печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2016 року Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , погодженого прокурором третього відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000233, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.02.2015р. про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Пирятин Полтавської області, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, не працюючого, який є засновником ПП «Софія Клас», співзасновником ТОВ «ТД Азіатський міст», не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369 КК України,
В С Т А Н О В И В :
В провадження слідчого судді надійшло клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , погодженого прокурором третього відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 .

Вказане клопотання обґрунтовано тим, що слідчим управлінням прокуратури міста Києва здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000233 від 20.02.2015р., за підозрою ОСОБА_7 та ОСОБА_5 у закінченому замаху на заволодіння чужим майном у великих розмірах шляхом обману, вчиненому за попередньою змовою групою осіб, а також у закінченому замаху за попередньою змовою групою осіб до підбурювання до надання службовій особі неправомірної вигоди, за вчинення цією службовою особою в інтересах третьої особи, будь-якої дії з використанням службового становища, тобто злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190 КК України та ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369 КК України.

29.04.2015 року відносно ОСОБА_5 складено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369 КК України, яке згідно вимог п.1 ст. 278, п. 1 ст.135 КПК України вручено під підпис останньому.

Прокурор посилаючись на те, що ОСОБА_5 , підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі, що дає достатні підстави вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, просив клопотання задовольнити застосувати відносно підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою: АДРЕСА_2 , заборонивши у період часу з 22.00 години до 06.00 години наступної доби залишати місце проживання (за вказаною адресою), на два місяці в межах строку досудового розслідування, тобто до 29.06.2016.

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, посилаючись на викладені в ньому доводи, просив клопотання задовольнити.

Підозрюваний та його захисник проти задоволення клопотання заперечували.

Заслухавши думку прокурора, пояснення підозрюваного, дослідивши клопотання та долучені до нього стороною обвинувачення та захисту документи, слідчий суддя дійшов такого висновку.

ОСОБА_5 є підозрюваним у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000233 від 20.02.2015 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого . 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369 КК України.

Досудовим розслідуванням у кримінальному провадженні встановлено, що на адресу фізичної особи підприємця - ОСОБА_8 з ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві надійшов запит від 29.10.2014р. № 11270/10/26-52-17-01-48 з вимогою надати пояснення та документальні підтвердження, пов`язані із здійсненням останнім підприємницької діяльності з 01.01.2012 по 31.12.2013, виконавцем якого була головний державний ревізор інспектор відділу контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у місті Києві ОСОБА_9 .

У подальшому, приблизно в грудні 2014р. ОСОБА_8 , перебуваючи в приміщенні ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві, надав частину вказаних у запиті документів, та йому ОСОБА_9 повідомлено, що ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві виявлено факти про можливі порушення ФОП ОСОБА_8 податкового законодавства та для підтвердження або спростування виявлених порушень необхідно надати документи, пов`язані із здійсненням ФОП ОСОБА_8 підприємницької діяльності та рекомендовано звернутись за кваліфікованою допомогою, залучивши особу, якій відомі вимоги діючого податкового законодавства.

Після цього, 30.01.2015 офіційний представник за довіреністю ОСОБА_8 ОСОБА_10 при зустрічі в ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві з ОСОБА_9 з`ясував причини направлення податковим органом запиту на адресу ОСОБА_8 та виявлених порушень податкового законодавства при здійсненні останнім господарської діяльності, передбачених п. 2 ч. 291.4 ст. 291 Податкового кодексу України, та розуміючи, які можуть бути наслідки виявлених ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві фактів порушень податкового законодавства під час здійснення ФОП ОСОБА_8 підприємницької діяльності, звернувся за допомогою до свого знайомого, який порекомендував фахівця в галузі податкового законодавства для отримання правової консультації ОСОБА_7 .

Під час зустрічі ОСОБА_10 повідомив ОСОБА_7 виниклу ситуацію та попросив останню посприяти в межах правового поля у вирішенні питання щодо не нарахування можливих штрафних санкцій, на що ОСОБА_7 погодилася вирішити виниклі проблеми та отримала від ОСОБА_10 детальну інформації щодо фінансово-господарської діяльності ФОП ОСОБА_8 .

У свою чергу, ОСОБА_7 звернулась до свого знайомого ОСОБА_5 , який мав знайомих в податкових органах та розповіла щодо проблеми, яка виникла у ФОП ОСОБА_8 .

ОСОБА_5 при невстановлених досудовим слідством обставинах звернувся до своєї знайомої ОСОБА_11 , яка на той час перебувала на посаді головного державного ревізора-інспектора сектору спеціальних перевірок управління доходів і зборів з фізичних осіб Державної податкової інспекції у Дніпровському районі ГУ ДФС у м. Києві з метою отримання інформації щодо виявлених порушень ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві за результатами аналізу підприємницької діяльності ФОН ОСОБА_8 , яка з метою отримання зазначеної інформації звернулась до своєї троюрідної сестри, головного державного ревізора інспектора відділу контрольно-перевірочної роботи доходів і зборів з фізичних осіб ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у місті Києві ОСОБА_9 .

ОСОБА_9 повідомила ОСОБА_11 , що Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи» установлено, що у 2015 та 2016 роках перевірки підприємств, установ та організацій, фізичних осіб - підприємців з обсягом доходу до 20 мільйонів гривень за попередній календарний рік контролюючими органами здійснюються виключно з дозволу Кабінету Міністрів України, за заявкою суб`єкта господарювання щодо його перевірки, згідно з рішенням суду або згідно з вимогами КПК України, а також те, що для відповідності умовам перебування ФОН ОСОБА_8 на спрощеній системі оподаткування необхідно перейти на 3 групу платників єдиного податку.

Отриману від ОСОБА_9 інформацію ОСОБА_11 повідомила ОСОБА_5 , який в свою чергу, ОСОБА_7 .

У цей час, у ОСОБА_7 , з корисливих мотивів виник злочинний умисел, направлений на заволодіння за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 грошовими коштами ОСОБА_8 у великих розмірах шляхом обману під виглядом одержання від останнього неправомірної вигоди для нібито її передачі службовим особам ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві за не нарахування штрафних санкцій за результатами проведення перевірки.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_7 , було розроблено злочинний план, направлений на заволодіння за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_5 грошовими коштами ОСОБА_8 у великих розмірах шляхом обману, який полягав у створенні враження у ОСОБА_10 , що вона володіє інформацією щодо виявлених ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС в м. Києві порушень у ФОП ОСОБА_12 , може впливати на дії ОСОБА_9 через інших службових осіб ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС в м. Києві, а також вирішити питання щодо не нарахування штрафних санкцій та не проведення перевірки.

Після цього, при невстановлених досудовим слідством обставинах ОСОБА_7 повідомила про свої злочинні наміри ОСОБА_5 , на що останній погодився, та ступив з нею у злочинну змову.

У подальшому в період з 09.02.2015 у ході особистої зустрічі ОСОБА_7 повідомила ОСОБА_10 , що за порушення ФОП ОСОБА_8 вимог податкового законодавства має бути нарахований штраф в розмірі 1200000 грн, та повідомила ОСОБА_10 , що може посприяти у не нарахуванні ДПІ у Деснянському районі ГУ ДФС у м. Києві штрафних санкцій ФОП ОСОБА_8 за результатами проведення перевірки, на що він повинен передати їй грошові кошти за вирішення даного питання частинами, що останній був вимушений погодитись.

У подальшому, ОСОБА_7 , діючи узгоджено з ОСОБА_13 , від ОСОБА_10 03.03.2015 о 17.00 год отримала грошові кошти у розмірі 200000 грн, 03.03.2015 о 20.00 год грошові кошти у розмірі 30000 грн, та 10.03.2015 ОСОБА_5 отримав через довірену особу ОСОБА_14 від ОСОБА_10 грошові кошти в розмірі 70000 грн, в якості частини грошових коштів, які призначались за вирішення питання щодо не нарахування штрафних санкцій ФОП ОСОБА_8 за результатами проведення перевірки, які розділили ОСОБА_7 з ОСОБА_5 у невставленому досудовим слідством співвідношенні.

Крім того, на вимогу ОСОБА_7 та ОСОБА_5 . 13.03.2015 ОСОБА_10 передав грошові кошти в розмірі 100000 грн довіреній особі ОСОБА_14 для подальшої їх передачі ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , але 13.03.2015 о 17 год. 15 хв. ОСОБА_14 під час особистого обшуку добровільно видав грошові кошти в розмірі 100000 грн, які він отримав від ОСОБА_10 для подальшої передачі ОСОБА_5 , який в свою чергу, вказані грошові кошти планував розподілити з ОСОБА_7 при невстановлених досудовим слідством обставинах та невстановленому досудовим слідством співвідношенні.

За таких обставин ОСОБА_5 , виконавши всі дії, які вважав необхідними для доведення до кінця заволодіння за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 шляхом обману грошовими коштами ОСОБА_8 у великих розмірах не зміг довести злочин до кінця з причин, що не залежали від його волі, у зв`язку з чим ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 3 ст. 190 КК України.

Крім того, ОСОБА_5 за зазначених обставин повідомлено про підозру у вчиненні закінченого замаху за попередньою змовою групою осіб до підбурювання до надання службовій особі неправомірної вигоди, за вчинення цією службовою особою в інтересах третьої особи, будь-якої дії з використанням службового становища, за ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369 КК України.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно підозрюваного, слідчий суддя враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Обґрунтованість підозри ОСОБА_5 складає сукупність належних даних, яка підтверджується зібраними у кримінальному провадженню доказами: протоколами допиту в якості свідка ОСОБА_10 ; протоколом огляду та вручення заздалегідь ідентифікованих засобів коштів від 10.03.2015; протоколом обшуку від 13.03.2015, протоколом особистого обшуку ОСОБА_5 від 13.03.2015; протоколом добровільної видачі ОСОБА_5 грошових коштів від 14.03.2015, протоколами проведення негласних слідчих (розшукових) дій; протоколами допитів свідків.

Водночас, слідчий суддя на даному етапі досудового розслідування не вправі вирішувати ті питання, які повинен вирішувати суд під час розгляду кримінального провадження по суті, зокрема, не вправі оцінювати докази з точки зору їх достатності і допустимості для визнання особи винуватою чи невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення, а лише зобов`язаний на підставі розумної оцінки сукупності отриманих доказів, визначити, що причетність особи до вчинення кримінального правопорушення є вірогідною та достатньою для застосування щодо неї обмежувального заходу, то з огляду на ті дані, які були надані стороною обвинувачення, у слідчого судді наявні підстави для висновку про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 190, ч. 4 ст. 27, ч. 2 ст. 28, ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 369 КК України.

Відтак, у кримінальному провадженні наявні обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування до особи одного із запобіжних заходів, передбачених ст. 176 КПК України.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або в певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Згідно вимог ст. 177 КПК України підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Згідно ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний в сукупності оцінити тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі, дані про особу підозрюваного, розмір шкоди, в заподіянні якого підозрюється особа.

Таким чином, оцінивши в сукупності тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному згідно норм КК України, обставини правопорушень, вчинення яких інкримінується ОСОБА_5 , дані про особу підозрюваного, вік та стан його здоров`я, слідчий суддя дійшов висновку про те, що запобіжний захід у вигляді домашнього арешту у певний період доби забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного та буде достатнім для забезпечення запобігання з боку підозрюваного ризикам, передбаченим ч.1 ст. 177 КПК України, а саме: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; незаконно впливати на свідків, іншої підозрюваної у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, оскільки обґрунтованість підозри доведена в судовому засіданні, а виходячи з встановлених судом обставин, перелічені ризики існують.

Крім цього, застосовуючи до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне покласти на підозрюваного додаткові обов`язкі, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, та зобов`язати підозрюваного:

- прибувати до слідчого, прокурора, або суду за першою вимогою;

- не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

- уникати спілкування із підозрюваною ОСОБА_7 , а також свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та іншими.

Згідно ч. 6 ст. 194 КПК України зазначені обов`язки покладаються на підозрюваного на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу.

Керуючись ст. 29 Конституції України, ст.ст. 177, 178, 181, 184, 194, 196, 197, 205, 309, 392, 532, 534 КПК України, слідчий суддя

УХВАЛИВ :
Клопотання старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури міста Києва ОСОБА_6 , погодженого прокурором третього відділу управління процесуального керівництва у кримінальних провадженнях слідчих прокуратури м. Києва ОСОБА_3 , у кримінальному провадженні № 0000233, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань від 20.02.2015р. про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 задовольнити.

Застосувати до підозрюваного ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, на певний час доби, заборонивши йому залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , в період часу з 22 год 00 хв до 06 год 00 хв наступної доби зі строком дії у межах строку досудового розслідування до 29 червня 2016 року, за виключенням випадків необхідності отримання медичної допомоги.

Зобов`язати підозрюваного прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду на дату та час проведення процесуальних дій відповідно до отриманих ним повідомлень.

Роз`яснити підозрюваному, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.

У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 КПК України. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.

Покласти на підозрюваного ОСОБА_5 на підставі ч. 5 ст. 194 КПК України обов`язки:

- прибувати до слідчого, прокурора, або суду за першою вимогою;

- не відлучатися із м. Києва без дозволу слідчого, прокурора, або суду;

- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;

- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.

- уникати спілкування із підозрюваною ОСОБА_7 , а також свідками ОСОБА_11 , ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 та іншими.

Визначити строк дії покладених на ОСОБА_5 судом обов`язків до 29 червня 2016 року.

Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_5 , що у разі невиконання покладених на нього обов`язків до нього може бути застосовано більш суворий запобіжний захід.

Визначити строк дії ухвали слідчого судді та покладених судом обов`язків в межах строків досудового розслідування у кримінальному провадженні до 29 червня 2016 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Контроль за виконанням ухвали покласти на старшого слідчого першого слідчого відділу слідчого управління прокуратури міста Києва ОСОБА_6 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1