Справа № 694/1096/16-к Провадження №1-кп/694/132/16
Вирок
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
27.10.2016 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 297 КК України,
з участю прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
в с т а н о в и в:
Приблизно об 11 год. 00 хв. 16 листопада 2015 року ОСОБА_3 , перебуваючи на території кладовища в м. Звенигородка Черкаської області, яке знаходиться біля Звенигородського колгоспного ринку по вулиці Паризької Комуни, умисно, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, за допомогою лопати, яку приніс з собою, з місця поховання ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , таємно викрав металеву квадратну трубу розміром 195x3x6 см вартістю 58 грн. за 1 метр на суму 113,10 грн. Заволодівши викраденим ОСОБА_3 з місця вчинення злочину зник, завдавши ОСОБА_7 збитків на суму 113 грн. 10 коп.
Своїми діями ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 297 КК України - незаконне заволодіння предметами, що знаходяться на могилі померлого.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю. Дав показання про те, що восени 2015 року він перебував на території кладовища в м. Звенигородка та викрав з місця поховання металеву трубу, яку заніс та здав на металолом. Отримані гроші витратив на власні потреби. В скоєному щиро розкаюється.
Потерпіла ОСОБА_7 в судове засідання не з`явилася. Звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності. Претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має. Просить призначити покарання на розсуд суду.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому з`ясовано, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_3 згідно ст. 66 КК України суд визнає щире каяття обвинуваченого.
Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_3 згідно ст. 67 КК України суд визнає - рецидив злочину.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 відповідно до вимог ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу винного, який ніде не працює, раніше неодноразово судимий, судимість не знята і не погашена, за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, однак перебуває на обліку у лікаря нарколога з діагнозом: «Алкоголізм».
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 покарання в межах санкції ч. 1 ст. 297 КК України у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що таке покарання буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів.
Крім того, враховуючи, що ОСОБА_3 вчинив злочин, за який він засуджується цим вироком до постановлення вироку Звенигородського районного суду від 23 лютого 2016 року остаточне покарання йому слід призначити за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. Також в строк покарання, остаточно призначеного за сукупністю злочинів за цим вироком, необхідно зарахувати покарання, частково відбуте за попереднім вироком від 23 лютого 2016 року.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Речовим доказом у справі визнано металеву квадратну трубу, долю якої суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд,
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 297 КК України, та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вороком більш суворим покаранням за вироком Звенигородського районного суду від 23 лютого 2016 року, за яким його засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України до одного року шести місяців позбавлення волі, остаточне покарання ОСОБА_3 визначити у виді одного року шести місяців позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання за цим вироком рахувати з 23 лютого 2016 року.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Речовий доказ металеву квадратну трубу, передану на зберігання під розписку потерпілій ОСОБА_7 , залишити їй як законному володільцю.
Процесуальні витрати у справі відсутні.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги через Звенигородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1