Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/2337/16-к
Провадження №: 1-кс/332/244/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 липня 2016 р. м.Запоріжжя

Слідчий суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , розглянувши погоджене з прокурором, яке надійшло до суду 18.7.2016 року на підставі матеріалів досудового розслідування № 0002645 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.7.2016 року за ознаками ч.1 ст.213 КК України, клопотання про арешт майна,
ВСТАНОВИВ:

Як зазначено в клопотанні в провадження СВ Заводського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР 14.7.2016 року за ознаками ч.1 ст.213 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що 13.7.2016 року

по вул. Тепличній, 27 в м. Запоріжжі під час огляду, за письмовою згодою водія ОСОБА_2 , автомобілю «IVECO EVROTECH» реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричепу «CRONE SDP24» реєстраційний номер НОМЕР_2 виявлено і вилучено 8 рейок (дві довжиною 8 метрів, шість довжиною 6 метрів) марки Р-65 у зборі з бетонними та деревинними шпалами.

В ході досудового розслідування встановлено, що вищезазначені рейки зі шпалами ВАТ «ЮФКОМ СТРОЙ» згідно наданих документів отримало від ТОВ «Захід-Шляхбудтранс» на зберігання за договором зберігання № 01-07 від 1.7.2016 року, і, в подальшому ВАТ «ЮФКОМ СТРОЙ» 4.7.2016 року передало зазначені рейки та шпали на зберігання до 14..7.2016 року за договором зберігання № 0407-1 від 4.7.2016 року до ТОВ «Запорізьке спеціалізоване монтажне управління», розташоване по вул. Перспективній, 1 в м. Запоріжжя.

13.7.2016 року зазначені рейки та шпали перевозилися автомобілем «IVECO EVROTECH» реєстраційний номер НОМЕР_1 та напівпричепом «CRONE SDP24» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керування водія ОСОБА_2 з вул. Перспективній, 1 на вул. Теплична, 27 в м. Запоріжжя де ВАТ «ЮФКОМ СТРОЙ» орендувало майданчик. На вказаний вантаж малася ТТН № 0914 від 13.7.2016 року.

Досудове слідство просить накласти арешт на 8 рейок (дві довжиною 8 метрів, шість довжиною 6 метрів) марки Р-65 у зборі з бетонними та деревинними шпалами з метою їх збереження як речових доказів, запобіганню можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, просить задовольнити.

Вислухавши пояснення, перевіривши клопотання та додані до нього матеріали слідчий суддя встановив наступне.

Відповідно до ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існує сукупність підстав чи розумних підозр вважати, що воно є доказом злочину, підлягає спеціальній конфіскації у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб, конфіскації у юридичної особи, для забезпечення цивільного позову, стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди, можливої конфіскації майна. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку.

Арешт майна допускається з метою забезпечення: збереження речових доказів; спеціальної конфіскації; конфіскації майна як виду покарання або заходу кримінально-правового характеру щодо юридичної особи; відшкодування шкоди, завданої внаслідок кримінального правопорушення (цивільний позов), чи стягнення з юридичної особи отриманої неправомірної вигоди.

У випадку, передбаченому пунктом 1 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно будь-якої фізичної або юридичної особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно відповідає критеріям, зазначеним у статті 98 цього Кодексу.

У випадку, передбаченому пунктом 2 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або третьої особи за наявності достатніх підстав вважати, що воно підлягатиме спеціальній конфіскації у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України.

Арешт накладається на майно третьої особи, якщо вона набула його безоплатно або за вищу або нижчу ринкової вартості і знала чи повинна була знати, що таке майно відповідає будь-якій із ознак, зазначених у пунктах 1-4 частини першої статті 96-2 Кримінального кодексу України.

У випадку, передбаченому пунктом 3 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності достатніх підстав вважати, що суд у випадках, передбачених Кримінальним кодексом України, може призначити покарання у виді конфіскації майна або застосувати до юридичної особи захід кримінально-правового характеру у виді конфіскації майна.

У випадку, передбаченому пунктом 4 частини другої цієї статті, арешт накладається на майно підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, фізичної чи юридичної особи, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями (бездіяльністю) підозрюваного, обвинуваченого, засудженого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, за наявності обґрунтованого розміру цивільного позову у кримінальному провадженні, а так само обґрунтованого розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, щодо якої здійснюється провадження.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову або стягнення отриманої неправомірної вигоди, повинна бути співмірною розміру шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або зазначеної у цивільному позові, розміру неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою.

Відповідно до ст.171 КПК України у клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; перелік і види майна, що належить арештувати; документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном;

розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини шостої статті 170 цього Кодексу.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Як підстави арешту зазначені мета збереження рейок та шпал як речових доказів, запобігання можливості їх приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення та відчуження.

Диспозиція ч.1 ст.213 КК України за яким відкрито кримінальне провадження не передбачає як підставу відповідальності перевезення металевих рейок бетонних та деревинних шпал, при наявності правовстановлюючих документів (договорів зберігання та ТТН), про що зазначено як в самому клопотанні.

Окрім того, в судовому засіданні не доведено наявність підстав вважати зазначене майно таким, що підпадає під дію ст.167 КПК України.

Згідно ч.1 ст.173 КПК України слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту, а також наявність ризиків, передбачених абзацом другим частини першої статті 170 цього Кодексу.

На підставі вищенаведеного суд приходить до висновку, що судові не доведено наявність підстав, зазначених в ст.173 КПК України, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення клопотання.

Керуючись ст.ст.167,170-173 КПК України,

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання про арешт майна відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя ОСОБА_1