печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
Іменем України
07 липня 2016 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

адвоката ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Печерського районного суду міста Києва клопотання прокурора відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 ,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 звернувся до печерського районного суду міста Києва з клопотанням та просив Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Арташат, Вірменії, громадянина Вірменії, який має посвідку на постійне проживання в Україні, раніше не судимому, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , неповнолітніх дітей на утриманні не має, на 60 (шістдесят) днів.

Прокурор посилався на таке: Головною військовою прокуратурою Генеральної прокуратури України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0017736 від 23.11.2015 за підозрою: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення проти громадської безпеки, передбаченого ст.257 КК України; нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений організованою групою, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України, а також у незаконному носінні бойових припасів за місцем свого проживання без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення проти громадської безпеки, що передбачене ч. 1 ст. 263 КК України. Як зазначено у клопотанні, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисних мотивів, перебуваючи у місті Києві, при невстановлених на даний час слідством обставинах, з метою вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів на території парку відпочинку «Гідропарк» в місті Києві, з числа своїх знайомих, схильних до вчинення насильницьких дій осіб, у 2015 році створив стійку, ієрархічну, організовану, озброєну групу осіб банду. Метою діяльності вказаної банди передбачалося незаконне збагачення її учасників шляхом здійснення озброєних нападів на громадян для заволодіння їх особистим майном на території парку відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в місті Києві, в тому числі із застосуванням вогнепальної, холодної зброї, а також предметів, заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень; незаконному зберіганні вогнепальної зброї та бойових припасів. Згідно злочинного плану ОСОБА_6 учасники банди, діючи з корисних мотивів, з єдиним умислом, направленим на заволодіння майном окремих громадян, знаходячись у розважальних закладах, розташованих на території парку відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у місті Києві, повинні були серед відвідувачів вказаних розважальних закладів відслідковувати громадян, які перебували у стані алкогольного сп`яніння, та при собі мали значні суми готівки, ювелірні прикраси та інші коштовності, і в подальшому, після залишення ними розважальних закладів, повинні були здійснювати озброєний напад на них та заволодіти їх особистим майном, яке в подальшому розподілялося між ними.

Для здійснення вказаної злочинної діяльності необхідна значна кількість учасників банди, розподіл ролей та функцій між ними, а також конспірація її учасників після вчинення нападів. З метою незаконного збагачення до складу банди увійшли ОСОБА_7 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та інші невстановлені слідством особи. Створивши банду у складі вищеперерахованих осіб, а також інших невстановлених слідством осіб, ОСОБА_6 розробив алгоритм вчинення злочинів її членами, та попередньо розподілив між ними функції та ролі. При цьому ОСОБА_6 , відповідно до свого задуму, мав керувати загальною діяльністю банди, віддавати накази окремим її членам про вчинення кримінальних правопорушень, та контролювати їх вчинення, а також брати безпосередню участь у вчинюваних бандою нападах.

ОСОБА_9 повинен був відслідковувати осіб, які знаходилися у розважальних закладах, та при собі мали значні грошові кошти і коштовності. Після залишення розважальних закладів вказаними особами ОСОБА_7 повинен був передати інформацію про цих осіб іншим членам банди, в тому числі ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , які після виходу цих осіб із розважальних закладів, із застосуванням вогнепальної чи холодної зброї, або предметів, заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних ушкоджень, повинні були здійснити напад на цих громадян та заволодіти їх особистим майном.

ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , отримавши від ОСОБА_9 та інших членів банди інформацію про об`єкт нападу, повинні були безпосередньо здійснити озброєний напад та заволодіти майном потерпілого, яке в подальшому розподілялося між учасниками банди.

Таким чином, ОСОБА_6 створив озброєну, організовану групу осіб, з метою вчинення нападів на окремих громадян на території парку відпочинку « ІНФОРМАЦІЯ_2 » для заволодіння особистим майном громадян, яка станом на листопад 2015 року складалася з ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Так, 23.11.2015 учасники банди, організованої ОСОБА_6 , приблизно о 2 годині 20 хвилин, біля розважального закладу «Фабор», розташованого на території Гідропарку, з метою заволодіння майном, вчинили збройний напад на громадян ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .

Як зазначає прокурор, на підставі викладеного ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 257 КК України участь у озброєній банді з метою нападу на окремих осіб та у вчинюваному нею нападі.

Крім того, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений організованою групою, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень.

Так, 23.11.2015 учасники банди, організованої ОСОБА_6 , діючи умисно по раніше розробленому та погодженому всіма учасниками плану, знаходячись на території парку відпочинку «Гідропарк» у розважальному закладі «Фабор», розташованому за адресою: м. Київ, Броварський проспект, 10А, приблизно о 2 годині 20 хвилин, біля вказаного розважального закладу побачивши громадян ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння, та за розрахунком членів банди не повинні були чинити сильного спротиву при нападі, вирішили здійснити напад на них та заволодіти їх майном.

ОСОБА_7 , діючи умисно з корисних мотивів, по раніше розробленому та узгодженому плану, з метою заволодіння майном ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , виконуючи свою роль у вчиненні злочину, підійшов до ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , та з метою відвернення їх уваги спровокував суперечку з ними.

У цей час учасники банди ОСОБА_6 , ОСОБА_5 разом з невстановленими її членами, діючи умисно з корисних мотивів, по раніше розробленому та узгодженому плану, непомітно обійшли ззаду ОСОБА_10 , ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , і,бажаючи довести злочинний намір до кінця, з метою упередження можливого спротиву нанесли їм декілька ударів по голові, тулубу, руках, ногах та інших частинах тіла. Внаслідок вказаних протиправних дій ОСОБА_10 заподіяні тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми: струсу головного мозку, забійних ран голови, забою-гематоми м`яких тканин обличчя; контузії та гематоми повік обох очей; субкон`юктивального крововиливу лівого ока; закритого перелому ІІ п`ясної кістки із зміщенням уламків; ОСОБА_11 - забійну рану потиличної області голови, посттравматичний підшкірний крововилив у ділянку правого ока; закрите травматичне ушкодження дистального міжгомілкового синдесмозу, закритий перелом заднього краю правої гомілки; ОСОБА_12 : тяжку відкриту черепно-мозкову травму, перелам основи черепа.

ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисних мотивів, з метою заволодіння майном відповідно до своєї ролі у злочинному задумі, для відшукання і вилучення грошових коштів та інших матеріальних цінностей провів ошук вмісту кишень потерпілих. У процесі нападу учасники банди побачили у ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 службові посвідчення співробітників Служби безпеки України. ОСОБА_6 , розуміючи, що учасники організованої ним банди вчинили напад на співробітників Служби безпеки України, а вчинений злочин набуде значного резонансу, для переховування учасників нападу та знаряддя злочину спортивної біти, на своєму автомобілі Мерседес Бенс Е 300, д.н.з. НОМЕР_1 , залишив місце події. Як зазначає прокурор, на підставі викладеного ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 187 КПК України нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинений організованою групою, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень. Крім того, ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення проти громадської безпеки, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, за наступних обставин. Так, пунктом 2 «Положення про дозвільну систему», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 576, визначено, що до предметів, матеріалів і речовин, підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, належать, у тому числі, вогнепальна зброя та бойові припаси до неї. Відповідно до п. 8.1 «Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів», затвердженої Наказом МВС України від 21.08.1998 № 622, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 07.10.1998 за № 637/3077 (далі Інструкція), дозвільна система, що здійснюється органами внутрішніх справ, поширюється на бойову нарізну військових зразків зброю, або виготовлену за спеціальним замовленням, охолощену, нейтралізовану, несучасну, спортивну, мисливську вогнепальну зброю, бойові припаси до зброї, основні частини зброї, пневматичну, холодну зброю, пристрої та патрони до них, що належать підприємствам, установам, організаціям, суб`єктам господарювання та громадянам. Згідно з п. 2.1 Інструкції, здійснюючи дозвільну систему органи внутрішніх справ відповідно до законодавства України видають громадянам дозволи на придбання, зберігання та носіння вогнепальної мисливської зброї, холодної, охолощеної, пневматичної зброї, пристроїв.

Відповідно до п. 8.9 Інструкції, боєприпаси це спеціально виготовлені вироби одноразового використання, які призначені забезпечити ураження цілей в умовах збройної боротьби, самооборони, полювання, спорту. До бойових припасів належать патрони до нарізної вогнепальної зброї різних калібрів, а також заряджені патрони до гладкоствольних мисливських рушниць, мисливський порох і капсулі. ОСОБА_5 , у порушення вказаних вище нормативних актів, у період з невстановленого часу по 10.01.2016, діючи умисно, без передбаченого законом дозволу, носив у кишені свого верхнього одягу ручну осколкову гранату Ф-1, яка 10.01.2016 була у нього вилучена під час обшуку розважального закладу «Фабор». Як зазначає прокурор, на підставі викладеного ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні за вищевказаних обставин кримінального правопорушення, яке полягає у носінні без передбаченого законом дозволу у кишені свого одягу боєприпасу, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, - носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.

10.01.2016 ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 208 КПК України та того ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 187, ст. 257, ч. 1 ст. 263 КК України. 12.01.2016 слідчим суддею Печерського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. 18.02.2016 Апеляційним судом міста Києва указане рішення залишено без змін. У подальшому, 04.03.2016, 29.04.2016 та 24.06.2016, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 було продовжено до 10.07.2016 включно.

На даний час у кримінальному провадженні необхідно отримати висновок судової психологічної експертизи, з урахуванням вказаного висновку повідомити ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 про підозру у кінцевій редакції, відкрити сторонам матеріали кримінального провадження та надати до них доступ, скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, провести інші слідчі та процесуальні дії, необхідність у яких виникне.

Проведення зазначених вище слідчих і процесуальних дій має важливе значення для судового розгляду, оскільки докази, що будуть отриманні в результаті їх проведення, встановлюють факти та обставини, які мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню, у зв`язку із чим 01.03.2016 року постановою заступника Генерального прокурора України Головного військового прокурора строк досудового розслідування продовжено до шести місяців, та, у подальшому, 30.06.2016 до восьми місяців.

Провести зазначені слідчі та процесуальні дії не видавалось можливим, оскільки вони виконуються послідовно після проведення необхідного об`єму початкових слідчих та розшукових дій, вилучення речових доказів і подальше скерування до експертних установ для дослідження. Водночас, всі вищенаведені слідчі та процесуальні дії мають суттєве значення для встановлення всіх обставин кримінального провадження, притягнення ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 до кримінальної відповідальності.

Підозра ОСОБА_5 обґрунтовується наступними доказами: протоколом огляду місця події від 23.11.2015; протоколами допиту підозрюваних ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ; протоколами слідчих експериментів за участю підозрюваних ОСОБА_14 та ОСОБА_15 ; протоколами одночасного допиту підозрюваних ОСОБА_14 та ОСОБА_6 , ОСОБА_15 та ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ; протоколами допиту потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ; медичними довідками Київської міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги та Центрального госпіталю військово-медичного управління СБ України, протоколами допиту свідків ОСОБА_17 , ОСОБА_18 ; протоколами слідчих експериментів за участю свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 ; висновками балістичних експертиз; протоколами огляду деталізації телефонних з`єднань; протоколами огляду відеозаписів з камер спостереження розважальних закладів, розташованих на території парку відпочинку «Гідропарк», іншими матеріалами в їх сукупності.

Ризики, встановлені під час обрання ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, ризики, які враховано слідчим суддею при обранні запобіжного заходу підозрюваному, не зменшилися і залишаються актуальними на теперішній час.

Враховуючи вищевикладене, орган досудового розслідування, оголосивши ОСОБА_5 про підозру у вчиненні тяжких та особливо тяжких кримінальних правопорушень, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних у цьому проваджені, перешкоджанню кримінальному провадженню іншим чином, вважає за необхідне продовжити ОСОБА_5 строк тримання під вартою.

ОСОБА_5 інкримінується вчинення тяжких та особливо тяжких злочинів, передбачених ст. 257, ч. 4 ст. 187, ч. 1 ст. 263 КК України, за які передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від п`яти до п`ятнадцяти років, у зв`язку із чим, з метою уникнення кримінальної відповідальності, перебуваючи на волі, використовуючи при цьому свої можливості та зв`язки, як учасника банди, ОСОБА_5 беззаперечно буде вчиняти дії спрямовані на знищення, приховування або спотворення будь-яких із речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення.

Водночас, ураховуючи, що більшість свідків у вищезазначеному кримінальному провадженні перебували у тісних зв`язках з підозрюваним, ОСОБА_5 має об`єктивну можливість шляхом погроз, залякування та шантажу примусити їх змінити раніше дані показання, чим вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім цього, ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що підозрюється у вчиненні тяжких та особливо тяжких злочинів, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі до п`ятнадцяти років, являючись громадянином Вірменії, використовуючи набуті зв`язки, з метою уникнення кримінальної відповідальності, може переховуватися від слідства та суду, чим перешкоджатиме виконанню процесуальних рішень та встановленню істини у кримінальному проваджені.

Таким чином, у даному кримінальному провадженні наявний фактично повний перелік передбачених ст. 177 КПК України ризиків, що, з урахуванням тяжкості інкримінованого правопорушення, свідчить про необхідність у продовженні строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 , та про неможливість у зв`язку із цим застосування до останнього більш м`яких запобіжних заходів, оскільки вони не забезпечать запобіганню та уникненню зазначених у клопотанні ризиків.

У той же час, відповідно до вимог ч. 3 ст. 183 КПК України, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою повинен бути визначений розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених КПК України.

Однак, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя, суд при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та178 КПК України, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні щодо злочину, вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування, у зв`язку із чим слід дійти до висновку, що визначення розміру застави не забезпечить належне та неухильне виконання підозрюваним ОСОБА_5 покладених на нього процесуальних обов`язків.

У судовому засіданні прокурор підтримав клопотання.

Підозрюваний та його захисник заперечували проти задоволення клопотання у судовому засіданні.

Слідчий суддя, заслухавши сторони кримінального провадження, матеріали, додані до клопотання, прийшов до наступного висновку: 10 січня 2016 року ОСОБА_5 затримано у порядку ст. 208 КПК України та того ж дня йому повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, ст.257, ч.1 ст.263 КК України.12 січня 2016 року ухвалою Печерського районного суду міста Києва підозрюваному ОСОБА_5 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. 19 лютого 2016 року Апеляційним судом міста Києва вказана ухвала залишена без змін. 04 березня 2016 року ухвалою Печерського районного суду міста Києва строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 продовжено до 02 травня 2016 року. Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 29 квітня 2016 року продовжено строк тримання під вартою ОСОБА_5 по 27 червня 2016 року включно. За загальним правилом у відповідності до ч.1 ст. 219 КПК України досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні кримінального правопорушення. Постановою заступника Генерального прокурора України ОСОБА_19 від 30 червня 2016 року продовжено строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні до восьми місяців.

У відповідності до ст.ст. 197,199 КПК України за відсутності підстав для зміни запобіжного заходу з тримання під вартою на непов,язаний з ізоляцією від суспільства, строк тримання підозрюваного під вартою може бути продовжено у разі неможливості закінчення досудового розслідування в частині доведеного обвинувачення у строки, встановлені ст. 219 КПК України. У відповідності до ч.1 ст.183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що кожен із більш м,яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини вагомою підставою для вирішення питання про необхідність попереднього ув,язнення особи є ризик перешкоджання встановленню істини у справі та переховування цієї особи від правосуддя. При цьому зазначено, що небезпека перешкоджання встановленню істини у справі та переховування особи від правосуддя може вимірюватись суворістю можливого покарання в сукупності з наявністю даних про матеріальний, соціальний стан особи, її зв,язками з державою, в якій його переслідують та міжнародними контактами. Як вбачається з тексту ухвали Печерського районного суду міста Києва від 12 січня 2016 року, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою був застосований до підозрюваного з урахуванням тяжкості інкримінованих йому злочинів та даних про його особу, в тому числі тих, на які посилався підозрюваний та його захисник уданому судовому засіданні, а також зміни запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на домашній арешт. У судовому засіданні не встановлено даних про наявність підстав для зміни ОСОБА_5 запобіжного заходу на менш суворий, ніж тримання під вартою. У відповідності до ст.ст. 177,178 КПК України та практики Європейського Суду з прав людини слідчий суддя враховує тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному ОСОБА_5 у разі доведеності його вини, а саме, що санкція ст. 257 КК України передбачає покарання у вигляді до 15 років позбавлення волі з конфіскацією майна, характер та обставини вчинення злочинів, як вони сформульовані у повідомленні про підозру, суспільного інтересу в забезпеченні об,єктивності досудового розслідування та приходить до висновку, що є підстави вважати. що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та/або суду, вчинити інше кримінальне правопорушення або перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні. З метою забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного ОСОБА_5 у подальшому при здійсненні досудового розслідування строк тримання останнього під вартою має бути подовжений. Як встановлено у судовому засіданні, завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали Печерського районного суду міста Києва, на підставі якої продовжено строк тримання підозрюваного під вартою перешкоджає необхідність проведення додаткових слідчих дій, направлених на виконання завдань кримінального провадження. Підстав для визначення підозрюваному ОСОБА_5 альтернативного запобіжного заходу у вигляді застави не встановлено, оскільки він підозрюється у вчиненні злочинів із застосуванням насильства.

Питання стосовно доведеності вини підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушень та правильності кваліфікації його дій слідчим суддею при розгляді клопотання не вирішувалось, оскільки вказані питання підлягають дослідженню при проведенні досудового розслідування та під час розгляду справи по суті.

На підставі ст.29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 182, 183, 193, 194, 196, 197, 199, 202, 205, 532, 534 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ:

Клопотання прокурора відділу Головної військової прокуратури Генеральної прокуратури України ОСОБА_3 про продовження строку тримання під вартою відносно ОСОБА_5 , задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3 на шістдесят днів по 05 вересня 2016 року включно

Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду міста Києва протягом п,яти днів після її оголошення.

Слідчий суддя