Ухвала іменем україни
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянула у судовому засіданні в м. Києві 21 квітня 2016 року матеріали кримінального провадження щодо ОСОБА_6 за касаційною скаргою заступника прокурора Запорізької області на ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 05 листопада 2015 року, якою повернуто апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 липня 2015 року.

Вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 липня 2015 року ОСОБА_6 засуджено за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 187, ч. 1 ст. 119 та ч. 2 ст. 189 КК України і на підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років.

Не погодившись з вказаним вироком, прокурор, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції подав апеляційну скаргу на нього, а також клопотання про відновлення строку апеляційного оскарження.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 05 листопада 2015 року відмовлено прокурору у поновленні строку апеляційного оскарження вироку Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 липня 2015 року та апеляційну скаргу повернуто.

У касаційній скарзі заступник прокурора Запорізької області просить скасувати ухвалу апеляційного суду про повернення апеляційної скарги і призначити новий розгляд у вказаному суді з підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону. Стверджує, що суд апеляційної інстанції, приймаючи рішення про відсутність причин, які були б поважними та за наявності яких були б підстави для поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження вироку не врахував належним чином того, що прокурор, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції в період з 03 серпня 2015 року до 17 вересня 2015 року перебувала у щорічній відпустці, а вирок суду першої інстанції прокуратура отримала лише 15 жовтня 2015 року. Крім того, наводить доводи, якими не погоджується з вироком суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 .

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, яка не підтримала касаційних вимог та вважала, що підстав для їх задоволення немає, перевіривши матеріали провадження й обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.
Статтею 399 КПК України передбачено підстави залишення апеляційної скарги без руху, її повернення або відмови у відкритті провадження.

Зокрема, відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Як убачаться зі справи, не погодившись з вироком Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 липня 2015 року щодо ОСОБА_6 прокурор ОСОБА_7 , яка брала участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції, 19 жовтня 2015 року подала складену 16 жовтня 2015 року апеляційну скаргу на нього, а також додала до неї клопотання про поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження.

При цьому, обґрунтовуючи доводи свого клопотання, прокурор вказувала, що строк подання апеляційної скарги пропущено через порушення, на її думку, строків вручення копії вироку суду першої інстанції, а також в зв`язку з тим, що в період оскарження судового рішення, вона знаходилась у щорічній відпустці.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи наведені доводи дійшов до висновку про те, що причини, на які прокурор вказує у своєму клопотанні не є поважними, так як ОСОБА_7 була присутня в судовому засіданні під час проголошення вироку Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 липня 2015 року щодо ОСОБА_6 , а тому з урахуванням положень п. 1 ч. 2 ст. 395 КПК України, відповідно до яких апеляційна скарга може бути подана на вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а також того, що відсутні докази на підтвердження перебування прокурора у щорічній відпустці, яка виходячи з пропущеного строку становила понад 3 місяці, підстав для поновлення пропущеного строку немає.

Тому, керуючись положеннями п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК України апеляційний суд прийняв рішення про відсутність підстав для поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження та повернення апеляційної скарги прокурору.

Колегія суддів вважає такий висновок суду апеляційної інстанції правильним та перевіркою матеріалів провадження не вбачає підстав вважати доводи касаційної скарги прокурора про те, що причини наведені у клопотанні прокурора ОСОБА_7 є такими, які слід вважати поважними, оскільки у останньої було достатньо часу для своєчасного звернення з апеляційною скаргою на вирок, враховуючи те, що у відпустку вона пішла через 2 тижні після постановлення вироку та його проголошення.

Доводи касаційної скарги, що стосуються необхідності, на думку прокурора, перегляду вироку суду першої інстанції щодо ОСОБА_6 в апеляційному порядку, не є прийнятними в межах даного касаційного провадження, оскільки воно відкритого за касаційною скаргою на ухвалу апеляційного суду про повернення апеляційної скарги.

Таких порушень кримінального процесуального закону, які були б істотними та були б безумовними підставами для скасування судового рішення з яким не погоджується прокурор, колегією суддів не встановлено, а тому у задоволенні його касаційної скарги слід відмовити.

Керуючись статтями 433 - 436 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу заступника прокурора Запорізької області залишити без задоволення, а ухвалу Апеляційного суду Запорізької області від 05 листопада 2015 року, якою повернуто апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у кримінальному провадженні в суді першої інстанції на вирок Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 липня 2015 року щодо ОСОБА_6 без зміни.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3