Справа № 342/251/16-к
Провадження № 1-кп/342/54/2016
20 липня 2016 року м. Городенка
Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
з участю: прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.297 КК України,
в с т а н о в и в:
ОСОБА_4 , вчинив наругу над могилами та незаконно заволодів предметами, що знаходились на могилах поховання померлих з корисливих мотивів.
Злочин скоєно при таких обставинах :
в кінці лютого місяця 2016 року в темну пору доби біля 20 год.00 хв. ОСОБА_4 , діючи з умислом направленим на незаконне заволодіння предметами, що знаходяться в місцях поховань, з корисливих спонукань, у цілях власної наживи, посягаючи на моральні засади в частині поваги до померлих та місць їх поховання, прийшов на територію «Родниківського кладовища», що знаходиться по вул. Івана Богуна в м. Городенка, Івано-Франківської області, де шляхом вільного доступу, з місця поховання ОСОБА_7 1896 року народження, померлого 1970 року, демонструючи свою зневагу до пам`яті про померлого та місця його поховання, за допомогою власної сили демонтував із огорожі могили 6 труб із нержавіючої сталі, 4 із них довжиною 2,5 м., діаметром 4 см., та 2 довжиною 2 м., діаметром 4 см., загальна вартість викрадених труб становить 1050 грн., під час цього зруйнувавши частину бетонного покриття основи могили, вартість відновлюваного ремонту частини бетонного покриття становить 300 грн. Крім цього, ОСОБА_4 демонструючи свою зневагу до пам`яті про померлих та місця їх поховання, за допомогою власної сили демонтував із огорожі могили з місця поховання ОСОБА_8 , 1912 року народження, померлого 1966 року та ОСОБА_9 , 1915 року народження, померлої 2001 року, 10 труб із нержавіючої сталі, 8 із них довжиною 1,2 м., діаметром 3 см., та 2 довжиною 1,3 м., діаметром 3 см., загальною вартістю 732 грн., під час цього зруйнувавши частину бетонного покриття основи могили, вартість відновлювального ремонту частини бетонного покриття становить 500 грн. Не зупинившись на цьому, ОСОБА_4 підійшов до місця поховання ОСОБА_10 , 1908 року народження, померлої 1991 року, звідки, демонструючи свою зневагу до пам`яті про померлу та місця її поховання, за допомогою власної сили демонтував із огорожі могили 12 труб із нержавіючої сталі довжиною 1,35 м. та діаметром 2,5 см., загальною вартістю 810 грн., вартість відновлювального ремонту становить 100 грн. В подальшому, ОСОБА_4 , демонструючи свою зневагу до пам`яті про померлих та місця їх поховання, за допомогою власної грубої сили демонтував із огорожі з місця поховання ОСОБА_11 , 1962 року народження, померлого 1986 року, ОСОБА_12 , 1934 року народження, померлого 2007 року та ОСОБА_13 , 1932 року народження, дати смерті не зазначено, 10 труб із нержавіючого металу 4 із них довжиною 2,5 м. діаметром 3 см., та 6 довжиною 1,3 м. діаметром 3 см. Загальною вартістю 1068 грн., вартість відновлювального ремонту 300 грн. Після вчиненого ОСОБА_4 з місця події зник, а викрадені труби зберігав по місцю свого проживання та після невдалих спроб їх здачі в пункт приймання металобрухту переніс на територію кладовища.
Обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, при обставинах, зазначених в обвинувальному акті, вважає недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються (заява від 02.06.2016 року).
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, які вказані в обвинувальному акті, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Суд, визначивши обсяг доказів, які будуть досліджуватись, здійснив допит обвинуваченого, допит потерпілої та дослідив дані, які характеризують особу обвинуваченого.
Допитаний обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні, показав, що близько 20 години вечора, вкінці лютого 2016 року, прийшов на цвинтар «Родниківське кладовище». На цвинтарі підійшов до могили ОСОБА_7 , де із огорожі виламав 8 труб, які відніс до свого господарства та залишив під парканом. Після чого повернувся назад на цвинтар, підійшов до могили Базилевичів, де із огорожі демонтував, близько 10 труб, які також відніс до свого господарства. Повернувшись знову на цвинтар підійшов до могили ОСОБА_10 , де із огорожі демонтував, близько 12 труб. Пізніше підійшов до могил Коноваликів, де із огорожі вирвав власною силою, близько 10 труб. Всі труби відніс під паркан до свого господарства. Всього із кладовища забрав, близько 38 труб, які намагався здати на металобрухт. Однак на металобрухт труби не здав, так як ніхто у нього не хотів прийняти труби із кладовища. Після того, як йому не вдалося здати труби на металобрухт, він зібрав усі труби і відніс назад на кладовище. Зазначає, що уже усі могили відремонтував, завдані збитки потерпілим повністю відшкодував. Щиро кається в скоєному, попросив вибачення у потерпілої та просить суворо його не карати.
Потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що десь вкінці лютого 2016 року їй зателефонували працівники поліції і повідомили, що понищено могилу ОСОБА_7 , яку вона доглядала. Прийшовши на кладовище побачила, що могила ОСОБА_14 була понищена, із огорожі було вирвано 8 труб і пошкоджено частину бетонного покриття. Крім могили ОСОБА_7 на кладовищі побачила, що були понищені й інші могили. Працівники міліції повідомили, що таку наругу над могилами вчинив недалекий сусід ОСОБА_4 . На даний час вказує, що ОСОБА_4 повністю відшкодував завдані збитки. Просить суворого його не карати. Цивільний позов не заявляла.
Потерпілі ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 в судове засідання не з`явились. Подали заяви згідно яких просять справу розглядати у їх відсутності, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають та в майбутньому заявляти не будуть.
Таким чином, суд встановив, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена. Він з корисливих мотивів вчинив наругу над могилами та незаконно заволодів предметами, що знаходились на могилах поховання померлих.
Його дії за ч.3 ст.297 Кримінального кодексу України кваліфіковані правильно.
При призначенні покарання ОСОБА_4 суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до вимог ст. 12 Кримінального кодексу України відноситься до тяжких, обставини його вчинення, його суспільну небезпеку, дані про особу винного, та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття обвинуваченого, повне визнання вини, добровільне відшкодування завданого збитку, в залі судового засідання попросив вибачення у потерпілої.
Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 , передбачені ст.67 КК України, судом не встановлено.
Вивченням даних про особу обвинуваченого, встановлено, що він раніше не судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, на диспансерному обліку в психіатричному кабінеті Городенківської ЦРЛ не знаходиться, знаходиться на диспансерному обліку в наркологічному кабінеті Городенківської ЦРЛ, згідно довідки Городенківської ЦРЛ від 30.06.2016 року встановлено, що у ОСОБА_4 закритий перелом лівої ключиці.
Згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених.
Відповідно до ч.2 ст. 65 КК України, особі , яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи вище наведені обставини, з урахуванням особи винного, думку потерпілої, яка погоджується із позицією прокурора що виправлення ОСОБА_4 можливе і без реального відбування покарання із застосуванням ст.75 КК України та покладення на нього певних обов`язків передбачених ст.76 КК України, суд прийшов до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання в межах санкції ч.3 ст.297 КК України у виді позбавлення волі із звільненням останнього, на підставі ст. 75 КК України, від відбування призначеного покарання з встановленням іспитового строку та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки ще не втрачена можливість виправлення ОСОБА_4 без реального відбування покарання.
Такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Питання про долю речових доказів суд вирішує в порядку ст.100 КПК України.
Керуючись ст.ст. 100, 349, 368-371, 373, 374, 395 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.297 КК України та призначити покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 2 роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
У відповідності до ст. 76 КК України на ОСОБА_4 покласти наступні обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;
- 10 труб із нержавіючого металу білого кольору, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_17 залишити йому, як власнику;
- 6 труб із нержавіючого металу білого кольору, які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_6 залишити їй, як власнику;
- 10 труб із нержавіючого металу білого кольору, які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_15 залишити їй, як власнику;
- 12 труб із нержавіючого металу білого кольору, які знаходяться на зберіганні у потерпілої ОСОБА_16 залишити їй, як власнику;
Цивільний позов не заявлявся.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення, крім оскарження з підстав, визначених ч.2 ст. 394 КПК України.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1