Справа № 127/4495/16-к
Провадження №11-кп/772/893/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Доповідач : ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 червня 2016 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем ОСОБА_5
прокурора ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19.04.2016 року , про зарахування останньому строку попереднього ув`язнення у строк призначеного йому покарання

в с т а н о в и в :
Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 19.04.2016 року клопотання засудженого ОСОБА_7 задоволено, на підставі ч. 5 ст. 72 КК України зараховано останньому в строк відбування покарання, призначеного вироком Літинського районного суду Вінницької області від 21.12.2012 року, строк попереднього ув`язнення з 27 вересня 2012 року по 08 січня 2013 року, із розрахунку, що один такий день відповідає двом дням позбавлення волі.

Мотивуючи прийняте рішення суд зазначив, що оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_7 перебував під вартою з дня затримання, під час розгляду справи у суді першої інстанції та розгляду справи в апеляційній інстанції, тому останньому необхідно зарахувати строк попереднього ув`язнення з дня його затримання, з 27 вересня 2012 року по день набрання законної сили вироку суду 08 січня 2013 року, за правилами передбаченими ч.5 ст. 72 КК України.

В апеляційній скарзі засудженого ОСОБА_7 ставиться питання про зміну ухвали Вінницького міського суду Вінницької області від 19.04.2016 року. Апелянт просить зарахувати йому в строк відбування покарання, строк попереднього ув`язнення строк перебування його в установі попереднього увязнення з 19.06.2012 року.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги,перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга засудженого не підлягає до задоволення.

До таких висновків апеляційний суд дійшов з наступних підстав .

Відповідно до вимог ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим .

Обґрунтованим є судове рішення, ухвалене на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 КПК України. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для кримінального провадження, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються дослідженими доказами, дослідженими в судовому засіданні. Обґрунтованість судового рішення полягає у правильності встановлення фактичних обставин справи та правильній оцінці доказів.

Обґрунтованим судове рішення слід вважати, якщо: 1) суд повністю встановив обставини, що мають значення для кримінального провадження; 2) ці обставини доказані; 3) висновок суду відповідає викладеним у рішенні обставинам кримінального провадження.

Перевіркою матеріалів судового провадження встановлено, що судом по даній справі дотримано вимог Закону України про кримінальну відповідальність.

24.12.2015 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року №838--VIII.

Відповідно до п.2 Прикінцевих положень Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», його дія застосовується до всіх осіб, щодо яких на момент набрання чинності цим Законом набрав законної сили обвинувальний вирок, покарання за яким не відбуте повністю.

Статтею 5 КК України передбачено, що Закон про кримінальну відповідальність, що скасовує злочинність діяння, пом`якшує кримінальну відповідальність, або іншим чином поліпшує становище особи, має зворотну дію у часі, тобто поширюється на осіб, які вчинили відповідні діяння до набрання таким законом чинності.

Відповідно до ч. 5 ст.72 КК України, викладеної в новій редакції «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-7, який набрав чинності 24.12.2015 року, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, у межах якого до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Як вбачається з матеріалів провадження - вироком Літинського районного суду Вінницької області від 21.12.2012 р. ОСОБА_7 засуджено за ч. 3 ст. 186, ч. 4 ст. 70 КК України до 6-ти років 6-ти місяців позбавлення волі. Даний вирок суду набрав законної сили 08.01.2013 року.

ОСОБА_7 етапований у Вінницьку УВП УДПтС України у Вінниькій област (№1) для розгляду справи 27.09.2012 року.

Згідно ст. 1 Закону України «Про попереднє ув`язнення», попереднє ув`язнення є запобіжним заходом, який у випадках, передбачених КПК України, застосовується щодо підозрюваного, обвинуваченого та засудженого, вирок щодо якого не набрав законної сили.

Засудженому ОСОБА_7 , відповідно до ухвали суду від 19.04.2016 року, зараховано в строк відбування покарання, призначеного вироком Літинського районного суду Вінницької області від 21.12.2012 р., строк попереднього ув`язнення з 27 вересня 2012 року по 08 січня 2013 року із розрахунку, що один такий день відповідає двом дням позбавлення волі.

Стосовно доводів апеляційної скарги ОСОБА_7 в частині необхідності зарахування строку часу з дня затримання тобто з 19.06.2012 року, на думку апеляційного суду є безпідставними, надуманими та такими, що нічим не підтверджуються та не узгоджується з ч. 5 ст.72 КК України, викладеній в новій редакції «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання» від 26.11.2015 року № 838-7,який набрав чинності 24.12.2015 року та законом України «Про попереднє ув`язнення», оскільки засуджений ОСОБА_7 сам подав копію ухвали міського суду від 27 квітня 2016 року, з якої вбачається, що питання перерахунку терміну відбувіання покарання, починаючи з 19.06.2012 року, як просить засуджений, судом першої інстанції вже вирішено.

На думку апеляційного суду, ОСОБА_7 не вірно тлумачить та розуміє зазначені закони. Крім того, апеляційний суд враховує і ту обставину ,що районний суд фактично в повному об`ємі задовольнив вимоги клопотання ОСОБА_7 і подання апеляційної скарги ОСОБА_7 ,на думку апеляційного суду є безпідставним.

Враховуючи вищенаведене, ч.5 ст.72 Кримінального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення зміни до Кримінального кодексу України щодо удосконалення порядку зарахування судом строку попереднього ув`язнення у строк покарання», керуючись ст.ст.405, 409, 418, 419 КПК України, суд

у х в а л и в :
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 19.04.2016 року про задоволення клопотання засудженого ОСОБА_7 про проведення перерахунку строку відбування покарання - залишити без змін.

Ухвалу апеляційного суду може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим з моменту отримання її копії ухвали.

Відповідно до ч.4 ст.532 КПК України ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення.

Судді:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4