Подільський районний суд міста Києва
Справа № 758/5736/16-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.08.2016 Подільський районний суд міста Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілої ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Подільського районного суду міста Києва кримінальні провадження № 0002284 та №0002584, які надійшли від прокурора ОСОБА_3 з обвинувальними актами відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, неповна середня освіта, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого 22.06.2015 Святошинським районним судом м. Києва за ст.ст. 289 ч. 1, 185 ч.1, 357 ч.3, 309 ч. 1, 70 КК України на 5 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

по обвинуваченню у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.ч.2, 3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України,-

В С Т А Н О В И В :
30.03.2016 о 09 год. 25 хв., ОСОБА_4 перебував у кабінеті №1 що розташований в приміщенні дільниці №4 по обслуговуванню житлового фонду Подільського району міста Києва, за адресою: м. Київ, проспект Г.Гонгадзе, 7-а. Перебуваючи за вищевказаною адресою, ОСОБА_4 побачив мобільний телефон марки «Samsung GT-C3322», ІМЕІ: НОМЕР_1 та жіночу сумку, які знаходились на поличці у вказаному кабінеті. В цей час у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, що належить потерпілій ОСОБА_6 , а саме: мобільного телефона марки «Samsung GT-C3322»,ІМЕІ: НОМЕР_1 та жіночої сумки, у якій знаходились жіночий гаманець фірми «VISCONTI», паспорт громадянина України; подарункова картка магазину «ЄВА», на рахунку якої було 250 гривень; зарплатна картка «Приват Банку» № НОМЕР_2 з пін-кодом; зарплатна картка «ОщадБанку» що матеріальної цінності не становлять, грошові кошти у розмірі 100 грн.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_4 впевнившись, що за його діями ніхто сторонній не спостерігає, шляхом вільного доступу, повторно, таємно викрав майно яке належить ОСОБА_6 , спричинивши останній матеріального збитку.
Згідно із висновком судово-товарознавчої експертизи № 386тв від 21.06.2016 вартість викрадених речей на момент скоєння злочину, а саме 30.03.2016 становить: жіночої сумочки фірми «VISCONTI», становить 450.00 грн., мобільного телефону марки «Samsung GT-C3322» становить 380.00 грн., жіночого гаманця фірми «VISCONTI» становить 500.00 грн.
Крім цього, ОСОБА_4 таємно заволодів паспортом громадянина України; подарунковою карткою магазину «ЄВА», на рахунку якої було 250 гривень; зарплатною карткою «Приват Банку» № НОМЕР_2 з пін-кодом; зарплатною карткою «ОщадБанку» що матеріальної цінності не становлять, грошовими коштами в розмірі 100 грн., а всього майном на загальну суму 1680 грн.
Після цього ОСОБА_4 вийшов із приміщення дільниці №4 по обслуговуванню житлового фонду Подільського району міста Києва, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Крім цього 30.03.2016 о 10 годин 00 хвилин у ОСОБА_4 , який мав при собі банківську зарплатну картку «Приват Банку» № НОМЕР_2 потерпілої ОСОБА_6 , якою він раніше заволодів, виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, що знаходились на вказаній зарплатній картці.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто сторонній не спостерігає, перебуваючи у місті Вишгород Київської області, знайшов найближчий банкомат «Приват Банку», який розташований у приміщенні магазину «Беназір», що за адресою: Київська область, м. Вишгород, пр-т. Т.Шевченка, 1, та вставив картку у нього та ввівши пін-код, який знаходився у викраденій у потерпілої ОСОБА_6 сумці, перевірив стан рахунку, на якому знаходилися грошові кошти у сумі 2000 грн., що належали потерпілій ОСОБА_6 , та почав частинами знімати вищезазначені грошові кошти. Оскільки банкомат не видав відразу всю суму у повному обсязі, ОСОБА_4 в два етапи таємно викрав грошові кошти в сумі 900 грн. 00 коп. та 1000 грн. 00 коп. Таким чином, ОСОБА_4 своїми злочинними діями спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальну шкоду на загальну суму 1994 грн. 00 коп., включаючи комісію банку за зняття грошових коштів в сумі 94 грн.
Після цього ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, а викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.
Крім цього, 05.04.2016 о 08 год. 40 хв., ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 перебуваючи в приміщенні дошкільного навчального закладу №763 м. Києва, який розташований за адресою: м. Київ, вул. В.Порика, 3-Б, де побачив медичний кабінет, та в цей момент у нього виник злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням до приміщення.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_4 впевнившись, що за його діями ніхто сторонній не спостерігає, підійшов до вхідних дверей вказаного кабінету, та ключем, який перебував в замку із зовнішньої сторони до нього, відчинив двері кабінету. Після чого, проник до кабінету, звідки повторно таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_7 , а саме жіночу сумку в середині якої знаходились особисті речі потерпілої, зокрема: паспорт громадянина України, ідентифікаційний номер, пенсійне посвідчення, картку ОСОБА_8 , зарплатну картку «ПриватБанку», кредитну картку «Приватбанку», пенсійну картку «Юнікредит Банку» № НОМЕР_3 , водійське посвідчення, свідоцтво про шлюб, посвідчення ветерана праці, грошові кошти у розмірі 100 грн.,грошові кошти у розмірі 120 доларів США, золотий ланцюжок вагою 3 грама та золота сережка у вигляді трикутника вагою 3 грама.
Згідно із висновком судово-товарознавчої експертизи № 371тв від 21.06.2016 вартість викраденого золотого ланцюжка вагою 3 грама 585 проби становить 2010,00 грн., та вартість золотої сережки у вигляді трикутника вагою 3 грами 585 проби на момент скоєння злочину, а саме 05.04.2016 становить 2010,00 грн.
Після цього ОСОБА_4 вийшов з приміщення дошкільного навчального закладу №763 м. Києва, а викраденим майном розпорядився на власний розсуд.
Крім цього 05.04.2016 о 09 годин 08 хвилин у ОСОБА_4 , який мав при собі банківську пенсійну картку «Юнікредит Банку» № НОМЕР_3 , яка знаходилась у викраденій ним жіночої сумці,що належить ОСОБА_7 , виник злочинний намір на повторне таємне викрадення чужого майна, а саме грошових коштів, що знаходились на вказаній зарплатній картці.
Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_4 , впевнившись, що за його діями ніхто сторонній не спостерігає, перебуваючи у відділенні «Укрссіб Банку», який розташований за адресою: м. Київ, проспект Правди, 94, вставив картку у нього та ввівши пін-код, який знаходився у викраденій сумці на офіційному бланку, перевірив стан рахунку, на якому знаходилися грошові кошти у сумі 3500 грн., що належали потерпілій ОСОБА_7 , почав частинами знімати вищезазначені грошові кошти. ОСОБА_4 в чотири етапи таємно, повторно, викрав грошові кошти у сумі 450 грн. 00 коп., 1000 грн. 00 коп., 1000 грн. 00 коп., 1000 грн. 00 коп., та в цей час потерпілій почали надходити СМС повідомлення про зняття грошових коштів з її пенсійної картки. Таким чином, ОСОБА_4 , своїми злочинними діями спричинив потерпілій ОСОБА_7 матеріальну шкоду на загальну суму 3547 грн. 75 коп., включаючи комісію банку за зняття грошових коштів в сумі 102 грн.75 коп.
Після цього ОСОБА_4 з місця скоєння злочину зник, а викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд.
Крім цього, 11.04.2016 близько о 12.35 годин, ОСОБА_4 знаходився на першому поверсі біля службового кабінету в приміщенні ДНЗ № 142, який розташований по пр. Правди 96-а в м. Києві, яким користується ОСОБА_9 .
В цей же час, остання вийшла із кабінету та не зачинила двері, що побачив ОСОБА_4 . В подальшому, останній зайшов до приміщення кабінету, де побачив на столі жіночу сумку та в цей момент у нього виник злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 зайшов до кабінету та впевнившись, що за його діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, підійшов до столу та взяв сумку темно сірого кольору, яка матеріальної цінності не становить, в якій знаходились мобільний телефон «Нокія 1280», чорного кольору, вартістю 180 гривень та грошові кошти в розмірі 1744 гривні, які належать ОСОБА_9 , яку сховав під свою куртку, після чого вийшов з приміщення кабінету та направився до виходу з ДНЗ № 142. Рухаючись по загальному коридору першого поверху дитячого садка ОСОБА_4 був помічений потерпілою ОСОБА_9 , яка побачила ручку від своєї сумки у ОСОБА_4 під курткою. В подальшому ОСОБА_9 зупинила ОСОБА_4 та звернулася до останнього з вимогою повернути викрадене майно. При цьому, ОСОБА_4 усвідомлюючи, що його злочинні дії викрито, та таємне викрадення чужого майна переросло у відкрите викрадення, на вимогу ОСОБА_9 зупинитись і повернути викрадене майно не відреагував та вибіг з приміщення дитячого садочка, однак з причин, що не залежали від його волі не вчинив усіх дій, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, так як покинувши приміщення ДНЗ № 142, розуміючи, що його переслідують, викинув викрадену сумку з майном біля паркану та зник з місця вчинення злочину.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень визнав повністю щиро покаявся та пояснив, що дійсно 30.03.2016 він перебував у кабінеті за адресою: м. Київ, проспект Г.Гонгадзе, 7-а та побачив мобільний телефон «Самсунг» та жіночу сумку, які вирішив таємно викрасти. Реалізуючи задумане він скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає викрав мобільний телефон «Самсунг» та жіночу сумку, у якій знаходились гаманець, паспорт громадянина України, банківська картка та інші інкриміновані слідством речі. Викраденим він розпорядився на власний розсуд.
Після цього у цей же день він вирішив викрасти гроші, які були на викраденій ним напередодні банківській картці. Реалізуючи задумане він, перебуваючи у місті Вишгород Київської області підійшов до банкомату, вставив викрадену картку та ввівши пін-код, який знаходився у викраденій сумці, перевірив стан рахунку, на якому знаходилися грошові кошти у сумі 2 000 грн. У подальшому він зняв із картки гроші та викрав їх, зокрема, 1900 гривен.
Крім цього, 05.04.2016 уранці він перебував у приміщенні дитячого садка № НОМЕР_4 , який розташований за адресою: м. Київ, вул. В.Порика, 3-б, де побачив медичний кабінет, та в цей момент вирішив проникнути до приміщення цього кабінету та викрасти з нього цінні речі.
Реалізуючи цей свій намір він підійшов до вхідних дверей вказаного кабінету та ключем, який перебував в замку із зовнішньої сторони до нього, відчинив двері кабінету та проник до приміщення кабінету з якого викрав жіночу сумку в середині якої знаходились особисті документи та банківські картки, грошові кошти у розмірі 100 грн., грошові кошти у розмірі 120 доларів США, золотий ланцюжок вагою 3 грама та золота сережка у вигляді трикутника.
Після викрадення він покинув приміщення дитячого садка.
Після цього у цей же день він вирішив викрасти гроші, які були на викраденій ним напередодні банківській картці. Реалізуючи задумане він, перебуваючи у відділенні «Укрссіббанку», який розташований за адресою: м. Київ, проспект Правди, 94, вставив цю картку та ввівши пін-код, який знаходився у викраденій сумці перевірив стан рахунку, на якому знаходилися грошові кошти у сумі 3500 грн. У подальшому він у декілька етапів таємно викрав 3 450 грн.
Крім цього, 11.04.2016 удень він знаходився у дитячому садку № 142, який розташований по проспекту Правди 96-а в м. Києві, при цьому він побачив, як з кабінету вийшла незнайома жінка, яка не зачинила двері кабінету та вирішив викрасти з цього кабінету цінні речі. Реалізуючи задумане він без перешкод зайшов до цього кабінету та таємно викрав з нього сумку, в якій знаходились мобільний телефон та гроші. Викрадену сумку він заховав під свою куртку, після чого вийшов з цього кабінету та направився до виходу з вказаного дитячого садка, однак в цей час його помітила потерпіла, яка побачила ручку від своєї сумки у нього під курткою та почала вимагати повернути свою сумку. Усвідомлюючи, що його таємні злочинні дії були помічені сторонніми особами він не припинив вчинення злочину, а продовжив його закінчувати, зокрема, почав утікати і вибіг із приміщення дитсадку, однак злочин до кінця не довів, оскільки зрозумів, що не зможе втекти з викраденим, а тому викинув викрадену сумку, а сам утік.

У зв`язку із повним визнанням обвинуваченим своєї вини в скоєних злочинах, визнання ним кваліфікації його дій, дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються за згодою учасників судового розгляду суд визнав недоцільним, обмежившись допитом обвинуваченого, показання якого відповідають фактичним обставинам, викладеним в його обвинуваченні і ним не оспорюються, та дослідженням матеріалів справи, що його характеризують.

Таким чином суд вважає, що, своїми умисними діями, які виразились у таємних викраденнях чужого майна (крадіжка), вчинених повторно ОСОБА_4 учинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 185 КК України.

Також суд вважає, що, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно, з проникненням до приміщення ОСОБА_4 учинив кримінальне правопорушення, передбачені ч. 3 ст. 185 КК України.

Крім цього, суд вважає, що своїми умисними діями, які виразились у незакінченому замаху на відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчиненими повторно, коли особа з причин, що не залежали від її волі не вчинила усіх дій, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця, ОСОБА_4 , учинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , у відповідності зі ст. 65 КК України, суд ураховує ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, які відповідно до ст.12 КК України відносяться ч.2 ст.185 КК України до злочинів середньої тяжкості, а ч.3 ст.185 і ч.2 ст.186 КК України до тяжких злочинів, особу обвинуваченого, який раніше судимий, за місцем проживання характеризується позитивно, хворіє, має на утриманні малолітню дитину, на обліках у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, та обставину, що пом`якшує його покарання щире каяття, яка передбачена п.1 ч.1 ст.66 КК України.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 , згідно п.1 ч.1 ст. 67 КК України суд визнає рецидив злочинів.

На підставі викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме такий вид покарання передбачений санкціями інкримінованих злочинів, на думку суду, зможе виправити ОСОБА_4 та попередити вчинення ним нових злочинів. Разом із тим, суд з огляду на особу обвинуваченого, ступінь тяжкості вчинених ним злочинів та обставини вчинених злочинів вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе виключно при реальному відбутті строку покарання. З огляду на відсутність підстав, що пом`якшують особу обвинуваченого та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу обвинуваченого підстав для застосування щодо нього ст.ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.
Також оскільки ОСОБА_4 учинив злочин у період іспитового строку за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 22.06.2015, яким його засуджено за ст.ст. 289 ч. 1, 185 ч.1, 357 ч.3, 309 ч. 1 КК України до покарання за сукупністю злочинів у виді 5 років позбавлення волі та звільнено від його відбування на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 3 роки, то при визначенні остаточного покарання суд ураховує вимоги ст.71 КК України та вважає за необхідне частково приєднати йому невідбуте покарання за цим вироком.

Суд також вважає за необхідне керуючись ч. 2 ст. 124 КПК України стягнути з ОСОБА_4 на користь держави судові витрати за залучення експертів.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.15, ч.2 ст.186 КК України та призначити йому покарання за:

- ч.3 ст.15, ч. 2 ст. 186 КК України у виді 4 років позбавлення волі;
- ч. 2 ст. 185 КК України у виді 3 років позбавлення волі;
- ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 4 років 2 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Святошинського районного суду м. Києва від 22.06.2015 остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 5 років 1 місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної залишити без змін тримання під вартою.

Строк попереднього ув`язнення ОСОБА_4 до якого зараховується період на який останній був затриманий без ухвали слідчого судді, згідно положень ст.208 КПК України, а також час перебування його під час дії запобіжного заходу у виді тримання під вартою на стадії досудового слідства та судового розгляду, до набрання вироком законної сили, розраховувати із співвідношення один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з 2 серпня 2016 р.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави витрати за залучення експертів у розмірі 2 023 грн. 08 коп.

На вирок до Апеляційного суду міста Києва через Подільський районний суд міста Києва може бути подано апеляційну скаргу протягом 30 діб із моменту проголошення вироку, а обвинуваченим у цей же термін з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя ОСОБА_1