печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 березня 2016 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на бездіяльність Головного слідчого управління Національної поліції України, про зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

09.03.2016 року у провадження Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на бездіяльність Головного слідчого управління Національної поліції України, у порядку ст. 303 КПК України, про зобов`язання вчинити певні дії.

У поданій скарзі ОСОБА_3 просить зобов`язати слідчого розглянути адвокатський запит від 15.02.2016 вих. 2016/02-15-3.

В обґрунтування доводів та вимог скарги ОСОБА_3 зазначає, що 15.02.2016 ним подано клопотання до Головного слідчого управління Національної поліції України, про результати розгляду або вирішення поданого клопотання заявник не повідомлявся.

У судове засідання особа, яка подала скаргу ОСОБА_3 та представник Головного слідчого управління Національної поліції України не з`явилися, про дату та час розгляду скарги повідомлялися належним чином.

Правило щодо неможливості розгляду скарг за відсутності особи, що подала скаргу передбачає розгляд скарг за обов`язкової участі особи, разом з тим, зважаючи на те, що ОСОБА_3 належним чином повідомлений про дату та час проведення судового засідання та враховуючи скорочені строки розгляду даної категорії справ, слідчий суддя визнав за можливе перейти до розгляду скарги без участі особи, що подала скаргу в судовому засіданні на підставі наявних доказів.

Згідно з ч. 3 ст. 306 КПК України, відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.

Зважаючи на ці положення закону та враховуючи, що представник Головного слідчого управління Національної поліції України, не з`явився в судове засідання, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, а відтак слідчий суддя визнав за можливе прийняти рішення по суті скарги без його участі.

Слідчий суддя, вивчивши скаргу, приходить до наступного висновку.

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 звернувся до Головного слідчого управління Національної поліції України з клопотанням про отримання інформації.

Інститут оскарження рішень, дій чи бездіяльності слідчого чи прокурора є одним з елементів судового контролю за стадією досудового розслідування кримінальних проваджень.

Статтею 24 КПК України кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування чітко визначено та регламентовано Главою 26 КПК України.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України.

У відповідності до ст. 93 КПК України, збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом.

А саме, у ч. 3 ст. 93 КПК України зазначено, що сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому ст. 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

У разі повної або часткової відмови у задоволенні клопотання, виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, у разі неможливості вручення з об`єктивних причин надсилається їй.

У будь-якому випадку, про результати розгляду клопотання особа, яка заявила його, повідомляється.

Із змісту скарги ОСОБА_3 , вбачається, що має місце звернення із клопотанням про отримання інформації від 15.02.2016 вих. № 2016/02-15-3, яке не було розглянуте, рішення по суті не винесено та не повідомлено заявника про результат розгляду.

Отже, приходжу до висновку про наявність факту бездіяльності, що полягає у не виконанні положень ст. 220 КПК України, а саме не вчинення належних дій стосовно розгляду клопотань.

Аналізуючи вищевказане, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність зобов`язання розглянути клопотання про отримання інформації від 15.02.2016 вих. № 2016/02-15-3, що подано ним до Головного слідчого управління Національної поліції України, відповідно до вимог кримінально-процесуального законодавства.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 220, 303, 306, 307, 395 Кримінального процесуального кодексу України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
Скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на бездіяльність Головного слідчого управління Національної поліції України, про зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Зобов`язати компетентну особу Головного слідчого управління Національної поліції України розглянути клопотання ОСОБА_3 від 15.02.2016 вих. № 2016/02-15-3, у порядку ст. 220 КПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1