03.11.2016 року КОЗЕЛЬЩИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 542/553/16-к
Провадження № 1-кп/533/62/16
УХВАЛА

03 листопада 2016 року селище Козельщина

Колегія суддів Козельщинського районного суду Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю:

прокурора - ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за № 0000642 від 06.11.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:

В судовому засіданні, захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_8 , заявив клопотання про скасування обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

Клопотання обґрунтовував тим, що відсутні ризики передбачені ст. 177 КПК України. Під час судового засідання, встановлено ознаки фальсифікації доказів, які на думку прокурора, підтверджують вину обвинуваченого. Органом досудового слідства не встановлено мотив вчинення злочину.

В судовому засіданні прокурором заявлено клопотання про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на строк 60 діб.

Клопотання обґрунтоване наявністю існування ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від суду, покинув постійне місце проживання, систематично виїжджав за межі України до Росії, був затриманий при перетині державного кордону, може вчинити інше кримінальне правопорушення.

Крім цього, під час досудового слідства не встановлено місцезнаходження зброї, з якої було вбито потерпілого, а тому є ризик, що обвинувачений, перебуваючи на волі, може знищити або сховати знаряддя злочину.

Колегія суддів, вислухавши клопотання прокурора, клопотання захисника ОСОБА_8 та думку учасників судового засідання, встановила наступне.

Ч. 1 ст. 177 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до ч.3 ст.331 КПК України вбачається, що незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

17.06.2016 року до Козельщинського районного суду Полтавської області, після зміни підсудності розгляду кримінального провадження, надійшов обвинувальний акт за обвинуваченням ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Як вбачається з обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, тобто у вчиненні особливо тяжкого злочину.

Обвинуваченому ОСОБА_7 під час досудового розслідування 28.01.2016 року слідчим суддею Октябрського районного суду м. Полтава обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою терміном на 60 діб. Ухвалами слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтава від 25.03.2016 року та від 24.05.2016 року обвинуваченому продовжений строк запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до 24.06.2016 року.

Ухвалами Козельщинського районного суду Полтавської області від 23.06.2016 року, від 21.07.2016 року, 14.09.2016 року обвинуваченому ОСОБА_7 обрано та в подальшому продовжено запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 12 листопада 2016 року включно.

Під час підготовчого судового засідання, обвинувачений надав покази, що він в період часу з 2007 року по вересень 2015 року працював інспектором поліції у Державтоінспекції, під час роботи перебував у відрядженні в зоні АТО, у власності зареєстрованої зброї не мав, на час затримання офіційно не працював, був затриманий працівниками правоохоронного органу при перетині українсько-російського кордону, так як мав намір виїхати на заробітки до Російської Федерації, а саме до м. Москва, де також має близьких родичів. Дружина та малолітня дитина на даний час на території України не проживають, оскільки виїхали на постійне місце проживання за кордон. Деякі свідки, які зазначені стороною обвинувачення в обвинувальному акті, є його знайомі та родичами. На час затримання існував за рахунок заощаджень, а також за рахунок заробітку, який неофіційно отримав під час роботи водієм у Російській Федерації.

В судовому засіданні під час розгляду кримінального провадження обвинувачений відмовився від дачі показів.

Також, колегія суддів бере до уваги покази потерпілих, щодо наявності зброї у обвинуваченого та потерпілого, яка зникла і місце знаходження якої не було встановлено органом досудового слідства.

З врахуванням вищенаведеного, колегія суддів вважає, що клопотання захисту про скасування обвинуваченому запобіжного заходу не підлягає до задоволенню, клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підлягає до задоволення, оскільки прокурором доведено наявність існування ризиків того, що обвинувачений може переховуватися від суду або незаконно впливати на потерпілих та свідків по справі, оскільки події відбулися із застосуванням насильства та вогнепальної зброї, місцезнаходження якої не встановлено та її не вилучено, обвинувачений офіційно не працює, не має постійного джерела доходів і сім`ї, яка б проживала на території України, а також те, що обвинувачений має досвід роботи в правоохоронних органах.

Отже, в судовому засіданні, колегією суддів встановлено, що на час розгляду кримінального провадження продовжують існування вищезазначених ризиків.

Отже, зазначені обставини також свідчать про недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу.

Також, колегія суддів враховуючи положення ч. 4 ст. 183 КПК України, вважає, що відсутні підстави для застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави, оскільки злочин, в якому обвинувачується ОСОБА_7 , спричинив загибель людини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 331, 369-372 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання прокурора про продовження запобіжного заходу обвинуваченому у вигляді тримання під вартою - задовольнити.

У задоволенні клопотання захиснику про скасування обвинуваченому виду запобіжного заходу у вигляді утримання під вартою - відмовити.

Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, тобто до 01.01.2017 року включно.

Строк дії ухвали в частині обрання запобіжного заходу до 01.01.2017 року включно.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3