Гусятинський районний суд Тернопільської області
Справа № 596/1991/16-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"11" жовтня 2016 р.

Гусятинський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду смт. Гусятин кримінальне провадження №0000250, внесене у Єдиний реєстр досудових розслідувань 06 вересня 2016 року відносно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з освітою середньою, неодруженого, не працюючого, раніше судимого: 29.04.2004 року Гусятинським районним судом Тернопільської області за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі. На основі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік; 19.06.2008 року Гусятинським районним судом Тернопільської області за ст. 185 ч.3, 304, 70 КК України до 4 років позбавлення волі. Згідно ст. 71 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 10.12.2010 року Гусятинським районним судом Тернопільської області за ст. 185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі; 02.10.2013 року Шепетівським районним судом Хмельницької області, на підставі ст. 82 КК України вирок змінено, невідбута частина покарання замінена на 240 годин громадських робіт. Звільнений 28.01.2014 року по відбуттю громадських робіт,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 Кримінального кодексу України,

ВСТАНОВИВ:
04.09.2016 року, близько 16 год. ОСОБА_4 , будучи особою раніше судимою за вчинення умисного корисливого злочину, судимість якого в законному порядку не знята і не погашена, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшов в господарство за місцем проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що розташоване по АДРЕСА_2 та через відчинені двері зайшов в веранду будинку, де виявив мішки з зерном ячменю і вирішив вчинити крадіжку чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторне вчинення крадіжки ОСОБА_4 перебуваючи в веранді будинку і переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає та вони залишаються непоміченими, з корисливих мотивів, умисно, таємно, повторно, шляхом вільного доступу викрав зав`язаний полімерний мішок білого кольору вартістю 5 грн. із зерном ячменю сорту «Дачія», 3 класу, вагою 56 кг., вартістю 3,50 грн. за 1 кг., загальною вартістю 196 грн., після чого з викраденим майном непомітно покинув місце вчинення злочину.

Викрадений мішок з зерном ячменю 04.09.2016 року ОСОБА_4 приніс і залишив біля господарства ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жительки АДРЕСА_1 . Внаслідок крадіжки ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 201 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України.
16.09.2016 року між потерпілою та обвинуваченим ОСОБА_4 відповідно до ст.ст.468, 469, 471 КПК України укладено угоду про примирення.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема, щодо злочинів середньої тяжкості.

Згідно укладеної угоди потерпіла та підозрюваний дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України. Шкода, спричинена потерпілій на момент укладення угоди відшкодована.
Також сторонами угоди визначено узгоджене ними покарання ОСОБА_4 за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 2 років обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановленими ст.473 КПК України, та наслідки її невиконання.
Розглядаючи питання про затвердження угоди суд виходить з наступного.

Судом встановлено у судовому засіданні, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, який згідно ст. 12 КК України, є злочином середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Потерпіла також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

03.10.2016 року від потерпілої ОСОБА_5 надійшла заява про те, що претензій до обвинуваченого в неї немає, просить суворо не карати.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

Обставинами, що пом`якшують покарання, суд вважає щире каяття, сприяння розкриттю кримінального правопорушення, відшкодування шкоди потерпілій, а також думку потерпілої. Обставиною, яка обтяжує покарання - вчинення злочину особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 та призначення обвинуваченому узгоджену сторонами міру покарання у виді 2 років обмеження волі.
На підставі ст.75 КК України з урахуванням обставин, які пом`якшують покарання та особи обвинуваченого, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на один рік.
Відповідно до п.п. 2,3,4 ч. 1 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Дане покарання ОСОБА_4 є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Про долю речових доказів вирішити у відповідності до ст.. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314 , 368, 373, 374, 375, 475 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду про примирення від 16 вересня 2016 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним за ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення покарання за цією статтею у виді 2 років обмеження волі.

Згідно ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до п.п. 2,3,4 ч. 1 ст.76 КК України покласти на обвинуваченого ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Речові докази: мішок з полімерного матеріалу білого кольору із зерном ячменю, вагою 56 кг., який передано на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_5 повернути потерпілій.
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ст. 394 КПК України бути подані апеляції до апеляційного суду Тернопільської області через Гусятинський районний суд протягом 30 днів з часу його проголошення.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно.

Суддя Гусятинського районного суду ОСОБА_1