Провадження № 1-кс/185/1557/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 грудня 2015 року м.Павлоград Дніпропетровської області

Слідчий суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участі секретаря ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ПАТ КБ «Приватбанк» на постанову про закриття кримінального провадження, -

В С Т А Н О В И В :
В провадження слідчого судді Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла скарга ПАТ КБ «Приватбанк» на постанову слідчого СВ Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області (на час розгляду скарги СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області) ОСОБА_4 від 06 червня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0001255, внесеного до ЄРДР 20 травня року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

Мотивуючи подану скаргу та вимагаючи її задоволення заявник вказує на незаконність винесеної слідчим постанови, вважаючи, що під час прийняття постанови про закриття кримінального провадження, слідчий порушив вимоги ст.2, ч.1 ст.91, ч.3 ст.93, ст.94 і ст.220 КПК України, допустивши неповноту досудового слідства та неповне з`ясування обставин, що мають значення у кримінальному провадженні.

В судовому засіданні, під час розгляду скарги представник заявника підтримав скаргу в повному обсязі, вимагав її задоволення та наголошував на необхідності вчинення переліку процесуальних дій щодо проведення досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні

Вивчивши зміст скарги, з`ясувавши в судовому засіданні обґрунтування скарги заявником, перевіривши надані матеріали кримінального провадження № 0001255, заслухавши думку прокурора та слідчого, проаналізувавши та зіставивши вказане між собою та в сукупності, приходжу до наступного висновку.

Главою 26 статтею 303 КПК України закріплено право певного кола осіб, до числа яких входить і заявник на оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів досудового розслідування чи прокурора під час досудового розслідування.

Пунктом 3 ч.1 ст.303 КПК України передбачено право заявника оскаржити рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності (ч. 1 ст. 304 КПК України).

Як вбачається з вимог п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, слідчий суддя за наявності відповідних заяви та підстав, може поновити строк подання скарги, передбачений ч. 1 ст. 304 КПК України.

З точки зору дотримання права заявника на доступ до правосуддя, проголошеного ст. 55 Конституції України та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, доводи наведені заявником з приводу обґрунтування поважності причин пропуску строку є належними підставами для поновлення строку подання скарги.

Даючи оцінку вимогам викладеним по суті оскаржуваної постанови слідчого, приходжу до наступного висновку.

Слідчому судді надано матеріали кримінального провадження № 0001255, з якого вбачається, що слідчим прийнято рішення про закриття кримінального провадження від 06 червня 2015 року на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Згідно принципу публічності, закріпленого в ст.25 КПК України, слідчий зобов`язаний в межах своєї компетенції вжити всіх передбачених законом заходів для встановлення події кримінального правопорушення та особи, яка його вчинила.

Крім того, відповідно до вимог ст. 9 ч. 2 КПК України, слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень. Згідно ст.. 93 КПК України, сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, тощо.

Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення.

Згідно вимогам ч.3 вказаної статті слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених п.п.1.2,4 ч.1 цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

При цьому, у відповідності із вимогами закону слідчий повинний вчинити всі необхідні дії при проведенні досудового розслідування, які спрямовані на збирання, перевірку та оцінку доказів, версій у їх сукупності.

При проведені досудового розслідування слідчий чи прокурор, з урахуванням конкретних обставин справи, на власний розсуд визначають об`єм перевірочних дій, достатній, за їх переконанням, для прийняття вмотивованого рішення.

Дослідивши матеріали кримінального провадження слідчий суддя вважає, що доводи скарги про неповноту досудового розслідування та передчасність рішення про закриття кримінального провадження є необґрунтованими.

Звертаю увагу, що відповідно до вимог ч. 1 ст. 84 КПК докази повинні бути отримані у передбаченому порядку. Це означає, що доказами можуть бути лише фактичні дані, отримані в результаті проведення слідчих (розшукових), негласних (розшукових) дій, які передбачені КПК, і в тому порядку, як це передбачено відповідною процесуальною дією.

Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, слідчий суддя при розгляді скарг на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може постановити ухвалу про скасування рішення слідчого чи прокурора або про відмову у задоволенні скарги про скасування такого рішення.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови слідчого вбачається, що прийняття зазначеної постанови, у відповідності до ст.ст.91-94 КПК України, базувалось на підставі сукупності зібраних доказів, їх повного, всебічного, об`єктивного та неупередженого дослідження, оцінці та аналізу доказів, під час здійснення яких, слідчий обґрунтовано та вмотивовано прийшов до висновку про закриття провадження саме на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України.

Матеріали кримінального провадження, свідчать про те, що органом досудового розслідування , у відповідності до вимого параграфу другого КПК України, ст.92 КПК України, не виконано покладені на нього вимоги закону про обов`язок доказування у кримінальному провадженню.

Враховуючи, вищевикладені обставини, суд вважає, що скарга ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає задоволенню, а постанова про закриття кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001255 від 20.05.2015 року - скасуванню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 55, 60, 303-304, 306-307 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Постанову слідчого СВ Павлоградського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 від 06 червня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0001255, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20 травня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України - скасувати.
Копію ухвали направити до СВ Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області та Павлоградської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1