Справа № 333/5711/16-к
Провадження №1-кс/333/805/16
УХВАЛА
29 жовтня 2016 року м. Запоріжжя
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, Запорізькій області, громадянина України, росіянин, який має середню освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, малолітніх дітей на утриманні не має, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання, раніше не судимого в силу ст. 89 КК України, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185 КК України, -
24.10.2016 року слідчий Комунарського відділення поліції Дніпровського відділення поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області ОСОБА_3 звернулась до суду із даним клопотанням.
Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що досудовим розслідуванням встановлено, що 02.01.2016 року в невстановлений час, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , таємно викрав гроші в сумі 5500 гривень, які належать ОСОБА_7 та в подальшому розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на вказану суму. Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 185 КК України, що кваліфікується як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка).
Крім того, в період часу з вечора 28 серпня 2016 року до ранку 29 серпня 2016 року, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, за допомогою принесеної з собою викрутки пошкодив стіну та проник до квартири АДРЕСА_3 . Знаходячись на кухні вищевказаної квартири, розібрав холодильник «Донбасс» та таємно викрав його запчастини, вартістю 500 гривень, який належить ОСОБА_8 та в подальшому розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму. Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення злочину, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, що кваліфікується як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.
02 вересня 2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
Крім того, 02.09.2016 року у вечірній час, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, повторно, з корисливих мотивів, просунув руку через отвір, раніше пошкодженої їм стіни та відкрив замок, після чого проник в квартиру АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав ванну білого кольору, вартістю 700 гривень, яка належить ОСОБА_8 та в подальшому розпорядився на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на вказану суму. Своїми умисними діями ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України, що кваліфікується як: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникненням у житло.
07 вересня 2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України.
Вина ОСОБА_5 , у скоєнні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України, в повній мірі підтверджується зібраними в ході досудового розслідування матеріалами кримінального провадження, а саме: показаннями потерпілих; показаннями свідків; висновком експерта №1507-д від 20.09.2016 року; речовими доказами.
Таким чином, слідство приходить до висновку, що для забезпечення належної явки підозрюваного ОСОБА_5 в слідчі органи, прокуратуру і суд, можливості виконання у відношенні нього процесуальних рішень, необхідно обрати йому як запобіжний захід тримання під вартою з наступних підстав:
1. ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, що відноситься, згідно ст.12 КК України, до категорії тяжких злочинів, за які передбачені покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.
2. Зібрані слідством докази по справі достатньо вказують на винність ОСОБА_5 у скоєнні інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
3. У ході досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_5 являється особою схильною до вчинення кримінальних правопорушень, що підтверджується наявністю у останнього непогашеної судимості за вчинення корисного кримінального правопорушення та в разі обрання йому більш м`якого запобіжного заходу, користуючись безконтрольністю останній може продовжити займатись злочинною діяльністю, забезпечуючи таким чином злочинний заробіток.
4. ОСОБА_5 не має постійного місця проживання, стійких соціальних зв`язків, а також постійного місця працевлаштування, що дає досудовому слідству підстави вважати, що залишаючись на волі останній може продовжити вчиняти кримінальні правопорушення, забезпечуючи собі тим самим злочинний заробіток.
08.09.2016 та 09.09.2016 підозрюваний ОСОБА_5 на виклики не з`явився та не повідомив причину своєї неявки.
Так, раніше будучи повідомленим належним чином про необхідність прибувати до слідчого, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого вищезазначеного злочину та невідворотності покарання за його вчинення, ОСОБА_5 зник з місця свого проживання. На теперішній час встановити місцезнаходження підозрюваного ОСОБА_5 не виявилось можливим, що підтверджується неодноразовим виїздом за місцем мешкання останнього, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно з вимогами п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України, під час проведення досудового розслідування також встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1, 3, 5, ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме ОСОБА_5 може:
- переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
- незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні і схиляти їх до дачі неправдивих показань;
- вчинити інше кримінальне правопорушення.
Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Про неможливість застосування більш м`яких запобіжних заходів, таких як особисте зобов`язання, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 176 КПК України, свідчить тяжкість вчиненого злочину, відсутність постійного джерела доходу у підозрюваного, є ризик того, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування і продовжувати свою злочинну діяльність.
Неможливість обрання до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді особистої поруки, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 176 КПК України, обґрунтовується тим, що вивченням особистості підозрюваного встановлено, що підозрюваний не має стійких соціальних зв`язків (постійного місця проживання, неодружений, дітей не має), крім того, на час звернення з клопотанням до слідчого судді не надходило відповідних клопотань від поручителів.
Про неможливість обрання відносно останнього запобіжного заходу у вигляді застави свідчить те, що підозрюваний не працевлаштований, не має постійного джерела доходу.
При обранні домашнього арешту підозрюваний зобов`язується не залишати житло цілодобово або у певний період доби. Враховуючи тяжкість вчиненого злочину, відсутності в останнього стійких соціальних зв`язків та постійного джерела доходу, за місцем реєстрації не проживає, що унеможливлює виконання умов вказаного запобіжного заходу, є ризик того, що підозрюваний буде переховуватися від органів досудового розслідування,
У зв`язку із зазначеними вище обставинами, а також враховуючи те, що досудове слідство приходить до висновку, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують, оскільки інші запобіжні заходи не обмежують пересування особи та не можуть у повному обсязі запобігти зазначеним ризикам.
У судовому засіданні слідча ОСОБА_3 підтримала клопотання у повному обсязі та послалась на обставини, які у ньому були викладені, стверджувала, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують. Також пояснила, що ОСОБА_5 до 08.09.2016 р. постійно з`являвся до поліції у невстановлений слідчою час у стані алкогольного сп`яніння, після 08.09.2016 р. він перестав з`являтись на виклики до слідчого відділу у встановлений нею час. 28.102016 р. з`явився до слідчого відділу у стані сильного алкогольного сп`яніння, розкидав по кабінету документи.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання, стверджував, що вжиття більш м`яких запобіжних заходів, що передбачені Кримінальним процесуальним кодексом України, є недостатньою мірою з огляду на обставини скоєного та ризики, які існують.
Підозрюваний ОСОБА_5 заперечував проти застосування до нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою по даному кримінальному провадженню, оскільки він не ухилявся від явки до слідчої, яка перебільшує про стан його алкогольного оп`яніння, вважає, що він не перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння. Також пояснив, що на протязі останніх півтора місяці він працює вантажником на ринку. У січні 2016 р. його вигнала з місця його постійного проживання тітка. На даний час він мешкає за адресою: АДРЕСА_4 у знайомої дівчини.
Захисник заперечував проти задоволення проти задоволення даного клопотання, оскільки місце проживання підозрюваного ОСОБА_5 зареєстроване, від явки до слідчої він не ухилявся, сам з`явився 28.10.2016 р. до слідчого відділу. Просив застосувати до ОСОБА_5 більш м`який запобіжний захід.
02 вересня 2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.
07 вересня 2016 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 КК України, ч. 3 ст. 185 КК України.
Клопотання слідчого оформлене відповідно до вимог ст. 184 Кримінального процесуального кодексу України. До матеріалів клопотання додані копії документів, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, Витяги з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінальних проваджень. Підозрюваному ОСОБА_5 вручені під розпис, клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, а також копії матеріалів, якими обґрунтовується необхідність застосування запобіжного заходу.
Відповідно до ст. 192 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про застосування запобіжного заходу до особи, яку затримано без ухвали про дозвіл на затримання за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, до місцевого суду, в межах територіальної юрисдикції якого знаходиться орган досудового розслідування.
Згідно ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
У судовому засіданні було встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 офіційно не працевлаштований, постійного джерела доходу не має, не одружений, за місцем реєстрації не проживає, тобто не має стійних соціальних зв`язків. З січня 2016 р. постійного місця проживання не має. Посилання підозрюваного ОСОБА_5 про те, що останній мешкає за адресою: АДРЕСА_4 , у знайомої дівчини, є хибними і жодним чином не підтверджені.
Також з матеріалів справи та пояснень слідчої вбачається, що 02.09.2016 р. йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, в той же день у вечері ОСОБА_5 скоїв новий тяжкий злочин, що вказує на його схильність до вчинення кримінальних правопорушень.
Згідно довідки від 12.09.2016 р. виданої Запорізьким наркологічним диспансером, ОСОБА_5 перебуває на їх обліку з 2015 р. з діагнозом «психічний та поведінковий роз лад внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності.»
Необхідність арешту підозрюваного ОСОБА_5 , що обмежує його особисту недоторканість, не буде суперечити нормі ст. 5 ч.1 п. «b» Європейської конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», за якою особи можуть бути арештовані для виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом. Такі обов`язки передбачено в чинному кримінально-процесуальному законодавстві України, зокрема, в ст. 177 КПК України.
Таким чином, вислухавши думку учасників процесу, враховуючи обставини, перераховані у ст.178 КПК України, а також доведеність слідчим під час розгляду клопотання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч.1 ст.176 КПК України, не може запобігти доведеним під час розгляду клопотання ризикам, існують достатні підстави вважати, що підозрювана може переховуватися від суду, а також вчинити інші кримінальні правопорушення, іншим шляхом перешкоджати кримінальному провадженню, тому застосування більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить її належної процесуальної поведінки, тому клопотання слідчого про застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідно задовольнити та застосувати до останнього запобіжний захід тримання під вартою.
Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.
В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов`язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.
Враховуючи, вимоги ч.5 ст.182 КПК України, той факт, що злочини, в яких підозрюється ОСОБА_5 не підпадає під перелік злочинів, визначених ч.4 ст.183 КПК України, тому, з урахуванням майнового стану підозрюваного, визначається можливість застосувати заставу у розмірі 20 мінімальних заробітних плат.
Відповідно до п.16 ч.1 ст.3 КПК України розмір мінімальної заробітної плати визначається як грошова сума, що дорівнює місячному розміру заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому приймається процесуальне рішення або здійснюється процесуальна дія.
Згідно ст.8 ЗУ «Про державний бюджет на 2016 рік» мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з січня 2016 року складає 1378,00 грн.
У разі внесення вказаної застави на підозрюваного ОСОБА_5 , покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаним слідчим;
- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування;
- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, про зміну свого місця проживання.
Згідно ч.8 ст. 182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Відповідно до ч.9 ст. 182 КПК України питання про звернення застави в дохід держави вирішується слідчим суддею, судом за клопотанням прокурора або за власною ініціативою суду в судовому засіданні за участю підозрюваного, обвинуваченого, заставодавця, в порядку, передбаченому для розгляду клопотань про обрання запобіжного заходу. Неприбуття в судове засідання зазначених осіб, які були належним чином повідомлені про місце та час розгляду питання, не перешкоджає проведенню судового засідання.
Частина 10 статті 182 КПК України передбачає, що у разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 цього Кодексу.
Відповідно до ч.3 ст. 182 КПК України при застосуванні запобіжного заходу у вигляді застави підозрюваному, обвинуваченому роз`яснюються його обов`язки і наслідки їх невиконання, а заставодавцю - у вчиненні якого кримінального правопорушення підозрюється чи обвинувачується особа, передбачене законом покарання за його вчинення, обов`язки із забезпечення належної поведінки підозрюваного, обвинуваченого та його явки за викликом, а також наслідки невиконання цих обов`язків.
У разі внесення застави згідно з ухвалою слідчого судді, суду щодо особи, стосовно якої раніше було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, передбачені цією частиною роз`яснення здійснюються уповноваженою службовою особою місця ув`язнення.
Керуючись, ст. ст. 3, 176, 177, 178, 182, 183, 184, 194, 196 КПК України слідчий суддя, -
Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Виконання ухвали доручити начальнику слідчого ізолятора № 10 м. Запоріжжя.
У разі внесення вказаної застави на ОСОБА_5 покладаються наступні обов`язки, передбачені ст. 194 КПК України, а саме:
- прибувати до слідчого, у провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, один раз на тиждень у час, визначений вказаним слідчим;
- не відлучатися з м. Запоріжжя без дозволу слідчого, який проводе досудове розслідування;
- повідомляти слідчого, який проводить досудове розслідування, про зміну свого місця проживання.
Строк тримання під вартою ОСОБА_5 обчислюється з 28.10.2016 року з 18-00 год..
Ухвала діє 60 (шістдесят) днів до 26.12.2016 року, включно.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її винесення до Апеляційного суду Запорізької області.

Слідчий суддя ОСОБА_1

Ухвала мені оголошена та її копію отримано 29 жовтня 2016 року

_______________ ОСОБА_5 .