АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/993/2016 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 170 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2016 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

представника власника майна ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах власника майна ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 лютого 2016 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_9 , яке погоджено із прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури Київської області ОСОБА_10 , та накладено арешт шляхом встановлення заборони в користуванні та розпорядженні будь-якою особою автомобілем «Део Ланос», зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_8 .

Не погоджуючись з таким рішенням слідчого судді, представник ОСОБА_7 подавв інтересах ОСОБА_8 апеляційну скаргу, в якій ставить питання про поновлення йому строку на оскарження ухвали слідчого судді та просить скасувати цю ухвалу і постановити нову ухвалу, якою відмовити у задоволенні клопотання старшого слідчого про арешт майна.
В обґрунтування клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження ОСОБА_7 зазначає, що розгляд клопотання старшого слідчого був здійснений без повідомлення власника майна, а копію рішення слідчого судді він отримав від слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_9 лише 11 березня 2016 року.

Стосовно ухвали слідчого судді, тоОСОБА_7 вважає її незаконною та необґрунтованою. Зокрема, апелянт зазначає, що власником арештованого майна є ОСОБА_8 , який не має жодного процесуального статусу у кримінальному провадженні.
Заслухавши доповідь судді, пояснення представника власника майна, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, поясненняпрокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк апеляційного оскарження представник ОСОБА_7 не пропустив, а його апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Так, у відповідності до абз. 2 ч. 3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, що в даному випадку мало місце, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Як вбачається з матеріалів судового провадження, клопотання старшого слідчого про арешт майна було розглянуто слідчим суддею 18 лютого 2016 року без виклику власника майна ОСОБА_8 . Лише 11 березня 2016 року представник власника майна ОСОБА_7 отримав копію ухвали слідчого судді, а 12 березня 2016 року направив по пошті до Апеляційного суду міста Києва апеляційну скаргу. Таким чином, ОСОБА_7 не пропустив п`ятиденний строк апеляційного оскарження.

Що стосується безпосередньо апеляційної скарги, то слід звернути увагу на такі обставини.
Як вбачається з матеріалів провадження, 1-шим слідчим відділом управління прокуратури Київської області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000073, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 09 лютого 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.
Зокрема, органи досудового розслідування вважають встановленим, що ОСОБА_11 обґрунтовано підозрюється в тому, що він, будучи інспектором Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, діючи умисно, за попередньою змовою із ОСОБА_12 , з метою особистого збагачення 12 лютого 2016 року, перебуваючи в автомобілі «Део Ланос», зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , припаркованому поблизу будинку культури по вулиці Київській в місті Обухів Київської області, отримав від ОСОБА_13 частину від раніше обумовленої неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 2000 гривень за не вчинення дій щодо притягнення ОСОБА_13 до кримінальної відповідальності за крадіжку та, продовжуючи свої злочинні дії, 16 лютого 2016 року, перебуваючи в автомобілі «Део Ланос», зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , припаркованому поблизу центрального входу до приміщення Київського картонно-паперового комбінату, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , отримав від ОСОБА_14 другу частину від раніше обумовленої суми неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 8000 гривень за не вчинення дій щодо притягнення ОСОБА_15 до кримінальної відповідальності за крадіжку.

16 лютого 2016 року ОСОБА_11 та ОСОБА_12 були затримані в порядку ст. 208 КПК України.

17 лютого 2016 року ОСОБА_11 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Того ж числа старший слідчий першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_9 , за погодженням із прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури Київської області ОСОБА_10 , звернулася до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме на автомобіль «Део Ланос», зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_8 .

18 лютого 2016 року ухвалою слідчого судді Печерського районного суду міста Києва клопотання старшого слідчого було задоволено.

Задовольняючи дане клопотання, внесене в межах кримінального провадження № 0000073, про накладення арешту на майно, а саме на автомобіль «Део Ланос», зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_8 , слідчий суддя, як вбачається з журналу судового засідання, заслухав пояснення старшого слідчого ОСОБА_9 та, дослідивши матеріали, додані до клопотання, прийшов до висновку, що існують достатні підстави вважати, що зазначений автомобіль є знаряддям злочину, в якому передавалися грошові кошти, а тому підлягає арешт з метою запобігання можливості його відчуження, приховування, знищення, тощо.
З таким рішенням слідчого судді погодитися неможливо з огляду на такі обставини.

При застосуванні заходів забезпечення кримінального провадження слідчий суддя повинен діяти у відповідності до вимог КПК України та судовою процедурою гарантувати дотримання прав, свобод та законних інтересів осіб, а також умов, за яких жодна особа не була б піддана необґрунтованому процесуальному обмеженню.
Зокрема, при вирішенні питання про арешт майна для прийняття законного та справедливого рішення слідчий суддя, згідно ст. ст. 94, 132, 173 КПК України, повинен врахувати: існування обґрунтованої підозри щодо вчинення злочину та достатність доказів, що вказують на вчинення злочину; правову підставу для арешту майна; можливий розмір шкоди, завданої злочином; наслідки арешту майна для третіх осіб; розумність і співмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідні дані мають міститися і у клопотанні слідчого чи прокурора, який звертається з проханням арештувати майно, оскільки, згідно ст. 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, будь-яке обмеження права власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження, повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону.
Однак, зазначених вимог закону слідчий суддя та старший слідчий, яка внесла клопотання про арешт майна, не дотрималися.
Зокрема, старший слідчий в клопотанні, ставлячи питання про накладення арешту на майно, а саме на автомобіль «Део Ланос», зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_8 , вказує, що арешт на вказаний автомобіль необхідно накласти, оскільки він є знаряддям вчинення злочину.

Разом з тим, як встановлено органами досудового розслідування, ОСОБА_11 підозрюється в тому, що він, будучи інспектором Обухівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, 12 лютого 2016 року за попередньою змовою з ОСОБА_12 , перебуваючи в автомобілі «Део Ланос», зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , припаркованому поблизу будинку культури по вулиці Київській в місті Обухів Київської області, отримав від ОСОБА_13 частину від раніше обумовленої неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 2000 гривень за не вчинення дій щодо притягнення ОСОБА_13 до кримінальної відповідальності за крадіжку та 16 лютого 2016 року, перебуваючи в автомобілі «Део Ланос», зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , припаркованому поблизу центрального входу до приміщення Київського картонно-паперового комбінату, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , отримав від ОСОБА_14 другу частину від раніше обумовленої суми неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів в сумі 8000 гривень за не вчинення дій щодо притягнення ОСОБА_15 до кримінальної відповідальності за крадіжку.

Таким чином, враховуючи обставини кримінального провадження, автомобіль «Део Ланос», зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , є не знаряддям вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, а є лише місцем вчинення кримінального правопорушення, тобто цей автомобіль не підпадає під жодну із правових підстав арешту майна, визначених ч. 3 ст. 170 КПК України в редакції Закону України № 772-VІІІ від 10 листопада 2015 року, який набрав чинності 11 грудня 2015 року і діяв до 28 лютого 2016 року. При цьому слід зазначити, що слідчий суддя в своїй ухвалі, визначаючи правову підставу накладення арешту на вказаний автомобіль, послався на ч. ч. 2, 3 ст. 170 КПК України в редакції, яка з 11 грудня 2015 року втратила чинність, а тому оскаржувана ухвала в будь-якому випадку має бути скасована.

Також колегія суддів звертає увагу, що ні старший слідчий в клопотанні, ні слідчий суддя в оскаржуваній ухвалі, в порушення вимог п. 5 ч. 2 ст. 173 КПК України, не оцінили розумність і співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі вищевикладених обставин, які свідчать про однобічність і необ`єктивність судового розгляду, ухвала слідчого судді підлягає скасуванню, як незаконна, а апеляційна скарга задоволенню з постановленням апеляційним судом нової ухвали про відмову у задоволенні клопотання старшого слідчого як такого, що внесено до суду з порушенням ст. 171 КПК України та за недоведеності необхідності арешту майна, який при викладених у клопотанні обставинах явно порушуватиме справедливий баланс між інтересами власника майна, гарантованими законом, і завданням цього кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 170, 171, 173, 309, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія судді

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 18 лютого 2016 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_9 , погоджене із прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури Київської області ОСОБА_10 , та накладено арешт шляхом встановлення заборони в користуванні та розпорядженні будь-якою особою автомобілем «Део Ланос», зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_8 , скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури Київської області ОСОБА_9 , погодженого із прокурором другого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури Київської області ОСОБА_10 , про накладення арешту шляхом встановлення заборони в користуванні та розпорядженні будь-якою особою автомобілем «Део Ланос», зеленого кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить на праві власності ОСОБА_8 , відмовити.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3