Кримінальне провадження №522/5953/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2016 року колегія суддів Приморського районного суду м. Одеси в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1
суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі - ОСОБА_4
за участю прокурорів - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
за участю захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8
за участю обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Одеси обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Чорнобаївка, Білозерського району, Херсонської обл., раніше не судимого, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.4 ст.190 КК України, -
ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця м. Херсона, одруженого, маючого на утриманні 2-х неповнолітніх дітей: ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,
за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.4 ст.190 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_9 , керуючись злочинним наміром, направленим на протиправне придбання права на майно, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_10 , відповідно до відведених ролей продавця та покупця, 12.02.2016 звернувся до нотаріуса четвертої нотаріальної контори ОСОБА_13 , за адресою: АДРЕСА_3 , де шляхом обману, надаючи завідомо неправдиві документи у виді:

-генеральної довіреності серія та номер СА3868І35 від 13.01.2016 року, яка видана від імені ОСОБА_14 , про уповноваження ОСОБА_10 на здійснення правових операцій з використанням та відчуженням належного йому за правом приватної власності його частини, а саме ? частини квартири АДРЕСА_4 ;
-генеральної довіреність серія та номер СА3868145 від 13.01.2016 року, яка видана від імені ОСОБА_15 , про уповноваження ОСОБА_10 на здійснення правових операцій з використанням та відчуженням належного йому за правом приватної власності його частини, а саме ? частини квартири АДРЕСА_4 ,

з метою подальшої реалізації майна та отримання незаконної вигоди, намагався придбати право на майно у виді квартири АДРЕСА_4 , шляхом обману, однак з причин, які не залежали від його волі, свої злочинні дії не довів до кінця, так як був затриманий працівниками поліції.

Таким чином, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 за попередньою змовою здійснили замах на придбання права на майно шляхом обману (шахрайство) в особливо великих розмірах.
У судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 винними себе у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.15, ч.4 ст. 190 КК України визнали в повному обсязі та підтвердили обставини справи, які описані у обвинувальному акті. Пояснили суду, що їм було відомо, що довіреність, яка була видана від імені потерпілих на ім`я ОСОБА_10 була підробленою, а їх спільні дії ( ОСОБА_10 та ОСОБА_9 ) щодо купівлі- продажу квартири АДРЕСА_4 носили шахрайський характер.
У скоєному розкаюються, просять суд суворо їх не карати, дати шанс на виправлення та урахувати, що вони позитивно характеризуються, раніше до кримінальної відповідальності не притягувались, потерпілі не мають до них претензій морального та матеріального характеру.
Представник потерпілого ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ,- адвокат ОСОБА_16 в судове засідання не з`явився, проте надала до суду письмові заяви, згідно яких потерпілі на даний час моральних та матеріальних претензій до обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не мають, просять суд винних осіб у вказаному кримінальному правопорушенні суворо не карти.
Суд з`ясував, що всі учасники кримінального провадження правильно розуміють обставини справи, та упевнився у добровільності їх позиції, їм було роз`яснено про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини у апеляційному порядку.
При таких обставинах, за згодою учасників кримінального провадження, які визнали недоцільним дослідження доказів по справі, докази у судовому засіданні не досліджувались, згідно до вимог ст. 349 ч. 3 КПК України /в редакції КПК України 2012 року/.
Приймаючи до уваги вищевказане, суд вважає, що винність обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст.190 КК України, повністю доведена.
Дії обвинуваченого ОСОБА_9 містять склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15,ч. 4 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками: вчинення замаху на придбання права на майно шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто вчинення особою усіх дій, які особа вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_9 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем мешкання.

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить те, що ОСОБА_9 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, відсутність моральних та матеріальних претензій у потерпілих до обвинуваченого ОСОБА_9 , а також щире каяття обвинуваченого ОСОБА_9 у скоєному злочині.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 - не встановлено.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_9 покарання у вигляді позбавлення волі. Проте, з урахуванням того, що ОСОБА_9 щиро розкаявся у скоєному злочині, зважаючи на відсутність моральних та матеріальних претензій у потерпілих до обвинуваченого, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_9 можливо без ізоляції від суспільства, і йому потрібно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі вимог ст. 75 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення і для попередження вчинення ОСОБА_9 нових злочинів.
Крім того, суд не застосовує до обвинуваченого ОСОБА_9 додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, оскільки статтею 77 КК України, передбачений вичерпний перелік додаткових покарань, що можуть бути призначені у такому випадку, серед яких конфіскація майна відсутня.
Дії обвинуваченого ОСОБА_10 містять склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України, за кваліфікуючими ознаками: вчинення замаху на придбання права на майно шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто вчинення особою усіх дій, які особа вважала необхідними для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, які не залежали від її волі.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_10 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем мешкання має захворювання і потребує медичного лікування (медична документація мається в матеріалах судового провадження).

Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить те, що ОСОБА_10 раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, має на утриманні двох неповнолітніх дітей ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . відсутність моральних та матеріальних претензій у потерпілих до обвинуваченого ОСОБА_10 , а також щире каяття ОСОБА_10 у скоєному злочину.
Обставин, які відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого - не встановлено.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_10 покарання у вигляді позбавлення волі. Проте, з урахуванням того, що ОСОБА_10 щиро розкаявся у скоєному злочині зважаючи на відсутність моральних та матеріальних претензій у потерпілих до обвинуваченого, суд приходить до висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_10 можливо без ізоляції від суспільства, і йому потрібно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі вимог ст. 75 КК України, оскільки саме таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення і для попередження вчинення ОСОБА_10 нових злочинів.
Крім того, суд не застосовує до обвинуваченого ОСОБА_10 додаткове покарання у вигляді конфіскації майна, оскільки статтею 77 КК України, передбачений вичерпний перелік додаткових покарань, що можуть бути призначені у такому випадку, серед яких конфіскація майна відсутня.
Цивільний позов у справі, - відсутній.
Судові витрати по справі, - відсутні.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 366, 367, 368, 369, 370, 371, 373, 374, 375, 376, 395, 532 КПК України /в редакції 2012 року/, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
ОСОБА_9 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 /п`яти / років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням - іспитовим строком на 3 (три) роки.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_9 такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції,
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_9 до вступу вироку в законну силу змінити на особисте зобов`язання, звільнивши засудженого ОСОБА_9 з під варти в залі суду негайно, після вступу вироку в закону силу скасувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
ОСОБА_10 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у вигляді 5 /п`яти/ років позбавлення волі;
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_10 від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням - іспитовим строком на 3 (три) роки.
Відповідно до вимог ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_17 такі обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції,
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_10 до вступу вироку в законну силу змінити на особисте зобов`язання, звільнивши засудженого ОСОБА_10 з під варти в залі суду негайно, після вступу вироку в закону силу скасувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання.
Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду Одеської області через Приморський районний суд м. Одеси.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку суду після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Суддя: ОСОБА_2

Суддя: ОСОБА_3
28.04.2016