Справа № 1-191/10
Номер провадження 1-191/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.08.10 року

Рахівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Тулик І.І.

при секретарі - Шемота М.І.

з участю прокурора - Цинайко Н.І.

захисника - ОСОБА_1

представника потерпілої - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Рахів справу про обвинувачення

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2. Закарпатської області, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, має на утриманні 1 н/л дитину, не працючого, не судимого,

у скоєнні злочину передбаченого ст. 246 ч. КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ст. 286 ч.1 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Злочин вчинено за наступних обставин.

року, близько 12:30 годин. ОСОБА_3 по вул. Молодіжній в с. Ділове, Рахівського району, Закарпатської області, неподалік будинку № 23, на автодорозі сполученням Мукачево-Рогатин, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись в напрямку з с. Ділове в м. Рахів, Рахівського району, Закарпатської області, завчасно виявивши на попутному для нього узбіччю рухаючийся велосипед, на задньому багажному сидінні якого сиділа малолітня ОСОБА_4. Ігорівна, яка після зупинення велосипеда злізла з велосипеду та стала переходити проїжджу частину дороги з права наліво, опинившись на проїжджій частині, якої рухався він, чим створила небезпеку для його руху, однак ОСОБА_3, маючи технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, не вжив заходів для екстреного гальмування, чим порушив п. 12.3 Правил дорожнього руху "країни, а саме: «У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку волій обєктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди», внаслідок чого здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_4, спричинивши їй тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості у вигляді ссаден обличчя, правої бокове: поверхні тазу, закритого поперечного перелому верхньої третини лівого стегна із зміщенням уламків, закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вину свою у скоєному визнав частково та підтвердив обставини вчиненого злочину відповідно до викладеного в обвинувальному висновку. Так підсудний показав суду, що 05.06.2010 року, на автомобілі марки «ВАЗ-2105», д.н В 7003 ІК, який був технічно справним, на передньому' пасажирському сидінні сиділа сестра ОСОБА_5, а на задньому пасажирському сидінні сиділа племінниця ОСОБА_6, вирушив від вул. Хмелів, с. Ділове, Рахівського району, в напрямку центру с. Ділове, а саме: став рухатися по правій проїжджій частині дороги в напрямку м. Рахів.

Проїжджаючи по головній дорозі по вул. Молодіжній в с. Ділове, Рахівського району, наближаючись до будинку № 23, він рухався зі швидкістю 40-50 км/год., й попереду себе, на узбіччі побачив пішохода, який тримаючи в руках велосипед, на якому на задньому сидінні сиділа дитина дошкільного віку, рухалися в попутному для нього напрямку. В момент, коли пішохід з велосипедом попали в поле його зору, відстані від нього до них була 50-60 метрів. Тоді він не зменшуючи й не збільшуючи швидкість, продовжив рух. При цьому, рухався ближче до середини дороги, тобто ближче до роздільної смуги руху, яка в даному місці була суцільною, а саме: приблизно 0,5 м від суцільної смуги руху. Наблизившись до пішохода з велосипедом, на сидінні якого сиділа дитина дошкільного віку, на відстань приблизно 3-5 м. побачив, що пішохід з велосипедом зупинився, й в цей час дитина, що сиділа на велосипеді, злізла з велосипеду й стала переходити проїжджу частину дороги з права наліво, тобто з узбіччя на смугу руху, якою рухався він. При цьому, дитина стала рухатись не під прямим кутом, а зміщаючись в напрямку м. Рахів, Закарпатської області. Побачивши це, він скерував кермо ліворуч, натиснув педаль гальмів й одночасно гальмуючи, хотів обїхати дитину вліво, однак наїзду уникнути не зміг, оскільки на зустрічну смугу виїхати не міг, так як там рухався легковий автомобіль марки «ВАЗ 2109». д.р.н. не памятає. Повністю зупинити автомобіль також не встиг, адже дитина не зупиняючись й не змінюючи напрямок руху продовжувала переходити дорогу. Удар відбувся переднім правим крилом його автомобіля в область лівого стегна дитини. Удар був незначний, оскільки автомобіль вже практично зупинився. Від удару дитина впала на асфальт, після чого він вийшов з автомобіля, побачивши, що дитина травмована, разом з чоловіком - ОСОБА_7, на велосипеді якого їхала його внучка ОСОБА_4, а також з жінкою, яка в момент ДТП перебувала на лівому узбіччі - ОСОБА_8, й до якої перебігала ОСОБА_4, допомогли їй піднятись з асфальту, поклали її до нього в автомобіль, на якому він транспортував дитину до ОСОБА_9 районної лікарні.

Після ДТП, він надав добровільно дідусеві потерпілої ОСОБА_4 - ОСОБА_7, дві тисячі гривень для її лікування. Просить суворо його не карати, не позбавляти права керування транспортними засобами, покільки то є джерелом його заробітку. Визнає, що повинен відшкодувати потерпілій кошти на її лікування.

Законний представник неповнолітньої потерпілої - ОСОБА_2, в судовому засіданні показала суду, що на лікування її дочки, яка є потепілою в даній справі нею затрачені кошти, тому заявляє цивільний позов на суму 7000 гривень, з них 5000 гривень матеріальної шкоди та 2000 гривень моральної шкоди за перенесений її дитиною біль, стражання. тривале лікування, зміну її ритму роботи. На підтвердження матеріальної шкоди надала суду квитанції на суму 1669,80 гривень, потрачених на лікування її дочки.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_3 на своєму автомобілі НОМЕР_2, їхав по дорозі в напрямку центра с. Ділове, Рахівського району, вона сиділа на передньому пасажирському сидінні, а донька - ОСОБА_6, сиділа на задньому пасажирському сидінні з правої сторони.

Проїжджаючи по головній дорозі по вул. Молодіжній в с. Ділове, Рахівського району, наближаючись до будинку № 23, попереду на відстані близько 100 м, на правому узбіччі побачила чоловіка, який рухався в попутньому напрямку на велосипеді, на задньому сидінні якого сиділа дівчинка віком 5-6 років. На лівому узбіччі, в зустрічному для них напрямку руху, йшла жінка, віком близько ЗО років з малою дитиною. В той момент, коли велосипедист, який рухався по правому узбіччю, порівнявся з жінкою, яка йшла на зустріч по лівому узбіччю, велосипедист зупинився. В цей час відстань їх автомобіля до велосипедиста було близько 5-10 м. Тоді, побачила, як дитини злізла з велосипеда, й стала перебігати дорогу з права наліво. ОСОБА_3 став гальмувати й вивертати кермо вліво. В цей час по зустрічній смузі руху, на зустріч їхав легковий автомобіль червоного кольору. Наїзд автомобілем під керуванням ОСОБА_3 відбувся переднім правим крилом в область стегна дитини, після чого її відкинуло на асфальт в напрямку правого узбіччя. Удар сильним не був, оскільки автомобіль вже практично зупинився. Удар відбувся поблизу роздільної смуги руху, оскільки ОСОБА_3 рукався ліворуч правої проїзної частини дороги, а сааме: ближче до роздільної смуги руху.

Зупинившись вони вийшли з автомобіля, й побачивши, що дитина травмована, допомогли їй піднятися й посадити в автомобіль ОСОБА_3, для транспортування в ОСОБА_9 районну лікарні.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засідання показала, що 05.06.2010 року, дійшовши до будинку № 23 по вул. Молодіжній в с. Ділове, Рахівського району, вона побачила, що на зустріч їм, по зустрічній смузі руху, на велосипеді рухається батько ОСОБА_10Q., а на задньому багажному відділенні велосипаду сиділа її племінниця - ОСОБА_4. Наближаючись до неї, батько зупинив велосипед на зустрічному узбіччі й став допомагати племінниці, ОСОБА_4 K.L, злізти з велосипеда, після чого вони стали рухатись пішком на зустріч їм по зустрічному для них узбіччю. При цьому, батько тримаючи велосипед в руках рукався по узбіччю, а племінниця ОСОБА_4 йшла поряд з ним по краю проїзджої частини дороги. В цей час побачила, що на зустріч їй по зустрічній смузі руху, рухається легковий автомобіль синього кольору марки «ВАЗ». Автомобіль рухався, з невеликою швидкістю. Вона побачила, що автомобіль наближаючись до племінниці ОСОБА_4 та батька, які йшли в попутньому7 для автомобіля напрямку, не знижаючи швидкість, наблизився до ОСОБА_4, й правим переднім крилом здійснив наїзд на ОСОБА_4 Наїзд на ОСОБА_11 відбувся на відстані близько 0,5 м від краю правої частини проїзджої дороги. Після наїзду водій автомобіля ОСОБА_3, скерував кермо вліво, став різко гальмувати й зупинив автомобіль. Відразу після наїзду батько підняв потерпілу, ОСОБА_4, поставив її в автомобіль ОСОБА_3, після чого її транспортували до ОСОБА_9

Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що 05.06.2010 року, близько 12 години, посадивши внучку на багажне відділення велосипеда, вирушив з дому до будинку ОСОБА_8. Так, рухався правим узбіччям в напрямку м. Рахів, закарпатської області. Доїхавши до будинку № 23 по вул. Молодіжній, в с. Ділове, Рахівського району, він побачив, що по узбіччю зустрічної смуги руху, на зустріч йому, рухалася його донька ОСОБА_8 зі своєю донькою. Побачивши їх, він зупинився, зняв внучку з велосипеда, й став розмовляти з донькою ОСОБА_8, перегукуючись через дорогу. Рухаючись вздовж дороги, почув, що позаду них рухається автомобіль й відразу почув глухий звук від удару і побачив, що легковий автомобіль, синього кольору, під керуванням ОСОБА_3, здійснив наїзд на його внучку - ОСОБА_4 Від удару внучку відкинуло в напрямку узбіччя, яким йшов він, а автомобіль звернув вліво до роздільної смуги руху й зупинився. Піднявши внучку з узбіччя, побачив, що вона без свідомості й травмована, а тому відразу сказав ОСОБА_3, щоб негайно ьіз травмовану внучку в лікарню, після чого вони її транспортували в ОСОБА_9 Наїзд відбувся переднім правим крилом автомобіля в області стегна внучки. Наїзд відбувся на ОСОБА_4 на відстані близько 0,5 м від краю правої частини проїзджої дороги.

09.06.2010року зателефонував ОСОБА_3, якому повідомив, що внучка ОСОБА_4 внаслідок ДТП травмована, потребує операції, а тому сказав йому, щоб допоміг в лікуванні внучки надавши гроші. Того ж дня, ОСОБА_3 прийшов до нього на роботу й надав дві тисячі гривень, для лікування внучки ОСОБА_4 Вказані гроші він передав матері потерпілої внучки - ОСОБА_2, щоб купляла ліки для внучки.

Свідок ОСОБА_6, покази якої досліджено в залі судових засідань і визнані підсудним правдивими показала, що 05.06.2010 року, близько 12 години ОСОБА_3, на своєму автомобілі НОМЕР_2, її мати - ОСОБА_5, сиділа на передньому пасажирському сидінні, а вона сиділа на задньому пасажирському сидінні з правої сторони вирушивши від будинку бабусі, вони рухались по правій проїжджій частині дороги в напрямку м. Рахів, Закарпатської області.

Проїджаючи по головній дорозі по вул. Молодіжній в с. Ділове, Рахівського району, наближаючись до будинку № 23, вона почула звук від гальмування коліс автомобіля, яким вони рухатись й відчула різке зупинення автомобіля. В цей час вона звернула увагу вперед і побачила перед автомобілем дівчину дошкільного віку, яку в мить, переднім правим крилом, збив їх автомобіль. Після удару ОСОБА_3 відразу зупинив автомобіль і вони вийшли з автомобіля та побачивши, що дитина травмована допомогли їй піднятися й посадити в автомобіль ОСОБА_3, для транспортування в ОСОБА_9 районну лікарні. При цьому, на правому узбіччі з велосипедом в руках стояв чоловік віком близько 60 років, який представився дідусем потерпілої дівчини, а на лівому узбіччю стояла молода жінка, яка представилась тіткою потерпілої дівчинки.

Яким чином дитина опинилась на проїжджі частині дороги, якою рухався ОСОБА_3 вона не бачила.

Окрім часткового визнання вини підсудним ОСОБА_3 винність його у скоєнні злочину доведена наступними матеріалами справи:

- протоколом огляду місця події від 05.06.2010 (а.с. 2-9);

- протоколами огляду та затримання автомобіля марки «ВАЗ-2105», д.н.

В 7003 ІК. (а.с. 11-12);

- протоколом додаткового огляду місця події за участю водія Грі джак М.М. та статиста ОСОБА_12, від 14.06.2010 року (а.с. 27-29);

- протоколом додаткового огляду місця події за участю велосипедиста ОСОБА_7 та статиста ОСОБА_12, від 14.06.2010 року (а.с. 30-32);

- протоколом додаткового огляду місця події за участю ОСОБА_8 JI.B. та статиста ОСОБА_12, від 14.06.2010 року (а.с. 33-35);

- висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_4 № 236 від

12.07.2010року, згідно якого у неї виявлено тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості, у вигляді ссаден обличчя, правої бокової поверхні тазу, закритого поперечного перелому верхньої третини лівого стегна із зміщенням уламків, ЗЧМТ, струсу головного мозку (а.с. 44-45);

- висновком судової автотехнічної експертизи № 1289 від 18.06.2010 року, згідно якої:

1. В даній ситуації в момент негайного гальмування і блокування коліс автомобіля НОМЕР_3, швидкість його руху складала величину близько 37 км/год.

2. В даній ситуації водій автомобіля марки «ВАЗ - 2105», д.н. В -7003 ІК ОСОБА_3 мав технічну можливість попередити наїзд на малолітню ОСОБА_4, шляхом своєчасного застосування екстреного гальмування із зупинкою до місця наїзду, з моменту виникнення небезпеки для руху.

3. В даних дорожніх обставинах, з технічної точки зору, водій автомобіля, марки «ВАЗ 2105», д.р.н. В 7003 ІК, повинен був керуватись п.п. 2.3 «б»; 12.3 Правил дорожнього руху України.

4. З технічної точки зору, причиною настання ДТП, є факт невідповідності дій водія автомобіля НОМЕР_3, ОСОБА_3, технічним вимогам п. 12.3 Правил дорожнього руху України, тобто факт не застосування екстреного гальмування аж до зупинки транспортного засобу, в момент виникнення небезпеки, тобто в момент, коли він мав технічну можливість попередити наїзд (а.с. 51-53).

Дослідивши матеріали кримінальної справи суд, приходить до висновку, що вина ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому злочині знайшла своє підтвердження і кваліфікує його дії за ст. 286 ч.1 КК України - як порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Цивільний позов, заявлений прокуратурою Рахівського району в інтересах держави в особі ОСОБА_9 в 412,92 гривень за лікування потерпілої ОСОБА_4 підлягає до повного задоволення і зазначену суму слід стягнути з ОСОБА_3М, в користь держави.

Цивільний позов, заявлений представником потерпілої ОСОБА_2 в розмірі 7000 гривень з них 5000 матеріальної шкоди та 2000 гривень моральної шкоди за перенесений її дитиною та нею самою біль, стражання, тривале лікування дитини, зміну її ритму роботи, на підтвердження матеріальної шокди надала суду квитанції на суму 1669,80 гривень, потрачених на лікування її дочки, підлягає до часткового задоволення - із ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 слід стягнути 1669,80 гривень матеріальної шкоди та 2000 гривень моральної шкоди, а всього 3669,80 гривень.

Речові докази по справі: автомобіль марки «ВАЗ 2105», д.р.н. В 7003 ІК, який знаходиться на штраф майданчику УДАІ Рахівського РВ ГУМВС України в Закарпатській області - по вступу вироку в законну силу слід повернути ОСОБА_3, як власнику.

Судові витрати: 486,78 грн. за проведення автотехнічної експертизи слід стягнути з підсудного ОСОБА_3 в дохід експертної установи.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_3 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного, який вважається не судимим, як помякшуючі так і обтяжуючі покарання обставини.

Обставинами, що помякшують його покарання є те, що підсудній вину свою у вчиненому визнав частково, розкаявся у скоєному, раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні 1 неповнолітню дитину, частково добровільно відшкодував потерпілій кошти на лікування, допомагав слідству при розкритті злочину.

Обтяжуючих покарання ОСОБА_3 обставин в ході проведення досудового слідства та в суді не встановлено.

За таких обставин, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції від суспільства, тому покарання йому слід обрати в межах санкції ст. 286 ч.І ЮС України у вигляді обмеження волі без позбавлення права керування транспортними засобами, з застосуванням щодо його особи правила ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробувальним терміном.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним за ст. 286 ч.1 КК України та призначити покарання - 2 (два) роки обмеження волі, без позбавлення права керувати транспортними засобами.

На підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання засудженого за даним вироком ОСОБА_3 якщо від протягом 1 року 6 місяців виробувального терміну не скоїть нового злочину і виконає передбачені законодавством обовязки: повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця роботи, проживання.

Запобіжний захід: грошову заставу в розмірі 1000 гривень, по вступу вироку в законну силу повернути засудженому ОСОБА_3М

Стягнути з ОСОБА_3 486,78 гривень судових витрат в дохід НДЕКЦ при ГУМВС України в Закарпатській області за проведення автотехнічних експертиз, переказавши вказані кошти на р/р 0411, МФО 812016, , Банк УДК в Закарпатській області з відміткою щодо призначення платежу «За послуги».

Стягнути з ОСОБА_3 в користь держави 412,92 грн. переказавши вказані кошти на р/р 2276 УДК в Закарпатській області, код 01992624, МФО 812016.

Стягнути з ОСОБА_3 в користь ОСОБА_2 3669,80 гривень.

Речові докази по справі: автомобіль НОМЕР_4, який знаходиться на штраф майданчику УДАІ Рахівського РВ ГУМВС України в Закарпатській області по вступу вироку в законну силу повернути ОСОБА_3 як власнику.

На вирок може бути внесена апеляція у судову палату з кримінальних справ апеляційного суду Закарпатської області, через Рахівський районний суд, протягом 15 діб, з моменту його проголошення.

Суддя: Тулик І.І.