Справа № 467/1704/16-к
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.11.2016 року Арбузинський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Арбузинка клопотання засудженого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаїв, засудженого вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 листопада 2013 року за ч. 2 ст. 289 КК України з застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до 6 років позбавлення волі про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року

В С Т А Н О В И В:
У листопаді 2016 року до суду надійшла заява ОСОБА_4 про застосування до нього положень Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року.

Засуджений подав до суду заяву про те, що він не заперечує щодо застосування до нього амністії та прохав слухати справу у його відсутність.

У судовому засіданні прокурор заперечував проти задоволення заяви, посилаючись на те, що засуджений ОСОБА_4 , будучи засудженим за вчинення тяжкого злочину, повторно вчинив тяжкий злочин у період іспитового строку, встановленого вироком суду.

Суд, заслухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

ОСОБА_4 був засуджений вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20 листопада 2013 року за ч. 2 ст. 289 КК України з застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до 6 років позбавлення волі.

Раніше судимий: 16 липня 2012 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 грн., 04 квітня 2013 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст.190, ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 (три) роки, 16 серпня 2013 року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст.190 КК України із застосуванням ст. ст. 70, 71 КК України до 5 років 3 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 9 Закону України «Про амністію в 2014 році» питання щодо застосування амністії вирішує суд за ініціативою прокурора, органу або установи виконання покарань, а також за ініціативою обвинуваченого (підсудного) чи засудженого, їх захисників чи законних представників.

Відповідно до п «в» ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» амністія не застосовується до осіб, зазначених у статті 4 Закону України "Про застосування амністії в Україні", а також до осіб, які звільнені судом від відбування покарання з випробуванням і до закінчення визначеного судом іспитового строку знову вчинили умисний тяжкий або особливо тяжкий злочин.

Як вбачається з викладеного вище, ОСОБА_4 був засуджений 04 квітня 2013 року за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст.190, ч. 2 ст. 289 КК України із застосуванням ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 3 (три) роки, перебіг іспитового строку розпочався з моменту винесення вироку суду, тобто з 04 квітня 2013 року і мав би закінчитися 04 квітня 2016 року. При цьому один із вчинених злочинів, передбачений ч. 2 ст. 289 КК України є тяжким злочином, так як санкція цієї частини статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років.

16 серпня 2013 року ОСОБА_4 засуджений Шевченківським районним судом м. Києва за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст.190 КК України. При цьому один із вчинених злочинів, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України є тяжким злочином, так як санкція цієї частини статті передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років. Вказані злочини вчинені ОСОБА_4 17 червня 2013 року, тобто в період іспитового строку.

20 листопада 2013 року ОСОБА_5 був засуджений за скоєння злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, який є умисним тяжким злочином, оскільки санкція ч. 2 ст. 289 КК України передбачає покарання у виді позбавлення волі на строк від 5 до 8 років, і йому остаточно призначено покарання з застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України у виді 6 років позбавлення волі.

Таким чином викладені обставини свідчать про те, що у період іспитового строку за вироком суду від 04 квітня 2013 року засуджений вчинив умисний тяжкий злочин.

За таких умов суд приходить до висновку про наявність підстав, передбачених п. «в» ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році», за яких амністія до засудженого не може бути застосована.

На підставі викладеного суд приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви про звільнення засудженого від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію в 2014 році».

Керуючись ст.ст. 9, 10, 12 Закону України «Про амністію у 2014 році», ст. 537-539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_4 про застосування Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Миколаївської області протягом 7 днів з моменту її проголошення через Арбузинський районний суд Миколаївської області.

Суддя ОСОБА_1