1-кп/381/278/16
381/3952/16-к

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2016 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,,

за участі секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Фастівського міськрайонного суду Київської області кримінальне провадження №0001749 від 02.09.2016 рокупо обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Фастів Київської області, громадянки України, з неповною вищою освітою, не працюючої, маючої малолітню дитину - ІНФОРМАЦІЯ_2 , неодруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,; АДРЕСА_3 , згідно ст.. 89 КК України не судимої, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,-

встановив:

01.09.2016 року близько 14 год. перебуваючи у м.Фастів по вул.Зигмунта Козара (1-го Травня) поруч з ринком «Вечірній» ОСОБА_5 вільно зайшла до магазину «Білизна 75D», розташованого по вул. Зигмунта Козара (1-го Травня), 11 м.Фастів Київської області, товар якого належить ОСОБА_6 , яка сумісно працює у даному магазині продавцем. Перебуваючи у магазині, ОСОБА_5 , з прилавку попросила у продавця ОСОБА_6 бюстгальтери у кількості 6 шт. для примірки. Після отримання бюстгальтерів, ОСОБА_5 , направилася до примірочної цього ж магазину, де примірявши 4 бюстгальтера, один з них вирішила викрасти, вартістю 250 грн. Так Клінкова, з метою викрадення чужого майна шляхом крадіжки, з корисливих мотивів, не знімаючи з себе бюстгальтера, одягла зверху свою кофту та залишивши інші 5 бюстгальтерів у примірочній кімнаті, вийшла швидко з магазину, не розрахувавшись за бюстгальтер та не маючи цього на меті. По дорозі з магазину, ОСОБА_7 наздоганяла продавець ОСОБА_6 , виявивши зникнення бюстгальтера і при цьому кричала , щоб остання зупинилась.

ОСОБА_5 , розуміючи, що вчинення нею злочину - крадіжки викрито, не припинила свої протиправні дії та почала тікати від продавця в бік вул.С.Петлюри (Червона) м.Фастова, де була затримана працівниками поліції. Внаслідок вчиненого ОСОБА_8 даного злочину була заподіяна матеріальна шкода ОСОБА_6 на суму 250 грн.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_4 вчинила злочин, передбачений ч.1 ст.186 КК України за ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 вину в скоєному визнала повністю та пояснила, що при зазначених в обвинувальному акті обставинах скоїла дане кримінальне правопорушення. На даний час вину в скоєному визнає повністю, кається та просить суворо не карати.

Потерпіла ОСОБА_6 в поданій 20.10.2016 року до канцелярії суду заяві просить розглянути справу без її участі зазначає, що претензій до обвинуваченої ні морального, ні матеріального характеру не має.

Суд, вислухавши думку учасників судового провадження, вважає можливим визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченої та дослідженням матеріалів, які характеризують особу обвинуваченої. При цьому, судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, їх позиції є добровільними, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд оцінивши всі докази в їх сукупності, приходить до того, що дії ОСОБА_9 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Визначаючи міру покарання обвинуваченій, суд, в якості обставин, які пом`якшують покарання враховує визнання своєї вини, щире каяття.

Обтяжуючі обставини, передбачені ст. 67 КК України, в ході судового розгляду встановлені не були.

Обираючи покарання обвинуваченій, суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкцій ч.1 ст.186 КК України, що злочин передбачений даною статтею відноситься до категорії середньої тяжкості, особу винної, яка згідно ст.. 89 КК України несудима, має на утриманні малолітню дитину, перебуває на обліку як малозабезпечена сім`я, потерпіла на даний час претензій ні морального, ні матеріального характеру до неї не має, цивільний позов заявлено, шкода відшкодована, суд приходить до висновку про можливість виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства та призначити їй покарання в межах санкції обвинувачення в виді громадських робіт у мінімальному розмірі.

Долю речових доказів по справі вирішити відповідно вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати по справі відсутні.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст. 349, 373, 374 КПК України, суд,-

засудив:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України та призначити їй покарання у виді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.

Речові докази по справі: бюстгалтер марки «VE.NU/S 85B/XL 6960», на якому міститься бірка з зазначеною маркою та цінником - 250 грн.,який передано під розписку на зберігання потерпілій ОСОБА_6 - залишити у власності останньої.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення.

Копії вироку вручити негайно після його проголошення, обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_10