Дата документу 19.09.2016 Справа № 335/1828/15-к
Провадження № 1-в/334/233/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 вересня 2016 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області Кримінально-виконавчої інспекції Ленінського району м. Запоріжжя про направлення до місця відбування покарання відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, який мешкає у АДРЕСА_1 , засудженого за ч.1 ст.190 КК України до покарання у вигляді 3-х років обмеження волі.

в с т а н о в и в :

Вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.01.2016 року ОСОБА_4 засуджений за ч.3 ст. 368 КК України, Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 27.04.2016 року вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.01.2016 року скасовано, дії ОСОБА_4 перекваліфіковані на ч.1 ст.190 КК України та призначено покарання за ч.1 ст.190 КК України у вигляді 3-х років обмеження волі.

11.05.2016 року вирок відносно ОСОБА_4 надійшов на виконання до кримінально-виконавчої інспекції та заведено особову справу № 06/2016.

Для ознайомлення з правилами відбування покарання та отримання припису (направлення про виїзд до місця відбування покарання) до місця подальшого відбування покарання засудженому, інспекцією неодноразово направлялися виклики за місцем проживання, але на виклики засуджений не реагував. Для встановлення причин неявки ОСОБА_4 інспекцією неодноразово здійснювалися виходи за місцем проживання, залишалися виклики у дверях квартири АДРЕСА_2 , а також передавали сусідам, з якими у ході бесіди встановлено, що ОСОБА_4 мешкає за даною адресою зі своєю матір`ю, однак бачать вони його дуже рідко.

21.06.2016 року повторно інспектором здійснено вихід за місцем проживання засудженого та вдалося поспілкуватися із жінкою з квартири АДРЕСА_2 , яка відмовилася називати свої особисті дані та надавати будь-які письмові пояснення, але у ході бесіди повідомила, що ОСОБА_4 за вказаною адресою не мешкає майже 2 місяці. Де на даний час проживає не знає, контактів з ним не підтримує.

Згідно Розділу V п.2.18 Наказу № 270/1560 від 19.12.2003 року «Про затвердження Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань» інспекцією розпочаті першочергові розшукові заходи. Направлені запити до медичних та спец, установ, АДБ, за місцем останньої роботи засудженого, військкоматів, ДРАЦСу.

Так як згідно вищевказаного Наказу встановлено строк першочергових розшукових заходів терміном п`ятнадцять днів то повідомлення з вказаних установ та організацій до теперішнього часу не надійшли, окрім повідомлення з міжрегіонального головного управління ДФС-центрального офісу з обслуговування великих платників (попереднє місце роботи засудженого) де вказано, що ОСОБА_4 зареєстрований за вказаною у вирокусуду адресою, мобільний телефон: НОМЕР_1 , який на даний час не обслуговується та надали інформацію, що засуджений на даний час перебуває на території АР Крим, яка на даний час більш детально не підтверджена.

На підставі Розділу V п.2.16 Наказу № 270/1560 від 19.12.2003 року «Про затвердження Інструкції про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань» у разі невиїзду осіб, засуджених до обмеження волі, без поважних причин, або ухилення від одержання припису, працівник інспекції надсилає до суду подання про направлення таких засуджених осіб до місця відбування покарання в порядку, установленому для осіб, засуджених до позбавлення волі.

Орган, що відає виконанням покарання УДПтС України в Запорізькій області КВІ Ленінського району м. Запоріжжя, звернувся до суду з поданням для вирішення питання щодо примусової доставки засудженого ОСОБА_4 , до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

В судовому засіданні представник КВІ підтримав подання, просив його задовольнити.

Прокурор, підтримав подання, вважає, що засуджений підлягає примусовій доставці до місць відбування покарання у вигляді обмеження волі, оскільки вирок суду не виконаний та підлягає виконанню.

Засуджений в судове засідання не з`явився, про день і місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку.

Примусовий привід засудженого ОСОБА_4 в судове засідання органами поліції не виконаний.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника КВІ, думку прокурора, оцінивши всі представлені докази в сукупності, суд вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 57 КВК України засуджений, який ухиляється від одержання припису про виїзд, або не виїхав у встановлений строк до місця відбування покарання, за поданням кримінально-виконавчої інспекції затримується органом внутрішніх справ для встановлення причин порушення порядку слідування до місця відбування покарання.

У разі невиїзду без поважних причин суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції направляє засудженого до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

У разі неприбуття засудженого до місця відбування покарання, органом внутрішніх справ, за поданням кримінально-виконавчої інспекції оголошується його розшук. Після затримання засуджений направляється до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 засуджений Орджонікідзевським районним судом за ч.3 ст. 368 КК України, Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 27.04.2016 року вирок Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.01.2016 року скасовано, дії ОСОБА_4 перекваліфіковані на ч.1 ст.190 КК України та призначено покарання за ч.1 ст.190 КК України у вигляді 3-х років обмеження волі.

11.05.2016 року вирок відносно ОСОБА_4 надійшов на виконання до кримінально-виконавчої інспекції та заведено особову справу № 06/2016.

Засуджений ОСОБА_4 викликався до інспекції для постановки на облік та ознайомлення з порядком та умовами відбування зазначеного покарання та одержання припису на виїзд.

Втім, ОСОБА_4 за викликом до Ленінської КВІ не з`явився.

Для встановлення причин неявки ОСОБА_4 інспекцією неодноразово здійснювалися виходи за місцем проживання, залишалися виклики у дверях квартири АДРЕСА_2 , а також передавали сусідам, з якими у ході бесіди встановлено, що ОСОБА_4 мешкає за даною адресою зі своєю матір`ю, однак бачать вони його дуже рідко.

21.06.2016 року повторно інспектором здійснено вихід за місцем проживання засудженого та вдалося поспілкуватися із жінкою з квартири АДРЕСА_2 , яка відмовилася називати свої особисті дані та надавати будь-які письмові пояснення, але у ході бесіди повідомила, що ОСОБА_4 за вказаною адресою не мешкає майже 2 місяці. Де на даний час проживає не знає, контактів з ним не підтримує.

Оскільки засуджений ОСОБА_4 зник з місця проживання інспекцією були розпочаті міри першочергового розшуку для встановлення місцезнаходження засудженого.

Таким чином, суд вважає, що засуджений ОСОБА_4 підлягає затриманню та направленню до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

На підставі викладеного та керуючись ст.57 КВК України, ст. 537, 539 КПК України, суд,

у х в а л и в :

Подання начальника Ленінського РВ м.Запоріжжя підрозділу Кримінально-виконавчої інспекції Управління державної пенітенціарної служби України в Запорізькій області задовольнити.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засудженого за ч.1 ст.190 КК України до покарання у вигляді 3-х років обмеження волі затримати та примусово направити до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Запорізької області протягом 7 діб.
Суддя: ОСОБА_1