Справа № 308/7459/16-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2016 місто Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного Закарпатської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , розглянувши клопотання слідчого Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області лейтенант поліції ОСОБА_4 , погоджене прокурором Ужгородської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Згідно з витягом з кримінального провадження № 0001684, сформованим станом на 22.07.2016 року, органом досудового розслідування Ужгородським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області розпочато досудове розслідування кримінального провадження, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 17.05.2016 року за ознаками вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України; особа, яку повідомлено про підозру: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стороною кримінального провадження з боку обвинувачення ініційовано клопотання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою з посиланням на наступні обставини.
ОСОБА_5 , будучи раніше судимим вироком Ужгородського міськрайонного суду від 28.04.2016, згідно з яким останньому призначено покарання за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 4 років позбавлення волі та звільненого на підставі ст. 75, 76 КК України з іспитовим строком 3 роки, який на шлях виправлення не став та знову вчинив новий тяжкий, умисний, корисливий злочин при наступних обставинах.
Так, 17 травня 2016 року близько 02. год. 45 хв. ОСОБА_5 , перебуваючи біля кафе-бару «Три горби» по вул. Станційній в м. Ужгород, діючи з прямим умислом усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, спрямованим на відкрите заволодіння чужим майном, з корисливим мотивом, з метою незаконного збагачення за рахунок викраденого майна, шляхом ривку, зірвав золотий ланцюжок з шиї потерпілого ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_2 вартість якого відповідно до висновку експерта №11/364 від 31.05.2016 становить 7572, 08 гривень, при цьому ОСОБА_5 наніс тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_8 , які відповідно до висновку експерта № 442 від 03.06.2016 кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
За таких обставин ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, а саме: напад з метою заволодінням чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або погрозою застосування такого насильства (розбій).
З посиланням на п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» зазначає, що «розбій як злочин проти власності (стаття 187 КК) це напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, або з погрозою застосування такого насильства», а в п. 9 вищевказаної постанови вказано, що небезпечне для життя чи здоров`я насильство (стаття 187,частина третя статті 189 КК) - це умисне заподіяння потерпілому легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я або незначну втрату працездатності, середньої тяжкості або тяжке тілесне ушкодження, а також інші насильницькі дії, які не призвели до вказаних наслідків, але були небезпечними для життя чи здоров`я в момент їх вчинення. До них слід відносити, зокрема, і насильство, що призвело до втрати свідомості чи мало характер мордування, придушення за шию, скидання з висоти, застосування електроструму, зброї, спеціальних знарядь тощо.
Стверджує, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у ході досудового слідства доказами, а саме: протоколом прийняття заяви від громадянина ОСОБА_8 від 17.05.2016, протоколом огляду місця події та вилучення від 17.05.2016, протоколом допиту останнього в якості потерпілого від 18.05.2016, протоколом допиту свідка ОСОБА_9 від 21.07.2016, протокол допиту свідка ОСОБА_10 від 17.05.2016, протоколом допиту свідка ОСОБА_11 від 22.06.2016, протоколом допиту свідка ОСОБА_12 від 16.06.2016, протоколом допиту свідка ОСОБА_13 від 16.06.2016, протокол допиту свідка ОСОБА_14 від 16.06.2016, висновком експерта №11/364 від 31.05.2016, висновком експерта № 442 від 03.06.2016.
Наголошує, що ОСОБА_5 наразі підозрюється у вчиненні злочину проти власності, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, який відповідно до ст. 12 КК України, належить до тяжких кримінальних правопорушень, за яким законом України про кримінальну відповідальність передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.
Враховуючи те, що ОСОБА_5 раніше попадав у поле зору правоохоронних органів, оскільки скоїв даний злочин будучи обвинувачений за ч. 2 ст. 186 КК України, відносно якого проголошено вирок суду, однак не набрав законної сили, на шлях виправлення не став, схильний до вчинення злочинів та може вчиняти інше кримінальне правопорушення, може незаконно впливати на потерпілого, свідків по кримінальному провадження, зокрема на свідка ОСОБА_9 , який був безпосереднім очевидцем вказаної події, шляхом підкупу або залякування, перешкоджати кримінальному провадженню та існує ризик його протиправної поведінки, у зв`язку з чим особисте зобов`язання, особиста порука підозрюваного, домашній арешт та застава будуть недостатньо ефективними запобіжними заходами для запобігання ризикам порівняно із взяттям під варту.
Отже, наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України, а також наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, дає підстави для обрання запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 у виді тримання під вартою.
На підставі вищевикладеного слідчий просить суд обрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю та мешканцю Закарпатської області, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , українцю, громадянину України, не працюючому, раніше судимому, підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 187 КК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
У даному судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 клопотання підтримала та просила його задовольнити, посилаючись на наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Захисник підозрюваного ОСОБА_6 у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні клопотання, застосувавши до підзахисного домашній арешт.
Підозрюваний заперечив проти задоволення клопотання.
Заслухавши думки прокурора з приводу внесеного клопотання, підозрюваного та його захисника, приходжу до наступного висновку.
У судовому засіданні встановлено, що Ужгородським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0001684 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, підозру про вчинення якого оголошено ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
З внесеного клопотання та долучених до нього матеріалів вбачається, що ОСОБА_5 підозрюється органом досудового розслідування у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, а саме, кваліфікуючими ознаками якого є напад з метою заволодінням чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, або погрозою застосування такого насильства (розбій).
За ст. 131 КПК України запобіжний захід є одним із заходів забезпечення кримінального провадження, який застосовується з метою досягнення дієвості цього провадження.
У відповідності до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Крім того, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, враховуються обставини, передбачені ст.178 КПК України: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
З матеріалів внесеного клопотання слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_15 має попередні судимості, при цьому, з належних та допустимих доказів не встановлено міцність соціальних зв`язків.
Пунктом 5 частини 2 статті 177 КПК України визначено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою застосовується до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення на строк понад три роки.
ОСОБА_5 наразі підозрюється у вчиненні злочину проти власності, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України, який згідно ст. 12 КК України, належить до тяжких кримінальних правопорушень, за яким закону України про кримінальну відповідальність передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 3 до 7 років.
Окрім того, судом встановлено, що вироком Ужгородського міськрайонного Закарпатської області від 28.04.2016 року ОСОБА_16 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання у виді позбавлення строком на 4 (чотири) року та на підставі ст. 75 КК України, звільнено ОСОБА_16 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 року.
Зазначені обставини в своїй сукупності, дають підстави вважати, що перебуваючи на волі під час досудового розслідування ОСОБА_5 , який скоїв даний злочин будучи обвинуваченим за ч. 2 ст. 186 КК України, відносно якого проголошено вирок суду, однак не набрав законної сили, на шлях виправлення не став, схильний до вчинення злочинів, з метою уникнення кримінальної відповідальності може незаконно впливати на свідків та потерпілого у даному кримінальному провадженні, зокрема на свідка ОСОБА_9 , який був безпосереднім очевидцем вказаної події, шляхом підкупу або залякування, перешкоджати кримінальному провадженню,може вчиняти інше кримінальне правопорушення, та існує ризик його протиправної поведінки, що свідчить про те, що інші більш м`які запобіжні заходи можуть бути недостатніми для запобігання ризикам, передбаченим ст.177 КПК України, відтак, вважаю, що клопотання підлягає до задоволення.
Водночас, як зазначено у ч. 4 ст. 183 КПК України суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування.
Керуючись ст. ст. 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205, 309, 372 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.
Обрати відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ужгород, Закарпатської області, громадянина України, українця, з середньою освітою, неодруженого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обчислювати з 22 липня 2016 року.
Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закінчується 19 вересня 2016 року.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1