Справа № 352/818/16-к
Провадження № 1-кс/352/188/16
У Х В А Л А
про дозвіл на затримання з метою приводу
07 червня 2016 р. м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ;

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянув клопотання слідчого СВ Тисменицького відділу поліції ГУНД України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 , погодженого прокурором прокуратури Тисменицького району ОСОБА_3 про дозвіл на затримання з метою приводу підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Зугдіді, Грузія, житель АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України.

Клопотання надійшло до суду 06 червня 2016 року.

Суд перевіривши надані матеріали клопотання, включаючи витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, у рамках якого було подано клопотання, та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, -

в с т а н о в и в :

Клопотання про надання дозволу на затримання з метою приводу відповідає вимогам ст. 188 КПК України

Прокурор у судовому засіданні клопотання про дозвіл на затримання з метою приводу ОСОБА_5 підтримав та пояснив, що 15.08.2015, близько 14.00 год., ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_5 перебували по вул. С.Стрільців, у смт. Лисець, неподалік магазину «Віка», біля якого знаходився автомобіль марки «Опель Вектра, 1.8», д.н.з. НОМЕР_1 , синього кольору, який належить та використовує ОСОБА_7 .

В подальшому, ОСОБА_7 не зачинив двері свого автомобіля та пішов до приміщення магазину «Віка», що побачив ОСОБА_6 . Підійшовши до автомобіля, ОСОБА_6 пересвідчився в тому, що двері автомобіля не зачинені, та що за його діями ніхто не спостерігає в нього виник умисел на таємне заволодіння чужим майном.

Після чого, ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, вступив у злочинну змову із ОСОБА_5 , якому запропонував спільне вчинення злочину крадіжки, на що ОСОБА_5 погодився і в такий спосіб висловив рішучість до його вчинення.

Після досягнення згоди на спільне вчинення злочину ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , розприділили між собою ролі. Діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою таємного викрадення чужого майна, ОСОБА_5 спостерігав за діями потерпілого ОСОБА_7 , який на той час перебував у приміщенні магазину «Віка». При цьому ОСОБА_5 розмовляв по мобільному телефону із ОСОБА_6 , координуючи його дії.

В цей час, ОСОБА_6 розмовляючи по телефону із ОСОБА_5 , перебував поряд із автомобілем ОСОБА_7 марки «Опель Вектра, 1.8», д.н.з. НОМЕР_1 . Діючи умисно, з метою незаконного збагачення, за попередньою змовою групою осіб - чіткою вказівкою ОСОБА_5 , відчинив двері автомобіля зі сторони водія, поводячи себе спокійно, ніби то є його автомобіль та переконавшись в тому, що за його протиправними діями ніхто не спостерігає, із салону автомобіля таємно викрав гроші в сумі 31000 гривень, які знаходилися в поліетиленових пакетах у бардачку автомобіля.

Після вчинення злочину ОСОБА_6 спільно із ОСОБА_5 , з викраденими грошима скрилися з місця вчинення злочину, у такий спосіб завдавши потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду в розмірі 31000 гривень.

Своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненого за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене, ч. 2 ст. 185 КК України.

У вчиненні вказаного кримінального правопорушення підозрюється ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Зугдіді, Грузія, житель АДРЕСА_1 , грузин, громадянин Грузії, не одружений, на утримання має неповнолітню дочку, з загальною середньою освітою, не працюючий, раніше судимий 10.06.2010 Івано-Франківським міським судом за ч.1 ст.185, ч.1 ст.309, ст.70 КК України до покарання у вигляді обмеження волі на строк 1 рік 6 місяців, 27.09.2013 Івано-Франківським міським судом за ч.2 ст.186 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки, на основі ст. 75, ст. 76 КК України від відбування покарання звільнено з іспитовим строком на 3 роки.

29.09.2015 ОСОБА_6 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, здійснено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України.

25.11.2015 ОСОБА_6 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, здійснено повідомлення про зміну підозри у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

25.11.2015 ОСОБА_5 у спосіб, передбачений КПК України для вручення повідомлень, здійснено повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_5 переховувався від органів слідства з метою ухилення від кримінальної відповідальності та його місце перебування було не відоме.

30.11.2015 підозрюваного ОСОБА_5 оголошено в розшук та зупинено досудове розслідування.

21.04.2016 місце знаходження підозрюваного ОСОБА_5 було встановлено та вручено йому повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

24.05.2016 ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

Причетність ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення повністю підтверджується зібраними у ході досудового розслідування доказами в їх сукупності, а саме протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення, протоколом огляду місця події від 15.08.2015, показаннями потерпілого ОСОБА_7 , протоколом огляду речового доказу від 05.09.2015, відеозаписом із камер спостереження, показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , роздруківками з`єднань мобільних телефонів та іншими зібраними в ході досудового розслідування доказами в їх сукупності.

Злочин у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_5 відноситься до категорії середньої тяжкості, за вчинення якого відповідно до ч.2 ст.185 КК України передбачено позбавлення волі на строк до п`яти років.

Відповідно до вимог п. 4 ч. 1 ст. 184 КПК України під час досудового розслідування встановлено наявність ризиків, передбачених у п.п. 1,3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме те, що підозрюваний переховується від органів досудового розслідування та суду, може незаконно впливати на потерпілого і свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення. Просив дане клопотання задоволити.

Згідно ст. 188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Це клопотання може бути подане: 1) одночасно з поданням клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою або зміни іншого запобіжного заходу на тримання під вартою; 2) після подання клопотання про застосування запобіжного заходу і до прибуття підозрюваного, обвинуваченого до суду на підставі судового виклику; 3) після неприбуття підозрюваного, обвинуваченого за судовим викликом для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і відсутності у слідчого, суду на початок судового засідання відомостей про поважні причини, що перешкоджають його своєчасному прибуттю.

Згідно ч.4 ст.189 КПК України слідчий суддя, суд відмовляє у наданні дозволу на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу, якщо прокурор не доведе, що зазначені у клопотанні про застосування запобіжного заходу обставини вказують на наявність підстав для тримання під вартою підозрюваного, обвинуваченого, а також є достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений переховується від органів досудового розслідування, або одержавши відомості про звернення слідчого, прокурора до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу, підозрюваний, обвинувачений до початку розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу вчинить дії, які є підставою для застосування запобіжного заходу і зазначені у статті 177 цього Кодексу.

На підставі ст. 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу повинна містити, крім іншого, посилання на обставини, які дають підстави для: обґрунтованої підозри про вчинення особою кримінального правопорушення; для висновку про існування ризику, зазначеного у клопотанні про застосування запобіжного заходу; для висновку щодо існування обставин, зазначених у пунктах 1 або 2 частини 4 статті 189 цього Кодексу, для прийняття рішення про надання дозволу на затримання.

Відповідно до ч. 3 ст. 190 КПК України ухвала про дозвіл на затримання з метою приводу втрачає законну силу з моменту: приводу підозрюваного, обвинуваченого до суду; або закінчення строку дії ухвали, зазначеного в ній, або закінчення шести місяців із дати постановлення ухвали, у якій не зазначено строку її дії; або відкликання ухвали прокурором.

Крім того, участь підозрюваного в розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є обов`язковою.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що клопотання слідчого про дозвіл на затримання з метою приводу для розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, в рамках наявного кримінального провадження, є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 177, 183, 184, 187-191 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

Дозволити затримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Зугдіді, Грузія, житель АДРЕСА_1 , з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Виконання ухвали суду доручити слідчому СВ Тисменицького відділу поліції ГУНД України в Івано-Франківській області ОСОБА_4 .

Відповідно до ст. 191 КПК України затримана на підставі ухвали слідчого судді, суду особа не пізніше 36 (тридцяти шести) годин з моменту затримання повинна бути звільнена або доставлена до слідчого судді, суду, який постановив ухвалу про дозвіл на затримання з метою приводу. Службова особа, яка на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання затримала особу, зобов`язана негайно вручити їй копію зазначеної ухвали. Уповноважена службова особа (особа, якій законом надане право здійснювати затримання), яка затримала особу на підставі ухвали слідчого судді, суду про дозвіл на затримання або у якої під вартою тримається особа, щодо якої діє ухвала про дозвіл на затримання, негайно повідомляє про це слідчого, прокурора, зазначеного в ухвалі.

Ухвала втрачає закону силу 07 грудня 2016 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її проголошення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1