Дата документу Справа № 336/7332/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/689/16 Головуючий в 1-й інстанції
Єдиний унікальний №336/7332/15-к ОСОБА_1
Категорія: ст.410 ч.2 КК України Доповідач у 2-й інстанції
ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 квітня 2016 року м.Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

за участю:
прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8

розглянула в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000466, за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 04 березня 2016 року відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харків, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.410, ч.1 ст.366 КК України.

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні просить ухвалу скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції, посилаючись на те, що суд не навів в ухвалі жодного порушення вимог ст.291 КПК України, отже обвинувальний акт щодо ОСОБА_7 містить усі відомості, передбачені ст.291 КПК України. В обвинувальному акті окремими розділами вказана правова кваліфікація кримінальних правопорушень, окремим розділом вказано формулювання кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.410 КК України та окремим розділом вказано формулювання обвинувачення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України. Також у зв`язку з тим, що військова частина № НОМЕР_1 , якій завдано майнової шкоди, не зверталася із заявою про залучення до провадження в якості потерпілого, а тому відповідно до ст.55 КПК України потерпілі у провадженні відсутні, про що зазначено в обвинувальному акті. Крім того, оскільки відповідно до ст.295 КПК України продовження строку досудового розслідування необхідно для проведення або завершення процесуальних дій, а обвинувальний акт та постанова прокурора від 19.01.2016р. про відмову в задоволенні клопотання відповідно до вимог ст.110 КПК України є процесуальними рішеннями, то необхідності у продовженні строку досудового розслідування немає, а тому твердження суду про те, що зазначені документи складено після спливу строку досудового розслідування, є хибним. При цьому якщо обвинувальний акт в частині викладення фактичних обставин кримінального правопорушення і містить якісь недоліки, то вони не перешкоджали суду призначити судовий розгляд, оскільки відповідно до ст.ст.337, 338 КПК України прокурор може змінити обвинувачення.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 просять залишити апеляційну скаргу без задоволення, мотивуючи тим, що прокурор так і не усунув порушення в обвинувальному акті, на які вказувалося судом ще у 2015р.

Ухвалою Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 04 березня 2016 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.2 ст.410, ч.1 ст.366 КК України, повернутий прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

В судовому засіданні апеляційної інстанції прокурор підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, захисник ОСОБА_8 та обвинувачений ОСОБА_7 заперечували проти апеляційної скарги та просили залишити її без задоволення.

Вислухавши доповідача, учасників судового провадження, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Як зазначено в ухвалі, до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.410, ч.1 ст.366 КК України.

Суд, за результатами підготовчого судового засідання, повернув обвинувальний акт прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України, мотивуючи тим, що:

- в обвинувальному акті не зазначені місце вчинення кримінально караних дій і обставини, за яких обвинувачений заволодів майном шляхом зловживання службовим становищем;

- обвинувальний акт не містить правову кваліфікацію і формулювання обвинувачення за кожним з інкримінованих ОСОБА_7 епізодів злочинних посягань, з його змісту не можливо вивести, які з дій обвинуваченого утворюють склад злочину, що передбачений ч.2 ст.410 КК України, а які - склад злочину, передбачений ч.1 ст.366 КК України;

- обвинуваченому інкриміновано заволодіння шляхом зловживання службовим становищем майном на суму 16674 грн. 45 коп., що дає підстави для висновку про наявність особи, якій вказаними діями заподіяно майнову шкоду, проте обвинувальний акт не тільки не містить відомостей про потерпілого, але й навіть інформації про те, кому належало зазначене майно. Наявність шкоди підтверджує також той факт, що прокурором у підготовчому судовому засіданні подано цивільний позов про стягнення з обвинуваченого на користь військової частини №3029 13876 грн. 85 коп.;

- хоча в обвинувальному акті взагалі не вказано на заподіяння будь-якій особі майнової шкоди шляхом заволодіння військовим майном, тому і не зазначено точний розмір цієї шкоди, разом з тим, при обчисленні суми майна, яким заволодів обвинувачений, належало б врахувати вартість повернених ним у квітні 2015 року 100 кілограмів пасти на суму 2797 грн. 60 коп., про що зазначено в обвинувальному акті;

- строк досудового розслідування в кримінальному провадженні був продовжений до 08 жовтня 2015 року і це означає необхідність вчинення всіх процесуальних дій на стадії досудового розслідування до вказаної дати. Разом з тим після повернення обвинувального акта прокурору ухвалою суду від 04.11.2015р., яка набрала законної сили 16.12.2015р., строк досудового розслідування не продовжувався, тому складання обвинувального акту, а також вчинення інших процесуальних дій (винесення постанови про відмову у задоволенні клопотання захисника від 19.01.2016р., як випливає з реєстру прийнятих під час розслідування процесуальних рішень) у відсутність процесуальних підстав для вчинення цих дій є таким, що не ґрунтується на вимогах кримінального процесуального закону.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, тобто ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права та з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом.

Однак суд першої інстанції зазначені вимоги закону залишив поза увагою, оскільки при розгляді провадження допустив істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, яке відповідно до ст.409 КПК України є підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в апеляційній інстанції.

Так, згідно зі ст.103 КПК України процесуальні дії під час кримінального провадження фіксуються на носії інформації, на якому за допомогою технічних засобів зафіксовані процесуальні дії, та у журналі судового засідання.

Фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження відповідно до ст.107 КПК України є обов`язковим. Крім цього, під час судового засідання ведеться журнал судового засідання, а у матеріалах кримінального провадження зберігаються оригінальні примірники технічних носіїв інформації зафіксованої процесуальної дії, резервні копії яких зберігаються окремо.

Однак при перевірці справи було встановлено, що підготовче провадження від 04.03.2016 року було проведено з порушенням вимог ст. ст.107, 108 КПК України, оскільки в матеріалах провадження відсутні журнал судового засідання та технічний носій інформації, на якому зафіксовано кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 , натомість міститься журнал судового засідання та технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження відносно ОСОБА_9 , обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, що відповідно до п.7 ч.2 ст.412 КПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Оскільки ухвала суду скасовується внаслідок істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, передбачених п.7 ч.2 ст.412 КПК України, колегія суддів відповідно до ст.415 КПК України вважає за необхідне призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Керуючись ст.ст.404, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задовольнити частково.

Ухвалу Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 04 березня 2016 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого за ч.2 ст.410, ч.1 ст.366 КК України, повернутий прокурору як такий, що не відповідає вимогам КПК України, скасувати.

Призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4