Справа № 524/6473/16-к
У Х В А Л А
17.11.2016 року Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області
у складі : головуючого судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2
за участю прокурора: ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :
У судовому засіданні захисником ОСОБА_4 було заявлене клопотання про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт в нічний час з 21 год. до 07 год. , оскільки обвинувачений неофіційно до арешту працював , був волонтером , позитивно характеризується по місцю роботи та проживання , має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, є єдиним годувальником у сім,ї , також страждає гіпертонічною хворобою і належного лікування в умовах установи виконання покарань він не отримує, також на теперішінй час відсутні будь- які ризики, передбачені ст. 177 КПК України для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як ОСОБА_5 позбавлений можливості знищити , сховати або спотворити будь- які речі чи документи , які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення , так як всі докази , які мають суттєве значення для справи були вилучені та долучені до кримінального провадження , також він немає потреби незаконно впливати на потерпілих , свідків , не збирається вчиняти інше кримінальне правопорушення.
Суд вислухавши думку учасників процесу , прокурора , який заперечує проти задоволення клопотання заявленого захисником , так як обвинувачений ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин , передбачений ст. 263 ч.1 КК України , знаходячись на волі може незаконно впливати на потерпілих та свідків , перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні , ухилитись від явки до суду, потерпілої ОСОБА_6 , яка категорично заперечує проти задоволення заявленого захисником клопотання , оскільки вона реально боїться за своє життя і життя своєї малолітньої дитини , якщо обвинувачений буде знаходитись під домашнім арештом , то він може за допомогою електронних засобів зв,язку через третіх осіб здійснювати на неї вплив та її малолітню дитину , також вона із-за обвинуваченого змінила місце роботи і виїджала з місця проживання в інше місто , так як побоювалась за своє життя , відносно того , що обвинувачений страждає артеріальною гіпертензією , то йому надається амбулаторне лікування в умовах установи слідчого ізолятору , також захисником не надано доказів того , де працював до арешту неофіційно обвинувачений , яку він має професію, обвинуваченого , який підтримує клопотання заявлене захисником ,він немає наміру погрожувати потерпілим , здійснювати вплив на свідків, дійсно він в умовах слідчого ізолятору на теперішній час проходить амбулаторне лікування , вживає пігулки , він є громадянином Росії , але має посвідку на постійне проживання в Україні , приходить до наступних висновків:
Пунктом 1 ст. 5 Європейської конвенції з прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на свободу та особисту недоторканність. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім, зокрема, законного арешту або затримання особи для забезпечення виконання будь-якого обов`язку, встановленого законом, і відповідно до процедури, встановленої законом.
Запобіжний захід до ОСОБА_5 застосований рішенням суду, тобто у спосіб, передбачений кримінальним процесуальним законодавством України.
Суд вважає , що підстав для зміни запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт , немає, оскільки виходить із того що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які не зважаючи на існування презумпції невинуватості переважають правило поваги до особистої свободи, на що звернуто увагу в п. 79 рішення Європейського суду з прав людини "Харченко проти України" та п. 35 рішення ЄСПЛ "Летельє проти Франції" де констатовано, що суспільний інтерес з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеної Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод, також ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів проти життя та здоров`я особи, проти громадської безпеки, проти здоров`я населення , які відповідно до вимог ст.. 12 КК України є тяжким , середньої тяжкості і невеликої тяжкості злочини, при обранні відносно нього запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою доведено відповідно до ст.194 КПК України наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики, та недостатність застосування більш м,якого запобіжного заходу для запобігання зазначеним ризикам, оскільки обвинувачений знаходячись на волі може продовжувати злочинну діяльність та перешкоджати встановленню істини по кримінальному провадженню, а також ухилятися від явки до суду, так як є громадянином іншої іноземної держави, обвинувачений ОСОБА_5 офіційно не працює, знаходячись на волі може незаконно впливати на потерпілих та свідків, потерпіла ОСОБА_6 реально побоюється за своє життя і життя своєї малолітньої дитини ,у зв,язку з чим ій довелося змінити місце роботи і вона має намір змінити і місце проживання ,якщо обвинувачений буде знаходитись на волі , хоча до нього і будуть застосовуватись певні обмеження, тому враховуючи вище викладене, слід дійти висновку про те, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти обґрунтованим та доведеним ризикам. Відносно пояснень захисника ОСОБА_4 , що обвинувачений не отримує належного лікування знаходячись в установі виконання покарань, то суд їх вважає неспроможними , оскільки із довідки Полтавської установи виконання покарань Управління державної петенціарної служби України в Полтавській області (№23) убачається , що 07.11.2016 року обвинувачений ОСОБА_5 був оглянутий лікарем - терапевтом і був встановлений діагноз : артеріальна гепертензія , призначене відповідне лікування і в даний час ОСОБА_5 отримує амбулаторне лікування , а саме як пояснив сам обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні приймає пігулки на неналежну медичну допомогу з боку медичного персоналу установи виконання покрань скарг не виказує , тому суд приходить до висновку , що обвинуваченому надана належна медична допомога , яку він отримує в умовах установи виконання покарань .
Керуючись ст. 177, 194, 372 КПКУкраїни , суд , -
У Х В А Л И В :
У задоволенні клопотання захисника ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_5 з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.
Ухвала окремому апеляційному оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на вирок чи інше судове рішення, яким закінчилось провадження у суді першої інстанції.

Головуючий суддя : ОСОБА_1