Дніпровський районний суд м.Дніпродзержинська
Справа № 209/1588/13-к
Провадження № 1-кп/209/36/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" вересня 2016 р. . Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю адвокатів ОСОБА_5

ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське Дніпровської області кримінальне провадження № 209/1588/13-к за обвинуваченням

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, українця, громадянина України, не одруженого, має професійно технічну освіту, не працюючого, раніше не судимого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Кам`янське , Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, освіта - вища технічна , працюючого ПАО Дніпродзержинська ТЕЦ начальником відділу, раніше не судимого, мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачений ОСОБА_7 органами досудового слідства обвинувачується в тому, що 04 червня 2012 року , о 19 годині 30 хвилин - у світлий час доби, керуючи технічно справним легковим автомобілем ВАЗ-2101 д/н НОМЕР_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , здійснював рух по проспекту Перемоги з боку автодороги Дніпродзержинськ - Єлизаветівка у напрямку проспекту Карла Маркса в м. Кам`янське (колишня назва- Дніпродзержинськ) Дніпропетровської області .

В порушення вимог п. 2.9 Правил дорожнього руху України, яка говорить : " Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, або перебуваючи під вливом наркотичних чи токсічних речовин" , обвинувачений ОСОБА_7 здійснював рух у стані алкогольного сп`яніння.

Під`їжджаючи до перехрестя проспекту Перемоги з проспектом Маршала Жукова, перед яким встановлений дорожній знак пріоритету 2.1. ПДР України Дати дорогу, обвинуваченому ОСОБА_7 , як водієві механічного транспортного засобу, необхідно було стежити за розвитком дорожньої обстановки та можливими її змінами, і при подальшому русі через перехрестя, він повинен був переконатися, що це буде небезпечним, і він своїми діями не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Тобто ОСОБА_7 необхідно було бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, та при виявленні автомобіля, який наближався до перехрестя по головній дорозі дати йому дорогу. Іншими словами, водієві ОСОБА_7 необхідно було діяти у відповідності з вимогами п.п. 2.3. б, 16.11 Правил дорожнього руху України, які свідчать:

-2.3 б) "Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі";

-16.11 "На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, що наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху".

Однак, в порушення вищевказаних вимог пунктів Правил дорожнього руху України , обвинувачений ОСОБА_7 , як водій механічного транспортного засобу, здійснюючи управління технічно справним автомобілем, на сухому асфальтобетонному покритті, не переконався у відсутності небезпеки для себе та інших учасників, не маючи перешкод ні технічного, ні механічного характеру, при необмеженій видимості, здійснюючи свій рух зі швидкістю близько 60 км/год, проїждаючи через умовну лінію перетину проїжджих частин, став перетинати перехрестя в напрямку проспекту Карла Маркса. При цьому, обвинувачений ОСОБА_7 , проявляючи злочинну недбалість, усвідомлюючи, що знаходиться, на другорядній дорозі, своєчасно транспортні засоби, що рухаються по головній дорозі - по проспекту Маршала Жукова з боку проспекту 50 років СРСР не виявив, внаслідок чого здійснюючи рух без зупинки, допустив зіткнення з автомобілем ЗАЗ-110247 д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8 , що рухався по проїжджій частині проспекту Маршала Жукова, з боку проспекту 50 років СРСР у напрямку вищезгаданого перехрестя з приблизною швидкістю 40,0 км / год.

В свою чергу , водій автомобіля "ЗАЗ-110247" ОСОБА_8 , керуючи вказаним автомобілем, здійснюючи рух по проспекту Маршала Жукова, з боку проспекту 50 років СРСР в напрямку проспекту Металургів , при наближенні до перехрестя за проспектом Перемоги, при відсутності дорожніх знаків 1.22,1.23.1- 1.23.4 або 2.3, повинен був діяти у відповідності з вимогами п.16.12 ч.1 Правил дорожнього руху України, які свідчать: " На перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч". Крім того, за відсутності зазначених дорожніх знаків, водій ОСОБА_8 повинен був вважати, що знаходиться на нерегульованому перехресті рівнозначних доріг.

Однак, обвинувачений ОСОБА_8 , керуючи автомобілем "ЗАЗ- 110247" та наближаючись до перехрестя проспекту Маршала Жукова з проспектом Перемоги зі швидкістю 40 км/год., своєчасно транспортні засоби, які наближаються до вказаного перехрестя праворуч від нього - не виявив, заходи до зменшення швидкості не вжив та рухаючись без зміни швидкісних параметрів руху, скоїв зіткнення з автомобілем "ВАЗ-2101" н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався по проспекту Перемоги, з боку автодороги "Дніпродзержинськ- Єлізаветівка" в напрямку проспекту Карла Маркса.

При виконанні вимог п.16.12 ч.1 Правил дорожнього руху України водій автомобіля "ЗАЗ - 110247" ОСОБА_8 мав технічну можливість запобігти зазначеній дорожньо-транспортній пригоді, і не відповідність дій водія ОСОБА_8 вимогам п.16.12 ч.1 Правил дорожнього руху України, також знаходиться в причиною зв`язку з настанням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди.

Також, після зіткнення, автомобіль ЗАЗ-110247 під керуванням водія ОСОБА_8 в неконтрольованому стані, скоїв наїзд на велосипед Azimut Storm під керуванням ОСОБА_10 , який здійснював рух по проспекту Маршала Жукова з боку пр. Металургів у напрямку вищезгаданого перехрестя.

В результаті даної ДТП пасажирці автомобіля ЗАЗ-110247 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 744-Е від 07 липня 2012 року, були заподіяні тілесні ушкодження, у вигляді: синців тулуба, кінцівок, крововиливи під оболонки та у речовину мозку; перелом правої ключиці, перелом 2-10 ребер по лінії від середньо - ключичної до передньо-пахвинної ліворуч: перелом 2-8-го ребер по середньо-ключичній лінії праворуч з пошкодженням пристінкової плеври; перелом 2-10-го ребер по лопатковій лінії ліворуч, 2-10-го ребер по лопатковій лінії праворуч з пошкодженням пристінкової плеври; крововиливи у оточуючи м`язи в місцях переломів, рана нижньої долі правої легені, інфільтруючи крововиливи в вісцеральну плевру легень, інфільтруючи крововиливи. Виявлена сполучена тупа травма тіла відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя та в даному випадку призвела до смерті, утворилася від дії тупого твердого предмета, предметів, або при вдарі о такі предмети, якими можуть бути виступаючи частини салону автомобіля, незадовго до потрапляння у лікарню.

У прямому причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою, що спричинило настання суспільно - небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілій ОСОБА_11 , знаходиться порушення водієм ОСОБА_7 вимог п.16.11 та знаку пріоритету 2.1 Дати дорогу Правил дорожнього руху України, та порушення водієм ОСОБА_8 вимог п.16.12 ч.1 Правил дорожнього руху України, оскільки зазначені порушення в їх сукупності, безпосередньо спричинили настання даної події.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав повністю та показав, що він 04.06.2012 року відпочивав на "Блакитному озері". Його товариш ОСОБА_12 попросив відвезти його до лікарні. Він дізнався дорогу та поїхав. Коли він під`їхав до перехрестя біля кінотеатру "МИР", знаку "Дати дорогу" він не бачив, його осліпило сонце і він не побачив автомобіля ЗАЗ та скоїв зіткнення з даним автомобілем. Крім того, додатково пояснив, що в той день він випив пляшку алкогольного пива. Також є з ним у машині була знайома ОСОБА_13 , ще хлопець. Автомобіль, яким він керував належить його бабусі. Водійські права у нього були, його раніше не позбавляли водійських прав. Після ДТП він стояв біля машини, їхав він зі швидкість приблизно 40-60 км/год . Цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 визнав частково , матеріальну шкоду повністю а моральну шкоду на суму 150 000 грн. В скоєному щиро кається.
Провина обвинуваченого ОСОБА_7 , крім повного визання своєї провини, в судовому засіданні доведена повністю та підтверджується:
-поясненнями потерпілого ОСОБА_14 , який пояснив в судовому засіданні , що 04 червня 2012 року він був на роботі, коли йому подзвонив брат та сказав, що матері погано, що вони потрапили у аварію. Коли він приїхав на місце ДТП, то побачив, що автомобіль брата був розбитий повністю. Маючи водійський стаж з 1983 року він визначив швидкість автомобіля ВАЗ - і це приблизно 80 км/год та без гальмування. Його брат бігав біля машини та намагався надати матері допомогу, хоча у нього самого було посічене склом обличчя. Він вже в той час шукав водія автомобіля ВАЗ 2101, який скоїв ДТП. Він підійшов до ВАЗ 2101, там тільки було двоє хлопців, вони були п`яні. Потім ті хлопці зібрали свої речі та поїхали. Біля "Таврії" лежав велосипед, який він зрозумів його брат за інерцією збив . Брат підійшов до велосипидиста та спитав як він. Обвинувачений у нього навіть не просив прощення . Дзвонив тільки батько обвинуваченого ОСОБА_7 та пропонував вирішити питання. Мати його 10 днів після аварії лежала у реанімації, вона не могла ні нащо реагувати. Головна дорога - по пр. Маршала Жукова, там багато знаків є. Знак можна бачити далеко до під`їзду до перехрестя, він має специфічну форму - це єдиний знак трикутником донизу, який дає зрозуміти, що треба надати дорогу. Заявляє позов про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 матеріальної шкоди в сумі 2238 грн. 45 коп. та моральної шкоди з обвинуваченого ОСОБА_7 300 000 грн. Просить суворо покарати обвинуваченого ОСОБА_7 та позбавити його свободи та застосувати додаткове покарання .До ОСОБА_8 претензій немає, вважає, що він не винуватий та в судових дебатах попросив його виправдати.
- поясненнями обвинуваченого ОСОБА_8 , який провину свою не визнав та пояснив, що 04.06.2012 року він рухався на своєму автомобілі "Таврія" НОМЕР_3 разом зі своєю матір`ю з боку вулиці 50 років СРСР в напрямку проспекту Миру. Було біля 19 години. Це був сонячний день, дорога була суха. Проїжджаючи с пр. Перемоги він відмітив відсутність дорожнього знаку "Головна дорога". Він знав організацію руху на цьому перехресті. Він подивився направо - побачив знав "Дати дорогу", який був повернутий лицьовим боком відносно руху з Єлізаветівського шосе, він відразу впізнав цей знак, оскільки це єдиний знак трикутником донизу. Він подивився уперед та побачив знак "Головна дорога", який був повернутий лицевим боком для транспортних засобів, які рухаються йому назустріч. Перед виїздом на перехрестя, він побачив людей на пішохідному переході, але він не зупинився , а зменшив швидкість руху, люди пройшли і він продовжив рух. Це було в районі кінотеатру "МИР". Біля кінотеатру на зупинці було багато людей. Справа від нього автомобілів не було. На пішохідному переході справа від нього та за перехрестям на пішохідному переході були люди. Він рухався уповільнено - збирався за перехрестям зупинитися щоб пропустити на переході людей. Коли проїхав 90% перехрестя відчув удар у праву частину. Що це був саме удар він не встиг навіть зрозуміти. Його автомобіль викинуло на зустрічну смугу і він здійснив зіткнення з велосипедом. В автомобілі була його мати, вона була без свідомості, велосипедист скотився з капоту втомобіля. До того, як він вийшов з автомобіля, до нього підбіг молодий чоловік та став виражатися на його адресу нецензурною лайкою та кричав, що він порушив правила дорожнього руху . Він вийшов з машини. Автомобіль ВАЗ 2101 стояв на середині прехрестя , на передньому сидінні сиділа дівчина . Він спитав у дівчині, чи все гаразд, вона відповіла, що все добре. Водій автомобіля ВАЗ 2101 врізався в центральну частину його автомобіля. Знак "Надати дорогу" він єдиний , який має таку форму і сплутати його з іншими знаками неможливо. Знак "Надати дорогу" для водія ОСОБА_7 він бачив із зворотнього боку. Автомобіль ВАЗ 2101 він не бачив і не міг його бачити, оскільки він знаходився для нього в мертвій зоні. На час виїзду на перехрестя він автомобіля ВАЗ 2101 не бачив, а коли він був на перехресті, то він вже не міг його бачити, оскільки він був позаду нього. В судових дебатах обвинувачений ОСОБА_8 просить його виправдати повністю.
-поясненнями свідка ОСОБА_15 , який пояснив в судовому засіданні, що 04.06.2012 року він був на зупинці маршруток о 19 -19.30 годині. З боку Єлізаветівської траси він побачив автомобіль ВАЗ 2101 бежевого кольору ,що рухався на великій швидкості в бік перехрестя в сторону ОСОБА_16 . Їхав швидко, тому він звернув увагу. Він дивився на перехрестя , де вже знаходився атомобіль "Таврія" синього кольору. ВАЗ 2101 здійснив зіткнення з автомобілем "Таврія" та його викинуло на полосу зустрічного руху, автомобіль ВАЗ 2101 розвернуло. Автомобіль ВАЗ їхав швидко, що люди , які переходили дорогу по пішохідному переходу розбігалися у різні боки.
Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами, а саме:
- протоколом огляду місця ДТП від 04.06.2012 року, відповідно до якого було зафіксовано подію ДТП- зіткнення на перехресті пр. Перемоги - пр. Маршала Жукова за участю автомобіля ВАЗ 2101 під керуванням ОСОБА_7 , та автомобіля ЗАЗ під керуванням ОСОБА_8 . Під час огляду місця ДТП було визначено, що вона сталася на нерегульованому перехресті, горизонтальна ділянка дороги, асфальтобетонне покриття, стан покриття - сухе, чисте, однорідне, призначене для руху в одному напрямку, наявність пішохідного переходу, видимість не обмежена, встановлено наявність бокового зсуву довжиною 6,3 м , що належить автомобілю ВАЗ 2101, відсутні сліди гальмування. (а.с.10), схемою до протоколу огляду, фототаблицею ( Т.1 а.с.12, 13-18)

-протоколом огляду транспортного засобу- велосипеда Azimut Storm, який належить ОСОБА_10 , яким було встановленно механічні ушкодження- деформація переднього колеса . ( Т.1.а.с.19-22 матеріалів кримінального провадження)

- протоколом огляду автомобіля ЗАЗ-110247 д/н НОМЕР_2 від 04.06.2012 року , яким керував і який належить водію ОСОБА_8 , відповідно до якого встановлені механічні пошкодження переднього правого крила, правих дверей, заднього правого крила, дах, лобове скло, передні та задні стекла. (Т.1 а.с.13- 16 матеріалів кримінального провадження )

-протоколом огляду автомобіля ВАЗ-2101 д/н НОМЕР_1 від 04.06.2012 року, яким керував водій ОСОБА_7 , відповідно до якого встановлені наступні механічні пошкодження капоту, лівої фари, переднього крила, решітки радіатора, передній бампер.(Т. а.с.17-30 матеріалів кримінального провадження)

-висновком медичного огляду № 52/1 від 04.06.2012 року складеного о 20 годині 35 хвилин , відповідно до якого під час огляду ОСОБА_8 ознак алкогольного сп`яніння не виявлено. (Т.1 а.с.32 матеріалів кримінального провадження )

-висновком медичного огляду № 51/1 від 04.06.2012 року складеного о 21 годині 45 хвилин , відповідно до якого виявлено , що ОСОБА_7 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. (Т.1 а.с.36 матеріалів кримінального провадження)

- відповідно до висновку експертів за результатами проведення судової автотехнічної еспертизи від 29.08.2014 року № 11418/14-52 , на вирішення визначено, що відповідно до термінології Правил дорожнього руху України , які діють в Україні, одне й те ж саме перехрестя не може бути одночасно нерівнозначним та рівнозначним; з технічної точки зору, перехрестя , на якому сталося дана ДТП для обох учасників ДТП є нерівнозначним. (а.с.155-160 Т.1 матеріалів судового провадження )

- відповідно до висновку експертів за результатами проведення судової автотехнічної експертизи від 28.01.2016 року № 23135/16-52:
1.2. З метою забезпечення безпеки дорожнього руху водій автомобіля ЗАЗ ОСОБА_8 в даній дорожній обстановці повинен був діяти у відповідності до вимог п.12.4, а з моменту виникнення небезпеки для свого руху, відповідно до вимог п.12.3 ПДР України;

3.4. Встановити експертним (розрахунковим) шляхом чи мав водій автомобіля ЗАЗ ОСОБА_8 технічну можливість уникнути даного зіткнення не можливо, з причин вказаних в дослідницькій частині. Технічна можливість уникнути даного зіткнення у водія автомобіля ВАЗ ОСОБА_7 полягала у виконнанні вимог п.п.16.11 та 19.3 ПДР України, для виконання яких не вбачається перешкод технічного характеру.

5,6. Оскільки вирішити питання експертим (розрахунковим) шляхом щодо технічної можливості уникнути даної ДТП у водія ОСОБА_8 не можливо, то і вирішити питання щодо невідповідності (або відповідності) дій водія відповідно до вимог п.12.3 ПДР України в даному випадку також не можливо, оскільки відсутні кількістні параметри зближення ТЗ з моменту виникнення небезпеки для руху водію ОСОБА_8 до зіткнення. Приймаючи до уваги вказані обставини виникнення даної ДТП в діях водія ОСОБА_8 невідповідностей вимогам п.12.4 ПДР України , з технічної точки зору, не вбачається. Для оцінки дій водія ОСОБА_7 відповідно до вимог п.п.19.3, 16.11 та дорожнього знаку 2.1 ПДР України спеціальних знань в області судової автотехніки не потрібно, дана оцінка може бути здійснена судом самостійно з урахуванням фактично встановлених обставин, які передували виїзду автомобіля ВАЗ на перехрестя.

7. Приймаючи до уваги висновок від 29.08.2014 року № 11418/14-52 в частині того, що дане перехрестя на момент ДТП, враховуючи схему організації дорожнього руху, є нерегульованим нерівнозначним та не містило ознак того, що головна дорога змінювала напрямок руху (відсутні відповідні таблички), а також враховуючи, що кінець головної дороги позначається відповідним дорожнім знаком 2.4. "Кінець головної дороги" р.33 ПДР України, який також на момент ДТП був відсутній, дії водія автомобіля ЗАЗ ОСОБА_8 , в даній дорожній обстановці некоректно регламентувати відповідно до п.16.12 ПДР України, який стосується лише проїзду рівнозначних перехресть. (Т.1 а.с.76-80 матеріалів судового провадження).

- висновком експерта №744-Е від 07 липня 2012 року вказано, що при дослідженні трупу ОСОБА_11 знайдено: синці тулуба, кінцівок крововиливи під оболонки та у речовину мозку; перелом правої ключиці, перелом 2-10 ребер по лінії від середньо - ключичної до передньо-пахвинної ліворуч: перелом 2-8-го ребер по середньо-ключичній лінії праворуч з пошкодженням пристінкової плеври; перелом 2-10-го ребер по лопатковій лінії ліворуч, 2-10-го ребер по лопатковій лінії праворуч з пошкодженням пристінкової плеври; крововиливи у оточуючи м`язи в місцях переломів, рана нижньої долі правої легені, інфільтруючи крововиливи в вісцеральну плевру легень, інфільтруючи крововиливи. Виявлена сполучена тупа травма тіла відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя та в даному випадку призвела до смерті, утворилася від дії тупого твердого предмету, предметів, або при вдарі о такі предмети, якими можуть бути виступаючи частини салону автомобіля, незадовго до потрапляння у лікарню. Виявлена сполучена тупа травма тіла знаходиться у прямому причинному зв`язку з настанням смерті. ( Т.1 а.с. 122-123 матеріалів кримінального провадження)

- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 25.07.2012 року за участю водія ОСОБА_7 , яким на пропозицію, було встановлено автомобілі на проїзній частині дороги, таким чином, як вони рухалися, ОСОБА_7 вказав на місце зіткнення та вказав на швидкість свого руху, яка складала за його словами близька 20 км/год. (Т.1 а.с.189-191 матеріалів кримінального провадження)

- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 25.07.2012 року за участю водія ОСОБА_8 , яким на пропозицію, було встановлено автомобілі на проїзній частині дороги, таким чином, як вони рухалися, ОСОБА_8 підтвердив погодні умови, вказав яким чином були розташовані транспортні засоби, вказав на місце зіткнення та вказав на швидкість свого руху, яка складала за його словами близька 40 км/год. (Т.1 а.с.183-184 матеріалів кримінального провадження)

- висновком судово-автотехнічної експертизи від 11 вересня 2012 року №3147-12 відповідно до вирішення за питаннями 4,5,6: в заданій постановою слідчого дорожній обстановці водій автомобіля "ВАЗ-2101" ОСОБА_7 повинен був діяти відповідно до вимог п.16.11 та знаку пріоритету 2.1. "Дати дорогу" Правил дорожнього руху України. В заданій постановою слідчого дорожній обстановці при умові виконання вимог п.16.11 та знаку пріоритету 2.1 "Дати дорогу" Правил дорожнього руху України водій "ВАЗ 2101" ОСОБА_7 мав технічну можливість запобігти заданій дорожньо-транспортній пригоді. В заданій постановою слідчого дорожній обстановці, в діях водія автомобіля "ВАЗ 2101" ОСОБА_7 вбачається невідповідність вимогам п.16.11 та знаку пріоритету 2.1. "Дати дорогу" Правил дорожнього руху України. Невідповідність дій водія автомобіля ВАЗ 2101 ОСОБА_7 вимогам п.16.11 та знаку пріоритету 2.1."Дати дорогу" Правил дорожнього руху України в заданій постановою слідчого дорожній обстановці знаходяться в причиному зв`язку з подією заданої дорожньо-транспортної пригоди. (Т.1 а.с. 204-212 матеріалів кримінального провадження)

За таких обставин суд вважає, що винність ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України доведена у повному обсязі.

На підставі викладеного, суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_7 , за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він порушив правила безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілій.

Обвинувачений ОСОБА_8 органами досудового розслідування обвинувачюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України при наступних обставинах:
ОСОБА_7 04 червня 2012 року о 19 годині 30 хвилин - у світлий час доби, керуючи технічно справним легковим автомобілем ВАЗ-2101 д/н НОМЕР_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_9 , здійснював рух по проспекту Перемоги з боку автодороги Дніпродзержинськ - Єлизаветівка у напрямку проспекту Карла Маркса в м. Дніпродзержинську.

В порушення вимог п. 2.9 Правил дорожнього руху України, яка говорить : " Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсічних речовин" , обвинувачений ОСОБА_7 здійснював рух у стані алкогольного сп`яніння.

Під`їжджаючи до перехрестя проспекту Перемоги з проспектом Маршала Жукова, перед яким встановлений дорожній знак пріоритету 2.1. ПДР України Дати дорогу, обвинуваченому ОСОБА_7 , як водієві механічного транспортного засобу, необхідно було стежити за розвитком дорожньої обстановки та можливими її змінами, і при подальшому русі через перехрестя , він повинен був переконатися, що це буде небезпечним, і він своїми діями не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Тобто ОСОБА_7 необхідно було бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, та при виявленні автомобіля, який наближався до перехрестя по головній дорозі дати йому дорогу. Іншими словами, водієві ОСОБА_7 необхідно було діяти у відповідності з вимогами п.п. 2.3. б, 16.11 Правил дорожнього руху України, які свідчасть:

-2.3 б) "Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі";

-16.11 "На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, що наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху".

Однак, в порушення вищевказаних вимог пунктів Правил дорожнього руху України , обвинувачений ОСОБА_7 , як водій механічного транспортного засобу, здійснюючи управління технічно справним автомобілем, на сухому асфальтобетонному покритті, не переконався у відсутності небезпеки для себе та інших учасників, не маючи перешкод ні технічного, ні механічного характеру, при необмеженій видимості, здійснюючи свій рух зі швидкістю близько 60 км/год, проїждаючи через умовну лінію перетину проїжджих частин, став перетинати перехрестя в напрямку проспекту Карла Маркса. При цьому, обвинувачений ОСОБА_7 , проявляючи злочинну недбалість, усвідомлюючи, що знаходиться, на другорядній дорозі, своєчасно транспортні засоби, що рухаються по головній дорозі - по проспекту Маршала Жукова з боку проспекту 50 років СРСР не виявив, внаслідок чого здійснюючи рух без зупинки, допустив зіткнення з автомобілем ЗАЗ-110247 д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8 , що рухався по проїжджій частині проспекту Маршала Жукова, з боку проспекту 50 років СРСР у напрямку вищезгаданого перехрестя з приблизною швидкістю 40,0 км / год.

В свою чергу , водій автомобіля "ЗАЗ-110247" ОСОБА_8 , керуючи вказаним автомобілем, здійснюючи рух по проспекту Маршала Жукова, з боку проспекту 50 років СРСР в напрямку проспекту Металургів , при наближенні до перехрестя з проспектом Перемоги, при відсутності дорожніх знаків 1.22,1.23.1- 1.23.4 або 2.3, повинен був діяти у відповідності з вимогами п.16.12 ч.1 Правил дорожнього руху України, які свідчать: " На перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобі зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч". Крім того, за відсутності зазначених дороожніх знаків, водій ОСОБА_8 повинен був вважати, що знаходиться на нерегульованому перехресті рівнозначних доріг.

Однак, обвинувачений ОСОБА_8 , керуючи автомобілем "ЗАЗ- 110247" та наближаючись до перехрестя проспекту Марпшала Жукова з проспектом Перемоги зі швидкістю 40 км/год., своєчасно транспортні засоби, які наближаються до вказаного перехрестя праворуч від нього - не виявив, заходи до зменшення швидкості не вжив та рухаючись без зміни швидкісних параметрів руху, скоїв зіткнення з автомобілем "ВАЗ-2101" н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_7 , який рухався по проспекту Перемоги, з боку автодороги "Дніпродзержинськ- Єлізаветівка" в напрямку проспекту Карла Маркса.

При виконанні вимог п.16.12 ч.1 Правил дорожнього руху України водій автомобіля "ЗАЗ - 110247" ОСОБА_8 мав технічну можливість запобігти зазначеній дорожньо-транспортній пригоді, і не відповідність дій водія ОСОБА_8 вимогам п.16.12 ч.1 Правил дорожнього руху України, також знаходиться в причиною зв`язку з настанням зазначеної дорожньо-транспортної пригоди.

Також, після зіткнення, автомобіль ЗАЗ-110247 під керуванням водія ОСОБА_8 в неконтрольованому стані, скоїв наїзд на велосипед Azimut Storm під керуванням ОСОБА_10 , який здійснював рух по проспекту Маршала Жукова з боку пр. Металургів у напрямку вищезгаданого перехрестя.

В результаті даної ДТП пасажирці автомобіля ЗАЗ-110247 ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно висновку судово-медичної експертизи № 744-Е від 07 липня 2012 року, були заподіяні тілесні ушкодження, у вигляді: синців тулуба, кінцівок, крововиливи під оболонки та у речовину мозку; перелом правої ключиці, перелом 2-10 ребер по лінії від середньо - ключичної до передньо-пахвинної ліворуч: перелом 2-8-го ребер по середньо-ключичній лінії праворуч з пошкодженням пристінкової плеври; перелом 2-10-го ребер по лопатковій лінії ліворуч, 2-10-го ребер по лопатковій лінії праворуч з пошкодженням пристінкової плеври; крововиливи у оточуючи м`язи в місцях переломів, рана нижньої долі правої легені, інфільтруючи крововиливи в вісцеральну плевру легень, інфільтруючи крововиливи. Виявлена сполучена тупа травма тіла відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя та в даному випадку призвела до смерті, утворилася від дії тупого твердого предмета, предметів, або при вдарі о такі предмети, якими можуть бути виступаючи частини салону автомобіля, незадовго до потрапляння у лікарню.

У прямому причинному зв`язку з даною дорожньо-транспортною пригодою, що спричинило настання суспільно - небезпечних наслідків у вигляді спричинення смерті потерпілій ОСОБА_11 , знаходиться порушення водієм ОСОБА_7 вимог п.16.11 та знаку пріоритету 2.1 Дати дорогу Правил дорожнього руху України, та порушення водієм ОСОБА_8 вимог п.16.12 ч.1 Правил дорожнього руху України, оскільки зазначені порушення в їх сукупності, безпосередньо спричинили настання даної події.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_8 свою провину не визнав та просить його виправдати.
В доведення вини обвинуваченого ОСОБА_8 , сторона обвинувачення посилається на свідчення обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_14 , свідків, протокол огляду місця події від 04.06.2012 року, схему та фототаблицю до нього, протоколи огляду транспортних засобів, висновки медичного досліження на стан алкогольного сп`яніння, висновок експерта № 4427-20 ( відповідь на 3-є питання) , висновок судової медичної експертизи № 744 від 07.07.2012 року, висновок судової автотехнічної експертизи від 11.12.2012 року, протоколи відтворення події дорожньо-транспортної пригоди за участю обвинувачених та свідка.
Проте , таке обвинувачення визнається судом не доведеним виходячи з наступних підстав.
1. Відповідно до обставин, викладених в обвинувальному акті ОСОБА_7 обвинувачається в тому, що : "... Під`їжджаючи до перехрестя проспекту Перемоги з проспектом Маршала Жукова, перед яким встановлений дорожній знак пріоритету 2.1. ПДР України Дати дорогу, обвинуваченому ОСОБА_7 , як водієві механічного транспортного засобу, необхідно було стежити за розвитком дорожньої обстановки та можливими її змінами, і при подальшому русі через перехрестя , він повинен був переконатися, що це буде небезпечним, і він своїми діями не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Тобто ОСОБА_7 необхідно було бути уважним, стежити з дорожньою обстановкою, та при виявленні автомобіля, який наближався до перехрестя по головній дорозі дати йому дорогу. Іншими словами, водієві ОСОБА_7 необхідно було діяти у відповідності з вимогами п.п. 2.3. б, 16.11 Правил дорожнього руху України, які свідчать:

-2.3 б) "Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі";

-16.11 "На перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, що наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху".

Однак, в порушення вищевказаних вимог пунктів Правил дорожнього руху України , обвинувачений ОСОБА_7 , як водій механічного транспортного засобу, здійснюючи управління технічно справним автомобілем, на сухому асфальтобетонному покритті, не переконався у відсутності небезпеки для себе та інших учасників, не маючи перешкод ні технічного, ні механічного характеру, при необмеженій видимості, здійснюючи свій рух зі швидкістю близько 60 км/год, проїждаючи через умовну лінію перетину проїжджих частин, став перетинати перехрестя в напрямку проспекту Карла Маркса. При цьому, обвинувачений ОСОБА_7 , проявляючи злочинну недбалість, усвідомлюючи, що знаходиться, на другорядній дорозі, своєчасно транспортні засоби, що рухаються по головній дорозі - по проспекту Маршала Жукова з боку проспекту 50 років СРСР не виявив, внаслідок чого здійснюючи рух без зупинки, допустив зіткнення з автомобілем ЗАЗ-110247 д/н НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_8 , що рухався по проїжджій частині проспекту Маршала Жукова, з боку проспекту 50 років СРСР у напрямку вищезгаданого перехрестя з приблизною швидкістю 40,0 км / год....."

Тобто , слідчим одне й теж перехрестя для ОСОБА_7 трактується як нерівнозначне , тоді як для ОСОБА_8 це перехрестя трактується як рівнозначне і вміняється порушення п.16.12. Правил дорожнього руху України виконання яких вимогається при русі по прехрестю рівнозначних доріг.
2. Дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами встановлено, що перехрестя, на якому сталася дана дорожня - транспортна пригода є нерегульованим перехрестям нерівнозначних доріг , а саме:
- протоколом огляду місця ДТП від 04.06.2012 року, відповідно до якого було зафіксовано подію ДТП- зіткнення на перехресті пр. Перемоги - пр. Маршала Жукова за участю автомобіля ВАЗ 2101 під керуванням ОСОБА_7 , та автомобіля ЗАЗ під керуванням ОСОБА_8 . Під час огляду місця ДТП було визначено, що вона сталася на нерегульованому перехресті, горизонтальна ділянка дороги, асфальтобетонне покриття, стан покриття - сухе, чисте, однорідне, призначене для руху в одному напрямку, наявність пішохідного переходу, видимість не обмежена, встановлено наявність бокового зсуву довжиною 6,3 м що належить автомобілю ВАЗ 2101, відсутні сліди гальмування. (Т.1 а.с.7-11 матеріалів кримінального провадження);

- схемою до протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 04.06.2012 року, відповідно до якої вбачається, що це перехрестя нерівнозначних доріг, оскільки відсутнє регулювання черговості проїзду регулювальником чи сигналами світлофору і є поділ доріг на головну та другорядну, оскільки на схемі позначені дорожні знаки приорітету 2.3. "Головна дорога" та 2.1. "Дати дорогу". ( Т.1 а.с.12 матеріалів кримінального провадження)

- актом обстеження дорожніх умов на ділянці автомобільної дороги від 04.06.2012 року, відповідно до якого обстежена ділянка автомобільної дороги по пр. Перемоги - пр. М. Жукова та встановлено, що зазначена ділянка пр.Перемоги - М.Жукова є дорогою районного значення, горизонтальна ділянка, ухил - 0,1%, асфальтобетоне покриття, стан проїзної частини- сухий, ширина проїзної частини - 11,4 м, ширина смуги праворуч- 5,7м, ліворуч- 5,7 м, поперечний ухил проїзної частини праворуч - 20%, ліворуч- 20%; праворуч - пр. Перемоги - електричні опори праворуч, дорожні знаки - 1.39,5.35- 4 од., 3.21 - 2 од., 2.1; недоліки - на вул. М.Жукова відсутній дорожній знак 2.3, відсутня дорожна розмітка 1.1,1.5, дорожня розмітка 1.14.2 потребує оновлення. (Т.1 а.с. 61 матеріалів кримінального провадження)

- Згідно запропонованої схеми організації руху в МК ДТП перехрестя пр. Перемоги- пр. М.Жукова( а.с.160 Т.1матеріалів кримінального провадження) на даній ділянці по напрямку руху автомобіля ЗАЗ передбачено дорожній знак 2.3. "Головна дорога", який був відсутній на момент пригоди, в зворотньому напрямку даний знак зафіксовано в наявності.
- висновком експертів за результатами проведення судової автотехнічної експертизи № 11418/14-52 від 29.08.2014 року, на вирішення якої були поставлені наступні питання:

1) Чи може бути перехрестя з урахуванням його поняття відповідно до п.1.10 ПДР одночасно і рівнозначним і нерівнозначним для кожного з учасників дорожнього руху на цьому перехресті ?;

2) яким, у відповідності до вимог Правил дорожнього руху України, з урахуванням усіх розташованих на даному перехресті дорожніх знаків 2.1."Дати дорогу", 2.3 "Головна дорога", у їх повній сукупності є перехрестя по пр. Маршала Жукова та пр. Перемоги - рівнозначним чи нерівнозначним для кожного з учасників ДТП ?".

ДОСЛІДЖЕННЯ:
1. перехрестя - місце перехрещення, прилягання або розгалуження доріг на одному рівні, межею якого є уявні лінії між початком заокруглень країв проїзної частини кожної з доріг. Не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території;
головна дорога - дорога з покриттям відносно ґрунтової або та, що позначається знаками 1.22, 1.23.1, 1.23.2, 1.23.3, 1.23.4, 2.3. Наявність на другорядній дорозі покриття безпосередньо перед перехрестям не прирівнює її за значенням до перехрещуваної;
дати дорогу вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість;
перевага право на першочерговий рух стосовно інших учасників дорожнього руху.
Зі змісту Розділу 16 Правил дорожнього руху України вбачається, що перехрестя можуть бути регульованими або нерегульованими, при цьому нерегульовані перехрестя в свою чергу поділяються на: перехрестя нерівнозначних доріг(регулювання руху здійснюється за допомогою знаків пріоритету): перехрестя рівнозначних доріг ( на яких перетинаються різвнозначні дороги, перед якими немає знаків пріоритету або є попереджувальний знак 1.21 "Перетин рівнозначних доріг")
Таким чином, відповідно до термінології Правил дорожнього руху , які діють в Україні, одне й теж саме перехрестя не може бути одночасно нерівнозначним та рівнозначним.
2. З матерілів справи встановлено, що автомобіль ЗАЗ під керуванням водія ОСОБА_8 рухався по пр. М.Жукова від пр-ту 50 років СРСР в напрямку пр-у Металургів. Автомобіль ВАЗ під керуванням водія ОСОБА_7 рухався по пр-ту Перемоги від Єлізаветівського шосе в напрямку пр-ту Карла Маркса .
Згідно схеми до протоколу огляду місця події від 04.06.2012 року ( а.с.12 Т.1) та згідно фототаблиці до протоколу огляду місця події (а.с.13-18 Т.1) на момент пригоди на даному перехресті по напрямку руху автомобіля ЗАЗ були встановлені дорожні знаки 1.39 "Інша небезпека(аварійно-небезпечна ділянка)", 5.35.1 "Пішохідний перехід"; в зустрічному напрямку - 2.3. "Головна дорога". По напрямку руху автомобіля ВАЗ - 2.1 "Дати дорогу".
Згідно запропонованої схеми організації руху в МК ДТП перехрестя пр. Перемоги- пр. М.Жукова( а.с.160 Т.1) на даній ділянці по напрямку руху автомобіля ЗАЗ передбачено дорожній знак 2.3. "Головна дорога", який був відсутній на момент пригоди, в зворотньому напрямку даний знак зафіксовано в наявності.
Слід також відмитити, що згідно умовних позначень на даній схемі вказано, що по напрямку руху автомобіля ЗАЗ дорожні знаки 2.3. "Головна дорога" та 5.35.1 "Пішохідний перехід" як запропоновані так і існуючі. А також, дорожній знак 2.3. "Головна дорога" за перехрестям (по напрямку руху автомобіля ЗАЗ) згідно даної схеми організації дорожнього руху запроновано встановити з обох боків опори, тобто дублюючий.
Згідно Акту обстеження дорожніх умов (а.с.61 Т.1) в недоліках зазначено, що на ділянці пр-ту М.Жукова відсутній дорожній знак 2.3 "Головна дорога" (по напрямку руху автомобіля ЗАЗ).
Таким чином, враховуючи вище наведену схему організації дорожнього руху на даному перехресті та наявність на одній з доріг дорожнього знаку 2.1. "Дати дорогу" без наявності таблички (табличка 7.8, яка могла б вказувати про те, що на даному перехресті головна дорога змінює напрямок) говорить про те, що дане перехрестя є нерегульованим нерівнозначним.
Слід також відмітити, що дорожні знаки пріоритету конструктивно виконані такої форми, що учасники дорожнього руху маючи в полі зору обриси даного знаку ( з тильної сторони) можуть розпізнати їх.
Згідно показів водія автомобіля ЗАЗ ОСОБА_8 від 25.06.2012 року ( а.с.93 Т.1) :."..Проезжая часть была сухая, было светлое время суток. Проезжая перекресток я отметил для себя наличие знака уступи дорогу на примыкающей улице пр. Победи с права по уходу моего движения....".
Таким чином, навіть наявність одного з двох необхідних знаків пріоритету дає можливість водію визначити , що дане перехрестя є нерівнозначним.
ВИСНОВКИ :
1. Відповідно до термінології Правил дорожнього руху, які діюсть в Україні, одне й тежє саме перехрестя не може бути одночасно нерівнозначним та рівнозначним.
2. З технічної точни зору перехрестя , на якому сталась дана ДТП для обох учасників ДТП є нерівнозначним.( Т.1 . а.с. 155-158 матеріалів судового провадження)
Стороною обвинувачення дії обвинуваченого ОСОБА_8 регламентуються п.16.12 Правил дорожнього руху України.
Відповідно до висновку експертів за результатами проведення судової автотехнічної експертизи № 23135/16-52 від 28.01.2016 року, відповідно до п.7 Висновків якої вказано: " Приймаючи до уваги висновок від 29.08.2014 року № 11418/14-52 в частині того, що дане перехрестя на момент ДТП, враховуючи схему організації дорожнього руху, є нерегульованим нерівнозначним та не містило ознак того, що головна дорога змінювала напрямок руху (відсутні відповідні таблички), а також враховуючи, що кінець головної дороги позначається відповідним дорожнім знаком 2.4 "Кінець головної дорорги" р.33 ПДРУ, який також на момент ДТП був відсутній, дії водія автомобіля ЗАЗ ОСОБА_8 в даній дорожній обстановці некоректно регламентувати відповідно до п.16.12 ПДР України, який стосується лише проїзду рівнозначних перехресть. (Т.2 а.с. 76- 80 матеріалів судового провадження)
Суд не приймає як доказ , на який посилається сторона обвинувачення висновки судової автотехнічної експертизи № 3147-12 від 11.09.2012 року , які винесені по 7,8 та 9 питанням, оскільки вказані висновки грунтуються лише на даних, завданих постановю слідчого дорожню обстановку.
Заслухавши показання обвинуваченого ОСОБА_7 , потерпілого ОСОБА_14 , свідка ОСОБА_15 , вивчивши матеріали кримінального провадження, аналізуючи зібрані в ході досудового слідства та перевірені судом докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що інкриміноване ОСОБА_8 обвинувачення за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілій , не знайшло свого підтвердження та обвинувачений підлягає виправданню у зв`язку із недоведеністю вчинення ОСОБА_8 інкримінованого йому кримінального правопорушення з наступних підстав.
Основним безпосереднім об`єктом даного злочину є безпека дорожнього руху та експлуатації автомобільного та деяких інших видів транспорту, а його додатковим обов`язковим об`єктом - життя та здоров`я особи.
Об`єктивна сторона злочину включає наступні обов`язкові ознаки: 1) діяння; 2) обстановку; 3) наслідки; та 4) причинний зв`язок між діянням та наслідками.
Діяння заключається в порушенні правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту.
Причинний зв`язок між діянням та наслідками має місце тоді, коли порушення правил дорожнього руху чи експлуатації транспорту, допущені винною особою, закономірно, при необхідності тягне за собою наслідки, передбачені ст.286 КК України.
Суб`єктом кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України, є особа, керуюча транспортним засобом (водій).
Суб`єктивна сторона злочину визначається відношенням винного до наслідків і в цілому характеризується неосторожною формою вини.
Згідно вимог ст.17 КПК України, особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Підозра, обвинувачення не можуть ґрунтуватися на доказах отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Вимогами ст.370 КПК України, передбачено, що судове рішення ухвалюється судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду.
Відповідно до п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 01.11.1996р. «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» визнання особи винною у вчиненні злочину може мати місце лише за умови доведеності її вини. При цьому слід мати на увазі, що згідно ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також на доказах, отриманих незаконним шляхом.
Відповідно до вимог ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції».
Ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» від 23.02.2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Так, у справі «Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain» від 6 грудня 1998 р. (п.146) Європейський Суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинуватості вимагає, серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не розпочинали розгляд справи з упередженої думки, що підсудний вчинив злочин, який йому ставиться в вину; обов`язок доказування лежить на обвинуваченні, і будь-який сумнів має тлумачитися на користь підсудного. (Barberа, Messegu and Jabardo v. Spain, judgment of 6 December 1988, Series A no. 146, p. 33, § 77).
В статті 7 КПК України закріплені найважливіші засади кримінального провадження, серед яких є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.
Статтею 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципів верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно ст. 22 КПК України кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до вимог ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Обов`язок доказування обставин, передбачених ст. 91 цього Кодексу, відповідно до приписів ч. 1 ст. 92 КПК України покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках, на потерпілого.
Відповідно до ст. 94 КПК України слідчий, прокурор, слідчий суддя, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюють кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення. Жоден доказ не має наперед встановленої сили.
Аналіз всіх даних, покладених в обґрунтування обвинувального акту, не дозволяє суду дійти висновку про винність обвинуваченого ОСОБА_8 у скоєнні інкримінованого йому злочинного діяння, а вищевказані докази суд вважає не належними та не достатніми для постановлення обвинувального вироку.
Виправдувальний вирок згідно ч. 1 ст. 373 КПК України ухвалюється у разі, якщо не доведено, що: 1) вчинено кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується особа; 2) кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим; 3) в діянні обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.
Враховуючи викладені обставини, на підставі ретельного дослідження наданих в ході судового слідства доказів, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_8 у вчиненні ним порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілої ( ст. 286 ч.2 КК України) не доведена, у зв`язку з чим обвинувачений ОСОБА_8 підлягає виправданню у зв`язку із недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення.

Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд виходить з наступного.
Відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України та п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Визначаючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, суд повинен виходити із сукупності всіх обставин справи, зокрема, форми вини, мотиву і цілі, способу, обстановки і стадії вчинення злочину, тяжкості наслідків, що настали.
Згідно з роз`ясненнями, наведеними у постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при призначенні покарання за відповідною частиною статті 286 КК України, суди мають враховувати не тільки наслідки, що настали, а й характер та мотиви допущених особою порушень правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, її ставлення до цих порушень та поведінку після вчинення злочину, вину інших причетних до нього осіб (пішоходів, водіїв транспортних засобів, працівників, відповідальних за технічний стан і правильну експлуатацію останніх, тощо), а також обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, та особу винного.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_7 покарання суд враховує те, що злочин, передбачений ч. 2 ст. 286 КК України, є необережним і відноситься до категорії тяжких злочинів.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд відносить щире каяття .
До обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 суд відносин вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.
Обвинувачений ОСОБА_7 позитивно характеризується за місцем проживання, є раніше не судим, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває.
Вирішуючи цивільний позов потерпілого ОСОБА_8 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 матеріальної та моральної шкоди суд виходить з наступного.
Так, згідно ч. 5 ст. 128 КПК України цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими КПК України. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, КПК України не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК України за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, на етапі судового розгляду обвинувачений ОСОБА_7 цивільний позов в частині відшкодування матеріальної шкоди в сумі 2238,45 грн. визнав у повному обсязі, на обов`язок інших осіб відшкодувати заподіяну ним шкоду не посилався, питання про залучення інших осіб як цивільних відповідачів не порушував, в цій частині суд задовольняє позовні вимоги потерпілого ОСОБА_14 в повному обсязі, оскільки вони підтверджені відповідними доказами - накладною від 16.06.2012 року , квитанцією від 15.06.2012 року ( а.с. 240 Т.1) , та стягує з обвинуваченого ОСОБА_7 .
Щодо позовних вимог потерпілого ОСОБА_14 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_7 моральної шкоди в сумі 300 000 грн. , суд виходить з наступного.
Так, згідно ч.1 ст. 23 Цивільного Кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Така шкода, виходячи з п.1 та п.2 ч.2 ст. 23 Цивільного Кодексу України може проявлятися у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.
Згідно ч.4 ст. 23 Цивільного Кодексу України моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.
Частиною 1 ст. 1167 Цивільного Кодексу України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Суд приходить до висновку про наявність у потерпілого ОСОБА_14 на протязі тривалого періоду часу моральних переживань, оскільки внаслідок ДТП він втратив близького чоловіка- свою матір і ці обставини негативно сказались на моральному стані потерпілого ОСОБА_14 , тому задовольняє вимоги потерпілого ОСОБА_14 про відшкодування моральної шкоди в сумі 300 000 грн. повністю і стягує їх з обвинуваченого ОСОБА_7 і вважає, що ця сума реально відображає характер, глибину та тривалість душевних, емоційних та моральних страждань, які перенес потерпілий ОСОБА_14 .
Відповідно до вимог ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта, а саме суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 за проведення судової автотехнічної експертизи № 3147-12 від 11.09.2012 року в сумі 1378 грн. 80 коп., комплексної, комісійної судової автотехнічної експертизи та транспортно - трасологічної експертизи № 3488-3489-12 від 19.11.2012 року в сумі 7370 грн. (а.с.237 Т.1 кримінального провадження), судової автотехнічної експертизи № 11418/14-52 від 29.08.2014 року в сумі 1968 грн. ( Т.1 а.с.154 матеріалів судового провадження), судової автотехнічної експертизи № 23135/16-52 від 28.01.2016 року в сумі 4608 грн. Т.2 матеріали судового провадження), а всього 15320,8 грн.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до ст. 100 КПК УКраїни.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370-374,392-395 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_7 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7(сім) років з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишити особисте зобов`язанння.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_14 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 2238(дві тисячі двісті тридцять вісім) грн. 45 коп. та 300 000 (триста тисяч )грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди .

Стягнути з ОСОБА_7 судові витрати за проведення судових експертиз в загальній сумі 15320,8 грн. в рахунок держави.
ОСОБА_8 виправдати та визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України .

Речовий доказ : автомобіль "ЗАЗ-110247" д.н. з. НОМЕР_2 , який знаходиться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_8 - залишити ОСОБА_17 .

Речовий доказ : автомобіль "ВАЗ-2101" д.н.з. НОМЕР_4 , який зберігаєтиься на території Дніпровського ВП Дніпродзержинського ВП ГУНП в Дніпропетровській області - повернути власнику - ОСОБА_18 .

Вирок суду може бути оскаржений учасниками процесу до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Суддя : ОСОБА_1