Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" вересня 2016 р. колегія суддів Дніпровського районного суду м. Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
В С Т А Н О В И Л А :
13 липня 2016 року з Апеляційного суду м. Києва, в порядку визначення підсудності, до Дніпровського районного суду м. Києва надійшов обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч. 3 ст. 110, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 111, ч. 3 ст. 27, ст. 113, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 437, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 437 КК України, який ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 14 липня 2016 року призначений до розгляду у підготовчому судовому засіданні.
Копію обвинувального акту, реєстру матеріалів досудового розслідування, переклад обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування на російську мову в двох примірниках захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_6 отримав 29.06.2016 року.
В судовому засіданні представник державного обвинувачення прокурор ОСОБА_5 вважає можливим призначити справу до судового розгляду у спеціальному судовому провадженні. Навів у судовому засіданні доводи, які викладені в його клопотанні про призначення спеціального провадження щодо ОСОБА_7 .
Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 - адвокат ОСОБА_6 заперечує щодо призначення кримінального провадження до розгляду у спеціальному судовому провадженні, вважає, що ОСОБА_7 є громадянином Російської Федерації, командуючим Чорноморським флотом РФ, працює в м. Севастополь, не переховується від слідства і суду, лист на який посилається обвинувачення щодо неможливості вручення обвинуваченому повідомлення про виклик до суду не є достатньою підставою вважати, що ОСОБА_7 переховується. Доказів також недостатньо про те, що обвинувачений належно повідомлений в засобах масової інформації. ОСОБА_7 повістки не отримує, відмовляється отримати кур`єрську пошту. Адвокат також направляв кур`єрською поштою матеріали кримінального провадження з обвинувальним актом. Йому повернулись дані матеріали з відмовою обвинуваченого отримати кур`єрську пошту. Адвокат вважає, що обвинувачення допускає припущення, що ОСОБА_7 переховується від слідства і суду.
Обвинувачений ОСОБА_7 у підготовче судове засідання не з`явився втретє, про час та місце розгляду справи повідомлений, причини неявки суду не повідомив.
Судом враховано, що обвинувачений ОСОБА_7 викликався до суду для проведення підготовчого судового засідання у даному кримінальному проваджені шляхом направлення повістки на 20.07.2016 року, однак до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Крім того на адресу обвинуваченого в Штаб Командування Чорноморського флоту Російської Федерації: м. Севастополь, вул. Вороніна, 5, за допомогою кур`єрської служби міжнародної доставки «DIMEX» направлено повістку про виклик до суду на 11.08.2016 року, однак відправлення доставити не вдалось, оскільки отримувач відмовився приймати документи. На вказану дату у підготовче судове засідання обвинувачений ОСОБА_7 також не з`явився, причини неявки суду не повідомив. В подальшому, на ім`я обвинуваченого було повторно направлено повістку про виклик до суду на 26.09.2016 року за останньою відомою адресою проживання, а також інформацію про виклик до суду у даному кримінальному провадженні у якості обвинуваченого опубліковано у газеті центральних органів виконавчої влади України «Урядовий кур`єр» № 174 (5794) від 16.09.2016 року та 06.09.2016 року розміщено на офіційному сайті органу досудового розслідування www.gp.gov.ua.
Крім того, адвокат обвинуваченого ОСОБА_6 повідомив суду, що він направляв підзахисному кур`єрською поштою обвинувальний акт з матеріалами, останній відмовився від отримання даних документів.
Колегія суддів, вислухавши учасників процесу, вивчивши обвинувальний акт, вважає, що обвинувальний акт складений з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону.
Дане кримінальне провадження підсудне Дніпровському районному суду м. Києва.
Підстав для закриття провадження чи повернення обвинувального акту немає.
Порушень вимог кримінального процесуального закону України, які б унеможливлювали призначення судового розгляду не встановлено.
Представник державного обвинувачення прокурор ОСОБА_8 у своєму клопотанні про здійснення спеціального судового провадження в рамках даного кримінального провадження вказує, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 110, ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 111, ч. 3 ст. 27, ст. 113, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 437, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 437 КК України. 18 квітня 2016 року о 17:00 годині повідомлення про підозру ОСОБА_7 від 12.04.2016 року у вчиненні вищевказаних злочинів було вручено у спосіб, передбачений ст.ст. 111, 278 КПК України, а саме: за допомогою кур`єрської служби міжнародної доставки «DIMEX» доставлено до Командування ЧФ РФ за адресою: м. Севастополь, вул. Вороніна, 5 (за місцем проходження ним військової служби).
В подальшому, у вказаний спосіб ОСОБА_7 було вручено повістки про його виклик в якості підозрюваного до слідчого Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України на 25.04.2016 р., 12.05.2016 р. та 16.05.2016 р. для проведення слідчих та процесуальних дій. 25.04.2016 року обвинувачений ОСОБА_7 до Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України відповідно до вказаної повістки безпідставно не з`явився.
26.04.2016 року, у зв`язку з переховуванням ОСОБА_7 від органів досудового розслідування з метою ухилення від кримінальної відповідальності, постановою прокурора оголошено розшук підозрюваного. Того ж дня, слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва надано дозвіл на затримання підозрюваного ОСОБА_7 з метою його приводу для участі у розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
12.05.2016 р. та 16.05.2016 р. обвинувачений ОСОБА_7 до Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України безпідставно повторно не з`явився.
27.05.2016 року слідчим суддею Печерського районного суду м. Києва надано дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно командуючого Чорноморським Флотом Російської Федерації ОСОБА_7 .
Окрім того, ОСОБА_7 також викликався на 10.05.2016р. та 15.06.2016р. до слідчого для проведення слідчих та процесуальних дій, шляхом відправлення письмових повісток кур`єрською службою міжнародної доставки за останнім відомим місцем його проживання та за місцем проходження ним військової служби, а також шляхом публікування повісток про виклик на офіційному сайті органу досудового розслідування та в газеті центральних органів влади України «Урядовий кур`єр». У вказані дати підозрюваний не з`явився.
З метою захисту та представлення у кримінальному процесі прав, свобод і законних інтересів підозрюваного (обвинуваченого) ОСОБА_7 , у вказаному кримінальному провадженні в порядку ст.ст. 46, 48, 49, 25 КПК України та п. 7 ст. 14 Закону України «про безоплатну правову допомогу» залучено захисника з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у м. Києві адвоката ОСОБА_6 , якому, відповідно до вимог ч. 2 ст. 297-5 КПК України вручено всі копії процесуальних документів, що підлягали врученню підозрюваному.
Як вважає прокурор, стороною обвинувачення здійснені всі можливі передбачені законом заходи щодо дотримання прав підозрюваного (обвинуваченого) на захист та доступ до правосуддя з урахуванням встановлених законом особливостей такого провадження.
Обставинами, які свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_7 переховується від органу слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, на думку сторони обвинувачення, є наступне.
Так, ОСОБА_7 викликався до слідчого, шляхом відправлення письмових повісток кур`єрською службою міжнародної доставки за останнім відомим місцем його проживання та за місцем проходження ним військової служби, а також шляхом публікування повісток про виклик на офіційному сайті органу досудового розслідування та в газеті центральних органів виконавчої влади України «Урядовий кур`єр».
Інформація щодо здійснення досудового розслідування у кримінальному провадженні відносно командуючого ЧФ РФ ОСОБА_7 неодноразово публікувалась у засобах масової інформації, на офіційному сайті Генеральної прокуратури України та в газеті центральних органів виконавчої влади України «Урядовий кур`єр», а процесуальні документи доставлялася за допомогою кур`єрської служби міжнародної доставки за останнім відомим місцем його проживання та за місцем проходження ним військової служби.
Разом з цим, незважаючи на обізнаність ОСОБА_7 про розслідування Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури України кримінального провадження за його підозрою у вчинені умисних дій з метою зміни меж території та державного кордону України, розв`язання і ведення агресивної війни, що призвело до загибелі людей та інших тяжких наслідків у вигляді військової окупації та анексії території України, та про його виклик в якості підозрюваного до слідчого Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України для проведення слідчих та процесуальних дій, останній з метою ухилення від кримінальної відповідальності умисно переховується від слідства та суду.
Відповідно до повідомлення 2 управління ГУ ВКР ДКР СБ України від 05.02.2016 № 17/2-1480 підозрюваний ОСОБА_7 перебуває на території АР Крим, яка є тимчасово окупованою територією України відповідно до ЗУ «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».
Отже, вищевказані матеріали досудового розслідування дають достатні та безсумнівні підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_7 умисно переховується від слідства та суду на території, яка є тимчасово окупованою територією України, з метою уникнення кримінальної відповідальності за вчинені ним злочини, у тому числі особливо тяжкі, за якими законом передбачено покарання у виді довічного позбавлення волі. Притягнути ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності та провести судовий розгляд у загальному порядку, передбаченому чинним кримінально-процесуальним законодавством, не надається можливим.
Як стверджує сторона обвинувачення, ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується в тому, що період часу з 20.02.2014 по 21.03.2014, перебуваючи на території АР Крим та м. Севастополь, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з представниками влади і Збройних Сил Російської Федерації, як співвиконавець, усвідомлюючи явну злочинність своїх дій, розуміючи, що Україна є суверенною і незалежною державою, а також те, що АР Крим і м. Севастополь є її невід`ємною складовою частиною, з мотивів перешкоджання Євроінтеграційному курсу розвитку України, відновлення контролю Російської Федерації над політичними та економічними процесами в Україні, свідомо порушив вимоги ст.ст. 13, 68, 73, 134 Конституції України, п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципи Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимоги ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларації Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), а також п. 1 ст. 6 Угоди між Україною і Російською Федерацією про статус та умови перебування Чорноморського флоту Російської Федерації на території України від 28.05.1997, шляхом віддання наказів і розпоряджень підлеглим йому військовослужбовцям Збройних Сил Російської Федерації, забезпечив військову окупацію території півострова Крим, що призвело до тяжких наслідків у вигляді порушення територіальної цілісності України та заподіяння збитків у вигляді втрати об`єктів державної власності на загальну суму більше 1 080 352 000 000 грн., тобто вчинив за попередньою змовою групою осіб умисні дії з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, які призвели до тяжких наслідків, чим вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 110 КК України.
Він же, упродовж лютого березня 2014 року, перебуваючи на території АР Крим та м. Севастополь, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з представниками влади і Збройних Сил Російської Федерації, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, усвідомлюючи явну злочинність своїх дій, з мотивів перешкоджання Євроінтеграційному курсу розвитку України, відновлення контролю Російської Федерації над політичними та економічними процесами в Україні, свідомо порушуючи вимоги вищевказаних нормативних актів, шляхом віддання наказів спланував, підготував та організував прийняття і розосередження на об`єктах ЧФ РФ військових підрозділів ЗС РФ, які здійснили вторгнення на територію півострову Крим, забезпечив маскування військовослужбовців ЧФ РФ для ведення агресивної війни проти України, а також спланував та визначив об`єкти, які підлягають блокуванню і захопленню для здійснення військової окупації АР Крим і м. Севастополя, тобто вчинив за попередньою змовою групою осіб планування та підготовку агресивної війни проти України, чим вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 437 КК України.
Він же, у період часу з 20.02.2014 по 21.03.2014, будучи військовою службовою особою ЗС РФ командуючим ЧФ РФ, наділеною адміністративно-розпорядчими та управлінсько-господарськими функціями, уповноваженою вирішувати питання воєнного планування і управління щодо застосування підрозділів ЧФ РФ на території АР Крим, діючи умисно, за попередньою змовою групою осіб з представниками влади і Збройних Сил Російської Федерації, як співвиконавець, усвідомлюючи явну злочинність своїх дій, розуміючи, що Україна є суверенною і незалежною державою, а також те, що АР Крим і м. Севастополь є її невід`ємною складовою частиною, з метою зміни меж території та державного кордону України на порушення порядку, встановленого Конституцією України, усвідомлюючи явну злочинність своїх дій, з тих же мотивів, в порушення вимог наведених вище нормативних актів, шляхом віддання наказів і розпоряджень підлеглим йому військовослужбовцям щодо забезпечення військової окупації території півострову Крим, організував блокування підрозділами ЧФ РФ у взаємодії з військовими козацькими товариствами під виглядом місцевого населення півострова Крим, представників так званої «самооборони», військових частин ЗС України, ДПС України, ВВ МВС України для перешкоджання їх законній діяльності щодо відсічі збройної агресії РФ, оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканості; організував блокування транспортних комунікацій з метою порушення нормальної роботи морського та повітряного військового транспорту, пошкодження об`єктів, які мають важливе оборонне значення для забезпечення військової окупації ЗС РФ території півострова Крим та забезпечив захоплення будівель і споруд, що забезпечують діяльність органів державної влади України з метою перешкоджання їх нормальній роботі, тобто здійснив ведення за попередньою змовою групою осіб агресивної війни проти України, чим вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 437 КК України.
Він же, у період часу з 02.03.2014 по 04.03.2014, перебуваючи на території АР Крим та м. Севастополь, діючи умисно, з метою заподіяння шкоди суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, розуміючи, що Україна є суверенною і незалежною державою, з мотивів перешкоджання Євроінтеграційному курсу розвитку України, відновлення контролю Російської Федерації над політичними та економічними процесами в Україні, свідомо порушив вимоги ст.ст. 1 3, 68 Конституції України, а також п. 1 ст. 6 Угоди між Україною і Російською Федерацією про статус та умови перебування Чорноморського флоту Російської Федерації на території України від 28.05.1997, шляхом умовлянь, підкупу обіцянками подальшого проходження служби на нових кораблях ЧФ РФ, збереженням отриманих військових звань та рівнозначних посад, підвищенням розміру грошового забезпечення та іншими соціальними гарантіями на рівні військовослужбовців ЗС РФ, та погрозами застосування фізичного насильства у випадку відмови виконувати висунуті вимоги, схиляв українських військовослужбовців-громадян України до вчинення державної зради, тобто діянь на шкоду суверенітетові, територіальній цілісності та недоторканості, обороноздатності, державній, економічній та інформаційній безпеці України, а саме до переходу на бік ворога в період збройного конфлікту, надання іноземній державі та її представникам допомоги в проведенні підривної діяльності проти України, в результаті чого колишні командувач ВМС ЗС України ОСОБА_9 , перший заступник командувача ВМС ЗС України - начальник штабу ОСОБА_10 , командир протичовнового корвета ВМС ЗС України «Тернопіль» ОСОБА_11 , начальник штабу Севастопольської морської бази ВМС ЗС України ОСОБА_12 , начальник штабу Південної Військово-морської бази ОСОБА_13 та командир 5-ї бригади надводних кораблів ОСОБА_14 добровільно погодились на його пропозиції та перейшли на бік ворога, тобто здійснив підбурювання до вчинення державної зради, чим вчинив злочин, передбачений ч. 4 с. 27, ч. 1 ст. 111 КК України.
Він же, у період часу з 20.02.2014 по 21.03.2014, перебуваючи на території АР Крим та м. Севастополь, діючи умисно, з метою ослаблення держави Україна, тобто заподіяння шкоди її економічній системі, обороноздатності, державній та внутрішній безпеці, усвідомлюючи явну злочинність своїх дій, розуміючи, що Україна є суверенною і незалежною державою, з мотивів перешкоджання Євроінтеграційному курсу розвитку України, відновлення контролю Російської Федерації над політичними та економічними процесами в Україні, свідомо порушив вимоги ст.ст. 1 3, 68 Конституції України, п.п. 1, 2 Меморандуму про гарантії безпеки у зв`язку з приєднанням України до Договору про нерозповсюдження ядерної зброї від 05.12.1994, принципи Заключного акта Наради з безпеки та співробітництва в Європі від 01.08.1975 та вимоги ч. 4 ст. 2 Статуту ООН і Декларації Генеральної Асамблеї Організації Об`єднаних Націй від 09.12.1981 № 36/103, від 16.12.1970 № 2734 (ХХV), від 21.12.1965 № 2131 (ХХ), від 14.12.1974 № 3314 (ХХІХ), а також п. 1 ст. 6 Угоди між Україною і Російською Федерацією про статус та умови перебування Чорноморського флоту Російської Федерації на території України від 28.05.1997, шляхом віддання наказів і розпоряджень підлеглим йому військовослужбовцям, як командуючий ЧФ РФ керував їх діями щодо захоплення та пошкодження військового обладнання на об`єктах протиповітряної, морської та берегової оборони ЗС України на території АР Крим, а саме, у військових частинах А2355, А3009Д, А4489«М», А4489«Д», А4519, А4515, А0156, А2320, А2506, котрі мають важливе оборонне значення, тобто організував вчинення з метою ослаблення держави дій, спрямованих на пошкодження об`єктів, які мають важливе оборонне значення, чим скоїв злочин, передбачений ч. 3 ст. 27, ст. 113 КК України.
У судовому засідання прокурор ОСОБА_5 клопотання підтримав, посилаючись на доводи викладені у ньому, та зазначив, що ОСОБА_7 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених . 3 ст. 110; ч. 4 ст. 27, ч. 1 ст. 111; ч. 3 ст. 27, ст. 113, ч. 2 ст. 28, ч. 1 ст. 437; ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 437 КК України. При цьому, обвинувачений умисно та безпідставно ухиляється від явки на виклики слідчого, переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності, оголошений у державний розшук та перебуває на тимчасово окупованій території України, з метою виконання завдань кримінального судочинства, щоб кожний, хто вчинив злочини проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, сторона обвинувачення вважає, що з метою притягнення ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності, у даному кримінальному провадженні слід здійснювати спеціальне судове провадження.
Захисник ОСОБА_6 , який отримав копію клопотання про здійснення спеціального судового провадження та доданих до нього матеріалів, заперечує щодо задоволення клопотаня.
Колегія суддів, вивчивши клопотання сторони обвинувачення, вислухавши позиції прокурора та захисника, приходить до наступного.
Відповідно до ч. 3 ст. 323 КПК України спеціальне судове провадження здійснюється на підставі ухвали суду у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених у тому числі статтями 110, 111, 113, 437 Кримінального кодексу України, стосовно обвинуваченого, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук.
Повістки про виклик обвинуваченого у разі здійснення спеціального судового провадження надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування, а процесуальні документи, що підлягають врученню обвинуваченому, надсилаються захиснику. Інформація про такі документи та повістки про виклик обвинуваченого обов`язково публікуються у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження згідно з положеннями статті 297-5цього Кодексу. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження обвинувачений вважається належним чином ознайомленим з її змістом.
Згідно з п. 20-1 Розділу XI «Перехідні положення» КПК України судовий розгляд у кримінальному провадженні щодо злочинів, передбачених у тому числі статтями 110, 111, 113, 437 Кримінального кодексу України, може здійснюватися за відсутності обвинуваченого, крім неповнолітнього, який переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності (спеціальне судове провадження) та оголошений у міждержавний та/або міжнародний розшук, чи який понад шість місяців переховується від органів слідства та суду з метою ухилення від кримінальної відповідальності та/або стосовно якого наявні фактичні дані, що він перебуває за межами України, на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції.
Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», ухилення від явки на виклик слідчого, прокурора чи судовий виклик слідчого судді, суду (неприбуття на виклик без поважної причини більш як два рази) підозрюваним, обвинуваченим, який перебуває на тимчасово окупованій території України, та оголошення його у розшук є підставою для здійснення спеціального досудового розслідування чи спеціального судового провадження в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним кодексом України, з особливостями. Вимога про оголошення у міждержавний або міжнародний розшук не поширюється на випадки, якщо вирішується питання про застосування стосовно цих осіб спеціального кримінального провадження.
Згідно з п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо невідворотності покарання осіб, які переховуються на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції», тимчасово дія положень частини п`ятої статті 139, частини другої статті 297-1, пункту 4 частини другої статті 297-2, частини першої та абзацу третього частини третьої статті 297-4, абзацу першого частини третьої статті 323 КПК України поширюється на осіб, які перебувають на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції та/або оголошені у міждержавний та/або міжнародний розшук.
Відповідно до ст. 1 ЗУ «Тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України», тимчасово окупована територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.
Згідно ст. 3 вищезазначеного Закону, тимчасово окупованою територіє визначається, в тому числі, сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій.
Відповідно до ст. 297-5 КПК України, повістки про виклик підозрюваного у разі здійснення спеціального досудового розслідування надсилаються за останнім відомим місцем його проживання чи перебування та обов`язково публікуються в засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційних веб-сайтах органів, що здійснюють досудове розслідування. З моменту опублікування повістки про виклик у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження підозрюваний вважається належним чином ознайомленим з її змістом.
Друкований орган, у якому публікуються протягом наступного року повістки про виклик підозрюваного, визначається не пізніше 1 грудня поточного року в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Копії процесуальних документів, що підлягають врученню підозрюваному, надсилаються захиснику.
З врахуванням викладеного судом виконано вимоги ст.ст. 297-5, 323 КПК України щодо виклику обвинуваченого ОСОБА_7 у підготовче судове засідання.
Судовий розгляд, з урахуванням принципу гласності та відкритості судового провадження слід здійснювати у відкритому судовому засіданні. Обмежень, передбачених положеннями ч. 2 ст. 27 КПК України, не встановлено.
В судове засідання викликати прокурора, обвинуваченого, захисника, свідків, згідно списку осіб, наданого обвинуваченням та захистом.
Керуючись ст.ст. ст.ст. 297-1, 297-2, 297-3, 297-4, 314-316, 323, 350, 369-372, 376, п. 20-1 Розділу XI «Перехідні положення» КПК України, ч. 3 ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», п. 2 розділу ІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо невідворотності покарання осіб, які переховуються на тимчасово окупованій території України або в районі проведення антитерористичної операції», колегія суддів, -
Клопотання прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу управління з розслідування злочинів проти основ національної безпеки України, миру, безпеки людства та міжнародного правопорядку Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України про здійснення спеціального судового провадження задовольнити.
Судовий розгляд проводити колегіально у складі трьох професійних суддів: головуючий суддя ОСОБА_1 , судді: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , запасного судді ОСОБА_15 у відкритому судовому засіданні.
Судове засідання проводити з участю прокурора, обвинуваченого, захисника, свідків, згідно списку осіб, наданого обвинуваченням та захистом.
Копію ухвали направити учасникам судового провадження.
Ухвала окремому оскарженню не підлягає. Заперечення проти неї можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою статті 392 Кримінального процесуального Кодексу України.

Головуючий суддя
Суддя
Суддя