АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/2939/16-к Номер провадження 11-сс/786/209/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 червня 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
із секретарем ОСОБА_5 ,
з участю:
прокурора ОСОБА_6
скаржників ОСОБА_7 , ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 22 квітня 2016 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні скарги потерпілої ОСОБА_7 та потерпілого ОСОБА_8 про скасування постанови від 29 лютого 2016 року старшого слідчого СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження № 0000011 від 25 січня 2013 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 384 КК України.
Згідно ухвали суду потерпілі ОСОБА_7 і ОСОБА_8 звернулися до суду із скаргою на вказану постанову слідчого, в якій просили її скасувати постанову та відновити провадження по справі. Вважають, що старший слідчий відділу прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 не провів об`єктивного і належного, як того вимагає закон, розслідування кримінального провадження. Зокрема, слідчим не була надана належна правова оцінка законності дій працівників міліції у приміщенні СНАУ, та не вказано відповідно до вимог якого закону вони діяли при утримуванні потерпілої в приміщенні СНАУ протягом 10 годин, в т.ч. протягом 2,5 годин у замкнутому на ключ приміщенні кафедри фінансів та проведенні її особистого обшуку та обшуку її особистих речей; не було надано належної правової оцінки правомірності проникнення співробітника ОВС до приміщення житлового будинку з метою пошуку ключів від вхідних дверей без понятих та показанням свідка ОСОБА_10 з цього приводу; не перевірені належним чином обставини крадіжки грошей із житлового будинку під час його обшуку і не надана оцінка показанням свідка ОСОБА_11 , який вказував на наявність коштів в сумі 4000 євро у потерпілого до проведення обшуку; не усунуті протиріччя в показаннях працівників міліції та потерпілих та не спростовані доводи останніх щодо незаконності дій працівників правоохоронних органів під час слідчих дій 19.02.2010 та 24.02.2010; не було надано належної правової оцінки тим обставинам, що державною експертизою було встановлено завдання істотної шкоди потерпілій незаконними діями правоохоронних органів, що є складом злочину передбаченого ст. 365 ч. 2 КК України.

Слідчий суддя не вбачав підстав для задоволення скарги.

В обґрунтування прийнятого рішення слідчий суддя вказав, що постанова слідчого про закриття кримінального провадження винесена на підставі п. 2 ч. 1 ст. 28 КПК України у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_12 та ОСОБА_13 за ч. 1 ст. 384 КК України, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 за ч. 2 ст. 365 КК України, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_18 за ч. 2 ст. 185 КК України ; ОСОБА_14 за ст. 15 ч. 3 ст. 368 КК України; службових осіб прокуратури Сумської області за ч. 1 ст. 367 КК України ознак складу кримінальних правопорушень, - є законною, оскільки в ході досудового розслідування кримінального провадження було проведено ряд слідчих дій, однак складу кримінальних правопорушень в діях вказаних осіб виявлено не було.

В апеляційній скарзі ОСОБА_7 та ОСОБА_8 просять поновити строк апеляційного оскарження, посилаючись на те, що повний текст ухвали слідчого судді від 22.04.2016 отримали 24.05.2016, ухвалу слідчого судді скасувати, постановити нову ухвалу, якою постанову старшого слідчого СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 про закриття кримінального провадження скасувати.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначають, що слідчим суддею:

- не були дотримані строки розгляду скарги на постанову про закриття кримінального провадження, визначені п. 2 ст. 306 КПК України;

- не були досліджені матеріали кримінального провадження, що підтверджується технічним записом судового засідання;

- порушені вимоги ст. ст. 370, 372 КПК України, а саме не надано правову оцінку доводам скаржників, а мотиви прийнятого рішення є формальними, не зазначено які саме слідчі дії проводилися прокуратурою Полтавської області для встановлення фактичних обставин справи (зазначені в ухвалі допити осіб, були здійснені у 2013 році прокуратурою Сумської області) ;

- проігноровані вказівки Генеральної прокуратури України про передачу кримінального провадження з Сумської області до прокуратури Полтавської для проведення подальшого розслідування;

Стверджують, що постанова слідчого про закриття провадження не відповідає вимогам п. 5 ст. 110 КПК України, оскільки в ній детально наведені показання працівників міліції, однак не надано оцінки як цим показанням, так і показанням потерпілих та інших свідків. Зокрема, що стосується питань фактичного насильного позбавлення волі потерпілої та права вільного пересування на протязі 10 годин 19.02.2010, питань її особистого обшуку та обшуку її речей.

Не взято до уваги факт, що дії працівників правоохоронних органів, а саме незаконне утримування без складання протоколу про затримання, без порушеної кримінальної справи, за відсутністю заяв про злочин, нанесли істотну шкоду охоронюваним законним правам потерпілої, що підтверджується висновком експертизи та є складовою об`єктивної сторони злочину, передбаченого ст. 365 КК України.

Не перевірялася законність дій працівників ВДСБЕЗ у приміщенні СНАУ 19.02.2010 та що саме документували у зачиненому на ключ приміщенні на протязі 3-х годин працівники ВДСБЕЗ.

Працівники міліції діяли всупереч вимогам Закону України «Про міліцію» оскільки фактів переслідування злочинців, стихійного лиха та інших надзвичайних обставин слідчим під час досудового розслідування встановлено не було.

Про необхідність проведення оперативно-розшукових заходів завідуючу кафедри ніхто не повідомляв, навпаки двері до кабінету були закриті на ключ, доступ викладачів до приміщення був заборонений.

Протокол огляду місця події, всупереч ст. 190 КПК України складений не слідчим, а оперативним працівником ВДСБЕЗ ГУМВС в Сумській області.

Перебування працівників міліції в кабінеті викладача порушувало положення ст. 11 Закону України «Про міліцію», а протокол огляду місця події, складений особою, яка не мала на це процесуальних повноважень, що підтверджує ознаки злочину, передбачені ст. 365 КК України.

Вважають, що в діях ОСОБА_19 , ОСОБА_15 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 є склад злочину. Ці обставини підтверджуються також ухвалами суду та слідчого судді, яким неодноразово були скасовані постанови слідчих прокуратури Сумської області про закриття даного кримінального провадження.

На думку скаржників, не було надано належної правової оцінки правомірності проникнення співробітника ОВС до житлового будинку з метою пошуку ключів від вхідних дверей без понятих та показанням свідка ОСОБА_10 з цього приводу.

Не перевірені належним чином обставини крадіжки грошей із житлового будинку під час його обшуку і не усунуті протиріччя в показаннях свідків щодо цих обставин; не усунуті протиріччя в показаннях працівників ВДСБЕЗ та потерпілих та не спростовані доводи останніх щодо незаконності дій працівників правоохоронних органів під час слідчих дій 19.02.2010 та 24.02.2010.

Насамкінець апелянти зазначають, що рішення про закриття кримінального провадження невмотивоване, обґрунтоване тільки неправдивими, непідтвердженими свідченнями працівників міліції, та вигідних для прокурора поясненнях понятих, а більшість свідчень, які підтверджують злочинні дії працівників міліції, проігноровані та не взяті до уваги.

Суперечливі показання міліціонерів, яких апелянти звинувачують у злочинах, відсутність офіційних документів, які б підтверджували законність їх дій, ігнорування документів та пояснень свідків, які є в матеріалах кримінального провадження і підтверджують злочинні дії працівників ВДСБЕЗ, не можуть бути мотивацією закриття кримінального провадження.

Слідчий не забезпечив ефективного розслідування у кримінальному провадженні.

Проведене досудове розслідування не було об`єктивним, повним і неупередженим, а постанова про закриття кримінального провадження є передчасною і невмотивованою.

Заслухавши доповідь судді, потерпілих ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення прокурора ОСОБА_6 , перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи наступного.

Строк апеляційного оскарження ухвали слідчого судді фактично апелянтами не пропущений, оскільки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були присутні лише при проголошення вступної та резолютивної частини ухвали від 22.04.2016, копію повного тексту ухвали ОСОБА_7 отримала 24.05.2016, апеляційна скарга подана до поштового відділення згідно відмітки на конверті - 27.05.2016, тобто у п`ятиденний строк з моменту отримання копії ухвали.

Відмовляючи у задоволенні скарги, слідчий суддя виходив з того, що перевірка заяв ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , слідчим була здійснена повно та об`єктивно: були проведені слідчі дії з метою встановлення обставин справи, а тому постанова про закриття кримінального провадження винесена обґрунтовано.
Проте погодитись з таким висновком не можна, виходячи з наступного.
Як передбачено ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду.
Відповідно до положень п. 2 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження слідчий зобов`язаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законного та неупередженого рішення.
Отже, закриття кримінального провадження є формою закінчення досудового розслідування, яке відбувається в силу наявності обставин, що виключають кримінальне провадження, а тому прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин кримінального провадження, безпосереднього дослідження та оцінки слідчим доказів, які стосується цього провадження у сукупності.
За змістом ст. 110 КПК України постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звертається з відповідною заявою та відповіді на поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.
Слідчий суддя, на якого Кримінальним процесуальним кодексом України покладено обов`язок здійснювати судовий контроль за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, зобов`язаний перевірити законність прийнятої слідчим постанови. Зокрема, якщо слідчим закрито провадження за відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, слідчий суддя має звернути увагу на те, чи містить ця постанова детальний виклад обставин, за яких заявник вважає, що вчинено кримінальне правопорушення та доводи слідчого на їх спростування.
Перевіркою матеріалів скарги та кримінального провадження вбачається, що рішення про закриття кримінального провадження прийнято слідчим без належного встановлення та дослідження усіх фактичних обставин кримінального провадження.
Зібраним у провадженні доказам не надано належної оцінки, обставини провадження досліджені неповно, а тому закриття кримінального провадження є передчасним та необґрунтованим, що залишилось поза увагою судді.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що у провадженні прокуратури м. Суми з 2010 року перебували на розгляді заяви ОСОБА_7 та ОСОБА_8 з приводу незаконних на їх думку, дій співробітників міліції та прокуратури під час затримання та особистого огляду ОСОБА_7 , незаконного проведення обшуку у житловому приміщенні, належному ОСОБА_8 , викрадення грошових коштів, вимагання працівником міліції хабара, щодо завідомо неправдивих показань свідків.

За наслідками перевірки вказаних звернень прокуратурою м. Суми неодноразово приймалися рішення про відмову у порушенні кримінальної справи, які були скасовані вищестоящими прокурорами та судом.

При цьому підставами скасування постанови про закриття кримінального провадження, кожного разу були неповнота проведеної перевірки обставин та невмотивованість прийнятого рішення та надавалися чіткі вказівки органу досудового розслідування з приводу додаткових перевірок.

Згідно постанови прокуратури Полтавської області про визначення групи прокурорів від 20.11.2015 заступником Генерального прокурора України підслідність кримінального провадження визначена за слідчим відділом прокуратури Полтавської області та з 20.11.2015 року досудове розслідування по кримінальному провадженні за заявами ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 344, ч. 3 ст. 364, ч. 2 ст. 365, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 368, ч. 1 ст. 384, та за заявою ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 367 КК України проводиться прокуратурою Полтавської області.
Однак саме рішення прокурора Генеральної прокуратури про зміну підслідності в матеріалах провадження відсутнє.
Згідно ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
В матеріалах кримінального провадження є доручення начальника слідчого відділу прокуратури Полтавської області про проведення досудового розслідування по вказаному кримінальному провадженні старшому слідчому прокуратури ОСОБА_9 , однак, вказане доручення керівником органу досудового розслідування не підписане, що ставить під сумнів повноваження слідчого ОСОБА_9 на проведення досудового розслідування по даному кримінальному провадженні( Том 8 а.п. 346) .
Далі, з матеріалів провадження вбачається, що в ході досудового розслідування слідчим ОСОБА_9 прийнято рішення про допит ОСОБА_17 , ОСОБА_13 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_15 , ОСОБА_18 , про що свідчать наявні в матеріалах корінці повісток про виклик на 02.02.2016 до прокуратури Полтавської області, ( Том 8, а.п. 358-364) однак фактично слідчим будо допитано як свідка лише ОСОБА_14 , що не може свідчити про повноту досудового розслідування.
Інші слідчі дії для встановлення об`єктивної істини по даному кримінальному провадженні слідчим не проводилися.
29 лютого 2016 року слідчим прийнято рішення про закриття кримінального провадження № 0000011 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з відсутністю ознак складу кримінальних правопорушень в діях ОСОБА_23 та ОСОБА_13 за ч. 1 ст. 384 КК України, ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 за ч. 2 ст. 365 КК України; ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , та ОСОБА_18 за ч. 2 ст. 185 КК України; ОСОБА_14 за ст. 15 ч. 3 чт. 368 КК України; службових осіб прокуратури Сумської області за ч. 1 ст. 367 КК України.

Слідчий суддя визнав постанову слідчого законною та не вбачав підстав для її скасування.

Між тим, колегія суддів вважає такі висновки суду першої інстанції, як і саму постанову органів досудового слідства, вочевидь передчасними та таким, що не ґрунтуються на повному, всебічному і об`єктивному дослідженні істотних обставин по справі.

Так, в матеріалах справи міститься, зокрема, постанова Зарічного районного суду м. Суми від 16.03.2012, якою скасована постанова помічника прокурора м. Суми ОСОБА_24 від 01.03.2012 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 , ОСОБА_15 за відсутністю в їх діях складів злочинів, передбачених ст. ст. 162, 185, 361, 365, 368, 371 КК України ( Том 4 , а.п. 11-13)
При цьому суд вказував на ряд порушень, які залишилися поза увагою слідчого при проведенні перевірок за заявами про злочини, та про необхідність проведення неупередженої та повної перевірки, усунення протирічь в поясненнях цілого ряду осіб, а також на необхідність прийняття законного та обґрунтованого процесуального рішення.
Вказана постанова суду на час закриття кримінального провадження слідчим у повній мірі виконана не була.
Всупереч твердженням суду у вказаній постанові, про фактичне насильне утримування співробітниками міліції ОСОБА_7 та вказівкам про необхідність перевірки даного факту з урахуванням того, що кримінальна справа відносно останньої на той час ще порушена не була, протокол затримання в порядку ст. 106 КПК ( в ред. 1960 року) не складався, при цьому співробітниками міліції в той момент був проведений особистий обшук ОСОБА_7 та обшук її особистих речей, - слідчим не була надана належна правова оцінка законності діям працівників міліції в приміщенні Сумського національного аграрного університету, та не вказано відповідно до вимог якого закону вони діяли при утриманні потерпілої в приміщенні СНАУ протягом 10 год. в тому числі, протягом 2, 5 години у замкнутому на ключ приміщенні кафедри фінансів та проведенні її особистого обшуку та обшуку речей в розрізі ст. 177 КПК України ( в ред. 1960 року).
Таким чином, до висновку про правомірність дій працівників ВДСБЕЗ СМУ УМВС України в Сумській області при проведенні огляду місця події, в тому числі і сумки потерпілої, слідчий прийшов передчасно.
Доречним буде також зазначити і про безпідставне ігнорування слідчим вказівок про надання належної оцінки показанням свідків та потерпілих з урахуванням наявних розбіжностей в показаннях, про що обґрунтовано зазначається скаржниками як у скарзі до суду, так і в апеляційній скарзі.

Слідчий ОСОБА_9 підтвердивши наявність суперечностей між показаннями учасників слідчих дій, водночас не прийняв жодних мір для усунення таких суперечностей.
Посилання слідчого на те, що за результатами проведених одночасних допитів неможливо усунути суперечності в показаннях свідків та потерпілих, а також на відмову деяких свідків демонструвати події через плин часу під час слідчих експериментів не свідчить по повноту та об`єктивність досудового розслідування оскільки слідча дія одночасний допит ( ст. 224 КПК України) покликана з`ясувати причини розбіжностей в показаннях учасників слідчої дії та усунення таких розбіжностей; слідчий експеримент (ст. 240 КПК України) проводиться з метою перевірки та уточнення відомостей, що мають значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та полягає у відтворенні дій обстановки, певної події, проведенні інших необхідних дослідів чи випробувань.
У постанові про закриття кримінального провадження від 29.02.2016 слідчим констатовано недотримання слідчим прокуратури Зарічного району м. Суми ОСОБА_25 вимог ст. 127, 183 КПК України ( в ред.1960 року) під час проведення обшуку помешкання ОСОБА_8 24.02.2010, зокрема, що такий обшук був проведений незаконно з участю голови квартального комітету ОСОБА_26 , яка не була представником житлово-експлуатаційної організації або місцевої Ради народних депутатів; щодо порушення порядку проникнення оперуповноваженого ОСОБА_18 до будинку ОСОБА_8 , щодо внесення допису до протоколу огляду, однак цим порушенням не надано належної правової оцінки.
Слідчим не надано будь-якої оцінки твердженням потерпілих щодо завдання істотної шкоди потерпілій ОСОБА_7 незаконними діями правоохоронних органів, що на думку скаржників, підтверджено висновком судової психологічної експертизи № 278 від 28.08.2015, та є складом злочину передбаченого ст. 365 ч. 2 КК України ( Том 8, а.п. 297-315).

Доречно зазначити, що із висновку судово-психологічної експертизи вбачається, що експертиза була проведена на підставі копії постанови старшого прокурора відділу прокуратури Сумської області ОСОБА_27 від 27.02.2015, однак сама постанова прокурора в матеріалах кримінального провадження відсутня, а отже її необхідно долучити.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що 13.01.2015 за заявою ОСОБА_7 були внесені відомостей до ЄРДР за ч. 1 ст. 267 КК України ( Том 8 а.п. 344) .

Водночас в матеріалах провадження відсутня сама заява ОСОБА_7 про вчинення злочину, дані про попередження особи про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення, дані про повідомлення керівника органу прокуратури пропочаток досудового розслідування та про проведення слідчих дій. Копія відповіді Управління державної міграційної служби України в Сумській області на запит старшого прокурора прокуратури Сумської області про надання інформації стосовно місця знаходження паспорту ОСОБА_7 , яка належним чином не завірена, не може вважатися документом та свідчити про повноту досудового розслідування не може. При цьому слід долучити оригінал такої відповіді та перевірити місцезнаходження документу.

Вказані порушення органу досудового розслідування необхідно усунути, шляхом виконання усіх передбачених Кримінальним процесуальним законодавством дій, що регламентують порядок проведення досудового розслідування за заявою ОСОБА_7 .

Що стосується змісту ухвали слідчого судді, слід зазначити, що мотивувальна частина оскаржуваної ухвали фактично не містить конкретного обґрунтування щодо усіх наведених у скарзі доводів, а тому така ухвала не відповідає вимогам ст. 372 КПК України.

Відповідно до ст.407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвалу слідчого судді суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.

Приймаючи до уваги, що постанова про закриття кримінального провадження та ухвала слідчого судді не відповідають вимогам чинного законодавства, зазначені рішення підлягають скасуванню, а саме кримінальне провадження направленню для проведення досудового розслідування для прийняття законного і обґрунтованого рішення з урахуванням наведеного в даній ухвалі, постанові Зарічного районного суду м. Суми від 16.03.2012 ( Том 4 а.п. 11-13, ухвалі слідчого судді Зарічного районного суду м. Суми від14.11.2014 ( Том 8 а.п. 268-270).
Керуючись ст.ст. 407,409, 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 та ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 22.04.2016 року скасувати.

Постановити нову ухвалу якою скаргу ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на постанову слідчого СВ прокуратури Полтавської області ОСОБА_9 від 29.02.2016 про закриття кримінального провадження № 0000011 задовольнити, вказану постанову скасувати та направити кримінальне провадження прокурору Полтавської області для організації досудового розслідування.

Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4