У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 листопада 2016 року Місто Одеса
Слідчий суддя місцевого Приморського районного суду м. Одеси ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання прокурора військової прокуратури Одеського гарнізону Південного регіону України ОСОБА_6 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балта Одеської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, працюючого інспектором патрульної поліції 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Одеса Головного управління Національної поліції в Одеській області, лейтенанта поліції, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 368 ч. 3 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
Досудовим розслідуванням встановлено, що лейтенант поліції ОСОБА_4 з листопада 2015 року проходить службу на посаді інспектора патрульної поліції 3 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Одеса Головного управління Національної поліції в Одеській області.

На посаді інспектора патрульної поліції 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Одеса Головного управління Національної поліції в Одеській області проходить службу лейтенант поліції ОСОБА_7 .

У зв`язку з викладеним, на підставі ст. 2 Закону України «Про державний захист працівників суду та правоохоронних органів», останні є працівниками правоохоронного органу.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, ст.ст. 8, 18 Закону України «Про національну поліцію», ОСОБА_4 та ОСОБА_7 зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст.ст. 1, 2, 6 Закону України «Про національну поліцію» завданням поліції, зокрема є забезпечення охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави. Поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , вступивши на службу в органи поліції, відповідно до вимог ст. 64 Закону України «Про національну поліцію», склав присягу на вірність Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

В силу наявного досвіду роботи в органах внутрішніх справ та поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_7 знали та розуміли вищевикладені вимоги Конституції України та виданих в її розвиток та реалізацію інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність Національної поліції та Присяги поліцейського.

Проте, незважаючи на це, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою групою осіб спільно з ОСОБА_7 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, вчинив злочин за наступних обставин.

У м. Одесі постійно мешкає громадянин ОСОБА_8

4 серпня 2016 року близько 23.30 години громадянин ОСОБА_8 , рухаючись на автомобілі Honda Accord днз НОМЕР_1 по автомобільній трасі сполученням «Київ-Одеса», повертався з с. Покровка Любашівського району Одеської області до м. Одеса.

На в`їзді до м. Одеси по вул. Ленінградське шосе 27а автомобіль громадянина ОСОБА_8 був зупинений працівниками патрульної поліції м. Одеси для перевірки документів. В ході бесіди з ОСОБА_8 у працівників патрульної поліції виникли підозри щодо перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим громадянину ОСОБА_8 правоохоронцями запропоновано пройти огляд з застосуванням спецприладу «Drager».

За даними тесту було встановлено, що вміст алкоголю в організмі ОСОБА_8 вище допустимого значення та становить 1,47 проміле.

За результатами чого, об 00.10 годині 5 серпня 2016 року стосовно громадянина ОСОБА_8 працівниками патрульної поліції м. Одеси було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому окрім іншого зазначено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 5 вересня 2016 року об 11 годині в приміщення Малиновського районного суду м. Одеси. Крім того працівниками поліції було вилучено посвідчення водія серії НОМЕР_2 ОСОБА_8 .

Надалі, 8 серпня 2016 року через свою знайому громадянин ОСОБА_8 познайомився з працівником патрульної поліції м. Одеси ОСОБА_4 . Останній попросив надати йому для огляду протокол про вчинення ОСОБА_8 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Надалі, переслідуючи раптово виниклий злочинний намір незаконного збагачення шляхом вимагання та одержання від ОСОБА_8 неправомірної вигоди, ОСОБА_9 вступив у злочинну змову з інспектором патрульної поліції 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Одеса Головного управління Національної поліції в Одеській області лейтенант поліції ОСОБА_7 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами.

При цьому, відповідно до злочинного плану, ОСОБА_9 залишив за собою безпосереднє контактування з ОСОБА_8 , доведення йому вимог щодо суми неправомірної вигоди, порядку і умов її передачі, та мав безпосередньо її одержати.

11 серпня 2016 року ОСОБА_4 у ході здійсненого ним телефонного дзвінку з власного номеру мобільного телефону НОМЕР_3 на мобільний телефон громадянина ОСОБА_8 НОМЕР_4 , поставив перед останнім вимогу надати йому, ОСОБА_4 , першу частину неправомірної вигоди у вигляді грошових коштів у сумі 800 доларів США (що за офіційним курсом Національного Банку України станом на 11 серпня 2016 року складало 19 840 грн.) для нього та третіх осіб за вчинення в інтересах ОСОБА_8 дій з використанням свого службового становища, а саме повернення раніше вилученого 5 серпня 2016 року працівниками патрульної поліції м. Одеси належного ОСОБА_8 посвідчення водія серії НОМЕР_2 , та не притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення 5 серпня 2016 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, для схилення до виконання протиправних вимог, ОСОБА_4 пригрозив ОСОБА_8 у разі відмови вчинити дії з використанням наданої йому влади та службового становища щодо не повернення раніше вилученого 5 серпня 2016 року працівниками патрульної поліції м. Одеси належного ОСОБА_8 посвідчення водія серії НОМЕР_2 взагалі.

Не маючи іншого вибору ОСОБА_8 вимушено погодився задовольнити протиправні вимоги ОСОБА_4 .

Надалі, 13 жовтня 2016 року о 15.00 годин, ОСОБА_4 , перебуваючи на зупинці маршрутних таксі по вул. Промисловій, 36 у Малиновському районі міста Одеси, діючи за попередньою змовою групою осіб спільно з інспектором патрульної поліції 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Одеса Головного управління Національної поліції в Одеській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, одержав від громадянина ОСОБА_8 першу частину неправомірної вигоди, поєднану з її вимаганням, у сумі 800 доларів США (що за офіційним курсом Національного Банку України станом на 13 жовтня 2016 року складало 20 640 грн.) для себе та третіх осіб старшого лейтенанта поліції ОСОБА_7 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, за вчинення в інтересах громадянина ОСОБА_8 дій з використанням свого службового становища та наданих повноважень щодо повернення раніше вилученого 5 серпня 2016 року працівниками патрульної поліції м. Одеси належного ОСОБА_8 посвідчення водія серії НОМЕР_2 , та не притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення 5 серпня 2016 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У подальшому, з метою доведення злочинного наміру до кінця ОСОБА_4 за погодженням з ОСОБА_7 та іншими співучасниками злочину, у ході телефонного дзвінка повідомив ОСОБА_8 про необхідність передачі ще 200 гривень в якості останньої частини загальної суми неправомірної вигоди та призначив ОСОБА_8 зустріч на 12 листопада 2016 року по вул. Успенській, 2 у м. Одеса. для її одержання.

12 листопада 2016 року об 11.25 годині, лейтенант поліції ОСОБА_4 , перебуваючи біля зупинки маршрутних таксі по вул. Успенська, 2 у м. Одеса, діючи за попередньою змовою групою осіб спільно з інспектором патрульної поліції 1 роти 1 батальйону Управління патрульної поліції в м. Одеса Головного управління Національної поліції в Одеській області старшим лейтенантом поліції ОСОБА_7 та іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, повторно одержав від громадянина ОСОБА_8 останню частину неправомірної вигоди, поєднану з її вимаганням, у сумі 200 грн., а у загалом у сумі 20 840 грн., для себе та третіх осіб - лейтенанта поліції ОСОБА_7 та інших невстановлених досудовим розслідуванням осіб, за вчинення в інтересах громадянина ОСОБА_8 дій з використанням свого службового становища та наданих повноважень щодо повернення раніше вилученого 5 серпня 2016 року працівниками патрульної поліції м. Одеси належного ОСОБА_8 посвідчення водія серії НОМЕР_2 , та не притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення 5 серпня 2016 року адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Після передачі ОСОБА_8 посвідчення водія серії НОМЕР_2 та одержання неправомірної вигоди ОСОБА_4 та ОСОБА_7 були затримані працівниками військової прокуратури Одеського гарнізону, а їх протиправні дії припинено.

12 листопада 2016 року лейтенанту поліції ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Слідчий звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором, про застосування відносно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, мотивуючи клопотання тим, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покарання за яке передбачено у вигляді позбавлення волі від 5 до 10 років, вчинив тяжке кримінальне правопорушення, знаходячись на свободі може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчинити нове кримінальне правопорушення, продовжити свою злочинну діяльність, знаходячись на свободі може незаконно впливати на потерпілого, свідків, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, що свідчить про неможливість запобігання ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Відповідно до вимог п. 1 ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування встановлено наявність ризику, передбаченого в п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України, в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу відносно ОСОБА_4 ставиться запобігання подальших спроб приховуватись від органів досудового розслідування і суду. Інші, менш суворі запобіжні заходи, на думку слідчого, не забезпечать виконання підозрюваним процесуальних обов`язків, передбачених чинним Кримінальним процесуальним кодексом і його належної поведінки.
Прокурор в судовому засіданні підтримав клопотання слідчого, вважаючи мету і підстави застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованими та такими, що дають право слідчому судді на застосування найбільш суворого заходу.
Підозрюваний та його захисник під час розгляду клопотання заперечували проти його задоволення, просили застосувати запобіжний захід у вигляді особистої поруки.
Вивчивши матеріали, які обґрунтовують доводи клопотання, допитавши підозрюваного, його захисника, а також вислухавши думку прокурора, приходжу до висновку, що клопотання прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
З наданих матеріалів досудового розслідування вбачається, що ОСОБА_4 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 5 до 10 років.
Викладені обставини, свідчать про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може порушити покладені на нього Законом процесуальні обов`язки.
Метою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_4 є запобігання спробам переховуватися від органу досудового розслідування або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Застосування до затриманого підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу неможливе, оскільки існують ризики того, що він, перебуваючи на свободі, може переховуватися від органів досудового розслідування чи суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню та вчинити інше кримінальне правопорушення.
Доказами цього, є те що, ОСОБА_4 вчинив тяжкий злочин.
При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, також враховую, обставини передбачені ст. 178 КПК України, а саме: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання (кримінальне правопорушення є тяжким), що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання винуватим, вік та стан його здоров`я.
Вважаю, що прокурором під час розгляду клопотання надано матеріали, які є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Обставин, передбачених ч. 2 ст. 183 КПК України, які є перешкодою для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, не встановлено.
Таким чином, на підставі наданих матеріалів, оцінюючи всі встановлені під час розгляду клопотання обставини, приходжу до висновку, що більш м`які запобіжні заходи можуть не забезпечити належної поведінки підозрюваного ОСОБА_4 .
Враховуючи положення ч. 3 ст. 183 КПК України, вважаю за необхідне визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 182 КПК України, у виключних випадках, якщо слідчий суддя встановить, що застава у зазначених межах не здатна забезпечити виконання особою, що підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, покладених не неї обов`язків, застава може бути призначена у розмірі, який перевищує вісімдесят розмірів мінімальної заробітної плати.
Керуючись ст.ст. 132, 176, 177, 178, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 205 КПК України, -
У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в ОУВП УДПтСУ в Одеській області (№ 21).
Визначити розмір застави, як запобіжного заходу, достатнього для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України, у розмірі 300 (триста) розмірів мінімальної заробітної плати, тобто станом на 15 листопада 2016 року 413400 (чотириста тринадцять тисяч чотириста) гривень (300 Х 1378 = 413400).
Підозрюваний або заставодавець мають право у будь який момент внести заставу. Підозрюваний звільняється з-під варти після внесення застави.
У разі внесення застави, покласти на підозрюваного ОСОБА_4 обов`язки строком на 2 (два) місяці, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України:
1)прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду;
2)прибувати до слідчого з періодичністю: один раз в тиждень;
3)не відлучатися з місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду;
4)повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
5)здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Роз`яснити підозрюваному наслідки невиконання вказаних обов`язків, а саме: у разі, якщо підозрюваний, будучи належним чином повідомлений, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду, без поважних причин не повідомив про причину своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору. У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя вирішує питання про застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу.
Строк дії ухвали слідчого судді становить 60 (шістдесят днів) і обчислюється з моменту затримання, тобто з 12 листопада 2016 року. Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою припиняє свою дію 11 січня 2017 року.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга, на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Подання апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді зупиняє набрання нею законної сили, але не зупиняє її виконання.
Слідчий суддя: ОСОБА_1
Копію ухвали отримав _________________________________________
дата, прізвище, підпис підозрюваного 15.11.2016