Справа № 308/1485/16-к
Провадження № 1-кс/308/493/16
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.02.2016 р. м. Ужгород

Слідчий суддя Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , слідчого ОСОБА_4 , представника ПП «Синевир-К» ОСОБА_5 , розглянувши клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно,

В С Т А Н О В И В:
Старший слідчий в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про накладення арешту на тимчасово вилучене майно.

Клопотання мотивоване тим, що 05 листопада 2015 року в 10.25 годин в ч/ч Свалявського РВ УМВС надійшов рапорт старшого оперуповноваженого міжрайонного відділу № 2 УПЗСЕ УМВС України в Закарпатській області майора міліції ОСОБА_6 , про те, що в ході розгляду матеріалів ЄО - 5377 від 03.11.2015 р. по зверненню директора ТОВ Санаторій «Кришталеве Джерело» ОСОБА_7 про те, що працівниками санаторію «Кришталеве Джерело» с. Солочин Свалявського району виявлено мінеральну воду, яку виробляє виробник ФОП ОСОБА_8 в ємностях 1.5 дм. куб. з етикеткою «Лужанська-3». На вказаній етикетці розміщено інформацію про видобування води з свердловини № 3 с. Солочин. Хімічний склад речовини зазначений на етикетці жодними чином не відповідає хімічному складу лікувально-столової води «Лужанська-3», яка належить ТОВ Санаторій «Кришталеве Джерело».

05.11.2015 р. відомості про вказане кримінальне правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001012, за ч. 1 ст. 229 КК України.

12.02.2016 р. під час проведення обшуку на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду ОСОБА_9 від 20.01.2016 р., в приміщеннях розташованих за адресою АДРЕСА_1 , було виявлено та вилучено наступні предмети:

лінію обладнання для розливу мінеральної води,яка складається з наступних комплектуючих: термотунель без номеру, транспортер для подачі пляшок без номеру, етикувальний станок без номеру, закупорочна машина без номеру, дві розливочні машини без номеру, сатуратор без номеру, компресор «Форте» без номеру, 9 балонів с киснем, видувальна машина у комплекті, компресор високого тиску без номеру, бочка для зберігання води об`ємом 25 м.куб.;
кришки для закупорювання пляшок у кількості 3150 шт.;
поліетиленову тару у кількості 698 шт.;
158 ящиків у яких містяться по шість пляшок об. 1.5 л. наповнених водою з назвою «Лужанська-3»;
102 пляшки об. 0.5 л. наповнених водою з назвою «Карпатська перлина»;
54 пляшки об. 1.5 л. наповнених водою з назвою « ОСОБА_10 »;
18 рулонів етикеток з назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 »;
4 рулони етикеток з назвою «Лужанська-3»;
зошит з записами фіолетового кольору;
накладна без номеру від 29.10.2015 р.;
квитанція до прибуткового касового ордеру № 2292 від 29.10.2015 р.;
фіскальний чек № від 29.10.2015 р. на суму 2332.8 грн.;
табель обліку робочого часу за листопад 2014 року;
табель обліку робочого часу за жовтень 2014 року;
табель обліку робочого часу за грудень 2014 року;
табель обліку робочого часу за грудень;
заява про прийняття на роботу ОСОБА_11 від 16.06.2014 р.;
8 картонних коробок з порожніми пластмасовими плашками об. 1.5 л.;
6 картонних коробок з порожніми пластмасовими плашками об. 0.5 л.;
2 дерев`яні ящики з з порожніми пластмасовими плашками об. 1.5 л.;
2 поліетиленові пакети з порожніми пластмасовими плашками об. 1.5 л.;
1 картонна коробка з поліетиленовою тарою.
Приймаючи до уваги вищенаведене, з метою забезпечення кримінального провадження, запобігання можливості приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження, з огляду на те, що вищевказані предмети мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, можуть бути використані як доказ у вчиненні даного кримінального правопорушення, є засобами та знаряддями учинення злочину, а також те, що санкція ст. 229 КК України, передбачає конфіскацію та знищення відповідної продукції і матеріалів, які спеціально використовувалися для її виготовлення, слідчий просить накласти арешт на вказані предмети та документи, вилучені в ході обшуку 12.02.2016 р. в приміщеннях ПП «Синевір-К» по вул. Менделєєва № 1 у м. Свалява.
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали та просили задовольнити.
Представник ПП «Синевир-К» ОСОБА_5 в судовому засідання проти задоволення клопотання заперечив.

Заслухавши пояснення слідчого з приводу внесеного клопотання, дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні 11 лютого 2016 року старшим слідчим в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 на підставі ухвали слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 20 січня 2016 року проведено обшук у приміщеннях по АДРЕСА_1 .

В ході проведеного обшуку виявлено предмети та документи перераховані у протоколі обшуку.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Таким чином, як випливає із вищенаведеної норми закону, арешт майна може бути накладено виключно на майно підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

Згідно ст. 42 КПК України, підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст. 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, або особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення. Тобто, це особа, якій прокурором або слідчим за погодженням з прокурором повідомлено про підозру, зокрема, складено письмове повідомлення про підозру із зазначенням особи підозрюваного, змісту підозри, обставин вчинення кримінального правопорушення і його кваліфікації за законом України про кримінальну відповідальність, і це повідомлення вручено цій особі з роз`ясненням його суті та процесуальних прав підозрюваного.

При цьому, дата і час повідомлення про підозру, правова кваліфікація кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється особа, із зазначенням статті (частини статті) Кримінального закону України про кримінальну відповідальність невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Саме ці дані засвідчують, яка особа і коли саме стала у конкретному кримінальному провадженні підозрюваним як учасником кримінального провадження.

Згідно узагальнення судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження" від 07.02.2014 року зробленого Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ, щодо осіб, які не є підозрюваними (яким у порядку, передбаченому ст. ст. 276-279 КПК України, повідомлено про підозру, або яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення), обвинуваченими (особа, обвинувальний акт щодо якої передано до суду в порядку, передбаченому ст. 291 КПК) або особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.

Також у вказаному узагальненні зазначено, що враховуючи наведене, навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним. З огляду на наведене правильною є практика, коли слідчі судді визнають клопотання про накладення арешту на майно передчасними та відмовляють у їх задоволенні, оскільки на момент їх розгляду, особам, про майно яких йдеться в клопотанні, не повідомлено про підозру.

За матеріалами клопотання в судовому засіданні встановлено, що в кримінальному провадженні № 0001012 жодній особі не повідомлено про підозру.

Згідно ст. 173 КПК України, слідчий суддя відмовляє у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.

Відповідно до частини другої зазначеної статті при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб); 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Беручи до уваги вищенаведене та враховуючи, що в кримінальному провадженні № 0001012 жодній особі не повідомлено про підозру, слідчий суддя вважає, що відсутні правові підстави для арешту майна, таке є передчасним, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 172, 173, 175, 309 КПК України КПК України,
У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання старшого слідчого в ОВС СУ ГУНП в Закарпатській області ОСОБА_4 про накладення арешту на тимчасово вилучене майно відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Закарпатської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1