Ухвала
іменем україни

10 серпня 2016 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України
з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 24 червня

2016 року,

в с т а н о в и в:

Ухвалою слідчого судді Корольовського районного суду

м. Житомира від 08 червня 2016 року відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову про закриття кримінального провадження.
Апеляційний суд Житомирської області ухвалою від 24 червня

2016 року, керуючись вимогами п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК, повернув апеляційну скаргу ОСОБА_4 на вказане рішення слідчого судді.
У касаційній скарзі скаржник порушує питання про перегляд оскаржуваного судового рішення у касаційному порядку.
Перевіривши доводи касаційної скарги, долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на таких підставах.
Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 399 КПК апеляційна скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку апеляційного оскарження і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або суд апеляційної інстанції за завою особи не знайде підстав для його поновлення.

Процесуальний строк може бути поновлений лише за умови його пропуску з поважних причин. Поняття поважних причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду.
Виходячи із системного аналізу норм процесуального закону, під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали чи ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк.
Як убачається з копії ухвали апеляційного суду, прийняте рішення про відмову у поновленні строку на апеляційне оскарження ухвали від 08 червня 2016 року суд обґрунтував тим, що у присутності учасників судового провадження, в тому числі й ОСОБА_4 , було оголошено резолютивну частину ухвали суду першої інстанції, а також те, що повний текст ухвали буде оголошено 09 червня 2016 року. ОСОБА_4 знав про день та час оголошення рішення суддею, але в судове засідання не з`явився. При цьому, скаржник посилається на те, що повний текст ухвали він отримав 17 червня

2016 року, однак на строки апеляційного оскарження це не впливає, оскільки правом оскарження судового рішення з моменту вручення його копії в цьому випадку наділена лише особа, яка тримається під вартою.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу на ухвалу суду першої інстанції ОСОБА_4 подав 21 червня 2016 року, тобто після закінчення семиденного строку апеляційного оскарження, передбаченого п. 2 ч. 2 ст. 395 КПК, апеляційний суд обґрунтовано повернув апеляційну скаргу скаржнику як, подану після закінчення строку апеляційного оскарження, і апеляційний суд за заявою такої особи не знайшов підстав для його поновлення.

Тому, за таких обставин суд касаційної інстанції вважає, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити на підставі

п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, оскільки з касаційної скарги, наданої до неї копії судового рішення вбачається, що підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 24 червня 2016 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3