ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/654/16-к

21 квітня 2016 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

з участю прокурора прокуратури ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості в кримінальному провадженні відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українець, уродженця та жителя рівненської області, АДРЕСА_1 , не працюючого, державних нагород не має, судимого 26.12.2014 року Костопільським районним судом за ч.1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України

ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту 26 грудня 2014 року Костопільським районним судом Рівненської області литвина ОСОБА_6 визнано виним у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та засуджено до покарання 100 годин громадчьких робіт.

16 листопада 2015 року, у відповідності до ч.1 ст.37 КВК України, ОСОБА_5 будучи ознайомлений інспектором кримінально-виконавчої інспекції з умовами, порядком та обов`язками під час відбування покарання та у відповідності до вимог ч.З ст.13 КВК України, зобов`язаний з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції Костопільського району два рази на місяць, а саме в перший і третій вівторок кожного місяця, а також направлений для відбування призначеного судом покарання в КП «Костопільське Будинкоуправління» розташоване по вулиці 1 Травня, 7в в м. Костопіль, Рівненської області. В подальшому в порушення ч.3 ст.40 КВК України, без поважних причин, з метою ухиляння від відбування покарання. До виконання громадських робіт не приступив. Крім зазначеного, ОСОБА_5 в порушення ч.3 ст. 13 КВК України для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції Костопільського району жодного разу добровільно не з`явився і таким чином від відбування покарання у вигляді громадських робіт ухилився.

Станом на 22.01.2016 року засуджений ОСОБА_5 , жодної години громадських робіт не відпрацював, невідбута частина покарання становить 100 годин громадських робіт.

Дії обвинуваченого ОСОБА_5 кваліфіковані за ч. 2 ст. 389 КК України, тобто ухиляння від відбування громадських робіт.

Під час досудового розслідування між прокурором прокуратури Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваним ОСОБА_5 , та захисником ОСОБА_4 , 29 березня 2016 року укладено угоду про визнання винуватості.

Згідно з угодою ОСОБА_5 повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди про визнання винуватості ОСОБА_5 буде призначено покарання за ч. 2 ст. 389 КК України у виді арешту строком на 1 (один) місяць.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Злочин у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 визнав себе винним віднесений до злочинів невеликої тяжкості, а отже угода відповідає вимогам закону.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 цілком розуміє положення ч. 4 ст. 474 та ст. 473 КПК України.

Судом також встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Для з`ясування добровільності укладення угоди, судом з`ясовувалось питання щодо можливої подачі обвинуваченим скарг.

Судом встановлено, що умови угоди не суперечать вимогам КПК України та КК України, інтересам держави та суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність фактичних підстав для визнання винуватості.

Обвинувачений ОСОБА_5 , та захисник ОСОБА_4 погоджуються на призначення узгодженого покарання.

Виходячи з вищевикладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором підозрюваним та захисником.

Згідно повідомлення КП «Костопільське Будинкоуправління» вбачається що ОСОБА_5 жодної години громадських робіт призначених вироком Костопільського районного суду від 26.12.2014 року не відпрацював.

При призначенні ОСОБА_5 остаточного покарання суд враховує вирок Костопільського районного суду від 26.12.2014 року, яким остатнього було засуджено за ч.1 ст. 185 КК України - до громадських робіт на строк 100 годин і на підставі ст. 71 КК України частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком з врахуванням вимог ст. 72 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. ст. 373, 374, 394, 473,475 КПК України, ст.71, 72, 389 КК України, суд
ЗАСУДИВ:
Угоду від 29 березня 2016 року по кримінальному провадженню внесеному до ЄРДР за № 0000016 від 18 лютого 2016 року про визнання винуватості укладеної між прокурором прокуратури Костопільського відділу Здолбунівської місцевої прокуратури ОСОБА_3 , підозрюваним ОСОБА_5 та захисником ОСОБА_4 - затвердити.

Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України та призначити узгоджене покарання у виді арешту строком на 1 (один) місяць .

На підставі ст.71, 72 КК України частково приєднати невідбуте покарання згідно вироку Костопільського районнго суду Рівненської області від 26 грудня 2014 року та остаточне покарання визначити у виді арешту строком на 1 (одни) місяць 5 днів .

На вирок суду може бути подана апеляцiя до Апеляцiйного суду Рiвненської областi через Костопільський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СуддяОСОБА_1