Справа №459/911/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2016 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Червонограді кримінальне провадження № 0000214 стосовно обвинувачення ОСОБА_4 : ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новокузнецьк, Кемеровської області, Російська Федерація, росіянина, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, без постійного місця проживання,раніше судимого: 20.01.1992 року Червоноградським міським судом Львівської області за ч.2 ст.206, ст.100, ч.2 ст.107, ст.42 КК України 1960 року до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки; 14.11.1996 року Стрийським міським судом Львівської області за ч.2 ст.206 КК України 1960 року до покарання у виді позбавлення волі строком на 2 роки із застосуванням ст.14 КК України; 14.02.2000 року Червоноградським міським судом Львівської області за ч.3 ст.206 КК України 1960 року до покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки із застосуванням ст. 14 КК України; 30.12.2004 року Червоноградським міським судом Львівської області за ст.185 ч.2, ст.395, ст.70 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 9 місяців; 29.11.2007 року Червоноградським міським судом Львівської області за ст.152 ч.3, 153 ч.2, ст.187 ч. 1 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 8 років, в учиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 03.02.2016 року, близько 17 години 19 хвилин, знаходячись у службовому кабінеті приміщення супермаркету «Рукавичка» ТзОВ ТВК «Львівхолод», що на вул. С.Бандери, 11 в м. Червонограді Львівської області, з метою особистого збагачення, реалізовуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, з робочого столу викрав мобільний телефон чорного кольору марки «Нокіа 1280», вартістю 200 грн., у якому знаходилась сім-карта мобільного оператора зв`язку «МТС», вартістю 20 грн., який заховав у кишеню своїх штанів, у які був одягнутий. Після цього ОСОБА_4 покинув приміщення вищевказаного супермаркету, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_4 спричинив ТзОВ ТВК «Львівхолод» матеріальної шкоди на загальну суму 220 гривень.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому діянні визнав повністю, підтвердивши, що, перебуваючи у службовому кабінеті супермаркета «Рукавичка», таємно взяв зі столу чужий мобільний телефон, який відразу вимкнув та вийшов з приміщення супермаркета. Будучи на вулиці, передав викрадений телефон іншій особі. Шкода ним не відшкодована. В учиненому щиро розкаявся.

Оскільки фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового провадження, показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим фактичних обставин справи, не маючи сумнівів у добровільності його позиції, тому, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд дійшов висновку, що дослідження фактичних обставин справи слід обмежити допитом обвинуваченого та дослідженням даних, що характеризують його особу.

Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_4 у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненій повторно, доведена повністю. Тому суд кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 2 ст. 185 КК України.

Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому, суд враховує тяжкість учиненого злочину, що є злочином середньої тяжкості.

Ураховується й особа обвинуваченого, який є людиною середнього віку, неодружений, не працює, за місцем проживання характеризується позитивно, на диспансерному обліку у лікарів психіатра чи нарколога не перебуває, раніше неодноразово судимий.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, є його щире каяття у вчиненні злочину.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.
З урахуванням наведеного, незначної суми завданої майнової шкоди, щирого каяття у вчиненому, суд дійшов висновку, що виправлення обвинуваченого та попередження учинення нових злочинів можливі з призначенням покарання у виді обмеження волі із застосуванням іспитового строку на підставі ст. 75 КК України.

Керуючись ст.ст. 373, 374, 376 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_4 винуватим в учиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді обмеження волі строком в 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю в 1 (один) рік, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_4 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга через суд першої інстанції до Апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим протягом цього ж строку з моменту вручення копії вироку.

Вручити копію вироку обвинуваченому та прокуророві.

Головуючий:ОСОБА_1