Справа №583/4061/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/595/16 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Крадіжка
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 червня 2016 року колегія суддів з розгляду справ та матеріалів кримінального судочинства Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000816 від 06 жовтня 2015 року, за апеляційною скаргою обвинуваченої ОСОБА_6 на вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 квітня 2016 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Стаханов Луганської області, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судима:

- 09.03.2010 року Стахановським міським судом Луганської області за ч. 1 ст.. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст..75 КК України звільнена від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік;

- 18.02.2011 року Стахановським міським судом Луганської області за ч. 3 ст.187, ч. 2 ст. 69, 71 КК України до 3 років 3 місяців позбавлення волі, постановою суду від 30.04.2013 року звільнена умовно-достроково на невідбутий строк 2 місяці 7 днів;

-20.11.2015 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 185 КК України до 6 місяців арешту,

-24.12.2015 року Охтирським міськрайонним судом Сумської області за ч. 2 ст. 121, ч. 4 ст. 70 КК України до 7 років позбавлення волі,

обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

з участю прокурора - ОСОБА_7

ВСТАНОВИЛА:
В С Т А Н О В И Л А:

До апеляційного суду Сумської області надійшла апеляційна скарга обвинуваченої ОСОБА_6 , в якій обвинувачена просить вирок районного суду змінити, застосувати ст. 69 КК України, призначивши їй більш м`яке покарання, ніж передбачено законом.

Як вбачається з вироку суду, ОСОБА_6 , 25.08.2015 року близько 22.00 год. з метою протиправного заволодіння чужим майном, через відчинені двері проникла до квартири АДРЕСА_2 , яку наймав її знайомий ОСОБА_8 , звідки умисно, усвідомлюючи протиправність своїх дій, з корисливих мотивів, направлених на протиправне заволодіння чужим майном, таємно, повторно викрала майно яке належало потерпілому ОСОБА_8 , завдавши останньому майнову шкоду на загальну суму 4206 грн.03 коп.

Вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 квітня 2016 року ОСОБА_6 визнано винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначено їй за цим законом покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання за даним вироком суду більш суворим покаранням за вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24.12.2015 року, остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді 7 років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено попередній - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з 21 січня 2016 року.

Зараховано ОСОБА_6 в строк покарання, остаточно призначеного за даним вироком, покарання, відбуте нею частково за попереднім вироком Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 24.12.2015 року з 07.10.2015 року по 20.01.2016 року включно.

Зараховано ОСОБА_6 строк попереднього ув`язнення з 07 жовтня 2015 року по 05 квітня 2016 року у строк відбуття покарання, відповідно до ч.5 ст. 72 КК України, з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь держави витрати за проведення експертизи в сумі 122 грн.76 коп.

Питання речових доказів вирішено в порядку передбаченому ст. 100 КПК України.

Свої вимоги обвинувачена мотивує тим, що:

- судом призначено покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та її особі, через суворість;

- при призначенні покарання, суд, як обставину, що пом`якшує покарання, врахував щире каяття, але не врахував тих обставин, що в неї є неповнолітня донька, що вона позитивно характеризується за місцем проживання, на обліку у псих- та наркодиспансері не перебуває, її вік, стан здоров`я, а також те, що цивільний позов до неї не був заявлений, які на її думку є відносяться до обставин, що пом`якшують покарання, а з врахуванням того, що обтяжуючих покарання обставин не встановлено, у суду були підстави при призначенні покарання застосувати вимоги ст. 69 КК України.

Інші учасники кримінального провадження апеляційні скарги на вирок суду не подавали.

Заслухавши доповідь головуючого судді про зміст оскарженого судового рішення, прокурора, який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги, провівши судові дебати, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційних скарг.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого за ч.3 ст.185 КК України відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується зібраними у кримінальному провадженні і дослідженими у судовому засіданні доказами, ніким не оспорюється і під сумнів не ставиться.

Дії ОСОБА_6 за ч.3 ст.185 КК України кваліфіковано вірно.

Санкцією ч.3 ст.185 КК України передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від трьох до шести років.

Призначаючи ОСОБА_6 покарання, суд першої інстанції в повній мірі дотримався положень ст.65 КК України і врахував тяжкість вчиненого злочину, який, відповідно до ст.12 КК України, відноситься до тяжкого злочину; обставини, що пом`якшують покарання щире каяття, відсутність обтяжуючих покарання обставин, а також те, що обвинувачена вину визнала, на обліку у псих- та наркодиспансері не перебуває, має неповнолітню дочку, за місцем проживання характеризується задовільно, враховано її вік, стан здоров`я та те, що вона раніше притягувалася до кримінальної відповідальності.

Що стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченої про те, що суд першої інстанції не врахував, саме як пом`якшуючі покарання обставини: наявність у неї малолітньої дитини, її вік, стан здоров`я, те що вона на обліку у псих- та наркодиспансері не перебуває, а також те, що цивільний позов до неї не був заявлений, і як наслідок безпідставно не застосував ст. 69 КК України, то колегія суддів вважає їх такими, що в цілому не впливають на правильність висновків суду першої інстанції.

Так відповідно до положень ст. 69 КК призначення основного покарання нижче від найнижчої межі або більш м`якого виду основного покарання проводиться не тільки з урахуванням обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а й з урахуванням особи винного.

За таких обставин, з урахуванням даних про особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується як особа, яка постійного місця роботи не має, періодично зловживає спиртними напоями та з урахуванням того, що маючи декілька непогашених судимостей вона не стала на шлях виправлення та знову вчинила умисний тяжкий злочин, на думку колегії суддів, суд першої інстанції обґрунтовано, з урахуванням вищезазначених обставин, призначив мінімальний строк покарання в межах санкції ч. 3 ст. 185 КК України.

Посилання в апеляційній скарзі обвинуваченої ОСОБА_6 на позитивну характеристику, як на обставину, що також повинна була бути врахована судом при призначенні покарання, як пом`якшуюча, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки зі змісту характеристик, які містяться в матеріалах кримінального провадження (а.п.31,72) не вбачається, що вона характеризується саме позитивно.

За таких обставин, враховуючи вищезазначені дані про особу обвинуваченої, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_6 покарання є справедливим, необхідним й достатнім для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому, не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги обвинуваченої та зміни вироку в частині призначеного покарання з застосуванням ст.69 КК України.

При цьому, колегією суддів приймається до уваги, що доводи зазначені в апеляційній скарзі жодним чином не впливають на вид та строк остаточно призначеного покарання, оскільки воно було призначено шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням (яке було визначено за попереднім вироком).

Разом з тим, з урахуванням положень передбачених ч.5 ст. 72 КК України є підстави для зарахування обвинуваченій ОСОБА_6 строку попереднього ув`язнення з 06 квітня 2016 року по 21 червня 2016 року включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Вирок Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 05 квітня 2016 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін, а її апеляційну скаргу - без задоволення.

Зарахувати ОСОБА_6 у строк покарання строк попереднього ув`язнення з 06 квітня 2016 року по 21 червня 2016 року включно, в порядку визначеному ч.5 ст. 72 КК України, із співвідношення: один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ на протязі 3-х місяців з дня проголошення, а засудженою в цей же строк з дня вручення їй копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

З оригіналом згідно: суддя ОСОБА_2