н/п 1-кс/490/2969/2015
Центральний районний суд м. Миколаєва
Справа № 490/710/15-к
У Х В А Л А
21.07.2015р. слідчий суддя Центрального районного суду м. Миколаєва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження

В С Т А Н О В И В:
07.10.2013р. в ЄРДР за №0000227 зареєстроване кримінальне провадження за фактом ДТП що відбулося 07.10.2013р. близько 00:10г. на автодорозі «Ульянівка-Миколаїв» в м. Нова Одеса між автомобілем марки «МАН» номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_5 та пішоходом чоловічої статі, який від отриманих ушкоджень помер в Новоодеський ЦРЛ.

Постановою від 30.04.2015р. слідчий СУ УМВС України в Миколаївської області ОСОБА_6 закрив кримінальне провадження на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України в зв`язку з відсутністю складу злочину передбаченого ст. 286 КК України в діях водія ОСОБА_5 . В обґрунтування необхідності закриття провадження в постанові послався на висновки авто технічних експертиз, згідно яких водій автомобіля марки «МАН» ОСОБА_5 не мав технічної можливості при той швидкості, з якою він рухався, уникнути ДТП та наїзду на пішохода ОСОБА_7 шляхом застосування екстреного гальмування, за тих обставин, що викладенні в постанові про призначення експертизи.

Не погодившись з зазначеною постановою ОСОБА_4 27.05.2015р. звернулася зі скаргою, в якої просила зазначену постанову скасувати.

Оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні дані про отримання копії постанови слідчого, то строк на оскарження не вважається пропущеним.

В судовому засіданні представник ОСОБА_4 скаргу підтримав та пояснив, що не згоден з постановою про закриття провадженні з наступних підстав. 1/ слідчим не виконані вимоги викладені в попередній ухвалі слідчого судді, щодо додаткового допиту ОСОБА_5 , з метою з`ясувати з яких саме причин він рухався в крайній лівій смузі, за наявності вільної правої смуги; 2/ не згодний з висновком слідчого про відсутність прямого причино-наслідкового зв`язку між порушенням водієм п. 11.2, 11.5 ПДР з ДТП що відбулося, оскільки при русі в правій смузі транспортний засіб та пішохід не мали би можливості зустрітися; 3/ при закритті кримінального провадження слідчим не враховано особливостей місцевості, що вбачаються з фотографій, зроблених з місця події. Так з фото вбачається, що вже після пішохідного переходу мається ще додатковий дорожній знак 5.35 додатку до ПДР. Наявність вказаного дорожнього знаку саме за пішохідним переходом, обумовлена тим, що по самому пішохідному переходу переходити проїзну частину не є можливим, оскільки дорожнє полотно вздовж траси в цьому місті огороджено металевою огорожею, а прохід в огорожі / з того боку дороги де почав перехід пішохід Мороз/ мається за 10-15 метрів після пішохідного переходу позначеному дорожньою розміткою «зебра». Оскільки дорожній знак має пріоритет над дорожньою розміткою, що не було враховано водієм, то зіткнення відбулося саме на пішохідному переході, т.т. водій Пограничний порушив вимоги п. 18.1 ПДР. В постанові про закриття кримінального провадження слідчий послався виключно щодо неможливості за технічними експертизами запобігти зіткненню шляхом екстреного гальмування, однак взагалі не надав оцінки тому факту, що зіткнення відбулося на ділянці, що позначена дорожнім знаком «Пішохідний перехід».

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши скаргу та матеріали досудового розслідування, вважаю за необхідне скаргу задовольнити з наступних підстав.

Скарга про закриття кримінального провадження може бути слідчим суддею задоволена у разі якщо в судовому засіданні встановлено що слідчим не були виконані всі необхідні дії для встановлення всіх обставин справи, що мають значення, а також у разі якщо слідчий при оцінці тих доказів що містяться в кримінальному провадженні дійшов не вірного висновку.

Скаржниця та її представник послалися на те що слідчим не була виконана попередня вказівка слідчого судді, щодо додаткового допиту водія ОСОБА_5 з якою метою він рухався в лівій смузі. Між тим таке твердження не відповідає дійсності, така вказівка в ухвалі слідчого судді відсутня, всі інші вказівки були виконані.

В своєї постанові слідчий вірно дійшов висновку щодо порушення водієм ОСОБА_5 п. 11.2, 115 ПДР. Скаржниця та її представник посилаються на те що вказані порушення знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з ДТП. Між тим з таким погодитися не можливо, оскільки при наявності причинно-наслідкового зв`язку відсутній саме прямий причинно-наслідковий зв`язок, так як питання чи відбулося зіткнення залежить від цілої низки факторів /швидкість руху пішохода, чи раніше чи пізніше він почав рухатися та інших/ які водій не мав можливості передбачити.

Щодо інших доводів викладених скаржником то на думку слідчого судді вони є цілком слушними.

Так з протоколу огляду місця події та інших матеріалів кримінального провадження вбачається, що до зіткнення автомобіль марки «МАН» під керуванням ОСОБА_5 рухався в лівій смузі по м. Нова Одеса в напрямку м. Миколаїв зі швидкістю не менш за 53 км/год. Зіткнення відбулося близько до смуги, що розділяє напрямки руху транспортних засобів. На час огляду місця події тіло загиблого відсутнє, будь який одяг та взуття також відсутні. З об`єктивних слідів є лише пляма схожа на кров, що позначена під №3 в схемі ДТП. Місце знаходження вказаної плями, є місцем знаходження тіла загиблого, до того, як він був відвезений до лікарні. Вказане місце розташоване за схемою ДТП близько 28 метрів за пішохідним переходом позначеним лінійною розміткою «зебра». З урахуванням того, що автомобіль «МАН» під час зіткнення з пішоходом ще продовжував рухатися, то саме місце зіткнення є меншим за 28 метрів.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що слідчий тривалий час намагався за допомогою експертиз встановити точне місце зіткнення автомобілю та загиблого, т.т. встановити наскільки саме ця позначка менше за позначку «28 метрів», однак жодна з експертиз не змогла надати відповідь на вказане запитання, з огляду на недостатність слідової інформації.

Отримавши такі висновки експертиз слідчий дійшов до висновку про те що точне місце зіткнення є не встановленим, та всі подальші експертизи проводилися виходячи з того, що точне місце зіткнення є не встановленим.

Між тим, такий висновок слідчого є хибним, оскільки встановлення місця зіткнення /з певною похибкою/ можливо не тільки за допомогою технічних досліджень, а і за допомогою проведення інших слідчих дій, за допомогою яких слідчий може самостійно прийти до висновку щодо місця зіткнення автомобілю та пішохода.

Так, в матеріалах кримінального провадження містяться надані представником потерпілої фото з місця події, з яких вбачається, що з того боку дороги, де почав перетинати проїзну частину ОСОБА_7 , дорога огороджена металевою огорожею і лише в одному місці є прохід шириною наочно за фотографіями близько 2,5 метри. Оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази, які б свідчили про перетинання огорожі не в місті проходу, то є достатні підстави вважати що саме в цьому місці ОСОБА_7 почав переходити проїзну частину. З урахуванням незначного куту /виходячи з того в якому напрямку він мав рухатися, чи йшов він додому чи на зупинку, та де знаходиться йог домівка/ можливо прийти до висновку щодо місця зіткнення з незначною похибкою. Саме цього слідчим не зроблено.

Крім того, в постанові слідчим взагалі відсутнє вмотивування щодо наявності дорожнього знаку 5.35 додатку ПДР, що знаходиться поза пішохідного переходу позначеного лінійною розміткою 1.14.1 додатку ПДР, а також щодо відповідності дій водія вимогам п.18.1 ПДР.

При проведенні досудового слідства слідчому необхідно:

-Провести повторний огляд місця події, встановити чи є на даний час металева огорожа, зробити її заміри, з урахуванням даних куди ОСОБА_7 мав намір рухатися, визначити з певною похибкою місце зіткнення автомобілю та ОСОБА_7 ;

-надати правову оцінку зібраним доказам у відповідності до вимог діючого законодавства, та в тому числи наявності або відсутності порушення вимог п. 18.1 ПДР, та або закрити провадження з належним мотивуванням, з аналізом всіх доказів, що є у кримінальному провадженні, або винести повідомлення про підозру в скоєні злочину передбаченого ст. 286 ч.2 КК України.

Керуючись ст. 306, 309 КПК України

У Х В А Л И В:
Скаргу ОСОБА_4 задовольнити, постанову про закриття кримінального провадження №0000227 скасувати.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1