печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
Іменем України
06 липня 2016 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Печерського районного суду міста Києва клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах другого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України радника юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий в особливо важливих справах другого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України радник юстиції ОСОБА_6 звернувся до Печерського районного суду міста Києва та просив продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в межах строку досудового роз слідування на 60 днів.
Слідчий посилався на таке: Головним слідчим управлінням Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000613 за підозрою ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 342 КК України та ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 258 КК України.

Так, ОСОБА_5 , діючи у співучасті з ОСОБА_7 , з метою впливу на народних депутатів України під час розгляду законопроекту про внесення змін до Конституції України щодо децентралізації влади та привернення уваги громадськості до своїх поглядів, 31.08.2015 вчинилв терористичний акт в ході якого ОСОБА_5 кинув ручну гранату оборонну (РГО) в сторону вхідних дверей Верховної Ради України, внаслідок чого стався вибух від дії якого загинули бійці Національної гвардії України ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які в той день забезпечували охорону громадського порядку, а понад 150 осіб отримали тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості.

Крім того, 31.08.2015 на станції метро «Арсенальна», що у м. Києві ОСОБА_5 при затриманні вчинив опір працівникам правоохоронних органів.

За підозрою у вчиненні вказаних злочинів 31.08.2015, в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 затримано. 31.08.2015 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 348 КК України.

01.09.2015 ОСОБА_5 змінено раніше повідомлену підозру та повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 258, ст. 348 КК України.

13.04.2016 ОСОБА_5 змінено раніше повідомлену підозру та повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 342 КК України.

21.03.2016 заступником Генерального прокурора України строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 12 місяців, тобто до 31.08.2016.

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_5 показань щодо фактичних обставин справи не надає. Незважаючи на викладене, його вина у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 342 КК України підтверджується наступними доказами: протоколом огляду від 31.08.2015, відповідно до якого із рюкзака ОСОБА_5 вилучено предмет схожий на гранату РГО, споряджену запалом УДЗ, кільце з чекою, газовий балончик «Терен-4М» та особистий одяг; висновком судової вибухово-технічної експертизи № 1/200-ВТ від 01.09.2015, згідно якої вилучений у ОСОБА_5 предмет є бойовим припасом - оборонною осколочною ручною гранатою РГО; висновками судово-медичних експертиз трупів ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , смерть яких настала від осколкових поранень; протоколами допитів свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які пояснили що ОСОБА_5 31.08.2015 в приміщенні Голосіївського РУ повідомив їм, що кинув гранату у працівників міліції біля будинку Верховної Ради України та планував кинути ще одну, яку зберігав у рюкзаку; протоколами допитів ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які пояснили, що 31.08.2015 при затриманні ОСОБА_5 останній вчинив їм опір та застосував спеціальний засіб сльозоточивий газ; протоколом допиту свідка ОСОБА_18 , згідно якого 31.08.2015 він побачив ОСОБА_5 на площі Конституції в момент кидання ним гранати у натовп військовослужбовців та працівників міліції; протоколом пред`явленням свідку ОСОБА_18 фотознімків для впізнання, згідно якого останній впізнав на фото ОСОБА_5 , як особу, яка кидала 31.08.2015 гранату в натовп військовослужбовців та працівників міліції; протоколами огляду відеозаписів, які фіксують момент кидання ОСОБА_5 гранати 31.08.2015 у натовп військовослужбовців та працівників міліції.

Строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 закінчується 14.07.2016, однак до цього терміну неможливо закінчити експертні дослідження, провести всі необхідні слідчі та процесуальні дії.

Так, як зазначено у клопотанні, у кримінальному провадженні необхідно виконати такі дії: отримати понад 25 судово-медичних і низки криміналістичних експертиз, висновки яких долучити до матеріалів кримінального провадження. Ознайомити потерпілих з матеріалами кримінального провадження. Виконати вимоги ст. 290 КПК України з підозрюваними та їх захисниками. Скласти обвинувальний акт та реєстр.

При цьому ризики, які виправдовують тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 не зменшилися, перебування останнього під вартою сприятиме ефективному збору доказів та недопущенню вчиненню ОСОБА_5 інших злочинів. Наявність зібраних у кримінальному провадженні доказів та небажання нести відповідальність за вчинення особливо тяжких злочинів, на думку слідства, спонукатиме підозрюваного ОСОБА_5 переховуватися від органів слідства.

Таким чином для виконання підозрюваним ОСОБА_5 процесуальних обов`язків, а також враховуючи, що продовжують мати місце ризики переховування останнього від органів досудового розслідування та/або суду; знищення речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин злочину ОСОБА_5 необхідно продовжити дію запобіжного заходу.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання та зазначив, що згідно з ч. 5 ст. 176 Кримінального процесуального кодексу України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов`язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 109-114-1, 258-258-5, 260, 261 Кримінального кодексу України.

З урахуванням викладеного, враховуючи, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою ОСОБА_5 не може бути змінений на менш суворий.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання, посилаючись на його безпідставність та необґрунтованість.

З урахуванням думки сторін кримінального провадження, матеріалів, доданих до клопотання та наданих у судовому засіданні, слідчий суддя прийшов до наступного: за підозрою у вчиненні вказаних злочинів 31.08.2015, в порядку ст. 208 КПК України ОСОБА_5 затримано. 31.08.2015 ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ст. 348 КК України.

01.09.2015 ОСОБА_5 змінено раніше повідомлену підозру та повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 258, ст. 348 КК України.

13.04.2016 ОСОБА_5 змінено раніше повідомлену підозру та повідомлено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 258, ч. 1 ст. 263, ч. 2 ст. 342 КК України.

21.03.2016 заступником Генерального прокурора України строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжено до 12 місяців, тобто до 31.08.2016. 23 березня 2016 року ухвалою Печерського районного суду міста Києва ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до 21 травня 2016 року. Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 16 травня 2016 року ОСОБА_5 продовжено строк тримання під вартою до 14 липня 2016 року. У відповідності до ст.ст. 197,199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на не пов,язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в строки, передбачені ст.219 КПК України. Згідно зі ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м,яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України. Слідчий суддя приймає до уваги практику Європейського Суду з прав людини, де зазначено, що вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув,язнення особи є ризик перешкоджання і встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. Небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватись суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний та соціальний стан особи, її зв,язками з державою, у якій його переслідують та міжнародними контрактами. Обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та його продовження прийняті з урахуванням тяжкості інкримінованих його кримінальних правопорушень та даних про його особу. У судовому засіданні не надано даних про наявність підстав для обрання стосовно ОСОБА_5 менш суворого виду запобіжного заходу. Слідчий суддя при розгляді вказаного клопотання не розглядає питання щодо доведеності вини підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки вказане питання підлягає дослідженню під час розгляду справи у суді. У відповідності до положень ст.ст. 177,178 КПК України, з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини, слідчим суддею враховується тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі доведеності його вини у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень, характер та обставини скоєння злочину, викладених у повідомленні про підозру, особи підозрюваного, його стану здоров,я, наявності соціальних зв,язків, слідчий суддя вважає доведеними викладені у клопотання доводи про те, що існують ризики ухилення підозрюваного від органу досудового розслідування чи суду, знищення, спотворення будь-яких речей та документів, що мають істотне значення для встановлення істини у справі. Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку, що строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою має бути продовжений на 60 діб. Більш того, у відповідності до ч.5 ст.176 КПК України запобіжні заходи у вигляді особистого зобов,язання, особистої поруки, домашнього арешту, застави не можуть бути застосовані до осіб, які підозрюються у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 258, 258-3 КК України.

На підставі ст.29 Конституції України, керуючись ст.ст. 177,178,182,183,193,194,196,197,199,202,205,532,534 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого в особливо важливих справах другого відділу з розслідування кримінальних проваджень управління з розслідування особливо важливих справ Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України радника юстиції ОСОБА_6 , погоджене прокурором першого відділу процесуального керівництва управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_5 , задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 в межах строку досудового розслідування до 31 серпня 2016 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п,яти днів після її оголошення.

Слідчий суддя