Придніпровський районний суд м.Черкаси
УХВАЛА
Номер провадження 1-кс/711/1523/16

Справа № 711/4777/16-к

24 травня 2016 року

Слідчий суддя Придніпровського районного суду міста Черкаси ОСОБА_1

за участю:

секретар - ОСОБА_2

прокурор - ОСОБА_3

слідчий - ОСОБА_4

розглянувши клопотання слідчого СУ Головного управління Національної поліції в Черкаській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором відділу прокуратури Черкаської області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, працевлаштований,

підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, кримінальне провадження №0000051 від 03.03.2016р.,

ВСТАНОВИВ:
Слідчий звернувся до суду 23.05.2016р. з клопотанням, в якому просить застосувати до ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 діб.
В обґрунтування клопотання зазначено, що досудове слідство здійснюється за обставинами, відповідно до яких 03.03.2016р. близько 06год. 00хв. ОСОБА_5 , керуючи автомобілем «ВАЗ-21063», реєстраційний номер НОМЕР_1 , експлуатація якого була заборонена, у зв`язку із встановленням на одну вісь легкового автомобіля шин різних моделей та із різними малюнками протектора, рухаючись по вулиці Карла Маркса в напрямку центра с. Кишенці Маньківського району Черкаської області, в порушення вимог п.п. 2.3 б), 12.2 та 12.3 Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху не врахував стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, не стежив за дорожньою обстановкою та відповідно не реагував та під час виникнення перешкоди руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки транспортного засобу, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , 1947р.н., яка рухалась по правій смузі в попутному з автомобілем напрямку.

У результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_6 отримала тілесні ушкодження, внаслідок яких померла.

Водій ОСОБА_5 у порушення вимоги п. 2.10. а), г) Правил дорожнього руху України не зупинив керований ним транспортний засіб, не вжив заходів для надання першої медичної допомоги потерпілій ОСОБА_6 , не викликав карету швидкої медичної допомоги та з місця пригоди зник.

Таким чином, ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого.

В судовому засіданні встановлено, що до підозрюваного ухвалою слідчого судді від 22.03.2016р. застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці, тобто до 22.05.2016р.. Слідчий звернувся до суду 17.05.2016р. з клопотанням про продовження строку домашнього арешту, розгляд якого відбувся 20.05.2016р.. Разом з тим, в судове засідання з розгляду клопотання про продовження строку домашнього арешту підозрюваний не з`явився у зв`язку з чим строк домашнього арешту закінчився 22.05.2016р..

У зв`язку з тим, що досудове слідство триває, з метою забезпечення виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та запобігання ризикам, передбаченим п.1-4 ч.1 ст.177 КПК України, слідчий звернувся до суду за зазначеним клопотанням.

В судовому засіданні прокурор і слідчий підтримали клопотання про обрання запобіжного заходу і просили його задовольнити.

Захисник заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на відсутність необхідності в його застосуванні. Вважає за доцільне застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Підозрюваний в судовому засіданні пояснив, що вину в чиненому злочині визнає повністю. Від слідства не ухилявся. В судове засідання 20.05.2016р. для розгляду клопотання про продовження строку домашнього арешту не з`явився через те, що напередодні під час польових робіт отруївся хімічними речовинами, внаслідок чого погано себе почував. Про свій стан здоров`я повідомляв слідчого по телефону, а в суд дружина направляла телеграму. Зауважив, що ніколи не порушував умов домашнього арешту. Просив не позбавляти його свободи.

Перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження №0000051, та, дослідивши докази по даних матеріалах (надані сторонами письмові документи), заслухавши думку прокурора, захисника, підозрюваного вважаю, що клопотання підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає вимогам ст.ст.183, 184 КПК України.

Оцінивши додані до клопотання документи (протоколи огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, події, транспортного засобу, протоколи допиту свідків, висновки експертів), вважаю доведеною наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_5 злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України, покарання за який передбачає позбавлення волі на строк понад 5 років.

В судовому засіданні прокурор в обґрунтування клопотання посилалась на наявність ризиків, що підозрюваний буде переховуватись від органів досудового розслідування, незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Разом з тим, погоджуюсь з прокурором щодо існування ризику, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового слідства, про що свідчить тяжкість вчиненого злочину та схильність підозрюваного до побоювань нести відповідальність за вчиненні дії, про що свідчить поведінка підозрюваного, який залишив місце ДТП, бо злякався. Наявність інших ризиків в судовому засіданні не підтвердилась.

Отже наявність обґрунтованої підозри у вчинені ОСОБА_5 кримінального правопорушення та наявність ризику перешкоджання кримінальному провадженню шляхом впливу на свідка надають підстави для обрання запобіжного заходу підозрюваному.

Разом з тим, зауважую, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КПК України. Ризик переховування підозрюваного від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Прокурором посилався на необхідність застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки судом вже застосовувався до підозрюваного домашній арешт, а той порушив умови його застосування, оскільки не з`явився в судове засідання з розгляду клопотання про продовження домашнього арешту, хоча був повідомлений.

Разом з тим, варто зауважити, що сам факт невиконання підозрюваним його процесуальних обов`язків не може бути об`єктивно оцінений, як підстава для застосування наслідків таких дій, оскільки суттєве значення мають причини, з яких відбулися такі дії. Аналізуючи причини неявки підозрюваного за викликом в судове засідання на 20.05.2016р. вважаю їх не поважними, бо вони не підтверджені ніякими доказами, проте вони не свідчать про ухилення підозрюваного від виконання процесуальних обов`язків, оскільки той повідомляв слідчого про неможливість явки через поганий стан здоров`я з проханням перенести судове засідання на перший наступний робочий день.

За таких обставин твердження прокурора про необхідність застосування до підозрюваного виключно запобіжного заходу в вигляді тримання під вартою є передчасним.

В судовому засіданні сторона захисту погоджувалась із застосуванням до підозрюваного домашнього арешту в якості запобіжного заходу.

Під час судового засідання встановлено, що підозрюваний має постійне місце проживання в смт Маньківка, де проживає разом з дружиною і неповнолітньою донькою. Підозрюваний працевлаштований і характеризується з позитивної сторони. Раніше до кримінальної відповідальності не притягувався. Повністю визнає свою вину у вчиненому злочині.

За таких обставин вважаю, що такий винятковий запобіжний захід, як тримання під вартою, обирати до підозрюваного ОСОБА_5 недоцільно. Натомість, враховуючи, що ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, з урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, вважаю за необхідне застосувати до нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і одночасно застосувати обов`язки, передбачені п.3 ч.5 ст.194 КПК України, оскільки підстав для застосування інших більш м`яких запобіжних заходів (особисте зобов`язання, порука, застава) в судовому засіданні не встановлено.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.176-178, 181, 193, 194, 199 КПК України, слідчий суддя

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання слідчого задовольнити частково.

Обрати підозрюваному ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту із забороною залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , в період часу з 21год. 00хв до 06год. 00хв та покласти на нього наступні обов`язки:

1) прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора або суду;

2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи.

Строк дії ухвали про застосування запобіжного заходу визначити тривалістю 60 днів, тобто на період з 24 травня 2016р. до 23 липня 2016 року.

Здійснення контролю за виконанням домашнього арешту покласти на начальника Маньківського ВП ГУ НП в Черкаській області, якого зобов`язати негайно поставити ОСОБА_5 на облік та повідомити про це слідчого суддю.

Роз`яснити підозрюваному, що у разі невиконання цих обов`язків до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі від 344,50грн до 2756грн.

Копію ухвали вручити підозрюваному, його захиснику, слідчому і прокурору.

Ухвала підлягає до негайного виконання, але може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Черкаської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1