Справа № 755/7686/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" травня 2016 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши в підготовчому судовому засіданні в залі суду обвинувальний акт відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Доч, Борознянського району, Чернігівської області, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , судимого 05.02.2015 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 286 КК України до 2 років обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 рік, на підставі ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання на 2 роки, -

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.389 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
До суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002682 відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.389 КК України, разом з угодою про визнання винуватості, укладеної між підозрюваним та прокурором.

У підготовчому судовому засіданні, прокурор, підозрюваний, захисник просили затвердити угоду про визнання винуватості.

Вивчивши обвинувальний акт та додані до нього документи, угоду про визнання винуватості, вислухавши думку учасників процесу, суд вважає, що угода про визнання винуватості не підлягає затвердженню судом з урахуванням наступного:

відповідно до ст. 470 КПК України, прокурор при вирішенні питання про укладення угоди про визнання винуватості зобов`язаний враховувати такі обставини:

1) ступінь та характер сприяння підозрюваного чи обвинуваченого у проведенні кримінального провадження щодо нього або інших осіб;

2) характер і тяжкість обвинувачення (підозри);

3) наявність суспільного інтересу в забезпеченні швидшого досудового розслідування і судового провадження, викритті більшої кількості кримінальних правопорушень;

4) наявність суспільного інтересу в запобіганні, виявленні чи припиненні більшої кількості кримінальних правопорушень або інших більш тяжких кримінальних правопорушень.

В угоді зазначається дата її укладення та вона скріплюється підписами сторін.

Відповідно до ч.7 ст. 469 КПК України, суд перевіряє угоду про визнання винуватості на відповідність вимогам цього Кодексу та/або закону, та відмовляє в затвердженні угоди, якщо:

1) умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону, в тому числі допущена неправильна правова кваліфікація кримінального правопорушення, яке є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди;

2) умови угоди не відповідають інтересам суспільства;

3) умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб;

4) існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися;

5) очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань;

6) відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Перевіривши угоду про визнання винуватості, суд прийшов до висновку, що умови угоди не відповідають інтересам суспільства, через що вона не може бути затверджена.
Дослідивши обвинувальний акт з доданими до нього документами, суд приходить до наступного:

відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити, наряду з іншими відомостями, також формулювання обвинувачення. В переданому на розгляд суду документі замість обов`язкового розділу, як «виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими», міститься лише викладення обставин, які на думку сторони обвинувачення, свідчать про вчинення кримінальних правопорушень.

Відповідно до ч.1 ст. 337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), однак дана норма закону теж дотримана не було.

Виявлені судом порушення кримінального процесуального кодексу та невідповідність обвинувального акту вимогам ст..291 КПК України перешкоджають призначенню кримінального провадження до судового розгляду.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 314 КПК України, у підготовчому судовому засіданні суд має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.

Враховуючи викладене, суд вважає, що обвинувальний акт стосовно ОСОБА_5 підлягає поверненню прокурору в зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 17, 91, 291, 314, 337 КПК України, -

У Х В А Л И В:
У затвердженні угоди про визнання винуватості від 27.04.2016 року, укладеної між прокурором Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 , за участю захисника ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0002682 відмовити.

Обвинувальний акт у кримінальному провадженні № 0002682 відносно ОСОБА_5 за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 389 КК України, - повернути прокурору.

Ухвала може бути оскаржена в частині повернення обвинувального акту в апеляційному порядку протягом семи днів з моменту її проголошення.

Суддя: