Справа № 303/5115/15-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

06.04.2016 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів:
ОСОБА_1 /головуючої/
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого АДРЕСА_1 , мешканця АДРЕСА_2 , громадянина України, з вищою освітою, не працюючого, інваліда 3-ої групи, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, несудимого,
визнано винним і призначено покарання:
- за ч.1 ст. 125 КК України у виді 150 (сто п`ятдесят) годин громадських робіт;
- за ст. 128 КК України - у виді 1 (один) року 5 (п`яти) місяців обмеження волі;
На підставі ст. 70 КК України за сукупністю вчинених злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання на 1 (один) рік 5 (місяців) обмеження волі.
На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_7 звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком один рік, якщо він протягом цього строку не вчинить нового злочину та виконає обов`язок: не виїзджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.
Цивільні позови ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в частині стягнення матеріальної шкоди задоволено повністю, в частині стягнення моральної шкоди задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_10 завдану матеріальну шкоду в розмірі 399,00 грн. та моральну шкоду в розмірі 7000,00 грн.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_11 завдану матеріальну шкоду в розмірі 48,18 грн. та моральну шкоду в розмірі 4000,00 грн.
В порядку ст. 100 КПК України вирішено питання про речові докази.
Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що 04 травня 2015 року, приблизно о 20 годині 15 хвилин, на межі присадибної ділянки за адресою АДРЕСА_2 , побачивши сварку між його дружиною ОСОБА_12 та потерпілими, яка переросла в бійку між ОСОБА_11 та його дружиною ОСОБА_12 , взяв дві дерев`яні палиці підбіг до них і коли ОСОБА_11 та його дружина ОСОБА_12 в ході бійки лежали на землі наніс дерев`яною палицею удар потерпілій ОСОБА_11 в область тулуба зправа, внаслідок чого останній було спричинено тілесні ушкодження у вигляді синця, які, згідно висновку експерта №336/15 від 18.05.2015 року та додаткового висновку експерта №5/15 від 05.06.2015 року відносяться до групи легких тілесних ушкоджень . Після цього відбиваючи мотику з рук потерпілої ОСОБА_10 наніс тій удар дерев`яною палицею по кисті лівої руки, спричинивши їй тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому головки 4-ї п`ястної кістки лівої кисті та проксимального кінця основної фаланги 3-го пальця лівої кисті зі зміщенням, які згідно висновку експерта №335/15 від 18.05.2015 та додаткового висновку експерта №5/15 від 05.06.2015 відносяться до групи середньої тяжкості тілесних ушкоджень. Дані тілесні ушкодження виникли від дії твердих тупих предметів по механізму удару, чим могла бути дерев`яна палиця, за можливого виникнення при обставинах на які вказує потерпіла під час слідчого експерименту і не є характерними для виникнення при падінні тіла з висоти власного зросту з послідуючим ударом об тверду площину.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини кримінального провадження, доведеність вини та кваліфікацію дій обвинуваченого, просить вирок в частині призначеного покарання скасувати, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного ОСОБА_7 покарання тяжкості злочину і його особі внаслідок м`якості. Просить призначити ОСОБА_7 за ст. 128 КК України покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік 6 місяців, на підставі ст. 70 КК України за сукупністю шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі, та на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців, в решті вирок суду залишити без змін. Посилається на те, що ухвалюючи обвинувальний вирок, суд призначив покарання у межах санкцій ст. 128 та ч.1 ст. 125 КК України, але не в повній мірі врахував конкретні обставини провадження, зокрема наслідки кримінального правопорушення, такі як ставлення обвинуваченого до вчиненого ним діяння, тобто того факту, що завдану шкоду ОСОБА_7 не відшкодував, і те, що одним з потерпілих від даного злочину є особа похилого віку.

В апеляційній скарзі захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_8 просить вирок скасувати та призначити новий розгляд у суді першої інстанції. Обгрунтовує тим, що судом ухвалено вирок без урахування дійсних обставин справи. Вказує на те, що потерпілі побудували позицію, щоб себе виправдати у своїх неправомірних діях, оскільки насправді потерпіла ОСОБА_10 першою спровокувала конфлікт руйнуванням огорожі на присадибній ділянці, яка належить ОСОБА_7 , внаслідок чого виникла сварка між нею, ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , а між останніми відбулася бійка, через що обвинувачений втрутився у розтягування конфлікту. Не погоджується з показами потерпілих, які постійно змінювалися, а також з показами спеціаліста ОСОБА_13 . Зазначає, що судом не були взяті до уваги покази свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , а також покази неповнолітніх свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , чим порушені загальні засади кримінального провадження передбачені ст.ст. 21, 22 КПК України. Апелянт посилається на те, що в основу обвинувачення ОСОБА_7 невірно викладено, формулювання обвинувачення в тмоу, що він умисно вчинив кримінальне правопорушення, оскільки він не ініціатор конфлікту, не мав на меті побиття потерпілих, а тільки здійснював захист своєї жінки від їх нападів. Крім того, вказує на те, що при призначенні покарання суд не врахував особу засудженого ОСОБА_7 , який характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей, є єдиним годувальником в сім`ї, являється інвалідом війни 3-ої групи, відзначений нагородами проходження військової служби в Афганістані. Також апелянт звертає увагу на те, що потерпілими на підтвердження моральної шкоди не надано висновків спеціалістів та психотерапевта після перенесеної ними травми, які призвели до появи негативних психосоматичних, психоемоційних змін, які вони описують у цивільному позові.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, виступ прокурора ОСОБА_5 про не підтримання апеляційної скарги процесуального прокурора, виступ представника потерпілих - адвоката ОСОБА_6 із запереченнями проти апеляційних скарг, пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 та захисника ОСОБА_8 про підтримання апеляційної скарги, прохання про скасування вироку та закриття кримінального провадження з підстав відсутності складу правопорушень, зокрема, що жодних тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_11 не наносив, а щодо потерпілої ОСОБА_10 - вважає висновок про тяжкість тілесних ушкоджень необгрунтованим, що вказує на відсутність складу злочину, одночасно заперечив проти доводів позовних вимог потерпілих та прийнятого рішення суду і в цій частині незаконним, перевіривши матеріали кримінального провадження, оцінивши доводи апелянтів, апеляційний суд приходить до висновку про часткове задоволення апеляційної скарги захисника з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 412, 415 КПК України , в разі якщо під час апеляційного розгляду буде встановлено такі порушення вимог КПК України, які є істотними та такими, що перешкодили суду постановити законний та обґрунтований вирок, в усякому разі судове рішення підлягає скасуванню з призначення нового судового розгляду.

Убачається, що суд прийняв до розгляду обвинувальний акт, який не відповідає вимогам ст. 291 КПК України. У ньому не міститься твердження про вчинення кримінального правопорушення, а лише про висунуту підозру. При цьому зміст обвинувального акту за своїм викладом не містить фактичних обставин вчинених кримінальних правопорушень.

З урахуванням цього, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції позбавлений був можливості винести законне, мотивоване та обгрунтоване рішення.

Як ствердили апелянти, суд заслухав показання свідків, потерпілих, однак у вироку не навів мотивів чому не взяв до уваги показання обвинуваченого з приводу обставин події, його твердження про невчинення жодних протиправних дій відносно потерпілих, не дав оцінки і показанням його дружини ОСОБА_12 , котрій власне потерпілі наносили побої, а він прибіг на допомогу для її захисту.

Апеляційний суд погоджується з цими доводами обвинуваченого та його захисника і вважає, що оскаржуваний вирок не відповідає вимогам ст. ст. 370, 374 КПК України, оскільки суд у вироку, перераховуючи показання потерпілих, свідків, обвинуваченого не розкрив зміст встановлених обставин як доказів доведення вини ОСОБА_7 у вчиненому, а також не навів мотивів показання яких саме свідків взяв до уваги, а які відхилив, не дав також жодної оцінки показанням обвинуваченого, котрий вину свою не визнав і потерпілих, як свідків обвинувачення.

Окрім того, виріщуючи цивільний позов потерпілих, не обґрунтував якими саме доказами потерпілі довели позовні вимоги, а дійшовши висновку про часткове стягнення у відшкодування моральної шкоди, також не мотивув за якими критеріями визначив ступінь нанесеної обвинуваченим ОСОБА_7 моральної шкоди потерпілим.

На підставі викладеного, апеляційний суд позбавлений можливості усунути помилки, допущені як судом першої інстанції при ухваленні вироку, так і органом досудового слідства при складанні обвинувального акту, тому оскаржуваний вирок підлягає скасуванню, а кримінальне провадження - призначенню на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

Беручи до уваги наведене, апеляційний суд позбавлений можливості дати оцінку м`якості призначеного покарання обвинуваченому, як про це вказував в апеляційній скарзі прокурор.

Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу прокурора - задовольнити частково;

апеляційну скаргу захисника - задовольнити частково.

Вирок Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 10.12.2015 щодо ОСОБА_7 , засудженого за ч.1 ст. 125, ст. 128 КК України - скасувати, призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: