Справа № 197/493/16-к
Номер провадження № 1-кп/197/76/16
ВИРОК
30 травня 2016 року . Широківський районний суд Дніпропетровської області в складі головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
за участі прокурора ОСОБА_3 ,
в присутності обвинуваченого ОСОБА_4 ,
адвоката ОСОБА_5 ,
потерпілий ОСОБА_6 - заява ,
27 грудня 2015 року, близько 21 годин 30 хвилин, у темний час доби, водій ОСОБА_4 , керуючи технічно справним автомобілем «БМВ 525», реєстраційний номер НОМЕР_1 , без пасажирів та вантажу, рухався по сухому асфальтному покриттю проїзній частини дороги вул. Леніна , яка освітлена , з боку вул. Поштова в напрямку вул. Дзержинського в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «БМВ 525», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по проїзній частині вул. Леніна зі швидкістю яка перевищувала 60 км/год, чим грубо порушив вимоги п.п. 12.4. і 12.9. б) Правил дорожнього руху України, згідно яких:
«12.4. У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/год»;
«12.9. Водієві забороняється: ...б) перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7...».
В цей же час, у по путньому йому напрямку, по проїзної частини дороги вул. Леніна в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області біля правого краю дороги вздовж проїзджної частини, рухався пішохід ОСОБА_7 , який рухався прямолінійно, не змінюючи напрямок та темп свого руху.
Водій ОСОБА_4 , керуючи автомобілем «БМВ 525», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись по проїзджій частині вул. Леніна в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області, проявив неуважність до дорожньої обстановки, був непередбачливим, продовжив рухатися з небезпечною швидкістю перевищуючи максимальну допустиму швидкість руху транспортних засобів у населених пунктах, в результаті чого не впорався з керування автомобіля «БМВ 525», реєстраційний номер НОМЕР_1 , втративши контроль над автомобілем, внаслідок чого автомобіль в некерованому стані скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 , після чого допустив виїзд автомобіля за межі проїзної частини дороги вул. Леніна, з наступним наїздом на нерухому перешкоду у вигляді дерева та бетонної електроопори, чим грубо порушив правила безпеки дорожнього руху, а саме п.п. 1.5, 2.3 б), 2.3 д) та 12.1 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких:
-«1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху ... не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати житю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків»;
- «2.3. Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
... б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну,... і не відволікатися від керування ним у дорозі»;
...д) не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху;
- "п.12.1 При виборі у встановлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, ... щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним";
Внаслідок не дотримання зазначених правил безпеки дорожнього руху, виконання яких було необхідною та достатньою умовою для запобігання події, в районі будинку АДРЕСА_3 , водій ОСОБА_4 , не впорався з керування автомобіля «БМВ 525», реєстраційний номер НОМЕР_1 , втративши контроль над автомобілем, внаслідок чого автомобіль в некерованому стані скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_7 , після чого допустив виїзд автомобіля за межі проїзної частини дороги вул. Леніна, з наступним наїздом на нерухому перешкоду у вигляді дерева та бетонної електроопори.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_7 був травмований, та від отриманих тілесних ушкоджень внаслідок ДТП, ІНФОРМАЦІЯ_2 , знаходячись на стаціонарному лікуванні у КЗ «Обласна дитяча клінічна лікарня Дніпропетровська» помер.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 36/25-Е від 04.02.2016 ОСОБА_7 , одержав наступні тілесні ушкодження: сумісна тупа травма тіла, садна у лівій лобній ділянці, крововилив у лівій лобно-скроневій ділянці м`яких покривних тканин голови, набряк головного мозку, поодинокі мікрогеморагії у речовини мозку, садна на кінці та лівій гомілці, синці на нижніх кінцівках (з крововиливами відповідно них у м`язах та жировій клітковині), переломи лівої малогомілкової кістки у верхній третині, лівої великогомілкової у нижній третині, правої малогомілкової кістки у середній та верхній третинах. Данні ушкодження причинені прижиттєво, задовго до настання смерті. Дані ушкодження, у своїй сукупності, стосовно до живих осіб, мають ознаки тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості, як ті, що призвели до настання смерті.
Смерть ОСОБА_7 , наступила внаслідок сумісної тупої травми тіла у вигляді переломів кісток гомілок, крововиливів у м`які покривні тканини голови та м`які тканини нижніх кінцівок, котра, у своєму клінічному перебігу, ускладнилася розвитком поліорганної недостатності. При судово-токсикологічному дослідженні крові і сечі з група етиловий спирт, інші спирти та їх ізомери не виявлені.
Між порушенням водієм ОСОБА_4 , правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України та наслідками - смертю потерпілого ОСОБА_7 , вбачається прямий причинний зв`язок.
Дії ОСОБА_4 , кваліфікуються як вчинення кримінального правопорушення , передбачений ст. 286 ч.2 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
Потерпілий ОСОБА_6 , який належним чином повідомлений про дату , час і місце судового засідання , в судове засідання повторно не прибув , надав до суду заяву , в якій просить суд справу розглянути в його відсутність , так як участь в судовому засіданні приносить йому психологічну травму і погіршення здоров`я . Просить ОСОБА_4 строго не карати , так як він його пробачив , претензій не має . Заслухавши думку учасників кримінального провадження , залежно від того , чи можливо за відсутності потерпілого з`ясувати всі обставини під час судового розгляду , заперечень не було , суд відповідно до ст. 325 КПК України , з урахуванням поданої заяви потерпілого з його думкою , думкою інших учасників кримінального провадження , вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілого , задовольнивши його заяву .
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення визнав повністю та суду показав, що дійсно 27.12.2015 року в вечірній час близко дев`ятої години він керував технічно справним автомобілем БМВ-525 реєстраційний номер НОМЕР_1 , без пасажирів , та рухався по вулиці Леніна в смт. Широке Широківського району Дніпропетровської області від товариша з сьомої дільниці додому в сторону центра по сухому асфальтному покриттю на вулиці було вуличне освітлення . Доїзджаючи до перехрестя , будинок стоматології ,вул. Леніна , яка освітлена , з боку вул. Поштова , його осліпив зустрічний автомобіль , далі він не зупинився і побачив перед собою спину одного пішохода і обличчя іншого , почав різко гальмувати і відчув удар автомобіля. В цей час і сам ударився головою об стійку свого автомобіля , так як не був пристебнутий , та втратив свідомість . Потім прийшов до себе уже в пошкодженій машині . Швидкісний режим він не перевищував , десь був 60-65 км/год. . Йому відомо що пішохід ОСОБА_7 внаслідок даного ДТП в послідуючому від отриманих тілесних ушкоджень помер . Вину визнає , так як пішохід загинув внаслідок його дій по керуванню автомобілем . Просив його суворо не карати, а також врахувати, що його робота , утримання сім`ї , повязана з керуванням автотранспортом.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 суду пояснив, що точної дати він не пам`ятає , 2015 року , він знаходився в смт. Широке і в вечірній час , близько 21.30 годин , разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ішли по узбіччю дороги вулиця Леніна в сторону центра селища до магазину . По пішохідній дорожці не йшли , а по дорозі , так як на ній було світліше від освітлення . Ішли в такій послідовності , він , ОСОБА_11 , а потім ОСОБА_12 . Йому зателефонувала сестра і тому він відійшов від них поговорити . В цей момент почув звук двигуна і коли повернувся , то побачив , що ОСОБА_11 лежить в к`юветі , а автомобіль БМВ полетів дальше між деревами , його кидало . Проїзджала ще одна машина , жигуль світлого кольору в томуж напрямку і він бачив тільки стопи . Він підбіг до ОСОБА_11 , а потім під`їхав брат ОСОБА_12 з братом ОСОБА_11 . Автомобіль БМВ на його думку рухався дуже швидко , більше 100 км. і його занесло в сторону стоматології і кинуло на узбіччя між дерева . Удар був передньою частиною автомобіля потерпілого .
В судовому засіданні свідок ОСОБА_13 суду пояснив, що 27.12.2015 року в вечірній час , близько 21.30 годин , він , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 , ішли по вулиці Леніна в смт. Широке , проїзджа частина , хоча з боків мались пішохідні доріжки , в напрямку центра селища , відстань до бордюра 1 метр , плече в плече з Веніаміном . Дорога була пустою . В один момент він почув роботу двигуна і повернувся . Він побачив легковий автомобіль жигулі світлого кольору , який їхав в попутному з ними напрямку , та почав їх об`їзджати . В цей момент із-за лівого боку вказаного автомобіля на великій швидкості , більше 100 км. , виїхав інший автомобіль марки БМВ сірого кольору , і при здійсненні маневру обгону , автомобіль БМВ заносить боком і майже біля його ніг передньою частиною даний автомобіль збиває Веніаміна в область ніг і Веніамін відлітає на узбіччя в канаву метрів на 5 , а може і більше , а автомобіль БМВ в заносі також полетів в к`ювет і в дерева за межі проїзджої частини дороги. Він спочатку підбіг до ОСОБА_11 , той був прийшов в себе , при свідомості , а потім він пішов до автомобіля БМВ де водій в салоні кричав нога , нога . Потім викликали швидку та міліцію . Зустрічна смуга дороги весь час була пуста і на зустріч ніхто не їхав .
Суд визнає, що свідки ОСОБА_8 , ОСОБА_13 давали правдиві показання суду, які відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні. При цьому спростовуються доводи обвинуваченого ОСОБА_4 , а саме щодо осліплення його іншим транспортним засобом , з чим він пов`язує причину ДТП і відповідно наслідки які настали , та його твердження щодо неперевищення ним меж безпечної швидкості руху .
При судово-імунологічному дослідженні крові з трупа встановлена група А з ізогемаглютиніном анти-В за ізосерологічною системою АВО. Згідно медичної карти, при перебуванні потерпілого на стаціонарному лікуванні встановлена група крові А (II) резус позитивний.
Морфологічних ознак захворювань, на які міг слабувати потерпілий при житті , при дослідженні трупу не виявлено а.с. 78-81 ; висновком експерта № 36/25- Е від 04.02.2016 згідно якої, у ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , виявлена сумісна тупа травма тіла: садно у лівій лобній ділянці, крововилив у лівій лобно-скроневій ділянці м`яких покривних тканин голови, набряк головного мозку, поодинокі мікрогеморагії у речовині мозку; садна на кисті та лівій гомілці, синці на нижніх кінцівках (з крововиливами відповідно них у м`язах та жировій клітковині), переломи лівої малогомілкової кістки у верхній третині, лівої великогомілкової у нижній третині, правої малогомілкової кістки у середній та верхній третинах. Дані ушкодження причинені прижиттєво, задовго до настання смерті, від дії тупого предмету (предметів), чи о такий (такі), можливо за умови, яка вказана у данім постанові, тобто, при дорожньо-транспортній пригоді, при контактуванні потерпілого з рухаючимся транспортним засобом. Дані ушкодження, у своїй сукупності, стосовно до живих осіб, мають ознаки тілесних ушкоджень тяжкого ступеню як ті, що призвели до настання смерті.
Тілесні ушкодження, виявлені на трупі потерпілого ОСОБА_7 причинені від дії тупого предмету (предметів), чи о такий (такі), можливо за умови, яка вказана у даній постанові, тобто, при дорожньо-транспортній пригоді, при контактуванні потерпілого з рухаючимся транспортним засобом.
Смерть потерпілого ОСОБА_7 наступила внаслідок сумісної тупої травми тіла у вигляді переломів кісток гомілок, крововиливів у м`які покривні тканини голови та м`які тканини нижніх кінцівок, котра, у своєму клінічному перебігу, ускладнилася розвитком поліорганної недостатності.
Судово-токсикологічне дослідження крові з трупу не проводилося у зв`язку з перебуванням потерпілого на стаціонарному лікуванні більше однієї доби. В медичній карті даних про дослідження крові потерпілого для встановлення наявності алкоголю немає. Судово-токсологічне дослідження внутрішніх органів з трупа потерпілого для встановлення наявності наркотичних речовин не проводилось, так як на момент дослідження трупу слідчим дане питання поставлене не було. а.с. 85-86 ; висновком автотехнічної експертизи № 19/10.1-48 від 22.03.2016 року, відповідно якому в діях водія ОСОБА_4 по керуванню автомобілем «БМВ 525» вбачається невідповідність вимогам п. 12.1 Правил дорожнього руху України, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією, яка розглядається а.с. 91-92 .
Між порушенням водієм ОСОБА_4 , правил безпеки дорожнього руху, а саме вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України та наслідками - смертю потерпілого ОСОБА_7 , вбачається прямий причинний зв`язок.
З урахуванням викладеного, розглянувши кримінальне провадження в межах висунутого обвинувачення, дотримуючись принципів змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, дотримуючись принципу диспозитивності, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створивши необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, суд приходить до висновку у своїй сукупності, що вина ОСОБА_4 повністю доведена і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого.
При призначенні покарання обвинуваченому , у відповідності зі ст. 65 , ст. ст. 66-67 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання , а згідно зі ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого , запобігання вчинення нових злочинів як засудженим, так й іншими особами. Відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений ч.2 ст. 286 КК України відноситься до тяжких злочинів.
Також при призначенні покарання суд враховує роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, які викладені в п.20 постанови №14 від 23.12.2005 року, згідно яких суди повинні враховувати не лише наслідки, які настали від злочину, але і характер і мотиви допущених особою порушень безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, його відношення до цих порушень і поведінка після скоєння злочину, провину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх і так далі), а також обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання, і особу винного. Відповідно до Конституції України, життя та здоров`я людини є пріоритетною цінністю, яка охороняється і захищається Державою.
Крім цього, суд враховує, що у справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання «для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи»». Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що «досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним».
Обставинами, що помякшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до ч.1 п. 1 , ч.2, ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що полягає у критичній оцінці обвинуваченим своєї протиправної поведінки, повним визнанням своєї вини, та готовності нести покарання за вчинений злочин , наявність на утриманні малолітньої дитини сина ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та матері , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка хворіє а.с. 57 , 59 , 56 .
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Призначаючи покарання ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини скоєного злочину, а також характер правопорушень потерпілим ОСОБА_7 як пішоходом , який рухався по проїзжій частині , зважаючи що обобіч проїзжої частини дороги маються пішохідні доріжки , особу обвинуваченого, який вчинив тяжкий злочин з необережності, раніше не судимий, одружений, має на утриманні малолітню дитину, має постійне місце проживання, працює , характер роботи який не потребує керування автотранспортом, позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, повне визнання своєї вини та думку потерпілого викладеній в заяві , який йому пробачає , та відсутність претензій до обвинуваченого .
Призначаючи ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення, а саме умисний характер допущеного перевищення швидкості та необережний характер інших допущених ним порушень правил дорожнього руху, тяжкість наслідків від цих порушень, а тому визнає за необхідне призначити йому реальну міру покарання , а також і додаткове покарання з позбавленням права керувати транспортними засобами.
Водночас, враховуючи молодий вік правопорушника, притягнення його до кримінальної відповідальності вперше за вчинення хоча і тяжкого, але неумисного кримінального правопорушення, маючи на увазі його щире каяття та позитивні характеристики за місцем роботи , проживання, те, що на спеціальних обліках у лікарів психіатрів та наркологів він не перебуває, визнаючи вказані декілька обставин, в значенні ч.1 п.1, ч.2 ст. 66 КК України такими, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, суд вважає за можливе досягнення мети кари за скоєне, упередження вчинення інших кримінальних правопорушень, як і мети виправлення та перевиховання ОСОБА_4 , без ізоляції його від суспільства, у кримінально-виконавчій установі відкритого типу, в умовах здійснення за ним нагляду з обов`язковим залученням до праці, з урахуванням того, що передбачених ст. 61 КК України перешкод для прийняття такого рішення не встановлено, а тому, в порядку ст. 69 КК України призначає йому покарання більш м`якого виду, ніж передбачено санкцією ч.2 ст. 286 КК України, а саме у виді обмеження волі в межах, визначених ст. 61 КК України.
Та водночас з врахуванням вищевикладеного суд не вбачає підстав для застосування ст. 75 КК України .
Потерпілим по даній кримінальній справі цивільного позову заявлено не було. Документально підтверджені а.с. 159 процесуальні витрати в розмірі 703.68 грн. суд стягує з обвинуваченого на корить держави відповідно до ст. ст. 118 , 122 , 126 КПК України. Питання речових доказів суд вирішує відповідно до п.9 ст. 100 КПК України , автомобіль БМВ-525 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_16 а.с. 87 , 213 , 214 , повернути ОСОБА_16 як власнику а.с. 205.
Також суд вважає, що ризики, передбачені ч.1 ст. 177 КПК України, відносно ОСОБА_4 не зникли, тому до набрання вироком законної сили існують підстави щодо продовження йому запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та зазначених зобов`язань .
Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 373-374 КПК України суд,-
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення , передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, та за ч.2 ст. 286 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на чотири роки з позбавленням його права керування транспортними засобами строком на три роки.
Строк відбування покарання обраховувати від дня приведення його до виконання.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання та зазначених зобов`язань вважати продовженим відносно ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 703 гривні 68 копійок процесуальних витрат.
Речовий доказ автомобіль БМВ-525 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_16 а.с. 87 , 213 , 214 , повернути ОСОБА_16 як власнику а.с. 205.
Відповідно до ст. 392 КПК України , в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме: вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу .
Відповідно до ст. 395 КПК України , апеляційна скарга подається: на судові рішення, ухвалені судом першої інстанції, - через суд, який ухвалив судове рішення . Апеляційна скарга, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана: на вирок або ухвалу про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру - протягом тридцяти днів з дня їх проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Якщо ухвалу суду або слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, або якщо вирок було ухвалено без виклику особи, яка його оскаржує, в порядку, передбаченому статтею 382 цього Кодексу, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.
Відповідно до ст. 376 КПК України , після проголошення вироку головуючий роз`яснює обвинуваченому, захиснику, його законному представнику, потерпілому, його представнику, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, право подати клопотання про помилування, право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження. Обвинуваченому, до якого застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, роз`яснюється право заявляти клопотання про доставку в судове засідання суду апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.
Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя: ОСОБА_1 .