АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/631/16 Справа № 695/2469/15-к Категорія: ч.1 ст.115 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 червня 2016 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси в режимі відеоконференцзв`язку апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21 квітня 2016 року у кримінальному провадженні по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, офіційно не працюючого, раніше в розумінні ст. 89 КК України не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, -

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку ОСОБА_7 визнаний винним у тому, що він 02.03.2015 близько 22 години 15 хвилин, відповідно до протоколу медичного огляду №36 від 03.03.2015, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, та знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на умисне, протиправне позбавлення життя іншої людини, наніс ОСОБА_9 удар молотком в область голови, в результаті чого спричинив останньому тілесні ушкодження у виді: травми голови з забійною раною, крововиливами на м`яких покривах черепа, під м`які мозкові оболонки, забоями м`яких тканин голови, саднами, синцями обличчя, які відносяться до тілесних ушкоджень легкого ступеню тяжкості, після чого наніс один удар ножем в область грудної клітини останнього, в результаті чого, спричинив йому тілесні ушкодження у виді: проникаючого колото-різаного поранення грудної клітки з раною на передній поверхні грудної клітки зліва, з ушкодженням серця, що належать до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, від чого й настала смерть потерпілого ОСОБА_9 .

Не погоджуючись з вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вирок та постановити новий, яким засудити його до дев`яти років позбавлення волі шляхом пом`якшення покарання.

Не оспорюючи фактичних обставин по справі, вину в скоєному злочині визнає, в чому щиро розкаюється, проте, просить суд пом`якшити йому покарання, в зв`язку з похилим віком, незадовільним станом здоровя, а також іншими тяжкими сімейними обставинами. Зазначає, що суд першої інстанції не врахував обставину, яка пом`якшує покарання, а саме: щире каяття та сприяння розкриттю злочину.

Заслухавши доповідь судді, думку обвинуваченого та його захисника, які підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити з наведених підстав, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим та вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом, згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до ст. 94 цього Кодексу. Вмотивованим є рішення, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який він засуджений, відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на доказах, досліджених судом, та ніким не оспорюється.

Кваліфікація судом першої інстанції дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ч.1 ст. 115 КК України є вірною.

По справі зібрано достатньо доказів, які свідчать, що обвинувачений ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 115 КК України умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Відповідно до положень ч.1 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Враховуючи те, що апеляційних скарг на вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21 квітня 2016 року в частині доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 до апеляційного суду не надходило, то й апеляційний перегляд в цій частині не проводиться.

Згідно з вимогами ч.1 ст.65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин; відповідно до положень Загальної частини цього кодексу та враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ч.1 ст.115 КК України вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині карається позбавленням волі на строк від семи до п`ятнадцяти років.

Згідно з вимогами ст.69 КК України за наявності кількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м`якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу за цей злочин.

Відповідно до положень п.8 Постанови Пленуму ВСУ №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або не призначення обов`язкового додаткового покарання (ст.69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , районний суд достатньо виконав вимоги ст.ст. 50,65,66,67 КК України, врахувавши ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, дані про особу винного, який характеризується негативно, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, раніше не судимий, врахував, як пом`якшуючу покарання обставину, наявність хворої дружини, та за наявності обтяжуючої покарання обставини вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, обґрунтовано призначив ОСОБА_7 покарання у вигляді десяти років позбавлення волі, в межах санкції ч.1 ст. 115 КК України.

Доводи апелянта, щодо пом`якшення призначеного йому судом покарання в зв`язку з щирим каяттям у інкримінованому злочині та активним сприянням розкриттю злочину не заслуговують на увагу, оскільки з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_7 спочатку свою вину у вчиненому злочині не визнавав повністю, і лише в ході судового розгляду обвинувачений вину визнав повністю, хоча зазначив, що не хотів бити ОСОБА_9 ножем, а лише захищався від нього і вдарив того ножем через образу його жінки.

Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання у виді 10 років позбавлення волі відповідає вимогам закону, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому не вбачає підстав для задоволення його апеляційної скарги і призначення йому більш м`якого покарання.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону під час розгляду кримінального провадження районним судом, які б слугували підставою для скасування чи зміни вироку суду, не встановлено.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлений щодо ОСОБА_7 вирок є законним і обґрунтованим, а підстави для його зміни чи скасування - відсутні.

У відповідності до положень ч.5 ст.72 КК України колегія суддів вважає за необхідне зарахувати обвинуваченому ОСОБА_7 у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення за період з 22.04.2016 року по 24.06.2016 року включно, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного, ч.5 ст. 72 КК України, та керуючись ст.ст.405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 21 квітня 2016 року відносно ОСОБА_7 - без змін.

Зарахувати ОСОБА_7 у строк відбуття покарання строк його попереднього ув`язнення за період з 22.04.2016 року по 24.06.2016 року включно відповідно до вимог ч.5 ст.72 КК України з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Вирок суду вступає в законну силу з моменту проголошення ухвали апеляційного суду Черкаської області, але дане рішення можу бути оскаржене в касаційному порядку на протязі трьох місяців.

Головуючий :

Судді :