ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала
іменем україни
14 квітня 2016 року м. Київ
Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого судді-доповідача ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ознайомившись з касаційною скаргою заступника прокурора Миколаївської області на ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 22 лютого 2016 року щодо вироку Ленінського районного суду міста Миколаєва від 26 січня 2015 року щодо ОСОБА_4 ,
ВСТАНОВИВ:
Вказаним вироком місцевого суду, залишеним без зміни вищезазначеною ухвалою апеляційного суду, засуджено
ОСОБА_4 , 1971 року народження, громадянку України, не судиму, уродженку та мешканку м. Миколаєва,
- за ч. 1 ст. 296 КК України до 8 500 грн штрафу.
Стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на відшкодування матеріальної шкоди 615 грн.
Згідно вироку ОСОБА_4 01.04.2014 о 12:30 біля будинку № 244б на вул. Чигрина в м. Миколаєві, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, голосно висловлювалась та нецензурно лаялась на адресу двірника ОСОБА_5 , яка прибирала територію, схопила віник, вдарила ним потерпілу та зламала його. Не реагуючи на вимоги припинити хуліганські дії, ОСОБА_4 зірвала з потерпілої окуляри і зламала їх, спричинивши ОСОБА_5 матеріальну шкоду в розмірі 615 грн та порушивши нормальну роботу з прибирання території.
У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального законодавства, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі засудженої внаслідок м`якості, просить скасувати вказане судове рішення та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції.
У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.
Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_4 та правильність кваліфікації її дій у касаційній скарзі не оспорюються, а доводи про м`якість призначеного засудженій покарання необґрунтовані.
Так, призначаючи покарання суд дотримався загальних засад, передбачених ст. 65 КК України, оскільки, за відсутності обставин, що пом`якшують чи обтяжують покарання, врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та дані про особу засудженої, яка не судима, не працює, за місцем проживання характеризується негативно.
За таких обставин, всупереч твердженням прокурора в касаційній скарзі, вмотивувавши свої висновки у відповідності до вимог ст. 419 КПК України, апеляційний суд обґрунтовано залишив без зміни рішення суду першої інстанції, а в касаційній скарзі прокурора відсутні переконливі та достатні доводи на спростовування вищезазначених висновків та визнання призначеного ОСОБА_4 покарання явно несправедливим через м`якість.
Доводів на підтвердження істотного порушення вимог кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність в скарзі прокурора не наведено.
Отже, з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для її задоволення немає.
Зважаючи на зазначене, керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України, суд
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за скаргою заступника прокурора Миколаївської області на ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 22 лютого 2016 року щодо вироку Ленінського районного суду міста Миколаєва від 26 січня 2015 року стосовно ОСОБА_4 .
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_6 ОСОБА_7