Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянула 01 серпня 2016 року в м. Києві касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції на ухвалу Апеляційного суду Херсонської області області від 25 квітня 2016 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001378,

в с т а н о в и л а:
Вироком Новокаховського міського суду Херсонської області від 19 лютого 2016 року

ОСОБА_4 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Нова Каховка Херсонської обл., жителя АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

ОСОБА_5 ,
ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Нова Каховка Херсонської обл., жителя АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки та з покладенням на нього обов`язків, передбачених п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 засуджено за те, що вони, 13 червня 2013 року о 08 год, знаходячись у підїзді №3 будинку АДРЕСА_1 , у ході суперечки на грунті тривалих неприязних стосунків, умисно нанесли потерпілому ОСОБА_6 декілька ударів дерев`яним поручнем по нижнім кінцівкам та руками і ногами у область голови, чим завдали останньому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 25 квітня 2016 року вирок суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі прокурор не погоджується із ухвалою апеляційного суду та ставить питання про її скасування. В обґрунтування своїх вимог стверджує, що ухвала суду вимогам ст. 419 КПК України не відповідає, оскільки доводи апеляційної скарги прокурора щодо неправильного застосування судом першої інстанції положень ст. 75 КК України належним чином розглянуті не були.
На думку скаржника, звільняючи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, судом не враховано тяжкість злочину, невизнання ними своєї вини, відсутність каяття у вчиненому та думку потерпілого, який наполягав на призначенні засудженим реальної міри покарання.
Заслухавши доповідь судді, перевіривши дотримання прокурором порядку, строків касаційного оскарження та відповідність касаційної скарги вимогам закону, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Доведенність вини та кваліфікація дій ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 122 КК України у касаційній скарзі не оспорюється, а тому суд касаційної інстанції судові рішення в цій частині не переглядає.
Згідно вимог ст. 419 КПК України при залишенні апеляційної скарги без задоволення в ухвалі суду апеляційної інстанції мають бути зазначені підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою.

Як убачається зі змісту копії ухвали, вказані вимоги закону апеляційним судом дотримано.
Перед судом апеляційної інстанції прокурором порушувалося питання про перегляд вироку з підстав неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність та безпідставного звільнення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до ст. 75 КК України якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Звільняючи ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, судом враховано тяжкість вчиненого ними злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості, особу винних, які раніше до кримінальної відповідальності не притягувалися, позитивні характеристики за місцем проживання, а ОСОБА_4 ще й за місцем роботи та відсутність обставин, які б обтяжували покарання.

Окрім того, переглядаючи вирок суду за апеляційною скаргою прокурора та засуджених, колегія суддів обґрунтовано послалася на вирок Новокаховського міського суду Херсонської області від 28 серпня 2014 року, що набрав законної сили, яким потерпілого ОСОБА_6 у вказаному кримінальному провадженні, визнано винним у нанесенні ОСОБА_5 легких тілесних ушкоджень під час події правопорушення 13 червня 2013 року.

Вказана обставина свідчить про неправомірну поведінку самого потерпілого ОСОБА_6 та визнана судом апеляційної інстанції такою, що пом`якшує покарання, а тому доводи касаційної скарги про неврахування судами думки потерпілого є необґрунтованими.

Враховуючи викладене та ретельно перевіривши доводи апеляційної скарги прокурора, колегія суддів погодилася із висновками суду першої інстанції щодо звільнення ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України та відмовила у задоволенні апеляційної скарги прокурора.

Ухвала суду апеляційної інстанції відповідає вимогам ст. 419 КПК України, є законною та обґрунтованою.
За таких обставин, суд касаційної інстанції не вбачає підстав для задоволення касаційної скарги прокурора, та вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на підставі п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження судом апеляційної інстанції на ухвалу Апеляційного суду Херсонської області області від 25 квітня 2016 року щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у кримінальному провадженні № 0001378.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_1