КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №1-330/2010
Провадження № 1-330/2010
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.07.2010

16 липня 2010 року Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Антонова А.В.,

при секретарі Кононенко О.П.,

за участю прокурора Крилова О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, має малолітню дитину, не працюючого, в силу ст..89 КК України - не судимого, проживаючого: ІНФОРМАЦІЯ_4,

у скоєнні злочину, передбаченого ст.383 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

18.03.2010 року ОСОБА_1 умисно звернувся до Київського РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області з усним, завідомо неправдивим повідомленням про вчинення відносно нього тяжкого злочину, а саме пограбування групою осіб, хоча фактично усвідомлював, що вказаного злочину по відношенню до нього вчинено не було. Дане повідомлення було зроблено ОСОБА_1 з метою швидшого встановлення працівниками міліції місцезнаходження його мобільного телефону.

При цьому ОСОБА_1 був попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину.

За результатами розгляду повідомлення ОСОБА_1 26.03.2010 р. слідчим Київського РВ ПМУ ГУМВС України в Полтавській області було порушено кримінальну справу по факту відкритого викрадення (грабежу) мобільного телефону «ОСОБА_2 К-530і» ОСОБА_1, поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров»я потерпілого, за ознаками злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1, свою вину у вчиненому злочині визнав повністю, та показав, що 17.03.2010 р. перебуваючи в стані алкогольного спяніння виявив зникнення свого мобільного телефону «Соні Еріксон». Наступного дня, 18.03.2010 р. бажаючи швидше повернути собі свій телефон він звернувся з усним повідомленням до Київського РВ ПМУ про вчинення щодо нього злочину, хоча насправді його ніхто не грабував, а телефон він імовірніше за все сам загубив. У скоєному щиро розкаюється, просить суд суворо не карати.

Визнані в суді підсудним фактичні обставини справи у відповідності до ст. 299 КПК України судом не досліджувалися, свідки не допитувалися.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ст.383 ч.2 КК України, як завідомо неправдиве повідомлення органу дізнання про вчинення відносно нього тяжкого злочину.

При обранні міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу підсудного, який характеризується позитивно.

В силу ст. 66 КК України обставини, що помякшують покарання підсудного є щире каяття.

В силу ст. 67 КК України обставини, що обтяжують покарання підсудного відсутні.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 раніше судимий, в той же час, щиро розкаюється у скоєному злочині, характеризується позитивно, скоїв злочин, що не є тяжким, має на утриманні малолітню дитину, працює, суд приходить до висновку про можливість його виправлення без відбування покарання.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбачених ст.383 ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 років обмеження волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від призначеного покарання у вигляді обмеження волі, якщо він протягом 1 року не вчинить нового злочину.

Зобовязати ОСОБА_1, протягом іспитового строку періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи і повідомляти зазначені органи про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_1 до набрання вироком законної сили залишити попереднім у вигляді підписки про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий Антонов А.В.