Справа № 1-140/10 Провадження № 1-140/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2010 Жидачівський районний суд Львівської області

в складі

головуючого-судді Сидорака Б.Г.

при секретарі Кузишин М.С.

з участю прокурора Сірачинського P.M.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жидачеві кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, позапартійного, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, що має на утриманні одну малолітню дитину, раніше не судимого, військозобов"язаного, не працюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4

за ч.І ст. 122 КК України , -

встановив:

Підсудний ОСОБА_2 13 червня 2010 року близько 22 год. 00 хв. у місті Жидачеві Львівської області у квартирі житлового будинку №50 про вул. Княжий Брід,1 в якому проживає його сім"я, під час побутового конфлікту з вітчимом ОСОБА_3, умисно наніс останньому неодноразові удари рукою та ногами по різних ділянках тілу, в результаті чого останній отримав перелом шостого ребра зліва, який відноситься до середнього ступеня тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров "я, два синці на голові, синець на грудях та синець на лівій руці.

В судовому засіданні вчиненого підсудний ОСОБА_2 не заперечив, пояснивши, що 13 червня 2010 року близько 22 год. 00 хв. по місцю його проживання прийшов вітчим ОСОБА_4, який перебував в нетверезому стані та пішов у кімнату із наміром лягти спати. Зайшовши за ним в кімнату, він запитав чи останній буде із ними проживати, на що той відповів, що буде проживати. Після цього, він сказав вітчиму, щоб допоміг погасити заборгованість по оплаті за комунальні послуги, на що вітчим відповів, що не збирається цього робити, оскільки в квартирі не проживає, а також сказав, що в даній квартирі проживатиме сам, оскільки квартира належить йому. Вказані слова вітчима обурили його, а тому він наніс йому удар рукою в плече від чого останній впав на підлогу. Після цього, він наніс йому ще один удар ногою в область тулуба. Вітчим підвівся із підлоги та вибіг із квартири. У вчиненому розкаявся.

Винність підсудного у скоєнні злочину повністю та об"єктивно стверджена дослідженими в ході досудового слідства доказами, які зазначені в обвинувальному висновку і перевірені судом.

Так потерпілий ОСОБА_3 суду пояснив, що проживає у ІНФОРМАЦІЯ_5 разом із своїми батьками, а в м.Жидачеві по вул.Княжий Брід, 1 знаходиться, належна на праві спільної власності квартира, в яку він прописав підсудного та для якого він являється вітчимом. 13.06.2010 року близько 22 год. 00 хв. він прийшов у квартиру для того щоб переночувати. Після того, як він зайшов у квартиру, то пішов в одну із кімнат, де ліг спати. Невдовзі у кімнату зайшов підсудний, який запитав, що він робить у квартирі. На це він йому відповів, що має намір переночувати. Підсудний йому сказав, що у зв»язку із тим, що він перебуває в квартирі, то необхідно платити за комунальні послуги, на що він відповів, що не буде цього робити, оскільки в квартирі буває рідко. З цього приводу між ними виник конфлікт під час якого підсудний став стягувати його за ноги із ліжка, однак він вирвався та вибіг у коридор. ОСОБА_3 наздогнав його, затягнув у квартиру, де наніс удар рукою в плече від якого він впав на підлогу. Після цього підсудний продовжив наносити йому неодноразові удари ногами в область тулуба та від цих ударів він відчув різку біль в області ребер зліва.

Свідок ОСОБА_5- дружина підсудного, ствердила, що того вечора була очевидцем початку конфлікту між її чоловіком та його вітчимом, після чого забрала дитину і вийшла в другу кімнату.

З висновку судово-медичної експертизи від 21.06.2010 р. №120 вбачається, що у потерпілого ОСОБА_3 було виявлено тілесні ушкодження у вигляді перелому шостого ребра зліва, двох синців на голові, по одному синцю на грудях та на лівій руці, які відносяться до середнього ступеня тяжкості за ознакою довготривалого розладу здоров"я.(а.с.ЗЗ)

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що винність підсудного у вчиненні злочину доведена повністю, його дії органом досудового слідства за ч. 1 ст. 122 КК України кваліфіковані правильно, оскільки ОСОБА_2 спричинив потерпілому умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження за ознакою довготривалого розладу здоров "я.

Призначаючи покарання підсудному суд враховує ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним вперше умисного злочину середньої тяжкості, наслідки скоєного та особу винного, щире каяття підсудного у вчиненому, його позитивну характеристику, примирення з потерпілим, наявність малолітнього утриманця, тому вважає, що достатнім для виправлення підсудного та запобігання вчиненню нових злочинів буде покарання за вчинене у виді обмеження волі із звільненням від його відбування на підставі ст.75 КК України.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.І ст.122 КК України і призначити покарання у виді 2 (двох ) років обмеження волі, звільнивши його від відбування покарання на підставі ст.75 КК України з випробуванням з іспитовим строком два роки.

У відповідності з ст.76 КК України зобов»язати засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти про зміну місця проживання та праці, періодично з"являтися в даний орган для реєстрації.

Міру запобіжного заходу засудженому до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд. Строк відбуття покарання рахувати з часу проголошення вироку.

Вирок можна оскаржити до апеляційного суду Львівської області на протязі 15 діб з часу проголошення через Жидачівський районний суд.

Головуючий-суддя: