Справа № 727/1544/16-к
Провадження № 1-кп/727/132/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2016 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:
головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю потерпілої ОСОБА_5

за участю законного представника обвинуваченого ОСОБА_6

за участю представника ГУНП України

в Чернівецькій області ОСОБА_7

за участю представника Служби у справах дітей ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці матеріали кримінального провадження /ЄРДР №0003323/ по клопотанню про застосування примусових заходів виховного характеру затвердженого прокурором Чернівецької місцевої прокуратури юристом другого класу ОСОБА_3 , відносно:

неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Чернівці, учня 7 класу комунального закладу «Хотинська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат №2», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -
за фактом вчинення суспільно - небезпечного діяння, що підпадає під ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
До суду з клопотанням про застосування примусових заходів виховного характеру щодо неповнолітнього ОСОБА_9 звернулась прокурор Чернівецької місцевої прокуратури юрист другого класу ОСОБА_3 , посилаючись на те, що 27.10.2015 року приблизно о 12 год. ОСОБА_9 прийшов в гості до своїх товаришів ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , до будинку АДРЕСА_2 . Перебуваючи поруч з будинком, скориставшись відсутністю своїх товаришів та їхніх батьків, а також тим, що він знав, що ключі від будинку зберігаються в підсобному прибудинковому приміщенні, де проживає сім`я ОСОБА_12 , ОСОБА_9 взяв ключі та проникнувши в будинок, таємно викрав ігрову приставку «PSP» вартістю 2900 гривень та золоті прикраси, а саме золотий хрестик вартістю 750 гривень, золотий ланцюжок вартістю 2000 гривень та золоту обручку вартістю 1500 гривень. Після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину ОСОБА_9 пішов та в подальшому розпорядився майном на власний розсуд, завдавши своїми протиправними діями потерпілій ОСОБА_13 матеріальної шкоди на суму 7150 гривень

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_9 , пояснив, що 27.10.2015 року він перебував у бабусі за адресою: АДРЕСА_3 . Тоді ж він побачив ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , які сказали, що їх матері немає вдома, а тому запросили його в гості до себе додому. А саме, до них пішли він, ОСОБА_16 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , всі гралися разом. В цей час неповнолітній ОСОБА_9 побачив у серванті золоті цепочку і обручку, на підвіконні стояла ігрова приставка «PSP». Тоді ж він і вирішив це все забрати собі. При цьому, неповнолітній ОСОБА_9 не заперечував в судовому засіданні той факт, що перед цим брати ОСОБА_12 показували йому коробочку з цим золотом. Коли всі вийшли на вулицю, він забрав ігрову приставку та обручку, а також цепочку, яка лежала на тумбі біля телевізору, які сховав у мішок та вийшов надвір. З вказаними речами він пішов на ринок біля «Черемошу» з метою продажу цього майна. Приставку він продав за кошти в сумі біля 300-400 грн. та ці кошти витратив разом з ОСОБА_18 в парку на качелях. Наступного дня він здав обручку в ломбард «Партнер» біля «Формаркету» за кошти в сумі 200 грн., які витрачав на продукти харчування. При цьому, він не збирався викуповувати цю обручку. При здачі в ломбард золотих речей використовував паспорт, який попросив у дяді його друга Вані. Здавати обручку з ним також ходив його дядько, якому він сказав, що знайшов каблучку на вулиці. В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_9 цивільний позов потерпілої визнав частково, на суму 6400 грн.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснила, що в кінці жовтня 2015 року вона була на роботі 2 дні підряд. Діти з друзями грались в неї вдома. Викрадена обручка знаходилась в коробці з-під фотоплівки. Обручку вона зняла в неділю, а пропажу виявила в четвер увечері. Також зникли золота цепочка, 2 хрестики та ігрова приставка. Ігрову приставку шукали всі разом, не знайшли, тому потерпіла почала розпитувати дітей хто був у них вдома та вони сказали їй, що були ОСОБА_9 та ще якийсь хлопець, якого звати ОСОБА_19 . При цьому діти їй сказали, що у ОСОБА_9 з`явилась дорога колонка для прослуховування музики, вартістю близько 350 грн. Заявлений цивільний позов підтримала у повному обсязі.
Допитаний в судовому засіданні малолітній свідок ОСОБА_20 пояснив, що він товаришує з ОСОБА_9 . Того дня, коли у них з дому пропало золото та приставка, у них вдома були він, його брат та сам ОСОБА_9 . Вони грались. Коли ж вони прийшли, то ключі від дому у них валялись під дверима. Вони з ОСОБА_21 грались в ігри на приставці «PSP». Також вказав не те, що чорну коробку із золотими виробами мами, яка була в серванті, вони також показували ОСОБА_21 , а ще перед цим він показував цепочку ОСОБА_21 та питав чи той не знає де її можне відремонтувати. Також ОСОБА_9 бачив, як він поклав ключ від будинку в пральну машинку. Малолітній ОСОБА_20 в судовому засіданні вказав, що був присутній у ломбарді зі своєю тіткою та ОСОБА_9 та там знаходилась обручка, схожа на обручку його матері. А також він побачив знайому чорну коробочку, яка була у них в домі. Тоді він спитав чи це не коробочка його матері, на що ОСОБА_9 відповів, що ні.

Малолітній свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснив, що знайомий з ОСОБА_9 . Той заходив до них у будинок. В кінці жовтня 2015 року його мати сказала йому, що у них щось пропало. А напередодні ОСОБА_9 перебував у них в будинку. Також вказав на те, що ОСОБА_21 бачив їх ігрову приставку, також у той день його брат показав ОСОБА_21 де лежать мами прикраси. При цьому 27.10.2015 року він закривав будинок та ОСОБА_9 бачив де лежить ключ від дому. Коли вони з братом прийшли додому, то ключ валявся на землі біля дверей, тобто був не на місці. Також підтвердив те, що бачив мамину коробочку в руках у ОСОБА_9 , однак той сказав, що у нього є така ж коробочка. Також підтвердив те, що був свідком як у ломбард здавали обручку його матері, однак на питання чи це не обручка його матері, ОСОБА_9 відповів, що ні. Йому також дали якісь гроші з виручених у ломбарді. Підтвердив в судовому засіданні також і те, що коли ОСОБА_9 показували коробочку з маминими прикрасами, то були присутні тільки він, його брат та сам ОСОБА_9 .

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_23 пояснив, що з ОСОБА_9 вони друзі. Приблизно в листопаді 2015 року той прийшов до нього додому та хотів щоб його мати взяла паспорт, оскільки потрібно здати кільце в ломбард. Вони всі поїхали на таксі на вулицю Сторожинецьку та пішли в ломбард. ОСОБА_24 з ОСОБА_25 зайшли в ломбард, вони їх чекали. ОСОБА_21 дав йому 50 грн., ОСОБА_25 100 грн. Також вказав на те, що кільце було жовтого кольору, гладке як обручка та за нього в ломбарді дали 500 грн. Сам неповнолітній ОСОБА_9 сказав, що знайшов це кільце.

Свідок ОСОБА_26 в судовому засіданні вказав, що ОСОБА_9 він знає. Якось той прийшов до його племінника Вані з кільцем. Сказав, що знайшов це кільце та попросив допомогти йому його продати, на що свідок запропонував здати його в ломбард. Вони поїхали до ломбарду та здали кільце за 500 грн., з яких ОСОБА_9 віддав йому 100 грн. Через день ОСОБА_21 приніс цепочку, сказав, що це його матері, не крадена, оскільки потрібно оплатити комунальні послуги. Потім вони знову поїхали в ломбард на Проспект Незалежності та здали цепочку за кошти в сумі 800 грн. За це ОСОБА_9 дав йому якісь кошти. Підтвердив те, що цепочка була золота. Все золото задавалось в ломбард на його паспорт. В ломбард заходили він, його дружина ОСОБА_24 та сам неповнолітній ОСОБА_9 , діти перебували на вулиці. Щодо хрестика, то на даний час вже всього не пам`ятає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_27 надала покази аналогічні показам свідка ОСОБА_26 та підтвердила той факт, що її чоловік ходив двічі в ломбард з ОСОБА_9 , при цьому в перший раз йому дали 100 грн., а другий раз чи давали йому якісь кошти вона не знає.

Допитаний в судовому засіданні неповнолітній свідок ОСОБА_28 вказала, що десь в кінці жовтня на початку листопада 2015 року вона зателефонувала брату Вані та чекала його на вул.Сторожинецькій. Згодом туди під`їхали її брат, його дядько ОСОБА_25 з дружиною ОСОБА_24 , брати ОСОБА_29 та ОСОБА_17 , а також там був ОСОБА_9 та всі разом пішли в ломбард. Дядько з ОСОБА_21 заходили в ломбард, а вони чекали на вулиці.

Крім показів потерпілої та ряду свідків, вина неповнолітнього ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України також підтверджується дослідженими та проаналізованими судом в судовому засіданні рядом письмових доказів кримінального провадження.

Так, з довідки ТОВ «Ломбард Партнер» Вівенко і компанія» №246/16ю від 12.02.2016 року, вбачається, що протягом 2015 року до ломбарду звертався ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який 28.10.2015 року за договором фінансового кредиту отримав кошти в сумі 756,00 грн. під заклад брухту (ланцюга і підвісу) із золота 583 проби, загальною вагою 1,74 грам. При цьому, клієнтом було прострочено в передбачений договором строк повернення ломбарду суми отриманого кредиту та, відповідно до умов договору, ломбардом звернуто стягнення на вказане майно.

З довідки ПТ «ЕВ.РО. Ломбард «ЕВ.РО. Фінанси ЛТД і компанія» №39 від 10.02.2016 року вбачається, що ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_2 користувався послугами товариства, а саме закладав 27.10.2015 року золоту обручку 585 проби, загальною вагою 1,27 грам, вказаний предмет інкасовано та реалізовано.

Таким чином, заслухавши пояснення неповнолітнього ОСОБА_9 , його законного представника, потерпілої, допитавши свідків та дослідивши матеріали кримінального провадження, суд вважає встановленим, що в діях ОСОБА_9 мало місце суспільно небезпечне діяння, а саме крадіжка, поєднана з проникненням у житло, інше приміщення чи сховище, тобто в діях неповнолітнього ОСОБА_9 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України.

Разом з тим, на підставі вищевикладеного суд приходить до висновку про недоведеність органами досудового слідства та органами обвинувачення вчинення неповнолітнім ОСОБА_9 крадіжки срібних сережок та одного золотого хрестика, у зв`язку з чим підлягає виключенню з клопотання про застосування примусових заходів виховного характеру у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_9 - посилання на крадіжку останнім зазначених речей.

У зв`язку з зазначеним, підлягає частковому задоволенню заявлений цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 , а саме на суму 7150 грн., тобто за виключенням срібних сережок та одного золотого хрестика.

Законний представник неповнолітнього ОСОБА_9 в судовому засіданні зобов`язалася контролювати дозвілля свого сина, стежити за його поведінкою та вживати належних заходів до його виховання.

Сам неповнолітній ОСОБА_9 в судовому засіданні просив застосувати до нього примусові заходи виховного характеру у вигляді передачі під нагляд матері, оскільки він щиро розкаявся у вчиненому і усвідомив небезпеку своїх діянь, обіцяв більше так не робити. Бажає стати на шлях виправлення.

Заслухавши думку прокурора, захисника, неповнолітнього ОСОБА_9 та його законного представника, представника служби у справах дітей, представника кримінальної міліції у справах неповнолітніх, потерпілої, а також дослідивши матеріали кримінального провадження, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст.97 КК України примусові заходи виховного характеру, передбачені частиною 2 ст.105 КК України, суд застосовує і до особи, яка до досягнення віку, з якого може настати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною КК України.

Відповідно ч. 1 ст. 497 КПК України якщо під час досудового розслідування прокурор дійде висновку про можливість виправлення неповнолітнього, який обвинувачується у вчиненні вперше кримінального проступку, злочину невеликої тяжкості або необережного злочину середньої тяжкості без застосування кримінального покарання, він складає клопотання про застосування до неповнолітнього обвинуваченого примусових заходів виховного характеру і надсилає його до суду.

Згідно ст. 498 КПК України кримінальне провадження щодо застосування примусових заходів виховного характеру, передбачених законом України про кримінальну відповідальність, здійснюється внаслідок вчинення особою, яка після досягнення одинадцятирічного віку до досягнення віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, вчинила суспільно-небезпечне діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 КК України, кримінальній відповідальності за ч.3 ст.185 КК України підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося 16 років.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто він скоїв суспільно небезпечне діяння, що підпадає під ознаки злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України, інкримінованого йому у віці від 11 до 16 років.

За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього.

Із змісту ч. 2 ст.105 КК України вбачається, що застереження є найменш суворим та, відповідно до п.5 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №2 «Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру» та може бути зроблено шляхом роз`яснення судом неповнолітньому наслідків його дій - шкоди, завданої охоронюваним законом правам особи (осіб), інтересам суспільства або держави, - та оголошення неповнолітньому осуду за ці дії, а також попередження про більш суворі правові наслідки, які можуть настати в разі продовження ним протиправної поведінки чи вчинення нового злочину.
Пунктом 6 постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року №2 "Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру" Обмеження дозвілля і встановлення особливих вимог щодо поведінки неповнолітнього (п. 2 ч. 2 ст. 105 КК України) слід розуміти як: обмеження перебування поза домівкою в певний час доби; заборону відвідувати певні місця, змінювати без згоди органу, який здійснює за ним нагляд, місце проживання, навчання чи роботи, виїжджати в іншу місцевість; покладення обов`язку продовжити навчання, пройти курс лікування (за наявності хворобливого потягу до спиртного або в разі вживання наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів); тощо. Відповідно до ч. 3 ст. 105 КК України суд у кожному випадку встановлює конкретний строк, протягом якого органи, що здійснюють контроль та нагляд за поведінкою неповнолітнього, повинні пред`являти особливі вимоги щодо неї, а неповнолітній зобов`язаний їх дотримувати. З урахуванням даних про особу неповнолітнього та характеру вчиненого ним злочину чи суспільно небезпечного діяння суд визначає, які види дозвілля слід обмежити, а які - заборонити, або які обов`язки покласти на неповнолітнього і на який саме строк. Тривалість останнього має бути достатньою для виправлення неповнолітнього.
Враховуючи характеризуючі дані на неповнолітнього ОСОБА_9 , наявні в матеріалах кримінального провадження, суд вважає застосувати до останнього обмеження дозвілля, зобов`язавши його справно відвідувати навчальний заклад.
Питання про передачу неповнолітнього під нагляд батьків або осіб, які їх заміняють, суд повинен вирішувати з урахуванням даних, що їх характеризують. Неприпустимо передавати неповнолітнього під нагляд батька чи матері, які позбавлені батьківських прав. Хоча в законі не передбачено обов`язкове отримання згоди батьків або осіб, які їх заміняють, на передачу їм неповнолітнього під нагляд, суд має отримати таку згоду.
В даному випадку законний представник ОСОБА_6 - надала таку згоду.
Строк нагляду, передбаченого п. 3 ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та мети виправлення неповнолітнього. Як свідчить практика, цей нагляд має здійснюватись, як правило, не менше одного року, оскільки за коротшого строку він буде малоефективним (але не довше, ніж до досягнення особою повноліття).
Вирішуючи питання про застосування до неповнолітнього примусових заходів виховного характеру та їх строку, суд враховує особу неповнолітнього, його вік, стан здоров`я та рівень розвитку, умови життя та виховання, в тому числі те, що за місцем навчання та проживання ОСОБА_9 характеризуються як посередньо, так і позитивно, що підтверджується відповідними характеристиками як з місця проживання, так і з місця навчання. На обліку в наркологічному диспансері чи психіатричній лікарні не перебуває. Згідно висновку судово-психіатричного експерта №52 ОСОБА_9 на даний час ознак психічного захворювання не виявляє, може усвідомлювати свої дії та керувати ними. На період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, підекспертний ОСОБА_9 ознак психічного захворювання та ознак будь-якого іншого тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності також не виявляв, міг усвідомлювати свої дії та керувати ними. Як не психічно хворий, підекспертний ОСОБА_9 на даний час застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. А також суд враховує те, що неповнолітній ОСОБА_9 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Враховуючи вищевикладене, а також те, що на момент скоєння суспільно-небезпечного діяння ОСОБА_9 не досяг віку, з якого можлива кримінальна відповідальність, суспільно-небезпечне діяння, яке він вчинив, відноситься до категорії тяжких злочинів, враховуючи думку прокурора, адвоката, законного представника, представника Служби у справах дітей, суд вважає, що до неповнолітнього ОСОБА_9 слід застосувати примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження, обмеження дозвілля, зобов`язавши ОСОБА_9 справно відвідувати навчальний заклад та передачі під нагляд матері строком на два роки.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 22, 50, 97 ч. 2, 105 КК України, ст.ст. 498, 500-501 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Чернівецької місцевої прокуратури юриста другого класу ОСОБА_3 , про вжиття до неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження, обмеження дозвілля та передачі під нагляд матері ОСОБА_6 до досягнення ним повноліття задовольнити частково.

Застосувати до неповнолітнього ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження; обмеження дозвілля, зобов`язавши ОСОБА_9 справно відвідувати навчальний закладта передачі під нагляд матері ОСОБА_6 строком на два роки.

Початок тривалості примусового заходу виховного характеру рахувати з дня набрання чинності даної ухвали.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 7150,00 (сім тисяч сто п`ятдесят) гривень.

На ухвалу протягом 30 днів з дня її проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

СУДДЯ: