АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/9030/15-к Номер провадження 11-сс/786/64/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2016 року м. Полтава

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
за участю секретаря ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
адвокатів ОСОБА_7 , ОСОБА_8
підозрюваної ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу прокурора відділу Прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15 лютого 2016 року,

В С Т А Н О В И Л А :
Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15 лютого 2016 року клопотання старшого слідчого Слідчого Управління Головного Управління Національної поліції в Полтавській області майора поліції ОСОБА_10 в рамках кримінального провадження № 0000616 від 7.07.2015 про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 - залишено без задоволення.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженці міста Славута Хмельницької області, раніше не судимої, яка підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України застосовано запобіжний захід у виді особистого зобов`язання з покладенням терміном до 15.04.2016 на неї обов`язків:

прибувати за першою вимогою до слідчого, прокурора, суду за письмовим або телефонним викликом;

не відлучатися із місця проживання та реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 без дозволу слідчого, прокурора, суду;

повідомляти слідчого, прокурора, суд про зміну свого місця проживання або роботи;

здати на зберігання слідчій ОСОБА_10 паспорт для виїзду за кордон або інший документ, що дає право на виїзд з України.

Контроль за виконанням ухвали покладено на старшого слідчого Управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області майора поліції ОСОБА_10 ..

Таке рішення слідчий суддя мотивував відсутністю ризиків на які посилався слідчий у клопотанні про застосування запобіжного заходу - тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , а саме такого ризику, як незаконний вплив підозрюваної на свідків та експерта, оскільки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 були допитані як свідки, на даний час ці свідки не є підлеглими ОСОБА_9 , через те, що остання є пенсіонеркою і у трудових відносинах з ПОКП «Полтавафарм» не перебуває. Докази про те, що підозрювана впливала на свідків та експерта відсутні.

Крім того, приймаючи таке рішення слідчий суддя врахував наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, обставини провадження, вік підозрюваної, стан її здоров`я, майновий стан, наявність постійного місця проживання, відсутність стійких соціальних зв`язків за місцем проживання, наявність ризику, визначеного п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що, перебуваючи на волі підозрювана зможе переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою, відсутність мотивування слідчим у клопотанні і не доведеність прокурором у суді, чому інші запобіжні заходи не зможуть забезпечити проведення процесуальних дій та уникнення ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст.177 КПК України.

Одночасно слідчий суддя зазначив, що наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України, не може бути безумовною підставою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді і постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів щодо підозрюваної ОСОБА_9 і одночасно визначити заставу у розмірі 500 000 грн.

При цьому прокурор посилається на те, що, відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою підозрюваній ОСОБА_9 , слідчий суддя не врахував: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, ризиків, передбачених п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 174 КПК України. На думку апелянта застосований ОСОБА_9 такий вид запобіжного заходу як особисте зобов`язання в повній мірі не забезпечить виконання підозрюваною своїх обов`язків.

Заслухавши суддю - доповідача, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу з підстав у ній наведених, підозрювану та її захисників, які, посилаючись на законність рішення слідчого судді просили апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, перевіривши матеріали за клопотанням та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.

Як вбачається з наданих до апеляційного суду матеріалів, в провадженні Слідчого Управління Головного Управління Національної поліції в Полтавській області перебуває кримінальне провадження № 0000616 від 7.07.2015 за ч.5 ст.191 КК України.

В ході досудового розслідуванням встановлено, що протягом 2012-2014 років ОСОБА_9 , будучи службовою особою, зловживаючи своїм службовим становищем, діючи повторно, умисно, з корисливих спонукань, заволоділа грошовими коштами ПОКП «Полтавафарм» на загальну суму 399 318,86 грн., що більш ніж у 703 рази перевищувало неоподаткований мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину, тобто є особливо великим розміром, чим завдала Полтавському обласному комунальному підприємству «Полтавафарм» матеріальних збитків на вказану суму.

28.01.2016 ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

1.02.2016 старший слідчий Слідчого управління Головного управління Національної поліції в Полтавській області майор поліції ОСОБА_10 звернувся до слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави з клопотанням про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, погодженим з прокурором відділу Прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 , мотивуючи це тим, що підозрювана може переховуватися від органів досудового розслідування, незаконно впливати на свідків, експертів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, в задоволені якого ухвалою слідчого судді відмовлено та застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання з покладенням обов`язків передбачених ч. 5 ст.194 КПК України.

Відповідно до вимог ст. 2 КПК України основним завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден не винуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може зокрема, переховуватись від органів досудового розслідування та /або суду, незаконно впливати на свідків, експертів та спеціалістів, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 цього Кодексу.

З ухвали слідчого судді та журналу судового засідання вбачається, що наведені в клопотанні слідчого підстави для обрання ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою перевірялись при розгляді клопотання. При цьому була допитана підозрювана ОСОБА_9 , вислухана думка прокурора та захисників, з`ясовані інші обставини, які мають значення при вирішенні питання обрання запобіжного заходу.

При судовому розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя з`ясував питання про те, чи підтверджується наявність зазначених у клопотанні слідчого підстав застосування саме такого запобіжного заходу, передбачених статтею 177 КПК України.

Разом з тим, як правильно зазначив в ухвалі слідчий суддя, з чим погоджується і колегія суддів, що з урахуванням вагомості наявних доказів про вчинення підозрюваною злочину, тяжкості покарання, що загрожує підозрюваній, у разі визнання її винуватою у злочині, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_9 , віку та сімейного стану останньої (склад сімї: дочка ОСОБА_14 ,1982 р.н.; онук Ель-Мукаддем ОСОБА_15 , 2004 р.н. ), стану здоров`я (встановлений діагноз ОСОБА_9 цукровий діабет 2 ступеню), відсутності судимостей і того, що ОСОБА_9 є пенсіонеркою, слідчий суддя прийшов до висновку про недоведеність стороною обвинувачення недостатності застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, встановлених під час розгляду клопотання.

Обговорюючи доводи апеляційної скарги прокурора та рішення слідчого судді про застосування підозрюваній запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання колегія суддів вважає, що на користь такого прийнятого рішення слідчим суддею свідчить і те, що підозрювана більше ніж 11 років зареєстрована проживає за адресою: АДРЕСА_1 , позитивно характеризується за місцем проживання, за твердженнями прокурора, наданими ним в апеляційній інстанції, підозрювана не ухилялася від органів досудового розслідування.

Прокурор під час розгляду в апеляційній інстанції повідомив, що на момент звернення з клопотанням про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою ОСОБА_9 у органів досудового розслідування не було саме тих даних про особу підозрюваної, зокрема і про стан її здоров`я, які були встановлені під час вирішення питання про обрання їй запобіжного заходу і при наявності таких даних можливо б органи досудового розслідування не зверталися з таким би клопотанням до слідчого судді. Разом з цим прокурор повідомив, що по провадженню проведено всі слідчі дії.

Згідно ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Як вважає колегія суддів, слідчий суддя прийшов до обґрунтованого висновку про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання буде достатнім для запобігання ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України та для забезпечення виконання підозрюваною ОСОБА_14 покладених на неї процесуальних обов`язків.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційній скарзі доводи та підстави, з яких прокурор просить скасувати ухвалу слідчого судді не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду провадження і не є визначеними законом підставами для скасування оскаржуваного рішення.

Як такого виняткового випадку щодо необхідності застосування до підозрюваної ОСОБА_14 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, з урахуванням конкретних обставин провадження та даних, щодо її особи, в їх сукупності, слідчим суддею суду першої інстанції не встановлено та колегією суддів не вбачається.

З урахуванням положень ст.ст. 177, 178 п. 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод суду належало з`ясувати чи тримання ОСОБА_14 під вартою до судового розгляду провадження є тим запобіжним заходом, який забезпечив би її належну процесуальну поведінку та виконання нею процесуальних обов`язків, та чи не було можливості обмежитися в даному випадку застосуванням менш суворого запобіжного заходу.

Ухвала слідчого судді відповідає вказаним вимогам.

Порушень норм КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді, по провадженню не вбачається.

Суд обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст.ст. 177, 178, 179, 194 КПК України, з урахуванням тяжкості злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_14 , даних про її особу, обрав запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, а тому підстав для скасування ухвали слідчого судді, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 376, 405,407,422 КПК України колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора відділу Прокуратури Полтавської області ОСОБА_6 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 15 лютого 2016 року щодо ОСОБА_9 - без зміни.

Ухвала у касаційному порядку оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4