Справа №: 705/6149/16-к
1-в/705/2039/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 вересня 2016 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

представника установи ОСОБА_4 (в режимі відеоконференції)

засудженого ОСОБА_5 (в режимі відеоконференції)

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Умані Черкаської області клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта професійно-технічна, неодруженого, раніше судимого, про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання

ВСТАНОВИВ:
21.09.2016 ОСОБА_5 звернувся до суду з клопотанням про застосування щодо нього умовно-дострокового звільнення. Своє клопотання мотивував тим, що відповідно до ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінної поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. За час перебування в Старобабанівській ВК №92 має два заохочення за сумлінне ставлення до праці, до того ж, перебування в місцях позбавлення волі ускладнюється погіршенням стану його здоров`я, про що свідчить наявність у нього ІІІ групи інвалідності. Доцільність умовно-дострокового звільнення від відбування покарання визначається тим, що засуджений за певний час перебування і місцях позбавлення волі виправився, змінив поведінку, з огляду на що відсутня необхідність повного відбування призначеного судом строку покарання. Передбачені законом формальна та оціночна підстави застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення відповідають умовам, за яких доцільно розглянути в судовому порядку це питання. Тому з метою недопущення безпідставного обмеження його процесуальних прав і законних інтересів, він звернувся до суду з клопотанням про застосування відносно нього умовно-дострокового звільнення.

Засуджений ОСОБА_5 в судовому засіданні клопотання підтримав, просив суд задовольнити його вимогу та вказав, що своєю поведінкою, ставленням до правці довів своє виправлення. На цей час він не працює в зв`язку з поганим самопочуттям та тим, що має ІІІ групу інвалідності. Вину в скоєному злочині не заперечує, зазначивши, що «так сталося», «оступився», гроші вимагав сплатити від винуватця на лікування дівчини.

Представник установи ОСОБА_4 в судовому засіданні вважав, що клопотання засудженого ОСОБА_5 задоволенню не підлягає: 25.08.2016 комісія по УДЗ відмовила у внесенні суду подання, оскільки засуджений не довів своє виправлення; зараз не працює за відсутністю бажання.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив проти задоволення клопотання засудженого, пославшись на такі обставини. У судовому засіданні встановлено, що засуджений ОСОБА_5 не працює не у зв`язку із погіршенням стану його здоров`я, а за відсутністю бажання. А згідно з ч.2 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення. На запитання прокурора про причини вчинення останнього злочину засуджений відповів, що не знає, а потім став виправдовуватись, що він заступився за дівчину, які потрібні були кошти на лікування. Вказане свідчить про фактичне не визнання вини у скоєному, що є необхідною умовою щирого каяття. Крім цього, ОСОБА_5 двічі звільнявся від відбування покарання умовно-достроково. Останній злочин вчинив після звільнення від відбування покарання умовно-достроково. Однак з початку строку покарання з 19.12.2013 мав лише 2 заохочення. Такий рідкий прояв старанності з урахуванням двох умовно-дострокових звільнень, не свідчить про його виправлення, а є характерним для пристосування до вимог адміністрації з метою отримання передбачених законом пільг. Тому враховуючи особу засудженого, його поведінка і ставлення до праці в установі виконання покарань не свідчить про його виправлення.

Суд, заслухавши пояснення засудженого, думку прокурора та представника установи, дослідивши матеріали клопотання і особової справи засудженого, вважає, що клопотання задоволенню не підлягає і в застосуванні до засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення необхідно відмовити, враховуючи такі мотиви.

ОСОБА_5 засуджений вироком Димитровського міського суду Донецької області від 31.03.2014 за ч.3 ст.185, ч.3 ст.357, ч.2 ст.355, ч.1 ст.70, ч.2 ст.70, ст.72 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, початок строку обчислюється з 19.12.2013. Ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 04.12.2014 вирок Димитровського міського суду Донецької області від 31.03.2014 залишений без змін. Ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 12.02.2016 на підставі ст. 72 ч.5 КК України зарахований строк попереднього ув`язнення з 19.12.2013 по 04.12.2014 з розрахунку один день попереднього ув`язнення за 2 дні позбавлення волі. Початок строку відбування покарання: 19.12.2013. Кінець строку відбування покарання: 04.04.2017.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Згідно п.17 ППВСУ №2 від 26.04.2002 судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчинення злочину.

Так, в судовому засіданні засуджений вказав, що не знає чому вчинив злочин, потім уточнивши, що зробив це в інтересах дівчини, якій потрібні були кошти на лікування, і кошти він вимагав сплатити від особи, що завдала шкоди дівчині. Вказане свідчить про те, що засуджений ОСОБА_5 фактично не визнає своєї вини у вчиненні злочині та не розкаюється у вчиненому.

ОСОБА_5 має 2 судимості та двічі звільнявся від відбування покарання умовно-достроково. Під час перебування в СІЗО м. Артемівськ характеризувався негативно, до праці не залучався, мав 2 стягнення, заохочень не мав. За час відбування покарання в СВК № 92 з 17.02.2015 має лише 2 заохочення. Засуджений був працевлаштований каменотесом на виробництві установи, та з лютого 2016 року не працевлаштований за відсутністю бажання. Даних щодо медичних протипоказань до роботи суду надано не було.

25.08.2016 комісією Старобабанівської виправної колонії УДПтСУ в Черкаській області (№ 92) було відмовлено у застосуванні умовно-дострокового звільнення засудженому ОСОБА_5 , так як останній не довів свого виправлення.

За таких обставин суд вважає, що клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, призначеного вироком Димитровського міського суду Донецької області від 31.03.2014, задоволенню не підлягає.

На підставі ст. 81 КК України та ст. 537 ,539 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
У звільненні засудженого ОСОБА_5 умовно-достроково від відбування покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Димитровського міського суду Донецької області від 31.03.2014, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Черкаської області через Уманський міськрайонний суд Черкаської області шляхом подачі апеляції протягом 7 днів з дня проголошення ухвали, а засудженим протягом 7 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_1