Справа№738/1519/16-к
Провадження №1-кп/751/260/16

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 листопада 2016 року м. Чернігів
Новозаводський районний суд міста Чернігова в складі
головуючого судді: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
з участю: прокурора ОСОБА_5
обвинуваченої ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7
потерпілої ОСОБА_8 ,
- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України -
В С Т А Н О В И В :
16.02.2016 року близько о 10 год. 00 хв. ОСОБА_6 за попередньою змовою з двома невстановленими в ході досудового розслідування особами, матеріали відносно яких виділені в окреме кримінальне провадження, шляхом обману з метою заволодіння чужим майном незаконно проникла в середину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , де здійснили напад на потерпілу ОСОБА_8 . Так, ОСОБА_6 з метою заволодіння чужим майном нанесла праскою декілька ударів в голову потерпілої ОСОБА_8 , чим спричинила останній тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, забійної рани скроневої ділянки зліва та синця в ділянці правої щоки, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 25 від 29.02.2016 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я. В той же час вищевказані інші дві невстановлені в ході досудового розслідування особи, матеріали відносно яких виділені в окреме кримінальне провадження, відкрито заволоділи грошовими коштами в сумі 6000 грн. та мобільним телефоном «Samsung GT-Е1080W» з сім-картою «МТС», що належить ОСОБА_8 , вартість якого з сім-картою відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1959/1960/16-24 становить 225 грн., чим завдала майнову шкоду потерпілій на загальну суму 6225 грн.
Допитана в ході судового розгляду обвинувачена ОСОБА_6 свою вину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, визнала частково: за ч. 2 ст. 187 КК України. Показала, що раніше потерпілу не знала; до смт. Березна приїхали на «Жигулях» червоного кольору з водієм ОСОБА_10 - вона, дівчини ОСОБА_11 і ОСОБА_12 ; вона і дівчини їхали заволодіти грошима шляхом обману; це запропонувала зробити вона; випадково зупинились біля будинку потерпілої, побачили її на вулиці; вона сказала дівчатам, щоб вони пішли під виглядом соціальних працівників і заволоділи грошима; дівчата разом з потерпілою зайшли в будинок; їй подзвонила ОСОБА_12 і сказала, що бабуся викликає міліцію; вона зайшла в будинок заспокоїти жінку; потерпіла сказала, що викличе поліцію; вона підійшла до неї; та її штовхнула, кричала, а вона намагалась закрити рот потерпілій і зв`язати; вдарила 3-4 рази потерпілу по голові праскою; потерпіла лежала на підлозі; житло обшукали дівчата; знайшли гроші 6000 грн., а після цього вийшли; гроші поділили, вона взяла собі 2000 грн., які витратила на дорогу до м. Одеса.
Вина обвинуваченої ОСОБА_6 у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, підтверджується також наступними доказами.
Потерпіла ОСОБА_8 показала, що з обвинуваченою у неї ніяких відносин; 16.02.2016 року була дома, працювала у дворі; до огорожі підійшли дві дівчини і сказали, що їй буде добавка до пенсії; підізвали до огорожі і сказали, що їм потрібне її пенсійне посвідчення; вона пішла в будинок за посвідченням, а ті двоє дівчат пішли за нею у будинок; одна дівчина достала зошит і почала писати, а вона побачила, що друга дівчина побігла у іншу кімнату; вона побачила, що двері у шафі (які були закриті) були вже відкриті; не було мобільного телефону, який лежав на столі; побачила ОСОБА_13 у «коморці» будинку; вона сказала дівчатам, щоб виходили з будинку, але у відповідь дівчата її обізвали, а потім обвинувачена спочатку вдарила її в голову рукою, потім вдарила рукою в голову і в щоку; вона впала, обвинувачена сіла на неї, била її кулаками по голові кілька разів; в цей час двоє інших дівчат щось шукали у шафах; обвинувачена затикала їй рот ганчірками; обвинувачена взяла праску і вдарила її по голові; у неї пішла кров; дівчата питали її, де гроші; коли вони її покинули, вона поповзла в коридор; все було в будинку «навстіж»; вона обвинувачену не била і не штовхала; це сталось до обіду; вона не надавала дозволу дівчатам, обвинуваченій зайти в будинок; зникло 6000 грн. і телефон; коли не побачила телефона, то обвинуваченої ще не було у будинку.
Свідок ОСОБА_14 показала, що обвинувачену не знає, а потерпіла - її мати; 16.02.2016 року вона повинна була приїхати до матері; подзвонила сестра і сказала, що мама не відповідає на телефонні дзвінки; коли вона приїхала на початку першого дня до мами, то побачила, що калитка у двір і двері у будинок були відкриті; на дверях була кров; у дворі також була кров, а у будинку все було у крові; всі речі були розкидані; лежала праска; сусідка сказала, що мати у лікарні в м. Мена; мати розказала їй, що на неї напали три циганки, забрали гроші і телефон, а обвинувачена била її по голові праскою.
Відповідно до протоколу огляду місця події від 16.02.2016 року та фототаблиць до нього оглядалось господарство потерпілої за адресою: АДРЕСА_3 , де виявлено, зокрема, в житловому будинку плями бурого кольору, безлад, розкидані речі, праску з плямами бурого кольору(а.с.91-102).
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 25 від 29.09.2016 року КЗ «Чернігівське обласне бюро судово-медичної експертизи» у потерпілої ОСОБА_8 мають місце тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми-струсу головного мозку, забійної рани скроневої ділянки зліва та синця в ділянці правої щоки, що могли утворитись від дії тупих предметів, в тому числі в час та при обставинах, вказаних у постанові про призначення експертизи; для утворення ушкоджень необхідно нанести не менше 2 ударів; тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я(а.с.104-105).
Відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1959/1960/16-24 від 26.05.2016 року Чернігівського відділення КНДІСЕ станом на 16.02.2016 року вартість мобільного телефону «Samsung GT-Е1080W» складає 200 грн., а стартового пакету оператора мобільного зв`язку «МТС» - 25 грн.(а.с.156-158).
Згідно протоколу пред`явлення особи для впізнання від 27.06.2016 року та додатку до нього відеозйомки, що була також досліджена в судовому розгляді, потерпіла ОСОБА_8 впізнала ОСОБА_6 , яка 16.02.2016 року близько 10-00 годин за попередньою змовою з двома особами вчинила на неї розбійний напад(а.с.162-166).
Відповідно до протоколу проведення слідчого експерименту від 27.06.2016 року та додатку до нього відеозйомки, що була також досліджена в судовому розгляді, підозрювана ОСОБА_6 розповіла та показала обставини розбійного нападу 16.02.2016 року о 10 год. 00 хв., вчиненого за попередньою змовою групою осіб та поєднаного із проникненням у житло в житловий будинок потерпілої ОСОБА_8 за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.168-170); в тому числі підозрювана ОСОБА_6 розповіла та показала, як била потерпілу ОСОБА_8 по голові праскою.
Таким чином, аналізуючи та оцінюючи дослідженні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що:
- ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразились в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаному із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, вчиненому особою, яка раніше вчиняла розбій, поєднаному з проникненням у житло, скоїла злочин, передбачений ч. 3 ст. 187 КК України.
Часткове визнання вини обвинуваченою ОСОБА_6 суд оцінює критично як намагання уникнути покарання за вчинене кримінальне правопорушення. Показання обвинуваченої в частині відсутності у її діях такої кваліфікуючої ознаки злочину, передбаченої ч. 3 ст. 187 КК України, як проникненням у житло є захисною версією обвинуваченої ОСОБА_6 з метою кваліфікації її дій за ч. 2 ст. 187 КК України, на підтвердження якої суду не надано жодних належних і допустимих доказів.
Відповідно до п. 22 і п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про злочини проти власності» № 10 від 06.11.2009 року, вирішуючи питання про наявність у діях винної особи такої кваліфікуючої ознаки, як проникнення в житло, інше приміщення чи сховище, суди повинні мати на увазі таке; під проникненням у житло, інше приміщення чи сховище слід розумітинезаконне вторгнення до них будь-яким способом (із застосуванням засобів подолання перешкод або без їх використання; шляхом обману; з використанням підроблених документів тощо або за допомогою інших засобів), який дає змогу винній особі викрасти майно без входу до житла, іншого приміщення чи сховища; вирішуючи питання про наявність у діях винної особи названої кваліфікуючої ознаки суди повинні з`ясовувати, з якою метою особа опинилась у житлі, іншому приміщенні чи сховищі та коли саме в неї виник умисел на заволодіння майном; викрадення майна не можна розглядати за ознакою проникнення в житло або інше приміщення чи сховище, якщо умисел на викрадення майна у особи виник під час перебування в цьому приміщенні; якщо дії, розпочаті як крадіжка, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, переросли в грабіж чи розбій, вчинене слід кваліфікувати відповідно за ч. 3 ст. 186 або ч. 3 ст. 187 КК України; під житлом потрібно розуміти приміщення, призначене для постійного або тимчасового проживання людей (будинок, квартира, дача, номер у готелі тощо); до житла прирівнюються також ті його частини, в яких може зберігатися майно (балкон, веранда, комора тощо), за винятком господарських приміщень, не пов`язаних безпосередньо з житлом (гараж, сарай тощо); злочин визначається вчиненим за попередньою змовою групою осіб у разі його вчинення декількома (двома і більше) суб`єктами цього злочину, які заздалегідь домовилися про його спільне вчинення; учасники вчинення злочину групою осіб діють узгоджено, зі спільним умислом, і кожен із них безпосередньо виконує діяння, що повністю чи частково утворює об`єктивну сторону складу злочину; при цьому можливий розподіл функцій, за якого кожен співучасник виконує певну роль у вчиненні злочину.
В даному випадку, зокрема, мало місце незаконне вторгнення ОСОБА_6 у житловий будинок потерпілої; ОСОБА_6 опинилась у житлі з метою заволодіння майном потерпілої; умисел на заволодіння майном потерпілої у неї виник до того, як вона зайшла в будинок (при цьому вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб визнається ОСОБА_6 і не оспорюється захистом).
Обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_6 , не встановлено.
Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_6 , є вчинення злочину щодо особи похилого віку.
Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину (який є особливо тяжким злочином); відсутність обставин, які пом`якшують покарання; наявність обставини, яка обтяжує покарання; її особу вона раніше судима, до адміністративної відповідальності не притягувалась; відсутні негативні дані відносно неї за місцем проживання, про перебування під наглядом у психіатра і на обліку у нарколога; її майновий стан та сімейний стан, зокрема, має малолітню дитину(а.с.173-178). Суд приходить до висновку, що, оскільки ОСОБА_6 на шлях виправлення не стала і знову вчинила новий злочин, тому їй необхідно призначити покарання у вигляді позбавленні волі.
Цивільний позов не пред`являвся.
Речові докази, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Менського ВП ГУНП в Чернігівській області: коробку з-під мобільного телефону «Samsung GT-Е1080W», хустинку червоного кольору, обкладинку з паспорта, обкладинку з пенсійного посвідчення потрібно повернути потерпілій ОСОБА_8 ; волосся, кухонний ніж, полімерний пакет, два гаманця, праску, сліди структури матеріалу, сліди рук, дактилоскопічні картки ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 необхідно зберігати в камері зберігання речових доказів Менського ВП ГУНП в Чернігівській області(а.с.111-112,140-141,160-161).
Потрібно стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати витрати на залучення експертів в сумі 2959,23 грн. (263,88+330,15+1055,52+615,72+264,30+429,66 - а.с.117,122,127,144,159,207).
Потрібно зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 28.06.2016 року по 07.11.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі(а.с.58-59;60-61;66-67;223-224).
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 28.06.2016 року.
Необхідно продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 , оскільки недостатнє застосування більш м`яких запобіжних заходів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України -
Засудив:
ОСОБА_6 визнати винною у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України, та призначити їй покарання у вигляді семи років шести місяців позбавлення волі із конфіскацією всього особистого майна.
На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного даним вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Полтавського районного суду Полтавської області від 15.01.2015 року і остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у вигляді восьми років позбавлення волі із конфіскацією всього особистого майна.
Зарахувати ОСОБА_6 у строк відбування покарання строк попереднього ув`язнення з 28.06.2016 року по 07.11.2016 року з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з 28.06.2016 року.
Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_6 до 04.01.2017 року включно.
Речові докази: коробку з-під мобільного телефону «Samsung GT-Е1080W», хустинку червоного кольору, обкладинку з паспорта, обкладинку з пенсійного посвідчення, які зберігаються в камері зберігання речових доказів Менського ВП ГУНП в Чернігівській області - повернути потерпілій ОСОБА_8 .
Речові докази: волосся, кухонний ніж, полімерний пакет, два гаманця, праску, сліди структури матеріалу, сліди рук, дактилоскопічні картки ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_16 , які зберігаються в камері зберігання речових доказів Менського ВП ГУНП в Чернігівській області - зберігати в камері зберігання речових доказів Менського ВП ГУНП в Чернігівській області.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в сумі 2959 грн. 23 коп.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернігівської області через Новозаводський районний суд м. Чернігова протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, а в разі подання апеляційної скарги після ухвалення судового рішення судом апеляційної інстанції, якщо вирок суду не скасований.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, представнику юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, та прокурору.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді: ОСОБА_2

ОСОБА_3