Справа № 182/3665/15-к
Провадження № 1-кп/0182/154/2016
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18.03.2016 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя кримінальне провадження № 0000830 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Червоногригорівка, Нікопольського району, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня технічна, не одруженого, працюючого підземним газоелектрозварювальником в ПАТ Марганецький ГЗК, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого

у скоєнні кримінального злочину передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України;

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Червоногригорівка, Нікопольського району, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня технічна, працюючого водієм в 33 Державній пожежно-рятувальній частині, не одруженого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального злочину передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,

за участі сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_5

обвинувачених: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачені ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за попередньою змовою між собою 16.03.2015 року в період часу з 18.00 год. по 19.00 год., діючи з єдиним наміром в досягненні злочинного результату, умисно, з корисливих мотивів, групою осіб знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 , з метою незаконного заволодіння транспортним засобом, скориставшись тим, що за їх діями ніхто не спостерігає підійшли до скутера марки ФАДА AMI-QT-8, синього кольору, вартістю 6 500 грн., зняли з опори для мопеду та покотили з двору, тим самим незаконно, умисно, заволоділи транспортним засобом, який належить ОСОБА_6 , чим спричинили потерпілому матеріальну шкоду за вказану суму.
Дії ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України, як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб.

До даного висновку суд прийшов аналізуючи наступні докази.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину визнав повністю і суду пояснив, що 16 березня 2015 року приблизно о 18.00 год. вони разом зі ОСОБА_4 прийшли за адресою: АДРЕСА_3 , до ОСОБА_7 . Він повинен був віддати гроші. ОСОБА_8 вдома не було. Побачили скутер на подвір`ї. Вирішили його забрати. Викотили скутер з двору і покотили до знайомого. Потім приїхали працівники міліції, і вони скутер повернули ОСОБА_9 , так як з`ясувалося, що скутер належав йому. У скоєному кається. Просив суд суворо його не карати. Запевнив, що такого більше не повториться.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю і суду пояснив, що 16 березня 2015 року в вечірній час вони разом з ОСОБА_3 приїхали до ОСОБА_8 , так як він був винен гроші в сумі 5 000 грн. Стукали до будинку, однак їм ніхто двері не відчинив, хоча в будинку горіло світло. Забрали скутер, який був на подвір`ї і покотили його. Про те, що скутер належить ОСОБА_9 не знали. Скутер повернули потерпілому. У скоєному кається. Просив суд суворо його не карати. Запевнив, що такого більше не повториться.

Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, але надав заяву про розгляд справи без його участі. Цивільний позов не заявляв. Претензій до обвинувачений немає.
Враховуючи, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повністю визнали свою вину в інкримінованому їм органом досудового розслідування діянні, передбаченому ч. 2 ст. 289 КК України і у суду відсутні будь-які сумніви добровільності та істинності їх позицій, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за недоцільне дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорюються, крім тих, що характеризують особи обвинувачених.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченим, суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, встановлених по справі всіх пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином. Стосовно відомостей про особи обвинувачених, то зокрема, як встановлено у судовому засіданні обвинувачені: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 раніше не притягалися до кримінальної відповідальності, мають постійне місце проживання та роботи,за місцем обидва обвинувачені проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебувають.

До обставини, що пом`якшують покарання, суд відносить визнання вини та щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання обвинувачених: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відповідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 має бути обрано в межах санкції статті за якою кваліфіковано їх дії у вигляді позбавлення волі, але в зв`язку з визнанням ними вини та щирим каяттям, суд вважає за можливе застосувати до обвинувачених ст. 75 КК України, тобто призначити покарання з іспитовим строком з покладенням обов`язків передбачених ст. 76 КК України. Таке покарання є необхідним і достатнім для їх виправлення.

Цивільний позов у кримінальному проваджені не заявлено.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням, встановивши випробувальний термін 1 рік.

На підставі п. 2-3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_3 в період випробувального терміну не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну свого місця проживання та роботи кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України та призначити покарання у вигляді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, встановивши випробувальний термін 1 рік.

На підставі п. 2-3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період випробувального терміну не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну свого місця проживання та роботи кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_4 не обирався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Цивільний позов не заявлено.

Речовий доказ: скутер ФАДА AMI-QT-8, синього кольору, переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_6 , залишити у користуванні потерпілого.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Головуючий :