Апеляційний суд міста Києва
Справа № 11-кп/796/963/2015 Головуючий в суді І-ої інстанції: ОСОБА_1
Категорія КК: ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК Доповідач: ОСОБА_2
У х в а л а
Іменем України

02 вересня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва, у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника, особи яка

подала апеляційну скаргу - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали кримінального провадження № 0000403 за апеляційною скаргою ОСОБА_9 на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 16.10.2014 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком затверджено угоду про визнання винуватості укладену між старшим прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у рамках кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000403 від 04 жовтня 2013 року за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27. ч. 1 ст. 358 КК України.

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, не друженого, який має на утриманні неповнолітню дитину, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше в силу ст. 89 КК України не судимого - визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України та призначено покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 40 (сорока) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 680 (шістсот вісімдесят) гривень.

На підставі ч.2 ст. 86 КК України, ч.2 ст. З Закону України «Про застосування амністії в Україні», п. в. ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнено ОСОБА_11 від призначеного покарання

За цим вироком ОСОБА_11 визнаний винним в тому, що 16.02.2013 року в невстановлений досудовим розслідуванням час, знаходячись в приміщенні ТОВ «Андреас Неоклеус енд Ко» в м. Києві по пров. Рильського, 6, під час зустрічі з представником Компанії «Філгейт Кредит Ентерпрайзес Лімітед» ОСОБА_9 , матеріали досудового розслідування відносно якого виділені в окреме провадження, з метою підробки офіційного документу, а саме договору поруки, який слугував підставою для звернення до суду загальною юрисдикції з заявою про стягнення заборгованості за договором позики та накладення арешту на нерухоме майно, надав ОСОБА_9 свої паспортні дані, які були необхідними для підробки вказаного документу, тобто наданням засобів, як співучасник злочину - пособник, сприяв вчиненню злочину.

Того ж дня, ОСОБА_9 , матеріали досудового розслідування відносно якого виділено в окреме провадження, діючи як представник Компанії «Філгейт Кредит Ентерпрайзес Лімітед», у невстановлений досудовим розслідуванням час, підготував договір поруки, сторонами якого виступили Компанія «Філгейт Кредит Ентерпрайзес Лімітед» в особі ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , в який вніс паспортні дані останнього, а також завідомо неправдиві відомості стосовного того, що ОСОБА_11 поручився сумою у розмірі 2000 доларів США перед кредитором за виконання ТОВ «Призма Бета» зобов`язань за договором позики від 03.09.2007 року.

В подальшому, того ж дня, ОСОБА_11 , перебуваючи в приміщенні ТОВ «Андреас Неоклеус енд Ко» в м. Києві по пров. Рильського, 6, отримав від ОСОБА_9 вищезазначений договір поруки та достеменно розуміючи зміст вказаного договору щодо поручительства ним сумою 2000 доларів США за виконання зобов`язань з боку ТОВ «Призма Бета» за договором позики від 03.09.2007 року, усвідомлюючи мету договору та те, то зміст договору не відповідає дійсності, підписав зазначений договір в графі «поручитель».

В подальшому, того ж дня, у невстановлений досудовим розслідуванням час, перебуваючи за адресою м. Київ, вул. Бойченка, 4 за виконання вищезазначених незаконних дій, ОСОБА_11 отримав від ОСОБА_9 грошову винагороду у розмірі 200 доларів США.

Не погоджуючись з вироком суду ОСОБА_9 , матеріали досудового розслідування відносно якого виділено в окреме провадження,просить вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 16 жовтня 2014 року у кримінальному провадження № 0000403 від 04.10.2013 року відносно ОСОБА_11 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України скасувати та направити матеріали кримінального провадження № 00000403 до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_9 зазначає, що вироксуду є незаконним, необгрунтованим та таким, що істотно порушує права осіб, які через штучно створені прокуратурою умови не були стороною в даному кримінальному провадженні, даний вирок містить істотні порушення як матеріального, так і процесуального законодавства, а ОСОБА_11 фактично даним вироком засуджено за повної відсутності складу злочину.

Крім цього, ОСОБА_9 зазначає, що суд першої інстанції належним чином не взяв до уваги фактичні обставини кримінального провадження, що аналогічна угода, з тими ж сторонами та щодо того ж кримінального правопорушення, вже судом розглядалась, і в її затверджені було відмовлено, а саме, за результатами судового розгляду 18.08.2014 року суддею Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_12 відмовлено в затвердженні угоди про визнання винуватості, а матеріали провадження № 0016284 направлено до прокуратури Дніпровського району м. Києва для організації подальшого розслідування, що свідчить про явну невідповідність угоди закону та матеріалам провадження, при цьому вказуючи на недопустимість, згідно ч. 8 ст. 474 КПК України, повторного звернення з угодою в одному кримінальному провадженні.
Серед іншого, апелянт вказує на порушення судом першої інстанції правил територіальної підсудності, оскільки згідно з тексту вироку, кримінальне правопорушення було вчинено в приміщенні ТОВ «Андреас Неоклус енд Ко» в м. Києві по провулку Рильському 6, що знаходиться в Шевченківському районі міста Києва, а тому відповідно до принципу територіальної підсудності, повноваження розглядати дане кримінальне провадження мав лише Шевченківський районний суд м. Києва, а тому вважає, що суд, виносячи оскаржуваний вирок явно вийшов за межі своїх повноважень та грубо порушив правила підсудності даного кримінального провадження.
Заслухавши доповідь судді доповідача, захисників особи яка подала апеляційну скаргу, які підтримали апеляційну скаргу, прокурора ОСОБА_6 , який не заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_9 підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, обвинувальний акт відносно ОСОБА_11 був постановлений та затверджений прокурором Дніпровського району м. Києва 10 06 2014 р. ( а.с. 50-52).

23 06 2014 р. кримінальне провадження відносно ОСОБА_11 у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва за поданням голови, було направлено до Апеляційного суду міста Києва для вирішення питання про направлення до Шевченківського районного суду м. Києва у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 16 07 2014 р. вказане кримінальне провадження щодо ОСОБА_11 направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва.

18 08 2014 р. ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва було відмовлено в затверджені угоди про визнання винуватості укладену між старшим прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у рамках кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000403 від 04 жовтня 2013 року за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27. ч. 1 ст. 358 КК України та повернуто кримінальне провадження прокурору Дніпровського району м. Києва для продовження досудового розслідування у загальному порядку.

30 09 2014 р. прокурор Дніпровського району м. Києва затверджує новий обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27. ч. 1 ст. 358 КК України та кримінальне провадження направляється до Дніпровського районного суду м. Києва ( а.с.(3-11) разом з угодою про визнання винуватості укладену між старшим прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у рамках кримінального провадження ( а.с. 13-16), не провівши будь якої слідчої дії.

Більш того, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17 09 2014 р. було стягнуто з ОСОБА_11 на користь Компанії «Філгейт Кредит Ентерпрайзес Лімітед`грошові кошти за договором поруки що складає 15.986,00 коп., що складає суму поруки в 2000 дол. США (на 16 09 2013 р. по курсу НБУ). ( а.с. 66-67).

Незважаючи на це, 16 10 2014 р. вироком того ж Дніпровського районного суду м. Києва затверджено угоду про визнання винуватості укладену між старшим прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у рамках кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000403 від 04 жовтня 2013 року за обвинуваченням ОСОБА_11 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27. ч. 1 ст. 358 КК України.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_9 10 11 2014 р. звернувся до Апеляційного суду м. Києва з апеляційною скаргою, в якій просив скасувати вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 16 10 2014 р. відносно ОСОБА_11 у рамках кримінального провадження за № 0000403 від 04 жовтня 2013 року у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 27. ч. 1 ст. 358 КК України, вказуючи що він має право на оскарження вказаного вироку, як сторона кримінального провадження, однак ухвалою судді Апеляційного суду м. Києва ( а.с.79-82), від 24 11 2014 р. апеляційну скаргу ОСОБА_9 було повернуто, так як він не є стороною кримінального провадження в розумінні п. 19 ч. 1 ст. 3 КПК України та згідно до ч. 4 ст. 394 КПК України, не є суб`єктом права на апеляційне оскарження вказаного вироку.

Ухвалою колегії суддів Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 04 2015 р. було скасовано ухвалу судді Апеляційного суду м. Києва від 24 11 2014 р. вказавши при цьому, що вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 16 10 2014 р. щодо ОСОБА_11 стосується прав, свобод та інтересів ОСОБА_9 , так як злочин у скоєнні якого ОСОБА_11 визнано винним, вчинено у співучасті з ОСОБА_9 , матеріали досудового розслідування відносно якого виділено в окреме провадження.

Як вірно зазначено в апеляційній скарзі, відповідно до ч. 8 ст. 474 КПК України, яка регламентує загальний порядок судового провадження на підставі угоди, - Повторне звернення з угодою в одному кримінальному провадженні не допускається.

Як було вказано вище, Шевченківським районним судом м. Києва 18 08 2014 р. було відмовлено в затверджені угоди про визнання винуватості укладену між старшим прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_10 та ОСОБА_11 у рамках кримінального провадження № 0016284 та повернуто кримінальне провадження прокурору Дніпровського району м. Києва для продовження досудового розслідування у загальному порядку.

Прокурором Дніпровського району м. Києва було складений новий обвинувальний акт по кримінальному провадженню за № 0000403, який за змістом ідентичний обвинувальному акту складеному раніше у рамках кримінального провадження № 0016284.

Крім того, постановлюючи даний вирок, Дніпровський районний суд м. Києва порушив вимоги ст.. 32 КПК України, яка вказує, що кримінальне провадження здійснює суд, у межах територіальної юрисдикції якого вчинено кримінальне правопорушення. Підсудність даного кримінального провадження визначена ухвалою Апеляційного суду м. Києва за Шевченківським районним судом м. Києва.

Враховуючи всі вищенаведені порушення вимог КПК України, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду на підставі угоди суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок і направити кримінальне провадження до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку, так як угода про визнання винуватості укладену між старшим прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва та ОСОБА_11 була укладена саме на стадії досудового розслідування.

Беручи до уваги, що в ході апеляційного розгляду кримінального провадження було встановлено істотні порушення кримінального-процесуального закону, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_9 задовольнити, вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 16.10.2014 року щодо ОСОБА_11 за ч. 5ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України скасувати та направити кримінальне провадження до органу досудового розслідування для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.

Керуючись ст.ст. 376, 407, 474, 475 КПК України, суд апеляційної інстанції,

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 16.10.2014 року щодо ОСОБА_11 у кримінальному провадженні № 0000403 за ч. 5 ст. 27, ч. 1 ст. 358 КК України скасувати та направити кримінальне провадження Прокурору Дніпровського району м. Києва для здійснення досудового розслідування в загальному порядку.

Судді:

_________________ ________________ _________________