УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 листопада 2016 року м. Запоріжжя
Слідчий суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя ОСОБА_1 , за участю заявника ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , секретаря судового засідання ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність начальника слідчого прокуратури Запорізької області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань,
ОСОБА_2 звернувся до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність начальника слідчого прокуратури Запорізької області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
В обґрунтування своїх доводів зазначив, що 16 вересня 2016 року він звернувся до прокуратури Запорізької області із заявою про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України, слідчим Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, проте прокуратурою було повідомлено, що заяву заявнику необхідно подати до Запорізької місцевої прокуратури № 1.
Цього ж дня, ОСОБА_2 подано до Запорізької місцевої прокуратури № 1 заяву про вчинення кримінального правопорушення від 15 вересня 2016 року, яку в подальшому було перенаправлено за належністю до прокуратури Запорізької області.
26 вересня 2016 року заявник звернувся до прокуратури Запорізької області із письмовим клопотанням про долучення певних доказів до заяви про вчинення злочину.
17 жовтня 2016 року ОСОБА_2 отримав відповідь за підписом начальника слідчого прокуратури Запорізької області від 12 жовтня 2016 року за № 17/1-5966-13, з якої йому стало відомо, що у його заяві про вчинення кримінального правопорушення відсутні об`єктивні дані, які б свідчили про вчинення слідчим Шевченківського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 кримінальних правопорушень, а тому відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено не було.
Заявник не погоджується із відповіддю начальника слідчого відділу прокуратури Запорізької області від 12 жовтня 2016 року за № 17/1-5966-13, оскільки у його заяві та долучених до неї документах вбачалися об`єктивні дані, які свідчили про вчинення слідчим ОСОБА_5 кримінального правопорушення. Заява відповідала змісту вимогам КПК України, містила час, місце та спосіб, наслідки вчинення кримінального правопорушення, а тому підстав для невнесення відомостей до Єдиного реєестру досудових розслідувань у уповноваженої особи прокуратури немає.
З огляду на вищевикладене, заявник просив визнати дії начальника слідчого прокуратури Запорізької області неправомірними.
В судовому засіданні заявник скаргу підтримав та наполягав на її задоволенні.
З огляду на те, що чинним КПК України не передбачено можливість визнавати неправомірну бездіяльність посадової особи і що такі вимоги підлягають розгляду в іншому судочинстві, прокурор проси відмовити у задоволенні скарги.
Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.
Частина 1 ст. 24 КПК України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Згідно з п. 18 ч. 1 ст. 3 КПК України, до повноважень слідчого судді належить здійснення у порядку, передбаченому цим Кодексом, судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні.
Слідчим суддею встановлено, що 26 вересня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до прокуратури Запорізької області із заявою про вчинення слідчим СВ Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_5 кримінального прарвопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України.
Згідно листа начальника слідчого відділу прокуратури Запорізької області від 12 жовтня 2016 року № 17/1-5966-13, прокуратурою розглянуто звернення ОСОБА_2 щодо неправомірних на його думку дій слідчого слідчого відділу Шевченківського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області під час проведення слідчих дій в рамках кримінального провадження, та повідомлено заявнику, що у заяві відсутні об`єктивні дані, які б свідчили про ознаки вчинення кримінальних правопорушень, а тому підстави для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та проведення досудового розслідування за викладеними у заяві фактами відсутні.
Із пояснень ОСОБА_2 , наданих в судовому засіданні, зрозуміло, що він не погоджується із бездіяльністю начальника слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 , що полягала у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань за його заявою, а тому заявник наполягає на визнанні дій начальника слідчого відділу прокуратури Запорізької області ОСОБА_6 неправомірними.
Згідно вимог ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому розслідуванні можуть бути оскарженні такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:
1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна;
2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування - потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;
4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження та/або провадження щодо юридичної особи - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження;
5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;
6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки - особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;
7) рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій - особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;
8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу, - підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову в задоволенні скарги.
Скарга заявника ОСОБА_2 не містить вимог, по яким би слідчий суддя, відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України, мав би постановити судове рішення.
За змістом зазначених норм КПК України сама по собі вимога про визнання бездіяльності неправомірною без вирішення питання про відновлення прав заявника шляхом винесення ухвали відповідно до повноважень слідчого судді, передбачених ч. 2 ст. 307 КПК України, не може бути розглянута в порядку кримінального судочинства.
Частиною 3 ст. 26 КПК України передбачено, що слідчий суддя, у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, що винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом.
Враховуючи передбачений ст. 307 КПК України вичерпний перелік ухвал які може постановити слідчий суддя за результатами розгляду скарги, а також те, що визнання дій неправомірними не передбачено чинним КПК України і на даний час відомості за заявою ОСОБА_2 про вчинення злочину внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань, слідчий суддя приходить до висновкупро відсутність підстав для задоволення скарги, а тому скарга ОСОБА_2 підлягає залишенню без задоволення.
Керуючись ст. ст. 303, 307, 309 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_2 на бездіяльність начальника слідчого прокуратури Запорізької області, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань - залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Вступна та резолютивна частини ухвали виготовлені у нарадчій кімнаті та проголошені у судовому засіданні 18 листопада 2016 року.

Повний текст ухвали виготовлено 22 листопада 2016 року.

Слідчий суддя: ОСОБА_1