Справа № 344/8317/16-к
Провадження № 1-кс/344/2898/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2016 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання про арешт майна в рамках кримінального провадження № 0000008 від 18.02.2016р., -

В С Т А Н О В И В:

Старший слідчий слідчого відділу Управління СБ України в Івано- ОСОБА_4 звернувся з вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором відділу прокуратури Івано-Франківської області ОСОБА_3 , в якому просив накласти арешт на майно підозрюваної ОСОБА_5 , а саме: аркуш паперу білого кольору, на якому наявний рукописний текст « НОМЕР_1 .».

В обґрунтування клопотання зазначив, що група осіб, до якої входила ОСОБА_5 та інші невстановлені на даний час особи, упродовж березня-квітня 2016 року неодноразово незаконно придбавали, зберігали з метою збуту та збували наркотичні засоби і прекурсори, у різних кількостях. Діючи згідно спільно розробленого злочинного плану та відведеної ролі, керуючись корисливим мотивом, ОСОБА_5 будучи об`єднана з іншими особами єдиним злочинним умислом щодо вчинення злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин та прекурсорів, 21.04.2016р. незаконно збула ОСОБА_6 5 таблеток "Subutex 8mg" із вмістом наркотичного засобу бупренорфін у кількості 0,04 грама, а також прекурсор ацетон у кількості 596,2 мл., організувавши їх приховування та відправлення у пакунку через провідника поїзда сполученням "Львів-Одеса".

24 квітня 2016 року співробітниками УСБУ в Івано-Франківській області проведено огляду місця події та з вагону № 4 поїзда сполученням "Львів-Одеса" вилучено вказаний пакунок з таблетками "Subutex 8mg" та прекурсором. Згідно висновку експерта МВС України № 09/12-0366 від 13.06.2016р., надані на дослідження 5 таблеток "Subutex 8mg" містять в собі наркотичний засіб - бупренорфін, загальна кількість якого становить 0,04 грама. Згідно висновку експерта МВС України № 09/12-0367 від 14.06.2016р., наданий на дослідження 1 літр речовини містить в собі прекурсор ацетон в кількості 596, 2 мл., обіг якого обмежено і стосовно якого встановлюються заходи контролю.

24.06.2016р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч.2 ст. 311 КК України.

29 червня 2016 року ОСОБА_7 затримано та здійснено особистий обшук останньої, під час якого вилучено зазначені вище речі, які в свою чергу постановою слідчого від 30.06.2016р. визнано речовими доказами, та з метою збереження яких необхідно застосувати даний захід забезпечення кримінального провадження.

Прокурор в судовому засіданні клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому обставини, просив клопотання задовольнити.

Володілець майна підозрювана та її захисник в судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд клопотання без їх участі, що відповідно до ч. 1 ст. 172 КПК України не перешкоджає розгляду такого.

Заслухавши прокурора, дослідивши матеріали клопотання, вважаю наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, зникнення, втрати, знищення, використання, перетворення, пересування, передачі, відчуження. Слідчий, прокурор повинні вжити необхідних заходів з метою виявлення та розшуку майна, на яке може бути накладено арешт у кримінальному провадженні, зокрема шляхом витребування необхідної інформації у Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, інших державних органів та органів місцевого самоврядування, фізичних і юридичних осіб.

Згідно з ч. 2 ст. 170 КПК України арешт майна допускається з метою забезпечення: 1) збереження речових доказів; 2) спеціальної конфіскації; 3) конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; 4) відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

Ч. 10 ст. 170 КПК України передбачено, що арешт може бути накладений у встановленому цим Кодексом порядку на рухоме чи нерухоме майно, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковій формі, в тому числі кошти та цінності, що знаходяться на банківських рахунках чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах, видаткові операції, цінні папери, майнові, корпоративні права, щодо яких ухвалою чи рішенням слідчого судді, суду визначено необхідність арешту майна. Не може бути арештовано майно, якщо воно перебуває у власності добросовісного набувача, крім арешту майна з метою забезпечення збереження речових доказів.

Встановлено, що слідчий звернувся з вказаним клопотанням, яке відповідає вимогам ст. 171 КПК України.

Ст. 173 КПК України визначено порядок вирішення питання про арешт майна.

Так, з матеріалів клопотання вбачається, що 24.06.2016р. ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 307, ч.2 ст. 311 КК України.

29.06.2016р. ОСОБА_5 затримано в порядку ст. 190-191 КПК України та здійснено особистий обшук останньої, під час якого вилучено аркуш паперу білого кольору, на якому наявний рукописний текст « НОМЕР_1 .».

Вилучені під час особистого обшуку підозрюваної ОСОБА_5 речі постановою слідчого від 30.06.2016р. визнано речовими доказами.

В той же час, згідно з вимогами ч. 3 ст. 170 КПК України у випадку, передбаченому п. 1 ч. 2 цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у ст. 98 цього Кодексу.

Ч. 1 ст. 98 КПК України визначено, що речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення, а згідно з ч. 2 - документи є речовими доказами, якщо вони містять ознаки, зазначені в ч. 1 цієї статті.

Стороною обвинувачення поза розумним сумнівом доведено наявність достатніх підстав вважати, що вилучені під час проведення 29.06.2016р. особистого обшуку підозрюваної речі можуть бути використані як доказ у кримінальному провадженні, тобто відповідають критеріям, зазначеним у ст. 98 КПК України.

Отже, враховуючи вищенаведене, вважаю вказаний захід забезпечення доцільним, співмірним та таким, що відповідає завданням кримінального провадження, тому з метою забезпечення збереження речових доказів клопотання необхідно задовольнити.

Керуючись ст.ст. 98, 170-173, 309, 395 КПК України, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на аркуш паперу білого кольору, на якому наявний рукописний текст « НОМЕР_1 .», який 29 червня 2016 року був вилучений під час проведення особистого обшуку підозрюваної ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвала підлягає до негайного виконання та може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Івано-Франківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1