Справа № 629/539/15-к
Номер провадження № 1-кп/629/17/16
У Х В А Л А

14 листопада 2016 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лозова, Харківської області питання доцільності продовження запобіжних заходів обвинуваченим по справі:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с. Софіївка, Близнюківського району, Харківської області, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 05.07.2011 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 186 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі;

- 12.06.2012 року Близнюківським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 19.06.2014 року умовно-достроково на строк 1 рік 1 місяць 29 днів за постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.06.2014 року, відносно якого обрана міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженцю м. Лозова, Харківської області, громадянину України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , не військовозобов`язаного, раніше судимого:

- 10.09.2012 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч. 1 ст. 309 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі, звільненого 16.07.2014 року за амністією, відносно якого обрана міра запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Лозівського міськрайонного суду Харківської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

27 березня 2015 року судом була обрана міра запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді тримання під вартою.

12 грудня 2015 року судом була обрана міра запобіжного заходу у відношенні обвинуваченого ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою.

25.11.2016 року спливає шістдесят днів тримання під вартою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 ..

В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 , з урахуванням закінчення строку тримання обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під вартою просив продовжити у відношенні них застосування обраного запобіжного заходу, посилаючись на наявність підстав, передбачених ст. 177 КПК України.

В судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 заперечували проти клопотання прокурора, вважали, що прокурором не доведено ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Обвинувачений ОСОБА_6 прохав змінити йому запобіжний захід на домашній арешт, а обвинувачений ОСОБА_5 на інший більш м`який запобіжний захід.

Захисник ОСОБА_4 вказала на відсутність підстав для продовження застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вказала на те, що прокурором не обґрунтовано клопотання про продовження запобіжного заходу, обвинувачені не намагаються уникнути відповідальності, вони тривалий час перебувають під вартою, а тому прохала змінити запобіжний захід у відношенні її підзахисних на домашній арешт.

Обвинувачений ОСОБА_7 підтримав думку адвоката ОСОБА_4 щодо зміни обвинуваченим запобіжного заходу на домашній арешт.

При вирішенні зазначених клопотань суд виходить з наступного.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може бути арештованим або триматися під вартою інакше як за вмотивованим рішенням суду і тільки на підставах та в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України, а згідно до ч. 5 ст. 9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках та за встановленою процедурою.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акту.

Згідно пунктів 1 і 5 ч. 1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; продовжити кримінальне правопорушення, у якому він обвинувачується.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Судом встановлено, що органом досудового розслідування ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів середньої тяжкості та тяжких злочинів, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 обвинувачуються у вчиненні злочинів середньої тяжкості, наявні ризики, передбачені п.п.1,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, обвинувачені ОСОБА_5 та ОСОБА_6 можуть переховуватися від суду, незаконно впливати на свідків, а також продовжувати свою злочинну діяльність.

При вирішенні питання доцільності продовження строку тримання під вартою відносно обвинувачених суд виходить з необхідності уникнення ризиків, визначених ст. 177 КПК України, зокрема що обвинувачені можуть переховуватись від суду, відповідно до ч. 1 ст. 178 КПК України свідчать такі обставини як тяжкість покарання, що загрожує у разі визнання їх винними у вчиненні кримінальних правопорушень в яких вони обвинувачуються, що може бути достатньою причиною разом з іншими для продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Суд враховує, що судове слідство у справі триває.

Підстави, за яких судом було застосовано до обвинувачених запобіжний захід та обставини які при цьому враховувались не змінились, а ризики не зменшились, а тому продовження обвинуваченим строків запобіжних заходів є виправданим.

З огляду на викладене, суд не вбачає підстав для зміни міри запобіжного заходу обвинуваченим по справі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , оскільки скасування чи зміна запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на інший, не пов`язаний з позбавленням волі, може призвести до спроб переховування від суду, а тому залишає незмінним запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та продовжує строк тримання під вартою до 14 січня 2017 року, вважаючи жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених ч. 1 ст. 176 КПК України, таким, що не може запобігти вищевказаним ризикам.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 177, 178, 331, 369-372 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Задовольнити клопотання прокурора Лозівської місцевої прокуратури Харківської області ОСОБА_3 ..

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на строк до двох місяців, тобто до 14 січня 2017 року в умовах Харківської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27).

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, на строк до двох місяців, тобто до 14 січня 2017 року в умовах Харківської установи виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області (№ 27).

Відлік строку продовження дії існуючого запобіжного заходу рахувати з дня винесення ухвали, а саме з 14 листопада 2016 року.

У задоволенні клопотань обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та захисника - адвоката ОСОБА_4 про зміну запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1