Код суду 233 Справа № 233/3760/16-к
Вирок
Іменем України
08 серпня 2016 року м. Костянтинівка
ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Донецьк, громадянку України, має середню спеціальну освіту, не заміжня, має на утриманні малолітню дитину, працездатна, не працює та не навчається, в силу ст. 89 КК України не судима, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, суд -
19.07.2016 року приблизно з 10 годині 00 хвилин до 14 години 00 хвилин обвинувачена ОСОБА_5 , перебувала за місцем мешкання раніше знайомого їй ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_2 , де у приміщенні кухні вищевказаної квартири разом із ОСОБА_4 спілкувалися та вживали алкогольні напої. В цей же день, приблизно о 14 годині 00 хвилин, більш точного часу не встановлено, коли ОСОБА_4 знаходився у кухні, ОСОБА_5 зайшла до кімнати зали, де на скляній полиці серванту побачила мобільний телефон «Nomi i177 metal», в металевому корпусі коричневого кольору, який належить ОСОБА_4 . В цей час у ОСОБА_5 , яка перебувала у стані алкогольного сп`яніння, виник злочинний намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна. Усвідомлюючи, що за її діями ніхто не спостерігає, реалізуючи свій злочинний намір, спрямований на викрадення чужого майна, діючи таємно, умисно, із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, викрала з полиці серванту мобільний телефон «Nomi i177 metal», IMEI 1: НОМЕР_1 IMEI 2: НОМЕР_2 , вартістю 299,25 грн., з сім-карткою мобільного оператора МТС вартістю 12,50 грн. та грошовими коштами на рахунку у розмірі 2 грн., на загальну суму 313,75 грн., які належали ОСОБА_4 , тим самим заподіяла останньому матеріальну шкоду на вищевказану суму, після чого ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.
Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину в скоєнні інкримінованого їй злочину визнала в повному обсязі, щиро розкаялася, та пояснила, що дійсно 19.07.2016 року, час точно не пам`ятає, але не заперечує що це відбувалось приблизно з 10-00 год. до 14-00 год., вона приходила в гості до свого сусіда ОСОБА_4 , з яким підтримує добросусідські відносини. Разом вони стали розпивати алкогольні напої. Всього вони на двох випили близько 1 літра горілки. В ході розпивання спиртних напоїв вона брала мобільний телефон ОСОБА_4 щоб подзвонити, і після цього, коли ОСОБА_4 не бачив, поклала його собі в кишеню. Коли вони закінчили розпивати горілку, вона пішла до себе додому, а телефон, який був у неї в кишені, забрала з собою. Наступного дня до неї додому прийшли працівники поліції, яким вона віддала викрадений у ОСОБА_4 телефон. Зараз вона шкодує про свій вчинок, вибачилася перед потерпілим.
Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_5 є його сусідкою, підтримує з нею товариські стосунки, іноді допомагає доглядати її малолітнього сина. 19.07.2016 року близько о 10 годині ранку ОСОБА_5 прийшла його провідати, вони разом почали розпивати горілку. Коли потім ОСОБА_5 пішла від нього, він виявив пропажу свого мобільного телефону, пішов до ОСОБА_5 , оскільки здогадався, що це вона його забрала, але ОСОБА_6 двері не відчиняла. Наступного дня він повідомив про крадіжку у поліцію. Телефон йому повернули, але без сім-картки. Пробачив ОСОБА_5 , просив суворо не карати.
Оскільки обвинувачена ОСОБА_5 в повному обсязі визнала свою вину у вчиненні інкримінованого їй злочину та, приймаючи до уваги, що прокурор та потерпілий ОСОБА_4 також не оспорювали встановлені фактичні обставини, при яких скоєно злочин, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачена, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши положення ч. 3 ст. 349 КПК України, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин скоєння злочину, які ніким не оспорюються.
Враховуючи викладене, допитавши в судовому засіданні обвинувачену, потерпілого, та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченої, суд прийшов до висновку, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого їй злочину при встановлених судом обставинах, доведена повністю, а її дії слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадання чужого майна (крадіжка).
При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, відомості про особу обвинуваченої.
При дослідженні особи обвинуваченої ОСОБА_5 встановлено, що вона є несудимою, на обліках в диспансерах м. Костянтинівка Донецької області не перебуває, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, має на утриманні малолітню дитину сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, суд визнає її щире каяття.
Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченої, суд визнає скоєння нею злочину в стані алкогольного сп`яніння.
При таких обставинах, суд вважає, що обвинуваченій необхідно призначити покарання у виді громадських робіт, оскільки вважає, що саме таке покарання є необхідним та достатнім для її виправлення та попередження скоєння нею нових злочинів, і не знаходить підстав для застосування іншого виду покарання, передбаченого санкцією статті, оскільки інші види покарання штраф або виправні роботи, мають матеріальний характер, тобто пов`язані з виплатою на користь держави певної грошової суми одноразово або періодично у виді частки від заробітку, в той час як обвинувачена не працює та не має постійного джерела доходу, а такі види покарання, як арешт та позбавлення волі є, на думку суду, надто суворими та не відповідатимуть суспільній небезпеці скоєного діяння.
Запобіжний захід відносно обвинуваченої не обирався.
Цивільний позов не заявлений.
Питання про речові докази необхідно вирішити в порядку, передбаченому ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 366-368, 371, 374, 376, 395 КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй покарання у вигляді 100 (ста) годин громадських робіт.
Речові докази: мобільний телефон марки «Nomi i177 metal», переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_4 відповідно до розписки від 20.07.2016 року вважати повернутими власнику.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Донецької області через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: