Справа № 360/644/16-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 серпня 2016 року Бородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,

захисника адвоката ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Бородянського районного суду в смт.Бородянка Київської області кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000030 від 25 листопада 2015 року, про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Луб"янка Бородянського району Київської області, громадянина України, з професійно-технічною освітою, який проживає в АДРЕСА_1 , непрацюючого, раніше судимого: 1) за вироком Святошинського районного суду м.Києва від 29 березня 2006 року за ч.2 ст.186, ч.4 ст.296 КК України до чотирьох років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки; 2) за вироком Бородянського районного суду Київської області від 04 червня 2007 року за ч.3 ст.185 КК України, із застосуванням ст.71 КК України, до чотирьох років шести місяців позбавлення волі; 3) за вироком Бородянського районного суду Київської області від 06 лютого 2014 року за ст.395 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 595 гривень; 4) за вироком Святошинського районного суду м.Києва від 06 жовтня 2014 року за ч.1 ст.309 КК України до одного місяця трьох днів арешту, вирокБородянського районного суду Київської області від 06 лютого 2014 року, згідно з яким ОСОБА_5 засуджений до покарання у виді штрафу в розмірі 595 гривень, - виконувати самостійно; 5) за вироком Ірпінського міського суду Київської області від 05 грудня 2014 року за ч.3 ст.185 КК України до п`яти років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на три роки, у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.389 КК України,

встановив:
Відповідно до обвинувального акта, ОСОБА_5 обвинувачується в тому, що за вироком Бородянського районного суду Київської області від 06 лютого 2014 року його визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.395 КК України, та призначено йому покарання, із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі 595 гривень, яке у визначений термін він не виконав.
Так, в день винесення вироку в приміщенні Бородянського районного суду Київської області ОСОБА_5 було роз`яснено обов`язок сплатити штраф у місячний термін, після набрання вироком законної сили та повідомити про це суд шляхом пред`явлення документу про сплату штрафу, та роз`яснено наслідки ухилення від сплати штрафу.
На домашню адресу ОСОБА_5 . Бородянським районним судом надіслано повідомлення про необхідність сплати штрафу в місячний термін після набрання вироком законної сили.
Не дивлячись на це, ОСОБА_5 , маючи реальну можливість сплатити штраф, протягом тривалого часу, а саме з 06 лютого 2014 року по 28 січня 2016 року умисно ухилявся від його сплати.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 були кваліфіковані органом досудового розслідування за ч.1 ст.389 КК України, як умисне ухилення від сплати штрафу особою, засудженою до цього покарання.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 винуватим себе визнав, пояснивши суду, що він, дійсно, був засуджений до покарання у виді штрафу. Спочатку в нього не було грошей для сплати штрафу, а потім він просто забув про штраф. Постійної роботи він не мав за станом здоров`я. Повідомлення із суду про необхідність сплати штрафу у місячний строк він не отримував. Після виклику його в поліцію з цього приводу він сплатив штраф у визначеному судом розмірі. У скоєному розкаявся.
Крім того судом були досліджені такі докази.
Згідно з копією вирокуБородянського районного суду Київської області від 06 лютого 2014 року, ОСОБА_5 був засуджений за ст.395 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, до покарання у виді штрафу в розмірі 595 гривень (а.24-25).
Відповідно до копії розписки від 06 лютого 2014 року, ОСОБА_5 отримав копію цього вироку в день його проголошення (а.26).
Як убачається з копії листа Бородянського районного суду від 12 березня 2014 року, ОСОБА_5 було надіслано повідомлення про необхідність сплати штрафу у місячний строк і вказано відповідний банківський рахунок для сплати штрафу (а.27).
Відповідно до копії квитанції, ОСОБА_5 сплатив штраф у розмірі 595 гривень 28 січня 2016 року (а.75).
Оцінюючи дослідженні докази, суд приходить до такого висновку.
Відповідно до ст.26 КВК України, (в редакції, чинній на день постановлення вироку від 06 лютого 2014 року), засуджений зобов`язаний сплатити штраф у місячний строк після набрання вироком суду законної сили і повідомити про це відповідний суд шляхом представлення документа про сплату штрафу. У разі несплати засудженим штрафу у строк, передбачений частиною першою цієї статті, суд розглядає питання про розстрочку виплати несплаченої суми штрафу покаранням у виді громадських, виправних робіт або позбавленням волі відповідно до закону.
Згідно з ч.5 ст.53 КК України (в редакції, чинній на день постановлення вироку від 06 лютого 2014 року), у разі несплати штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відсутності підстав для розстрочки його виплати суд замінює несплачену суму штрафу покаранням у виді громадських робіт із розрахунку одна година громадських робіт за один установлений законодавством неоподатковуваний мінімум доходів громадян або виправними роботами із розрахунку один місяць виправних робіт за двадцять установлених законодавством неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, але на строк не більше двох років.
Відповідно до ст.27 КВК України, якщо засуджений ухиляється від сплати штрафу, він притягується до кримінальної відповідальності відповідно до статті 389 Кримінального кодексу України.
За частиною першою ст.389 КК України передбачена кримінальна відповідальність за ухилення від сплати штрафу особою, засудженою до цього покарання. За змістом цієї норми закону, обов`язковою умовою для відповідної кваліфікації дій суб`єкта злочину є наявність в нього прямого умислу та спеціальної мети ухилитися від відбування покарання, а не сам факт несплати штрафу засудженим.
Відповідно до реєстру матеріалів досудового розслідування, повідомлення про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.389 КК України, було винесено 25 січня 2016 року, і 26 січня 2016 року ОСОБА_5 був допитаний як підозрюваний, а 28 січня 2016 року ОСОБА_5 сплатив штраф у визначеному судом розмірі і надав відповідну квитанцію.
Доказів того, що після набрання вироком Бородянського районного суду Київської області від 06 лютого 2014 року законної сили і до оголошення ОСОБА_5 про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.389 КК України, відносно ОСОБА_5 вживались будь-які заходи, передбачені ст.26 КВК України та ч.5 ст.53 КК України, суду не надано.
Як стверджував у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , від сплати штрафу він не ухилявся і такої мети не мав, а, спочатку просто не мав коштів, оскільки не працював за станом здоров`я, в подальшому про штраф забув, і ніхто йому про штраф не нагадував та не попереджував його про можливі наслідки несплати штрафу. Повідомлення про необхідність сплати штрафу від суду він не отримував, а після виклику до поліції з цього приводу одразу позичив у знайомого гроші і сплатив штраф.
Докази того, що наявне в матеріалах кримінального провадження повідомлення Бородянського районного суду від 12 березня 2014 року про необхідність сплати штрафу у місячний строк було отримано ОСОБА_5 також відсутні.
Визнання обвинуваченим ОСОБА_5 винуватості, зокрема, того факту, що він, дійсно, вчасно не сплатив штраф, не є підтвердженням його винуватості і наявності у нього умислу на ухилення від сплати штрафу, оскільки в подальшому ОСОБА_5 добровільно сплатив цей штраф.
За таких обставин суд вважає встановленою відсутність в діянні обвинуваченого ОСОБА_5 складу злочину, передбаченого ч.1 ст.389 КК України, а тому ОСОБА_5 у пред`явленому обвинуваченні необхідно визнати невинуватим і виправдати його відповідно до п.2 ч.1 і ч.7 ст.284 КПК України.

Керуючись статтями 370, 371, 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд
ухвалив:
ОСОБА_5 визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченогоч.1 ст.389 КК України, і виправдати ОСОБА_5 у зв`язку з відсутністю в його діянні складу злочину, передбаченогоч.1 ст.389 КК України.
На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Київської області через Бородянський районний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копії вироку суду.
Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий-суддяОСОБА_6