н/п 1-кс/640/3054/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"12" квітня 2016 р. м. Харків
Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю т.в.о. заступника начальника відділу - ОСОБА_3 ,
11.04.2016 до Київського районного суду м. Харкова надійшло клопотання т.в.о. заступника начальника відділуСУ ГУНП в Харківський області майора поліції ОСОБА_3 , погоджене з прокурором відділу прокуратури Харківської області радником юстиції ОСОБА_4 , про арешт на майна підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: квартири АДРЕСА_1 , легкового автомобіля Fiat Doblo, державний номерний знак НОМЕР_1 , з метою забезпечення судового рішення в частині можливої конфіскації майна.
Слідчий на обґрунтування клопотання зазначає, що в період з 04.10.2011 по 04.04.2012 ОСОБА_5 , заступник голови Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області, порушуючи свої обов`язки, передбачені п. 2 ч. 9 «Посадових обов`язків заступника селищного голови» посадової інструкції заступника голови Солоницівської селищної ради щодо виконання контролю за проведенням будівельних робіт на об`єктах комунальної власності територіальної громади селищної ради та прийому виконаних робіт, відповідно до проектної та кошторисної документації, усвідомлюючи, що в актах за формою №КБ-2В вказані завідомо неправдиві відомості щодо обсягу виконаних робіт та вартості витрачених матеріалів здійснив розтрату бюджетних грошових коштів в інтересах корпорації «Добробуд» (код ЄРДПОУ 32868132) на загальну суму 1 187 952,00 грн. під час виконання згідно укладених договорів №№96-99 від 04.10.2011 та №131 від 25.11.2011 робіт з капітального ремонту покрівель 5-ти житлових будинків, розташованих на території Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області за адресами: вул. Пушкіна, 6; вул. Пушкіна, 7; АДРЕСА_2 ; вул. Щорса, 14 в смт Солоницівка та по АДРЕСА_3 .
Проведеною судовою будівельно-технічною експертизою №1154 від 30.03.2015 встановлено завищення вартості матеріалу покрівельних килимів будинків, а також розбіжності між фактично виконаними роботами та даними, зазначеними в актах форми №КБ?2В.
Згідно висновку судово-економічної експертизи №15 від 18.02.2016 встановлено, що різниця між вартістю робіт, зазначених в актах прийому виконаних підрядних робіт та вартістю фактично виконаних робіт з капітального ремонту покрівель житлових будинків, які виконувала корпорація «Добробуд» за договорами із Солоницівською селищною радою за зазначеними вище адресами (договори №№96-99 від 04.10.2011, №131 від 25.11.2011), складає 1 187 952,00 грн., що є збитками спричиненими Солоницівській селищній раді в результаті проведення ремонтних робіт.
Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_5 в період з 04.10.2011 по 04.04.2012, зловживаючи службовим становищем, з корисливих мотивів здійснив розтрату державних коштів на користь корпорації «Добробуд», чим заподіяв державі в особі Солоницівської селищної ради матеріальну шкоду на загальну суму 1 187 952,00 грн., що є особливо великим розміром, якими за його участю заволоділа корпорація «Добробуд». 31.03.2016 відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , процесуальним керівником у провадженні погоджено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, яке того ж дня у порядку ст. 278 КПК України вручено шляхом направлення за місцем роботи останнього, тобто до Солоницівської селищної ради Дергачівського району Харківської області.
Орган досудового розслідування зазначає, що санкцією статті, у вчиненні якої підозрюється ОСОБА_5 , передбачена конфіскація майна, з метою забезпечення судового рішення в частині можливої конфіскації майна просить накласти арешт.
При розгляді клопотання в судовому засіданні т.в.о. заступника начальника відділуСУ ГУНП в Харківський області майора поліції ОСОБА_3 підтримав клопотання про арешт майна, переліченого в клопотанні.
Оскільки сторона кримінального провадження, яка звернулась з клопотанням, довела наявність достатніх підстав вважати, що майно, яке не було тимчасово вилучене, власником може бути відчужене, з метою забезпечення арешту майна, відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України, дане клопотання розглядається слідчим суддею без повідомлення підозрюваного ОСОБА_5 .
08.04.2016 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, тобто розтрата чужого майна шляхом зловживання службовим становищем в особливо великих розмірах.
Покарання, що загрожує ОСОБА_5 в разі визнання його винним за ч. 5 ст. ст. 191 КК України, передбачає додатковим покаранням конфіскацію майна.
Надані стороною кримінального провадження докази свідчать про обґрунтованість повідомленої підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, що підтверджується висновком судово-економічної експертизи №15 від 18.02.2016, висновком судової будівельно-технічної експертизи №1154 від 30.03.2015; висновком судової почеркознавчої експертизи №57 від 22.03.2016; показаннями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , довідками про вартість виконаних робіт та актами №1 прийому виконаних робіт від 20.10.2011, 26.10.2011, 28.11.2011, 07.12.2011; платіжними дорученнями №3117 від 10.10.2011, №3118 від 07.10.2011, №3119 від 10.10.2011, №3120 від 10.10.2011, №3295 від 24.10.2011, №3401 від 28.10.2011, №3402 від 28.10.2011, №3842 від 29.11.2011, №3885 від 30.11.2011, №772 від 03.04.2012.
Згідно інформаційних довідок з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 57115093 від 11.04.2016 ОСОБА_5 на праві власності належить квартира АДРЕСА_1 .
Згідно довідки автоматизованого обліку УДАІ ГУ МВС України в Харківській області № 1312 від 24.03.2016 за ОСОБА_5 зареєстрований автомобіль Fiat Doblo, державний номерний знак НОМЕР_1 .
Згідно п. 7 ч. 2 ст. 131 КПК України, заходом забезпечення кримінального провадження є арешт майна. Відповідно до ч. 5 ст. 132 КПК України, під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.
Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження.
Згідно вимог п. 3 ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи.
За змістом ч. 5 ст. 170 КПК України, у випадку, передбаченому п. 3 ч. 2 цього Кодексу, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна.
Відповідно ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (якщо арешт майна накладається у випадках, передбачених пунктами 3, 4 частини другої статті 170 цього Кодексу).
Згідно ч. 11 ст. 170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу (ч. 1 ст. 173 КПК України).
Враховуючи викладене, слідчий суддя приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення клопотання, оскільки сторона обвинувачення довела наявність підстав вважати, що вчинено кримінальне правопорушення, накладання арешту на вказане у клопотанні майно підозрюваного забезпечить можливу конфіскацію майна у даному кримінальному провадженні, враховуючи санкцію ч. 5 ст. 191 КК України.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 7, 132, 98, 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя,-
Накласти арешт квартири АДРЕСА_1 , яка зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони їх відчуження та розпорядження до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Накласти арешт на автомобіль Fiat Doblo, державний номерний знак НОМЕР_1 , який зареєстрований за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом заборони його відчуження та розпорядження до скасування арешту майна у встановленому нормами КПК України порядку.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення, а підозрюваним в той же строк, але з моменту отримання ним копії ухвали суду.

Ухвала виготовлена в нарадчій кімнаті, є оригіналом.
Слідчий суддя ОСОБА_1