Справа № 450/2987/13-к Провадження № 1-кп/450/1/16
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 березня 2016 року Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
розглянувши у закритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити обвинувальний акт у кримінальному провадженні за ст. 198 КК України, внесене до ЄРДР за №0001760 від 10.12. 2014 р., за ч. 1 ст. 155 КК України внесене до ЄРДР за № 0000580 від 22.05. 2013 року відносно:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Біле, Перемишлянського району, Львівської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, раніше засудженого, а саме 10.06. 2015 року вироком Перемишлянського районного суду Львівської області за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі із іспитовим строком два роки, зареєстрований АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2
який обвинувачується у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 155, ст. 198 КК України,
сторони кримінального провадження:
прокурор ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_3
захисник обвинуваченого ОСОБА_3 ОСОБА_5
встановив:
20.05.2013 року о 04:00 год. обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в с. Кротошин, Пустомитівського району, Львівської області, неподалік лісового масиву, який знаходиться у вказаному селі за полем, пасовищем та ґрунтовою дорогою на землі, з метою задоволення своєї статевої пристрасті знаючи, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є неповнолітньою та навчається в школі, згідно висновку № 150/2013 від 12.09. 2013 року не досягла статевої зрілості, вступив з останньою у статеві зносини. Отже, ОСОБА_7 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 155 КК України.
01.07.2014 року, обвинувачений ОСОБА_3 , перебуваючи у м. Львові, на вул. Зелена, 115, поблизу супермаркету «Вопак», маючи на меті збут майна, завідомо одержаного злочинним шляхом, заздалегідь не обіцяючи, продав ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Нокіа Люмія 1520», імеі: НОМЕР_1 , вартістю 5299 грн. 00 коп., який належав потерпілому ОСОБА_9 , знаючи, що вищевказаний телефон був відкрито викрадений ОСОБА_10 01.07.2014 року. Зазначений телефон ОСОБА_3 до збуту зберігав за місцем свого проживання. Отже, ОСОБА_3 вчинив заздалегідь не обіцяний збут та зберігання майна, завідомо одержаного злочинним шляхом, тобто скоїв кримінальне правопорушенню передбачене ст. 198 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_3 у судовому засіданні вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав повністю та дав суду наступні покази:
20.05.2013 року приблизно 00:30 год. він (обвинувачений) разом із своїм братом ОСОБА_11 зустрілися з потерпілою ОСОБА_12 в с. Кротошино, Пустомитівського району на центральній дорозі. Про зустріч вони попередньо домовилися в телефонному режимі. Зустрівшись із потерпілою вони вирішили піти неподалік центральної дороги, щоб посидіти та випити горілку, яку мали при собі. Для розпивання алкоголю обрали місце яке знаходиться неподалік пасовиська та перехрестя центральної дороги с. Кротошино та ґрунтової дороги, яка веде до лісу. На вказаному місці в горизонтальному положенні лежав обрізаний стовбур дерева, де вони в трьох і присіли. На вказаному стовбурі він (обвинувачений) із ОСОБА_11 розпивали алкоголь, потерпіла разом з ними горілку не розпивала. Приблизно о 02:30 год. він ( ОСОБА_3 ) сказав своєму братові ОСОБА_11 , що йде із потерпілою прогулятися на що ОСОБА_11 погодився. Відійшовши разом із потерпілою близько 500 600 м. він (обвинувачений) запропонував вступити у статеві зносини. Після чого вони обоє почали цілуватися, та він (обвинувачений) розщепив декілька ґудзиків на штанах потерпілої, остання не пручалася. Після цього обвинувачена тримаючись за його руки прилягла на землю. Де обвинувачений зняв з лівої ноги потерпілої одну штанину та частину трусів. Після цього він (обвинувачений) вступив із потерпілою у статеві зносини природнім шляхом. Перший раз із використанням презервативну, який мав при собі, другий раз без такого.
Йому (обвинуваченому) достовірно було відомо, що потерпіла ОСОБА_6 навчається у школі та є неповнолітньою.
01.07.2014 року він (обвинувачений) зустрівся із ОСОБА_10 , який запропонував продати телефон марки «Нокіа Люмія 1520», що заробити грошей. ОСОБА_10 повідомив йому (обвинуваченому), що телефон викрадений, коротко розповів про те як телефон викрадався. Йому (обвинуваченому) було відомо, що ОСОБА_8 потрібен телефон. Він (обвинувачений) був попередньо знайомим із ОСОБА_8 . В телефонному режимі домовилися про зустріч в м. Львові. В подальшого у цей же день він обвинувачений зустрівся із ОСОБА_8 в АДРЕСА_3 , поблизу супермаркету «Вопак» та віддав йому телефон за, що отримав кошти, які в подальшому віддав ОСОБА_10 .
У вчиненому щиро кається, просить суд його суворо не карати.
Попри повне визнання обвинуваченим ОСОБА_3 своєї вини по епізоду вступу в статеві зносини з особою яка не досягла статевої зрілості, його вина повністю доведена наступними доказами:
показами потерпілої ОСОБА_6 , яка у судовому засіданні показала: 20.05.2013 року приблизно 00:15 год. вона (потерпіла) разом зустрілася із обвинуваченим ОСОБА_3 та його братом ОСОБА_11 в с. Кротошино, Пустомитівського району на центральній дорозі. Про зустріч вони попередньо домовилися в телефонному режимі. Вона (потерпіла) на прохання хлопців взяла з дому одну пляшку горілки та бутерброди. Зустрівшись із обвинуваченим та ОСОБА_11 останні запитали де можна розпита зазначену пляшку горілки. Вона (потерпіла) відвела хлопців неподалік центральної дороги, щоб посидіти та випити горілку, яку мали при собі. Для розпивання алкоголю обрали місце яке знаходиться неподалік пасовиська та перехрестя центральної дороги в с. Кротошино та ґрунтової дороги, яка веде до лісу. На вказаному місці в горизонтальному положенні лежав обрізаний стовбур дерева, де вони в трьох і присіли. На вказаному стовбурі він (обвинувачений) із ОСОБА_11 розпивали алкоголь, вона разом з ними горілку не розпивала. Приблизно о 02:30 год. вона (потерпіла) разом із обвинуваченим відійшли близько 500 600 м. від місця де розпивали спиртні напої. Після чого ОСОБА_3 розщепив декілька ґудзиків на її штанах та поклав її (потерпілу) на землю а сам присів їй на ноги, в такому положенні її ноги були між ногами в обвинуваченого. Далі обвинувачений зняв з її (потерпілої) лівої ноги одну штанину та частину трусів. Після цього ОСОБА_3 вступив із потерпілою у статеві зносини природнім шляхом. Перший раз із використанням презервативну, який мав при собі, другий раз без такого.
Вона (потерпіла) правильно розуміла ступінь і характер вчинюваних із нею сексуальних дій та протягом статевого акту хвилювалася про можливість завагітніти.
Показами свідка ОСОБА_13 , який у судовому засіданні показав, що в неділю 20.05.2013 року у вечері він (свідок) зустрілися в м. Львові та вирішили зустрітися з потерпілою ОСОБА_12 в с Кротошино, попередньо обвинувачений про це домовився із нею. До с. Кротошино свідок та обвинувачений йшли пішки. В с. Кротошино, біля магазину вони зустріли ОСОБА_14 в неї в руках був поліетиленовий пакет в якому була горілка та закуска. ОСОБА_15 з ОСОБА_14 сіли на сходи, обнімались та цілувались. Біля магазину вони троє сиділи приблизно одну годину. Після цього він (свідок) з ОСОБА_15 трохи розпили горілки, ОСОБА_14 не вживала алкоголю. Тоді разом вони вирішили не йти на дискотеку, а пішли в протилежному напрямку по дорозі, потім повернули на ліво і сіли біля поваленого дерева, де він (свідок) з ОСОБА_15 розпивали горілку, ОСОБА_14 сиділа поруч біля ОСОБА_15 . Обвинувачений та потерпіла обнімалися та цілувалися, вона (потерпіла) не опиралась. У вказаного місця вони сиділи приблизно дві години і коли ще не випили всю горілку, то ОСОБА_15 сказав до нього (свідка), що буде за пів години, при цьому з ОСОБА_16 взялись за руки і пішли в невідомому напрямку, а він (свідок) залишився біля поваленого дерева сам. Він (свідок) чекав їх приблизно одну годину, кликав ОСОБА_14 та ОСОБА_15 , проте ніхто не відзивався. Тоді на вулиці вже світало і свідок вирішив поїхати до м. Львова, оскільки потрібно було йти на роботу. Свідок дзвонив на мобільний до ОСОБА_15 , проте він був вимкнений. Коли обвинувачений та потерпіла цілувалися та обнімалися ОСОБА_15 потерпіла не опиралася, обвинувачений фізичний примус не застосовував.
Висновком експерта № 77/2013 від 22.05. 2013 року з якого слідує, що у ОСОБА_17 виявлено: розриви дівочої плівки з крововиливами під слизову оболонку, які могли виникнути за 2-3 доби до моменту огляду, можливо 20 травня 2013 року від дії тупого твердого предмету, яким міг бути напружений статевий член. Будь-яких ушкоджень на слизовій оболонці статевих органів, анального отвору та порожнини рота не виявлено. При огляді ОСОБА_17 виявлено: садна на спині, в ділянці попереку та на сідницях, які утворилися внаслідок контакту з тупими предметами з малою травмуючою поверхнею, могли виникнути 20 травня 2013 року та відносяться до легкого ступеня тяжкості. В мазках і тампоні з вмістом піхви та з вмістом з заднього проходу при судово-імунологічному дослідженні ОСОБА_17 , 1999 р.н. сперматозоїдів не виявлено.
Висновком експерта № 150/2013 від 12.05. 2013 року з якого слідує, що ОСОБА_6 на момент огляду та на момент вчинення статевого акту статевої зрілості не досягла.
Актом № 401 амбулаторної комплексної судової психолого психіатричної експертизи від 21.06. 2013 року з якого слідує, що ОСОБА_6 на даний час психічним захворюванням не страждає, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. За своїм психічним станом може правильно розуміти обставини кримінального провадження та давати по них відповідні покази. Застосуванню примусових заходів медичного характеру не потребує. У силу свого віку та рівня психологічного розвитку неповнолітня ОСОБА_17 могла правильно розуміти характер і значення вчинюваних із нею дій та могла чинити опір під час посягання на її статеву недоторканість. Психічний стан ОСОБА_17 в момент сприйняття подій не впливає на правильні сприйняття, запам`ятовування, відтворення фактів, що мають значення у справі.
Таким чином, стороною обвинувачення в повній мірі доведено винуватість ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України.
По епізоду вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 198 КК України. Учасників процесу, не заперечили проти не дослідження доказів, які ніким не оспорюються, суд прийшов до висновку про необхідність визнати недоцільним дослідження доказів, які ніким не оспорюються, у відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України. Судом у судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміють зміст обставин кримінально провадження, передбаченого ст. 198 КК України та у добровільному порядку без будь-якого тиску дає свої покази, обвинуваченому зрозуміло, що при апеляційному розгляді справи він буде обмежений у праві на оскарження обставин кримінального провадження, в частині вчинення ним злочину передбаченого ст. 198 КК України.
За кримінальні правопорушення вчинені ОСОБА_3 останній підлягає покаранню, при визначені виду та міри покарання суд бере до уваги суспільну небезпеку кримінальних правопорушень, характер вчинених злочинних діянь, особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_3 вину у вчинені кримінальних правопорушень визнав повністю, активно сприяв органам досудового розслідування у розкритті кримінальних правопорушень, усунув збитки заподіяні вчиненням кримінальних правопорушень, ці обставини враховуються судом, як такі, що пом`якшують покарання обвинуваченого.
Обвинувачений ОСОБА_3 пр вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 155 КК України перебував у стані алкогольного сп`яніння, цю обставину суд враховує як таку, що обтяжує покарання обвинуваченого.
На підставі вищенаведеного, враховуючи особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується позитивно, на час вчинення кримінальних правопорушень не судимий, на наркологічному та психо - неврологічному обліку не числиться має постійне місце проживання, обставини вчинення кримінального правопорушення; наявність обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого; те, що потерпілі особи від кримінальних правопорушень вчинених обвинуваченим претензій до останнього не мають; вчиненні обвинуваченим злочини є злочинами середньої тяжкості; те, що 10.06.2015 року обвинувачений ОСОБА_3 вироком Перемишлянського районного суду Львівської області засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України до чотирьох років позбавлення волі із іспитовим строком два роки,
суд прийшов до висновку, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства та вважає за необхідне обрати йому покарання в межах санкції частин статей кримінального закону, що передбачають покарання за вчинені обвинуваченим кримінальні правопорушення та призначити йому покарання із застосуванням ст. 70 КК України у виді позбавлення волі, із звільненням обвинуваченого від відбування такого покарання на підставі ст. 75 КК України та встановленням обвинуваченому обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Таке покарання на думку суду буде необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого, а також попередить вчинення обвинуваченим злочинів у майбутньому.
Цивільного позову у кримінальному провадженні не заявлено.
Судові витрати у кримінальному провадженні складають 391,20 грн. та згідно вимог ч. 2 ст. 124 КПК України підлягають стягненню з обвинуваченого в дохід держави.
Речові докази у кримінальному провадженні: презерватив, два фрагменти упаковки презерватива, пляшку з під горілки «Слава» слід знищити.
Сторони клопотань про обрання обвинуваченому запобіжного заходу до вступу вироку у законну силу не заявляли, строк дії попередніх ухвал про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу закінчився, тому підстав обирати обвинуваченому ОСОБА_3 запобіжний захід до вступу вироку у законну силу немає.
Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,-
Присудив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 155, ст. 198 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 155 КК України у виді позбавлення волі строком 4 (чотири) роки;
за ст. 198 КК України у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням остаточне покарання призначити ОСОБА_3 у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарання призначеного вироком Перемишлянського районного суду Львівської області у виді чотирьох років позбавлення волі із покаранням призначеним за цим вироком у виді чотирьох років позбавлення волі, остаточне покарання призначити ОСОБА_3 у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.
Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного йому цим вироком покарання у виді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі якщо він протягом 3 (трьох) років не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов`язки.
Згідно ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід до вступу вироку у законну силу засудженому ОСОБА_3 не обирати.
Речові докази: презерватив, два фрагменти упаковки презерватива, пляшку з під горілки «Слава»,- знищити.
Стягнути із ОСОБА_3 в дохід держави 391,20 грн. судових витрат.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку його апеляційного оскарження. Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку його апеляційного оскарження. На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через Пустомитівський районний суд Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим до позбавлення волі, в той же строк з часу вручення копії вироку.
СуддяОСОБА_1