Номер провадження 1-кп/754/272/16
Справа№754/4249/16-к
Вирок
Іменем України
05 квітня 2016 року

Місто Київ

Деснянський районний суд м.Києва в складі :

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

секретар ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

представника потерпілої ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

провівші в залі суду відкрите підготовче судове засідання за обвинувальним актом з угодою про примирення у кримінальному провадженні № 0000227 за ч.2 ст.146 КК України відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Харкова, громадянина України, зареєстрованого і проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, ідентифікаційний № НОМЕР_1 ,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_6 за попередньою змовою групою осіб разом з ОСОБА_7 , раніше засудженим за цей злочин, і невстановленими особами, матеріали відносно яких виділені в окреме провадження, з корисливих мотивів незаконно позбавив волі потерпілу ОСОБА_4 .

При цьому 29 квітня 2014 року біля 13 годин невстановлені особи на невстановленому автомобілі привезли раніше викрадену потерпілу до бомбосховища на території ВАТ Київхімволокно по вул.Магнітогорській, 1 в м.Києві, де чекали ОСОБА_6 і ОСОБА_7 . Там вони за обіцяну грошову винагороду надали можливість невстановленим особам помістити потерпілу до бомбосховища, зачинили її там, позбавили можливості вільно і безперешкодно пересуватись та залишати приміщення, на прохання потерпілої відпустити не реагували і продовжували утримувати потерпілу проти її волі, не дозволяли вийти і зателефонувати близьким. Намагання потерпілої покинути місце утримання присікались ОСОБА_6 і ОСОБА_7 , які затримували потерпілу, повертали до бомбосховища, обмежували рухи потерпілої і не давали їй вільно пересуватись.

30 квітня 2014 року біля 2 годин ОСОБА_6 і ОСОБА_7 за вказівкою невстановлених осіб одягнули потерпілій на голову шапку, закривши їй очі, та накинули на спину куртку для обмеження вільного пересування, вивели з бомбосховища на вулицю, посадили в автомобіль марки Mitsubishi Grandis з номерним знаком НОМЕР_2 до двох інших осіб, які не були обізнані в злочинних намірах співучасників злочину і відвезли потерпілу до м.Львова в напрямку кордону України і там відпустили.

Таким чином ОСОБА_6 вчинив кримінальне правопорушення, яке передбачено ч.2 ст.146 КК України і полягає в незаконному позбавленні волі з корисливих мотивів за попередньою змовою групою осіб.

29 лютого 2016 року між ОСОБА_6 і потерпілою ОСОБА_4 укладена угода, в якій сторони дійшли згоди щодо формулювання обвинувачення і його правової кваліфікації за ч.2 ст.146 КК України, щодо істотних для даного кримінального провадження обставин, при цьому обвинувачений беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення і сторони узгодили покарання за вчинений злочин у виді позбавлення волі на строк 1 рік із звільненням від його відбування з випробуванням і іспитовим строком згідно ст.75 КК України.

Обвинувачений погодився на призначення такого покарання і усвідомив наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України.

Виконавши вимоги ст.ст.342-348 КПК України, з`ясувавши в учасників судового провадження їх думку щодо можливості затвердження угоди, суд вважає, що угода підлягає затвердженню з ухваленням вироку і призначенням узгодженого сторонами покарання з наступних підстав.

Угода узгоджена з положеннями ст.ст.468, 469, 470, 472 КПК України і при її укладенні вимоги закону дотримані.

В судовому засіданні з`ясоване цілковите розуміння обвинуваченим положень пунктів 1-4 ч.5 ст.474 КПК України і своїх прав, а також наслідків укладення і затвердження угоди.

Суд з`ясував у потерпілої цілковите розуміння наслідків затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України.

Суд переконався в добровільності укладення сторонами угоди і правильності правової кваліфікації кримінального правопорушення.

При затвердженні угоди будуть виконані умови, передбачені ч.7 ст.474 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 374, 474, 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ :

Затвердити угоду про примирення від 29 лютого 2016 року між ОСОБА_6 і потерпілою ОСОБА_4 .

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.146 КК України, і призначити йому узгожене з потерпілою покарання у виді позбавлення волі на строк один рік.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом одного року іспитового строку не вчинить нового злочину і згідно ст.76 КК України виконає покладені на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Строк відбування ОСОБА_6 покарання (іспитовий строк) починається з часу проголошення вироку.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, шляхом подачі апеляційної скарги до Апеляційного суду м.Києва через Деснянський районний суд м.Києва протягом 30 днів з дня проголошення вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом про відхилення апеляційної скарги.

Вирок, який набрав законної сили, обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягає виконанню на всій території України.

Копію вироку негайно після проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Головуючий :