Справа № 453/1472/15-к
Провадження № 1-кс/456/513/2016
УХВАЛА

судового засідання
12 вересня 2016 року суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , адвоката ОСОБА_3 , обвинувачених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий заяву адвоката ОСОБА_3 про відвід головуючого судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.3 ст. 368 КК України, -

в с т а н о в и в :

в провадженні Стрийського міськрайонного суду Львівської області перебуває кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №00000340 від 06.08.2015р., про обвинувачення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.366, ч. 3 ст. 368 КК України.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_3 22.08.2016р. подала заяву про відвід головуючого судді ОСОБА_6 . Заяву обґрунтувала тим, що дане кримінальне провадження було призначене до розгляду у судовому засіданні на 15.07.2016р. У зв`язку з неможливістю прийняття участі у судовому засіданні нею було подано заяву про відкладення розгляду справи з підтверджуючими документами, яка судом проігнорована, розгляд справи продовжений. Під час судового розгляду прокурор заявив клопотання про продовження строку відсторонення ОСОБА_4 від посади. Її підзахисний заперечував проти продовження розгляду справи без участі захисника, наполягав на тому, щоб його захист здійснювався виключно нею - ОСОБА_3 , від послуг будь-якого іншого адвоката відмовився. Однак, для задоволення вимог прокурора та відстоюючи позицію зі сторони обвинувачення судом було прийнято рішення про призначення ОСОБА_4 адвоката із системи БВПД в примусовому порядку, що повністю суперечить вимогам ст.59 Конституції України, з якої вбачається, що ніхто немає права здійснювати будь-який вплив на особу у виборі нею захисника, форм та методів здійснення захисту своїх прав. Призначений адвокат відмовився від участі в справі, оскільки це суперечило волі клієнта.

В судовому засіданні 18.07.2016р. прокурором було заявлено клопотання про затримання обвинувачених ОСОБА_4 і ОСОБА_5 з метою приводу їх для участі в розгляді кримінального провадження. Суд, задовольняючи таке, послався на норми ст.ст.188-191 КПК України, які дозволяють затримання з метою приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу тримання під вартою, хоча таке прокурором не ставилось ні в засіданні, ні в клопотанні про затримання з метою приводу.

В судовому засіданні 20.07.2016р., в яке ОСОБА_4 був доставлений примусово, він надав листок непрацездатності, повідомив що сам продовжує хворіти, а його захисник перебуває у відпустці та просив розгляд справи відкласти. Але суд, продовжуючи на її думку, порушувати права обвинуваченого на захист оголосив перерву по справі до 21.07.2016р., надавши час обвинуваченому знайти іншого адвоката.

За таких обставин є всі підстави стверджувати, що суддя ОСОБА_6 не може приймати участь у розгляді кримінального провадження, оскільки упереджено ставиться до обвинуваченого, грубо порушує чинне законодавство, постановляючи незаконне рішення, не бажає дотримуватись вимог чинного КПК, розглядає кримінальне провадження з обвинувальним ухилом.

В судовому засіданні ОСОБА_3 підтримала заяву про відвід судді ОСОБА_6 , покликаючись на викладені в ній обставини.
Обвинувачений ОСОБА_4 також підтримав заяву свого захисника.

Обвинувачена ОСОБА_5 вважала, що заява про відвід підставна, оскільки, на її думку, головуючим порушені вимоги чинного КПК.

Заслухавши думку учасників процесу, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст.75 КПК України визначено обставини, що виключають участь судді в кримінальному провадженні. Так, п.4 ч.1 даної статті передбачає, що суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності інших обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.
В рішенні Європейського Суду з прав людини від 10 грудня 2009 року в справі "Мироненко і Мартенко проти України" зазначено: «Згідно з усталеною практикою Суду, наявність безсторонності має визначатися, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria), рішення від 24 лютого 1993 року, серія A, N 255, с. 12, п. 27, 28 і 30, та "Веттштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), заява N 33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. the United Kingdom), рішення від 10 червня 1996 року, Reports 1996-III, с. 794, п. 38). Застосовуючи об`єктивний критерій, слід з`ясувати, чи існують, окрім самої поведінки судді, певні факти, які можуть служити підставою для сумніву в його безсторонності. Тобто при визначенні наявності у відповідній справі законних підстав сумніватися в безсторонності певного судді позиція особи, про яку йдеться, має важливе, але не вирішальне значення. Вирішальне значення при цьому матиме можливість вважати такі сумніви об`єктивно обґрунтованими (див. згадане вище рішення у справі Веттштайна (Wettstein), п. 44, та рішення у справі "Феррантеллі та Сантанджело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), рішення від 7 серпня 1996 року, Reports 1996-III, с. 951-952, п. 58)».

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що наведені заявником мотиви для відводу судді ОСОБА_6 є надуманими, бездоказовими, підстав вважати сумніви заявника у безсторонності цього судді об`єктивно обґрунтованими немає, тому заява задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.75, 80, 81 КПК України,

у х в а л и в :

у задоволенні заяви ОСОБА_3 про відвід головуючого-судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області ОСОБА_6 у кримінальному провадженні провадженні щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які обвинувачуються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.366, ч.3 ст. 368 КК України, відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1