АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/876/16 Справа № 190/524/16-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 травня 2016 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:
головуючого: ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі: ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Апеляційного суду кримінальне провадження щодо
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, гр.України, освіта середньо-спеціальна, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз:
23 червня 2008 року Баглійським районним судом м. Дніпродзержинська за ч.1 ст.132, ч.3 ст.185, ч.2 ст.186, ч.2 ст.190, ст.70 КК України до чотирьох років позбавлення волі. Звільненого умовно-достроково 23 серпня 2011 року на строк 6 місяців 18 днів,
За апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_6 на ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 09 березня 2016 року, якою було відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
За участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_7 , засудженого ОСОБА_6 , представника установи ОСОБА_8 , які приймають участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.

ВСТАНОВИЛА:
В апеляційній скарзі та в доповненні до апеляційної скарги засуджений ОСОБА_6 вважає, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Посилання суду на відсутність заохочень під час перебування його в СІЗО, та попередню судимість безпідставні. Суд взяв до уваги характеристику за 2015 рік, яка суперечить характеристиці наданій в судове засідання, та не зазначив висновок з цього питання, не взяв до уваги те що на його утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей, має батьків пенсійного віку. Суд безпідставно послався на те, що він не приймає участь у самодіяльних організаціях, оскільки в Пятихатській ВК таких організацій не має.
Просить ухвалу суду скасувати, постановити нову ухвалу, якою застосувати до нього положення ст.81 КК України та звільнити від відбування покарання умовно-достроково.
Як вбачається з ухвали суду, засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з клопотанням про умовно-дострокове звільнення, яке мотивує тим, що відбуває покарання у П`ятихатській ВК-122, працевлаштований на виробництві, має заохочення, стягнень не має.
Суд, відмовляючи в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення зазначив, що матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_6 вироком Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 30 листопада 2012 рррку засуджений за ст.ст. 185 ч.ч. 2, 3, 186 ч. 2, 70 ч. 1, 71 ч. 1 КК України до 4 років 7 місяців позбавлення волі, вирок набрав законної сили 28 грудня 2012 року.
З 10 липня 2012 року ОСОБА_6 перебуває в місцях позбавлення волі, а в П`ятихатській ВК (№122) відбуває покарання з 14 лютого 2013 року.
Згідно останньої характеристики на засудженого від 24 грудня 2015 року, ОСОБА_6 під час тримання в Дніпропетровському СІ характеризується посередньо, стягнень і заохочень не мав. Відбуваючи покарання в Солонянській ВК (№ 21) з 17.01.2013 р. по 07.02.2013 р. також характеризується посередньо, заохочень і стягнень не було. Не мав їх і під час утримання в Дніпропетровському СІ з 07 по 14 лютого 2013 року. Під час відбування покарання в П`ятихатській виправній колонії (№ 122) засуджений характеризується посередньо, мав 4 стягнення, які на тепер погашені, та заохочувався з метою стимулювання правослухняної поведінки в подальшому. Двічі поміщався в дисциплінарний ізолятор за зберігання заборонених предметів та вживання алкогольних напоїв. В колонії працевлаштований в бригаду деревообробного виробництва, до виконання обов`язків ставиться посередньо, потребує контролю з боку представників адміністрації установи за якістю виготовленої продукції.
Суд першої інстанції вважає, що поведінка засудженого свідчить про відсутність позитивної динаміки у його поведінці, оскільки перебуваючи в місцях позбавлення волі з 10 липня 2012 року, у тому числі в Дніпропетровсмькому слідчому ізоляторі, Солонянській ВК (№21), заохочень і стягнень не мав, а відбуваючи покарання в П`ятихатській ВК (№122) двічі,а саме 26 червня і 31 грудня 2015 року, заохочувався додатковим побаченням і подякою, та як вказано в характеристиці з метою стимулювання правослухняної поведінки в подальшому. При цьому, ОСОБА_6 неодноразово засуджений за вчинення тяжких корисливих злочинів, а його посилання на те, що після зарахування йому строку попереднього ув`язнення в строк покарання він підпадає під умовно-дострокове звільнення, є хибним, оскільки при вирішенні питання про умовно-дострокове звільнення основним та вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого. Як видно з характеристики засудженого сумлінною поведінкою та ставленням до праці не довів своє виправлення, до праці в установі ставиться посередньо, готовності до самокерованої, правослухняної поведінки в умовах обмеженої ізоляції та нагляду не виказує. Згідно витягу з протоколу № 24 від 24.12.2015 року засідання адміністративної комісії П`ятихатської ВК (№ 122) ОСОБА_6 відмовлено в поданні матеріалів про умовно-дострокове звільнення як такому, що не довів своє виправлення.
Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_6 , який підтримав свою апеляційну скаргу та просив скасувати ухвалу суду та постановити нову ухвалу та звільнити його від відбування покарання умовно-достроково, думку прокурора, який вважав, що ухвалу суду необхідно залишити без змін, а апеляцію засудженого залишити без задоволення, представника установи ОСОБА_8 , який підтримав апеляційну скаргу засудженого та просив задовольнити, вивчивши та проаналізувавши доводи, викладені в апеляції, співставивши їх з матеріалами справи, колегія суддів вважає ухвалу суду законною та обґрунтованою, а апеляцію засудженого ОСОБА_6 такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ст.81 КК України до осіб, що відбувають покарання у вигляді … позбавлення волі, може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Як вбачається із роз`яснень Верховного Суду України щодо правильного та однакового застосування вказаної норми закону України про кримінальну відповідальність, які містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 26.04.2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого. Умовно-достроковому звільненню підлягають ті засуджені, які протягом всього, а не певного періоду часу, сумлінною поведінкою і ставленням до праці довели своє виправлення і для цього дані беруться в їх сукупності.
Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є заохочувальною нормою кримінального та кримінально-виконавчого законодавства, оскільки має на меті стимулювання засуджених до чіткого виконання правил внутрішнього розпорядку, дотримання вимог режиму відбування покарання, прагнення до продуктивної праці, відшкодування матеріальних збитків, нанесених злочином, каяття у скоєному злочині. Доцільність такого звільнення визначається тим, що засуджений за певний час перебування у місцях позбавлення або обмеження волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання.
Але матеріали справи свідчать про те, що засуджений ОСОБА_6 не довів, що до нього може бути застосоване умовно-дострокове звільнення.
З ухвали суду вбачається, що вона складена у відповідності до вимог чинного КПК України, фактичні обставини справи в ухвалі викладені вірно і будь-яких даних, які свідчили б про її незаконність не вбачається, а тому відповідні доводи в апеляції засудженого ОСОБА_6 проте, що судом було неправильно викладені обставини справи, є необґрунтованими.
Суд в своїй ухвалі роблячи висновок про особу засудженого ОСОБА_6 , обґрунтовано послався на характеристику на засудженого за 2015 рік і підстави для цього посилання виклав в своїй ухвалі, оскільки інших характеризуючих матеріалів, в судове засідання надано не було, а відтак відповідний довід в апеляції засудженого колегія суддів розцінює як безпідставний.
Як вбачається з матеріалів клопотання, в них відсутні відомості про те, що засуджений ОСОБА_6 має на утриманні двох неповнолітніх дітей та батьків похилого віку, також відсутні і дані про участь в самодіяльних гуртках, в зв`язку з чим відповідні доводи в його апеляції є безпідставними.
Матеріалами справи встановлено, що суд роблячи висновок щодо особи засудженого ОСОБА_6 об`єктивно взяв до уваги характеристики надані з попередніх місць відбування покарання, так згідно останньої характеристики на засудженого від 24 грудня 2015 року, ОСОБА_6 під час тримання в Дніпропетровському СІ характеризувався посередньо, стягнень і заохочень не мав. Відбуваючи покарання в Солонянській ВК (№ 21) з 17 січня по 02 лютого 2013 року також характеризувався посередньо, заохочень і стягнень не було. Не мав їх і під час утримання в Дніпропетровському СІ з 07 по 14 лютого 2013 року. За час відбування покарання в П`ятихатській виправній колонії (№122) засуджений характеризується посередньо, мав чотири стягнення, які на даний час погашені, заохочувався з метою стимулювання правослухняної поведінки в подальшому. Двічі поміщався в дисциплінарний ізолятор за зберігання заборонених предметів та вживання алкогольних напоїв. В колонії працевлаштований в бригаду деревообробного виробництва, до виконання обов`язків ставиться посередньо, потребує контролю з боку представників адміністрації установи за якістю виготовленої продукції.

Таким чином відповідний довід в апеляції засудженого ОСОБА_6 колегія суддів вважає безпідставним.

Суд, відмовляючи в задоволенні клопотання, вказав, що ОСОБА_6 своєю поведінкою виправлення не довів, а отже і підстав для задоволення подання не було, і колегія суддів вважає такий висновок аргументованим та законним, тому підстав для зміни або скасування ухвали суду за доводами, наведеними в апеляції засудженого ОСОБА_6 колегія суддів не вбачає.
Порушень в ході судового засідання вимог кримінально-процесуального законодавства, які б тягнули за собою зміну або скасування ухвали суду, перевіркою матеріалів справи не виявлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.404,407 КПК України, колегія суддів,-
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 09 березня 2016 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з дня проголошення, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою,- в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді: ________________ ________________ _______________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4