вказавши на його прикмети, зокрема, ріст, колір волосся, тілобудову, одяг, тощо. Потерпіла ОСОБА_7 самостійно на вулиці впізнала підсудного як особу, яка щодо неї вчинила кримінальне правопорушення, про що повідомила працівників міліції. Будь-які дані про підстави у потерпілих оговорювати підсудного відсутні, останні до події не були знайомі, жодних неприязних відносин між ними не існувало.

Суд критично оцінює показання підсудного про те, що він не вчиняв кримінальних правопорушень та не перебував на місці події, оскільки таке спростовується показаннями потерпілих, які однозначно та категорично вказали на підсудного як на особу, що вчинила кримінальні правопорушення.

Дані оператора мобільного зв`язку щодо з`єднань мобільного телефону ІМЕІ НОМЕР_1 , які свідчать про те, що вказаним телефоном 03 та 04 червня 2015р. користувались на території Рівненської області не свідчать про невинуватість підсудного, з огляду на відсутність достовірних даних про те, що вказаний телефон станом на зазначені дати використовувався саме підудним ОСОБА_6 . Підсудний в судовому засіданні не зміг назвати номерів, якими користувався, конкретного місця та часу придбання вказаного телефону.

Кваліфікація дій підсудного за ч. 3 ст. 15 ч.1 ст. 186, ч. 2 ст. 186 КК України є вірною, оскільки він вчинив незакінчений замах на відкрите викрадення чужого майна та повторно відкрито викрав чуже майно.

При призначенні підсудному покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, які є тяжким та середньої тяжкості кримінальним правопорушенням, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, особу підсудного, який має судимість, вчинив кримінальні правопорушення під час відбуття іспитового строку за попереднім вироком, посередньо характеризується за місцем проживання, не працює та приходить до висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки його виправлення можливе лише в умовах реального відбуття покарання, із частковим приєднанням покарання за вироком Галицького районного суду м.Львова від 08.05.2014р., змінивши до вступу вироку в законну силу запобіжний захід із домашнього арешту на тримання під вартою.

Враховуючи те, що у кримінальному провадженні, яке розглядалось Галицьким районним судом м.Львова підсудний перебував під вартою з 26.03.2014р. до 08.05.2014р., суд вважає, що до відбуття покарання підсудному слід зарахувати у відповідності до ч.5 ст.72 КК України строк його попереднього ув`язнення, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_8 підлягає до задоволення частково, зважаючи на те, що внаслідок вчинення підсудним злочину їй завдано матеріальної шкоди в розмірі 3000 грн., відтак, така підлягає стягненню в її користь з підсудного. Крім того, внаслідок вчинення злочину потерпілій було завдано і моральної шкоди, яка виразилась душевних переживаннях та порушенням звичного життєвого укладу, у зв`язку із позбавленням належного їй майна, протиправним діями щодо неї, необхідністю вживати заходів до захисту порушених прав. Враховуючи зазначені обставини, а також вимоги розумності та справедливості розмір грошового відшкодування за завдану моральну шкоду слід визначити в сумі 1000 грн., яку стягнути з підсудного .

Речові докази: золотий ланцюжок та хрестик, які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_7 слід залишити у її власності.

Керуючись ст.ст.370, 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в :
ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст.15 ч.1 ст.186, ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання

за ч.3 ст.15 ч.1 ст.186 КК України - 2 (два) роки позбавлення волі.

за ч.2 ст.186 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_6 покарання 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання приєднати частину невідбутого покарання за попереднім вироком 1 (один) рік позбавлення волі та призначити ОСОБА_6 покарання 5 (п`ять) років позбавлення волі.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_6 змінити із домашнього арешту на тримання під вартою, взявши ОСОБА_6 під варту з залу суду.

Зарахувати у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 з 26.03.2014р. до 08.05.2014р., у відповідності до ч.5 ст.72 КК України, з розрахунку 1 день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі, що становить 2 місяці 26 днів .

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з часу взяття під варту.

Стягнути з ОСОБА_6 в користь потерпілої ОСОБА_8 відшкодування матеріальної шкоди в сумі 3000 грн. 00 коп. та моральної шкоди в сумі 1000 грн.

Речові докази: золотий ланцюжок та хрестик залишити у власності потерпілої ОСОБА_10 .

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через Сихівський районний суд м.Львова протягом 30 днів з дня проголошення, а підсудним в той же строк з часу отримання копії вироку .

Головуюча: