1-кп/381/122/16
381/1413/16-к
У Х В А Л А
«04» квітня 2016 року м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд Київської області в залі судового засідання в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

розглянувши в підготовчому судовому засіданні клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні № 0000365відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Ладижин Тростянецького району Вінницької області, проживаючого та зареєстрованого по АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_4 , захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_5 , а також інших учасників судового провадження: потерпілого ОСОБА_6 , законного представника підозрюваного - ОСОБА_7 (У підготовче судове засідання підозрюваний ОСОБА_8 не викликався, оскільки цьому перешкоджає характер його захворювання та розладу психічної діяльності. Присутні сторони кримінального провадження, ураховуючи наявне у нього психічне захворювання, не заперечували проти проведення підготовчого судового засідання за його відсутності), -

У С Т А Н О В И В:
Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру стосовно ОСОБА_9 , якому повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, надійшло до Фастівського міськрайонного суду Київської області 01 квітня 2016 року.

Прокурор просить призначити судовий розгляд на підставі клопотання, оскільки на його думку, при його складанні і затвердженні були дотримані вимоги, передбачені ст. 292 КПК України, а саме клопотання підсудне цьому суду.

Інші учасники судового провадження, за винятком захисника, який вважав за необхідне повернути клопотання прокурору, підтримали думку прокурора.

Заслухавши думку учасників судового провадження, перевіривши клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру та долучені до нього додатки, суд вважає, що дане клопотання підлягає поверненню прокурору з таких підстав.

Органами досудового слідства ОСОБА_10 підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, а саме, у тому, що він 18.02.2016 року близько 12 год. 30 хв. зайшов на територію ТОВ «Леон-Сі» по вулиці Фомічова, 157 у місті Фастові Київської області, де в одному з гаражних приміщень виявив автомобіль ГАЗ 24. Після чого, у ОСОБА_9 виник протиправний намір на незаконне заволодіння даним автомобілем.
З метою реалізації свого злочинного наміру ОСОБА_10 , діючи свідомо, з корисливих мотивів, прикрутив переднє ліве колесо автомобіля, яке було зняте, сів за кермо даного автомобіля та після цього був затриманий працівниками охорони ТОВ «Леон-Сі».

Отже, як видно з формулювання підозри, ОСОБА_10 під час вчинення умисного злочину являвся осудною особою, оскільки міг усвідомлювати свої дії і керувати ними.

Разом з тим, згідно до ч. 2 ст. 19 КК України, не підлягає кримінальній відповідальності лише особа, яка під час вчинення суспільно небезпечного діяння, передбаченого цим Кодексом, перебувала в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії (бездіяльність) або керувати ними внаслідок хронічного психічного захворювання, тимчасового розладу психічної діяльності, недоумства або іншого хворобливого стану психіки.

При цьому висновком експерта № 106 від 16.03.2016 року (який зазначений в клопотанні) встановлено, що ОСОБА_10 під час скоєння інкримінованих йому дій страждав та страждає в даний час на шизофренію. ОСОБА_10 під час скоєння інкримінованих йому дій та в даний час не міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Таким чином, виклад в клопотанні фактичних обставин злочину суперечить тим правовим наслідкам, які прокурор вважає необхідними за підстав внесення до суду клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру при наявності відповідного захворювання. Тобто сформульована підозра цілком відповідає вимогам, які повинен містити обвинувальний акт, а не вказане клопотання.

Більш того, згідно до ст. 505 КПК України, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру встановлюються: 1) час, місце, спосіб та інші обставини вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення; 2) вчинення цього суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення цією особою; 3) наявність у цієї особи розладу психічної діяльності в минулому, ступінь і характер розладу психічної діяльності чи психічної хвороби на час вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення чи на час досудового розслідування; 4) поведінка особи до вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення і після нього; 5) небезпечність особи внаслідок її психічного стану для самої себе та інших осіб, а також можливість спричинення іншої істотної шкоди такою особою; 6) характер і розмір шкоди, завданої суспільно небезпечним діянням або кримінальним правопорушенням; 7) обставини, що підтверджують, що гроші, цінності та інше майно, які підлягають спеціальній конфіскації, одержані внаслідок вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна, або призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення чи винагороди за його вчинення, або є предметом суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення, в тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом, або підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення суспільно небезпечного діяння або кримінального правопорушення.

Згідно до ст. 511 КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні щодо застосування примусових заходів медичного характеру закінчується закриттям кримінального провадження або складенням клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру. Прокурор затверджує складене слідчим або самостійно складає клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру і надсилає його суду в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Згідно до ст. 292 КПК України клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам ст. 291 цього Кодексу, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати, та позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.

Всупереч зазначених вимог, поза увагою прокурора залишилися також питання щодо зазначення в клопотанні відповідних доказів, на підставі яких він був повинен обґрунтовувати наявність обставин, які підлягали встановленню під час досудового розслідування, а викладені ним докази лише перераховані, і, їм не дана оцінка. Хоча при цьому прокурор і вказав на обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, які враховуються лише при його призначенні, за підстав засудження особи за вчинення злочину.

Згідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 03.06.2005 року «Про практику застосування судами примусових заходів медичного характеру та примусового лікування», судам слід підвищити вимогливість до органів досудового слідства щодо додержання ними кримінально-процесуального законодавства при розслідуванні справ про діяння неосудних, обмежено осудних осіб і тих, які страждають на хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб. Якщо при проведенні досудового слідства не були з достатньою повнотою з`ясовані всі обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, і цю прогалину неможливо усунути в судовому засіданні, суд зобов`язаний повернути кримінальну справу.

Завданням кримінального провадження є захист будь-якої особи від кримінальних правопорушень, охорона прав і законних інтересів всіх учасників провадження, а також забезпечення швидкого і повного судового розгляду з тим, щоб, зокрема, до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура, у тому числі під час закінчення досудового розслідування та звернення до суду прокурора з клопотанням про застосування примусового заходу медичного характеру.

Недотримання цих принципів є перешкодою у встановленні істини в даному кримінальному провадженні, забезпечення дотримання законності, правильного правозастосування та винесення обґрунтованого судового рішення, а тому є неприпустимим.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України підставою для повернення клопотанням про застосування примусового заходу медичного характеру прокурору з підготовчого судового засідання є встановлення невідповідності вказаного процесуального рішення вимогам ст. 292 КПК України, зокрема такими порушеннями у даному провадженні суд визнає істотні суперечності допущені в клопотанні в аспекті визначення меж та змісту судового розгляду, що призводить до порушення прав осіб на захист, і, цю прогалину неможливо усунути в судовому засіданні.

Таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку, що у відповідності до вимог п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України дане клопотанням про застосування примусового заходу медичного характеру необхідно повернути прокурору для усунення виявлених недоліків, оскільки воно не відповідає вимогам ст. 292 КПК України.

Враховуючи викладене, суд, керуючись ст.ст. 5 та 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 9 ч. 5, 314, 369-372 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру в кримінальному провадженні (внесений до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000365) з додатками стосовно ОСОБА_3 , за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України, - повернути прокурору Фастівської місцевої прокуратури Київської області юристу третього класу ОСОБА_4 - внаслідок невідповідності даного клопотання вимогам КПК України.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Фастівський міськрайонний суд Київської області до Апеляційного суду Київської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДЯ ОСОБА_11