Провадження №1-кп/523/191/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.10.2016 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт по кримінальному провадженню за № 0003616 від 7.07.2015р. за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, з середньою освітою, працюючого неофіційно, не одруженого, в силу ст. 89 КК України не маючого судимості. Зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, -

Встановив:
7.07.2015 року приблизно о 11:15 годині, ОСОБА_5 , знаходячись у приміщенні торгівельного центру «Сіті-Центр» супермаркету «Таврія В», розташованому по вул. Затонського, буд. №32 в м. Одесі, маючи корисливий намір, з метою таємного викрадення чужого майна, будучи впевненим, що його дії залишаються не помітними для оточуючих, із тумбочки відділу «Чай-кофе» таємно викрав мобільний телефон марки «Gigabyte Т4» вартістю 1643 гривень, належних продавцю ОСОБА_6 , після чого покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, тим самим спричинивши своїми діями потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 1643 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні, викладеному в обвинувальному акті, та пояснив, що дійсно при вказаних обставинах місці та часу він зайшов в супермаркет за продуктами, де у відділі продажу чаю за прилавком побачив мобільний телефон, який лежав на тумбочці на зарядці. Маючи намір на викрадення чужого майна, коли ніхто не бачив, непомітно відключив телефон, забрав його собі, після чого покинув місця скоєння злочину. Потім залишив викрадений телефон на касі, коли зрозумів, що його шукають. Вину визнає повністю, розкаюється. Цивільний позов не заявлений, будь-яких претензій до обвинуваченого не має.

Обсяг доказів, які були досліджені у судовому засіданні сторона обвинувачення та сторона захисту вважала достатнім, тому відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України, суд, за відсутності заперечень учасників судового провадження та за відсутністю клопотань щодо доповнення судового розгляду, дослідження інших доказів в повному обсязі, а саме допит потерпілої, свідків, оголошення матеріалів кримінального провадження не проводив, оскільки отримані у судовому засіданні свідчення обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленого обвинувачення та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування, ніким із учасників процесу не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано правильність розуміння ОСОБА_5 змісту вказаних обставин, відсутність сумнівів у добровільності його позиції та роз`яснено про правові наслідки, а саме позбавлення права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_5 своїми діями скоїв умисне, кримінальне правопорушення передбачене ст. 185 ч.1 КК України, та його дії правильно кваліфіковані досудовим слідством за ознаками: таємне викрадення чужого майна /крадіжка/ та його вина повністю доказана.

При визначенні міри покарання ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого діяння, особу обвинуваченого, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але визнаний таким, що не має судимостей, стан його здоров`я, те, що він має постійне місце мешкання та реєстрації, його негативне ставлення до скоєного, відсутність позивних вимог у зв`язку з поверненням викраденого майна.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України є щире каяття, визнання своєї провини в повному обсязі, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування долучалися речові докази, а саме мобільний телефон марки «Gigabyte Т4», який переданий потерпілій ОСОБА_6 на відповідальне зберігання під розписку.

Також з`ясовано, що до кримінального провадження під час досудового розслідування в якості речового доказу долучався відеозапис камер спостережень магазину «Таврія-В» від 7.07.2015року, зафіксований на флеш-карту, який суд вважає за доцільне зберігати в матеріалах вищевказаного кримінального провадження.

Також встановлено, що залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим процесуальні витрати відсутні.

Матеріали кримінального провадження за №0003616 від 7.07.2015р. до обвинувального акту не долучалися, тому суд визначає місце їх зберігання в Одеській місцевій прокуратурі №4.

Приймаючи до уваги вищевикладене, оцінюючи обставини скоєного кримінального правопорушення, характер та ступінь тяжкості вчиненого діяння, при визначенні виду та міри покарання ОСОБА_5 , суд, враховуючи особу обвинуваченого, який вину визнав в повному обсязі, його щире каяття, негативне ставлення до скоєного, відсутність матеріальних збитків, вважає, що його виправлення та перевиховання можливо без ізоляції від суспільства із застосуванням до нього ст.ст. 75, 76 КК України.

Разом з цим, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування та в подальшому у ході судового провадження за відсутністю клопотань учасників процесу заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_5 не застосовувалися, тому враховуючи прийняте судом рішення щодо призначення обвинуваченому міри покарання не пов`язаного з позбавленням волі, оцінюючи у сукупності викладені доводи, суд не вбачає необхідності в вирішенні питання щодо обрання запобіжного заходу

Керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373-374, 394-395 КПК України, суд -

Ухвалив:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, призначив йому покарання у вигляді одного року позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк один рік.

Згідно ст. 76 п.2 КК України зобов`язати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне місце мешкання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Міри запобіжного заходу стосовно ОСОБА_5 не застосовувалися, тому після набрання вироком законної сили скасуванню не підлягають.

Речовий доказ мобільний телефон марки «Gigabyte Т4», який переданий потерпілій ОСОБА_6 на відповідальне зберігання під розписку, вважити повернутим за належністю.

Речовий доказ флеш-карту, на якій міститься відеозапис камер спостережень магазину «Таврія-В» від 7.07.2015року, долучений до матеріалів кримінального провадження в якості речового доказу - зберігати в матеріалах вищевказаного кримінального провадження.

Матеріали кримінального провадження за 0003616 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 7.07.2015 року зберігати в Одеській місцевій прокуратурі №4.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: