Справа № 135/159/15-к
Провадження у справі № 1-кс/135/16/15
У Х В А Л А
іменем України
01.02.2015 м.Ладижин
Слідчий суддя Ладижинського міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 ,підозрюваного ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Ладижин Вінницької області клопотання слідчого Ладижинського МВ УМВС України у Вінницькій області лейтенанта міліції ОСОБА_6 , погоджене старшим прокурором прокуратури м.Ладижин Вінницької області ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного у кримінальному провадженні, внесеному до ЄРДР за № 0000002 від 04.01.2015 року ОСОБА_4 ,-
В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Ладижинського МВ УМВС України у Вінницькій області лейтенант міліції ОСОБА_6 звернувся з погодженим старшим прокурором прокуратури м. Ладижин Вінницької області ОСОБА_3 клопотанням про застосування відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вигляді тримання під вартою.
Зазначене клопотання обґрунтовується тим, що у провадженні слідчого відділу Ладижинського МВ УМВС України у Вінницькій області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000002 від 04.01.2015 року, за підозрою ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.
На обґрунтування клопотання слідчий зазначив, що 30.01.2015 року при проведенні негласної слідчої дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі наркотичного засобу у кримінальному провадженні № 0000002 від 04.01.2015 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України після продажу фольгового згортку із вмістом порошкоподібної речовини особі зі зміненими анкетними даними. В ході огляду одягу ОСОБА_4 нічого не вилучалось. Відразу після затримання ОСОБА_4 , за місцем його проживання було проведено обшук в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти, в сумі 385 грн. серед яких перебувала одна купюра номіналом в 100 грн., серійний номер якої збігся з серійним номером грошової купюри, використаної для закупівлі психотропної речовини, а також на купюрі було виявлено люмінесцентний надпис світло-зеленого кольору «ЗАКУПКА». В ході обшуку ОСОБА_4 добровільно надав працівникам міліції циліндричної форми пляшку від лікарського препарату «МУКАЛТИН» в середині якого знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору.

За даним фактом 31.01.2015 року, ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

Обґрунтовуючи клопотання слідчий вважає наявними підстави для застосування до ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, який обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до восьми років.

Одночасно слідчий вважає наявними ризики, передбачені п. п. 1, 3, 4 ч. 1 ст. 177 КПК України, зокрема, здійснення підозрюваним спроб переховуватись від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення. А на даний час існує великий ризик того, що підозрюваний ОСОБА_4 , вчинивши тяжкий злочин, за який передбачено міру покарання у вигляді позбавлення волі до 8 років, під страхом ймовірної кримінальної відповідальності переховуватиметься від органу досудового розслідування, суду, здійснить спроби перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. Про це свідчить те, що ОСОБА_4 раніше не притягувався до кримінальної відповідальності та не відбував покарання у місцях позбавлення волі, а тому думки останнього з приводу його ізоляції до установ виконання покарань закритого типу в межах строку санкції інкримінованої статті можуть сприяти наявності ризику, який передбачений в п. 1 ч. 1 ст. 177 Кримінального процесуального кодексу України.

Згідно наявної інформації у кримінальному провадженні, отриманої з оперативних джерел, ОСОБА_4 займався збутом психотропних речовин, які отримував від інших осіб, а тому обрання ОСОБА_4 запобіжного заходу менш суворого ніж тримання під вартою сприятиме попередженню ОСОБА_4 вищезазначених осіб, що в свою чергу, ускладнить подальше документування їх злочинної діяльності та вплине на повноту, всебічність розслідування кримінального провадження, у зв`язку з цим існує ризик, передбачений п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України.

Вказані обставини на думку слідчого виправдовують застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вказаним ризикам.

Прокурор у судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені у ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний ОСОБА_4 та його захисник ОСОБА_5 проти клопотання заперечили, просили відмовити в його задоволенні. Заперечуючи проти клопотання, зазначили що підозрюваний не має наміру спроб переховуватись від органів досудового розслідування, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинення іншого кримінального правопорушення. Підозрюваний вину свою визнає. Просили врахувати, що підозрюваний є особою раніше не судимою, має постійне місце проживання та роботи, позитивно характеризується, а стороною обвинувачення не доведено наявність ризиків передбачених ст. 177 КПК України. Дане клопотання ґрунтується на припущеннях, а тому є незаконним.

Вивчивши клопотання та матеріали, якими обґрунтовується клопотання, заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, його захисника, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання є частково обґрунтованим і підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

У відповідності до ст.131 КПК України одним із заходів забезпечення кримінального провадження з метою досягнення його дієвості є запобіжні заходи.

Згідно ч.1 ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також наявність ризиків, передбачених цим Кодексом.

Ч. 2 ст. 177 КПК України передбачено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного постійного місця роботи; репутацію підозрюваного, його майновий стан; наявність судимостей у підозрюваного.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні умисного тяжкого злочину, який відповідно до ч. 1 ст. 307 КК України карається позбавленням волі на строк від чотирьох до восьми років з конфіскацією майна або без такої.

Так, досудовим розслідуванням встановлено, що 30.01.2015 року при проведенні негласної слідчої дії контроль за вчиненням злочину у формі оперативної закупівлі наркотичного засобу у кримінальному провадженні № 0000002 від 04.01.2015 року ОСОБА_4 було затримано в порядку ст. 208 КПК України після продажу фольгового згортку із вмістом порошкоподібної речовини особі зі зміненими анкетними даними. В ході огляду одягу ОСОБА_4 нічого не вилучалось. Відразу після затримання ОСОБА_4 , за місцем його проживання було проведено обшук в ході якого виявлено та вилучено грошові кошти, в сумі 385 грн. серед яких перебувала одна купюра номіналом в 100 грн., серійний номер якої збігся з серійним номером грошової купюри, використаної для закупівлі психотропної речовини, а також на купюрі було виявлено люмінесцентний надпис світло-зеленого кольору «ЗАКУПКА». В ході обшуку ОСОБА_4 добровільно надав працівникам міліції циліндричної форми пляшку від лікарського препарату «МУКАЛТИН» в середині якого знаходилась порошкоподібна речовина білого кольору.

Наявність обґрунтованої підозри підтверджуються достатніми, на даному етапі розслідування доказами, зокрема, протоколом огляду грошових купюр, покупця, місця події, протоколом оперативної закупівлі, висновком експерта № 37 від 23.01.2015 року, згідно якого дана речовина являється психотропною речовиною - амфетаміном, масою 0,0367 г., обіг якої заборонено, показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та розпискою від 30.01.2015 року.

04.01.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за 0000002 були внесені відомості про кримінальне провадження за ч. 1 ст. 307 КК України.

30.01.2015 року о 21.00 год. ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000002 від 04.01.2015 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 вину визнав, щиро розкаюється, має постійне місце проживання; офіційно працевлаштований, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно.

Прокурором в судовому засіданні доведено та обґрунтована підозра вчинення ОСОБА_4 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України, доведено обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини 1 статті 194 КПК України. Проте, інших ризиків, які б виправдовували обрання підозрюваному ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді взяття під варту прокурором не наведено та судом не встановлено. Крім того, прокурор в судовому засіданні не зміг довести суду виняткових обставин, які б виправдовували продовження обмеження права підозрюваного на свободу та свідчили б про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.

А тому, слідчий суддя приходить до висновку про можливість застосування щодо ОСОБА_4 більш м`якого запобіжного заходу - домашнього арешту, який зможе запобігти спробам переховуватись від органів досудового розслідування, суду, здійснити спроби перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином чи продовжувати вчиняти інші кримінальні правопорушення.

При цьому слідчий суддя приймає до уваги, що відповідно до установленої практики Європейського суду з прав людини, тримання особи під вартою може бути виправдане, якщо існують реальні ознаки наявності справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, превалює над принципами поваги до людини та особистої свободи, закріплених в ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З судової практики Європейського суду з прав людини, правова позиція якого зазначена в рішеннях у справах «Харченко проти України» та «Белевитський проти Росії» видно, що тримання під вартою є винятковим видом запобіжного заходу та застосовується лише у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе відвернути ризики, зазначені у ст. 177 КПК. При розгляді клопотання про обрання або ж продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обов`язково має бути розглянуто можливість застосування інших (альтернативних) запобіжних заходів (правова позиція, викладена у п. 80 рішення ЄСПЛ від 10 лютого 2011 року у справі "Харченко проти України"1).

Виключною (єдиною) метою застосування запобіжних заходів у кримінальному провадженні є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування таких заходів завжди пов`язано із необхідністю запобігання ризикам, передбаченим ст. 177 КПК.

Слідчий суддя, суд має зважати, що слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу за відсутності для цього підстав, передбачених ст. 177 КПК. Тому в разі розгляду відповідного клопотання, не підкріпленого визначеними у КПК метою та підставами, останнє має бути відхилено.

Запобіжний захід застосовується з метою запобігання спробам підозрюваного, обвинуваченого (ризикам), а сааме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду.

Слідчому судді, суду необхідно мати на увазі, що обґрунтування у клопотанні про застосування запобіжного заходу наявності одного чи кількох ризиків/підстав, що визначає можливість застосувати той чи інший із встановлених КПК запобіжних заходів, передбачає обов`язок прокурора довести неможливість застосування інших, більш м`яких видів запобіжних заходів.

Враховуючи те, що під час розгляду клопотання, прокурором жодним чином не обґрунтовано та не доведено, що застосування більш м`яких запобіжних заходів буде недостатнім для запобігання зазначеного ризику (п. 3 ч. 1 ст. 194 КПК України), слідчий суддя відповідно до ч. 4 ст. 194 КПК України має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений в клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

У зв`язку з вище викладеними обставинами, вбачається за можливе застосувати відносно підозрюваного більш м`який запобіжний захід, ніж тримання під вартою, а саме домашній арешт за місцем фактичного проживання в АДРЕСА_1 , та покласти на нього обов`язки, передбачені ч.5 ст.194 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст.176-179, 184, 186-187, 193-194, 196, 205, 395 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Ладижинського МВ УМВС України у Вінницькій області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_11 , з погодженим із старшим прокурором прокуратури м. Ладижин Вінницької області ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , задовольнити частково.

Обрати відносно підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя м.Ладижина Вінницької області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту строком до 17 год. 00 хв. 29 березня 2015 року включно, заборонивши ОСОБА_4 , залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.

На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на ОСОБА_4 , строком до 17 год. 00 хв. 29 березня 2015 року наступні обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора або суду за кожним їхнім викликом та вимогою, залежно від стадії кримінального провадження;

- не відлучатися за межі м. Ладижина без дозволу слідчого, прокурора або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;

- носити електронний засіб контролю.

Роз`яснити ОСОБА_4 , що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за її поведінкою, мають право з`являтися в житло, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Виконання ухвали доручити органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного ОСОБА_4 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого прокурора прокуратури м. Ладижина Вінницької області ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Вінницької області протягом 5 (п`яти) днів з дня її оголошення, а підозрюваним - в цей же строк з моменту вручення йому копії даної ухвали.

Слідчий судя: