Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/195/16 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 152-156 (117-121) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.03.2016 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_9 ,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Кіровограді матеріали кримінального провадження № 0002414, за апеляційними скаргами прокурор, обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах адвоката ОСОБА_9 , на вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 грудня 2015 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, українця, громадянина України, не працюючого, не одруженого, утриманців не має, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 06.07.2006 Ленінським районним судом м. Кіровограда за ч.2 ст.187, ст.69 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки з конфіскацією майна, звільненого 17.05.2010 року по відбуттю строку покарання,

визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України та призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі. За пред`явленим обвинуваченням по ч.1 ст. 153 КК України виправдано за недоведеністю його винуватості. Вироком суду також вирішено питання щодо цивільного позову потерпілої, судових витрат та речових доказів.

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим та засуджений за зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства, за наступних обставин.

08 серпня 2013 року в період часу з 01 год. 00 хв. до 02 год. 00 хв. ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, під час вживання алкогольних напоїв разом з потерпілою ОСОБА_7 , знаходячись на віддаленій земельній ділянці за приміщенням магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в АДРЕСА_3 , діючи умисно, з мотиву та метою задоволення статевої пристрасті шляхом статевих зносин з ОСОБА_7 , застосовуючи фізичне насильство повалив ОСОБА_7 на землю та примусово, утримуючи її на землі, подолавши опір потерпілої, проти волі останньої, вступив з нею в статеві зносини природнім шляхом, спричинивши при цьому ОСОБА_7 тілесні ушкодження у вигляді саден в лівій вилицевій ділянці, в ділянці нижньої щелепи зліва, правому ліктьовому суглобі, правому стегні, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Крім того, досудовим слідством ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що вчинив насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства, тобто у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.153 КК України, за таких обставин.

08.08.2013 року в проміжок часу з 01 до 02 години, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , після вступу з ОСОБА_7 в статеві зносини природним шляхом, проти її волі, маючи умисел спрямований на задоволення статевої пристрасті неприродним шляхом, запропонував їй орогенітальний контакт, на що остання йому відмовила. Після чого ОСОБА_8 , знаходячись на віддаленій земельній ділянці, неподалік магазину «Альф», що розташований за адресою вул. 40-річчя Перемоги с. Гірниче м. Кіровоград, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи намір на задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом, застосовуючи фізичне насильство, шляхом примусового утримування ОСОБА_7 на землі, попередньо спричинивши їй тілесні ушкодження та таким чином подолавши здійснюваний з її боку опір, взявши з землі дерев`яну палицю, реалізовуючи свій злочинний намір, діючи умисно та цілеспрямовано, з метою задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом, шляхом проникнення дерев`яною палицею в статеві органи ОСОБА_7 вступив з нею в статеві зносини неприродним способом, тим самим задовольнив свою статеву пристрасть, спричинивши при цьому останній тілесні ушкодження у вигляді гематоми та рани, яка проникає в клітковину малого тазу, які згідно висновку судово-медичної експертизи №1002 від 23.10.2013 року, відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я.

Приймаючи рішення про необхідність виправдання ОСОБА_8 за недоведеністю його винуватості, суд першої інстанції у вироку зазначив, що в підтвердження вчинення ОСОБА_8 злочину, передбаченого ч. 1 ст. 153 КК України, стороною обвинувачення покладені ті ж самі докази, якими підтверджувалась вина обвинуваченого за ч.1 ст.152 КК України, без розмежування доказів за злочинами.

Враховуючи, що потерпіла ОСОБА_7 надаючи показання зазначила, що не пам`ятає, яким чином отримала тілесні ушкодження в ділянці статевих органів, у судовому засіданні прямо не вказала на обвинуваченого, як на особу, що спричинила дані тілесне ушкодження, знаряддя нанесення потерпілій даних тілесних ушкоджень не було встановлено під час досудового слідства і не надане суду під час судового розгляду, дослідивши та оцінивши надані стороною обвинувачення докази суд, вказуючи на допустимість та належність таких, відзначив, що їх сукупність не є достатньою, тобто такою, що доводить вину ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 153 КК України.

В апеляційних скаргах:

- прокурор просить вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку з невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження та невідповідністю призначеного судом покарання ступеню тяжкості злочину та особи засудженого, внаслідок м`якості.

Постановити новий вирок, яким визнати винним та засудити ОСОБА_8 за ч.1 ст. 152 КК України на 5 років позбавлення волі, за ч. 1 ст. 153 КК України на 4 роки позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого полкарання більш суворим остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років. Відповідно ч.3 ст. 404 КПК України в порядку апеляційного перегляду справи допитати обвинуваченого, потерпілу та дослідити письмові матеріали кримінального провадження, в тому числі матеріали, які характеризують особу обвинуваченого.

В обґрунтування своїх вимог прокурор, не оспорюючи доведеності вини та юридичної кваліфікації дій засудженого за ч.1 ст. 152 КК України вважає, що призначене ОСОБА_8 судом покарання не відповідає мимогам ст. 69 КК України та суперечить вимогам п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.01.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання». Так судом не враховано, що ОСОБА_8 має не зняту та не погашену судимість, вчинив злочин середнього ступеня тяжкості, пов`язаний з насильством проти статевої свободи людини, вину не визнав, заподіяні злочином збитки добровільно не відшкодував, у вчиненому не розкаявся, що свідчить про підвищену суспільну небезпечність його особи. Крім того, вчинив злочину у стані алкогольного сп`яніння, що є обтяжуючою покарання обставиною, а обставин, які пом`якшують покарання не встановлено. За вказаних обставин прокурор вважає, що призначене судом ОСОБА_8 покарання не відповідає ступеню тяжкості злочину та особі засудженого, внаслідок м`якості.

Також зазначає, що органом досудового розслідування ОСОБА_8 також обвинувачувався в тому, що вчинив насильницьке задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 153 КК України.

За результатами дослідження та оцінки доказів, досліджених в ході судового розгляду кримінального провадження, а саме показання потерпілої, ряду свідків, дані, що містяться в протоколах огляду міся події, протокол проведення слідчого експерименту, висновки експертів, визнані судом належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність такою, що з усією достатністю доводить вчинення ОСОБА_8 зґвалтування потерпілої.

Проте вказуючи на їх належність та допустимість, судом відзначено, що їх сукупність не є достатньою для доведення вини ОСОБА_8 у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 153 КК України.

З даним висновком суду апелянт не погоджується та зазначає, що встановлені обставини вчинених злочинів, передбачених ч.1 ст. 152 та ч.1 ст. 153 КК України, викладених в обвинувальному акті та досліджені в ході судового розгляду свідчать про те, що події відбувалися безперервно.

Показання потерпілої ОСОБА_7 про те, що після її зґвалтування ОСОБА_8 запропонував їй орогенітальний контакт свідчать про спрямованість умислу обвинуваченого на подальше задоволення статевої пристрасті неприродним способом, а отримавши відмову спричинив їй удар в обличчя від якого вона втратила свідомість, після чого обвинувачений і задовольнив статеву пристрать неприродним способом, шляхом введення в її статеві органи палиці.

Не встановлення в ході досудового розслідування предмету деревяної палиці не є підставою вважати недоведеною вину ОСОБА_8 за ч.1 ст. 153 КК України.

Наявність такого предмету та введення його в статеві органи ОСОБА_7 підтверджується показаннями самої потерпілої, свідка ОСОБА_10 , який в лікарні оглядав потерпілу та виявив ушкодження полової губи, нижньої частини піхви, рани сідниць та в вказаних ранах знайдено деревяні щепки, висновками судово-медичних експертиз від 23.10.2013 року та від 29.10.2013 року, які свідчать про наявність у ОСОБА_7 тілесних ушкоджень та про введення в її статеві органи стороннього предмету. Крім того, протокол огляду місця події земельної ділянки місця вчинення злочину, висновки експертів про виявлення на земельній ділянці слідів крові, що можуть походити від ОСОБА_7 , самі по собі свідчать про спричинення потерпілій тілесних ушкоджень у ділянці статевих органів, шляхом введення стороннього предмету.

З огляду на викладене прокурор вважає, що досліджені докази в своїй сукупності в повному обсязі доводять вину ОСОБА_8 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 153 КК України.

- адвокат ОСОБА_9 просить вирок суду в частині визнання винним її підзахисного ОСОБА_8 за ч.1 ст. 152 КК України, скасувати і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції. Вирок суду в частині виправдання ОСОБА_8 за ч.1 ст. 153 КК України, залишити без змін.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що в постановленому вироку суд зазначив, що вина ОСОБА_8 за ч.1 ст. 152 КК України доведена та підтверджується показаннями потерпілої, свідків та дослідженими іншими доказами у справі. Вважає, що такі висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження, оскільки в судовому засіданні обвинувачений своєї вини не визнав і пояснив, що до вчинення вказаного кримінального правопорушенні від не причитний.

Також суд у вироку не зазначив, чому взяв до уваги одні показання і відкинув інші. Так, суд взяв до уваги показання свідка ОСОБА_11 , який є завідуючим відділення і оглядав потерпілу ОСОБА_7 в пологовому будинку, показання свідка ОСОБА_12 , яка є матірю потерпілої і вранці 08.08.2013 року викликала дочці швидку допомогу.

Вважає, що такі свідчення вказаних свідків спростовуються показаннями інших свідків, які суд не прийняв до уваги і не надав їм належної оцінки, а саме показаннями свідка ОСОБА_13 , яка проживає з обвинуваченим в фактичних шлюбних відносинах та характеризує останнього з позитивної сторони, свідків ОСОБА_14 матері обвинуваченого та ОСОБА_15 брата цивільної дружини обвинуваченого, які посилаються на непричетність обвинуваченого ОСОБА_8 до вчинення злочину щодо ОСОБА_7 , яку характеризують як особу часто вживаючу спиртні напої.

Важає, що висновки суду викладені у вироку містять істотні суперечності, а саме суд не взяв до уваги протокол прийняття заяви від ОСОБА_7 про вчинення що неї згвалтування, в якому потерпіла неправильно вказала по батькові ОСОБА_16 та місце скоєння злочину. Крім того, при проведенні слідчого експерименту потерпіла не змогла точно вказати місце де відбулося зґвалтування (т.1 а.с. 76). Вказані докази могли істотно вплинути на вирок суду, але судом до уваги прийняті не були.

Ткож вважає, що висновки суду не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду. Так, відповідно висновків судово-медичних експертиз № 772 та № 773 групи крові обвинуваченого та потерпілої повністю співпадають. У висновку експертизи № 726 експерт вказує на те, що висновки носять характер припущення у зв`язку з відсутністю контрольованих, незаплямованих ділянок для контрольних досліджень при дослідженні поверхні трусів потерпілої. У висновку судово-медичної експертизи № 1381/1002 експертом вказано, що локалізація тілесних ушкоджень доступна для нанесення їх власноруч, але не характерна.

Потерпіла в поясненнях не змогла пояснити, як зявились на пеньку плями бурого кольору та волосся, яке походило від неї, про що зазначено у висновку експерта № 728, так як була в стані алкогольного сп`яніння, тому в своїх показаннях посилалась на припущення.

Крім того, адвокат вважає, що суд не дав належної оцінки поясненням судово-медичного експерта ОСОБА_17 , щодо висновку молекулярно-гінетичної експертизи № 348, де вказано, що генетичні ознаки слідів крові та сперми на чоловічих трусах ОСОБА_8 збігаються з генетичними ознаками слідів крові останнього і не збігаються з генетичними ознаками слідів крові потерпілої ОСОБА_7 та, що генетичні ознаки слідів крові з домішкою біологічної речовини (сперми) та сліди (сімяної речовини) з домішкою крові на трусах потерпілої збігаються між собою і не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_8 (т.4 а.с. 12). За вказаних обставин апелянт вважає, що експерт однозначно зробив висновок, що не можна стверджувати, що на жіночих трусах наданих на дослідження є біологічна речовина обвинуваченого.

У висновку судово-медичної експертизи № 720 вказано, що у вирізках трусів ОСОБА_8 виявлені змішані сліди крові та сперми людини, статева приналежність крові не визначена та можна прийти до висновку, що сліди крові можуть належати ОСОБА_8 при умові наявності у нього тілесних ушкоджень. Обвинувачений пояснював, що при затриманні працівники міліції застосовували до нього недозволені методи, він отримав тілесні ушкодження від яких його кров потрапила на білизну.

Враховуючи зазначене апелянт вважає, що посилання суду на те, що дані висновки підтверджуються показаннями самого обвинуваченого, свідка ОСОБА_13 та постановою про закриття кримінального провадження від 30.11.2015 року по обставинах застосування до ОСОБА_8 недозволених методів при затриманні, вважає необґрунтованими та які не відповідають дійсним обставинам справи, обвинувачення, яке пред`явлено її підзахисному ґрунтується на припущеннях, а тому вирок суду підлягає скасуванню.

- обвинувачений ОСОБА_8 просить вирок суду скасувати, справу направити на новий судовий розгляд у суді першої інстанції.

Зазначає, що вказаних злочинів не вчиняв. В якості доказів його вини суд послався на показання потерпілої, яка їх давала під диктовку прокурора та працівників міліції та які він вважає неправдивими. Також зазначає, що його затримання в смт. Компаніївка 08.08.2013 року близько 22-23.00 год. працівниками міліції є незаконним. Показання давав під фізичним примусом працівників міліції, які на шляху в м. Кіровоград його били в автомобілі, внаслідок чого у нього і виникли тілесні ушкодження, що підтверджує висновок експертизи. Також зазначає про наявність на утриманні дітей, які потребують його допомоги.

Заслухавши доповідача, висновок прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу, а в задоволені апеляції захисника та обвинуваченого просив відмовити, адвоката ОСОБА_9 та обвинуваченого ОСОБА_8 , які вимоги поданих апеляційних скарг підтримали, а апеляцію прокурора просили залишити без задоволення, дослідивши матеріали кримінального провадження та проаналізувавши доводи апеляційних скарг, колегія суддів приходить до таких висновків.

Як убачається із матеріалів справи досудове розслідування у даному кримінальному провадженні проведено відповідно до вимог кримінального процесуального закону. Викладені у вироку суду висновки про винуватість ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.152 КК України, ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, досліджені судом першої інстанції під час судового розгляду справи, є взаємоузгодженими між собою та відповідають фактичним обставинам справи.

Так, допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_8 своєї вини в пред`явленому обвинуваченні не визнав і пояснив, що приблизно 7- 8 серпня 2013 року разом зі своєю мамою та ОСОБА_18 зустрілися з раніше знайомою ОСОБА_19 , з якою випили настойку, поспілкувались, а приблизно о 22.00 год. розійшлись по домівкам. Коли вони були вдома зателефонувала ОСОБА_20 і він з ОСОБА_21 вийшли з будинку, зустріли ОСОБА_20 та разом пішли до магазину «Альф», де він купив два літри слабоалкогольного пива після чого відпочивали на галявині за заправкою «ОККО». Під час відпочинку чув, як ОСОБА_20 телефонував чоловік на ім`я ОСОБА_22 з яким вона сварилась. Згодом ОСОБА_20 почала до нього залицятись, але він попрохав цього не робити. Через деякий час ОСОБА_20 пішла у сторону неподалік розташованих городів очевидно до туалету, а хвилин через 20 повернулась, штани у неї були спущені та в крові, але що з нею сталося він не запитував. Залишивши її саму на галявині він з ОСОБА_21 пішли у магазин де купили для неї води, а повернувшись хвилин через 10 на місці ОСОБА_20 вже не було і на їхні оклики вона не відповідала, після чого він з ОСОБА_21 пішли до дому, але о котрій годині не пам`ятає. Також не пам`ятає, щоб під час відпочинку до ОСОБА_23 залицялася ОСОБА_20 та чи вони відходила з галявини. Ранком наступного дня до нього приходила мати ОСОБА_20 , але що говорила не пам`ятає. Приблизно з 22 по 23 годину його з будинку забрали працівники міліції, які застосовували до нього фізичне насилля. Походження крові на своїх трусах пояснює тим, що під час його побиття працівниками міліції в машині з його носа йшла кров яка і попала на труси, так як штани були приспущені. Чому в експертизі його медичного освідчення відсутня вказівка на дане тілесне ушкодження, не знає. Зазначив, що перебував у стані алкогольного сп`яніння, однак злочини щодо ОСОБА_20 , у вчинені яких його звинувачують, не вчиняв. На наступний день був у тому самому одязі. В статеві зносини останній раз вступав з жінкою (цивільною дружиною) до того дня, як його забрали працівники міліції, приблизно 4-5 серпня 2015 року. Не пам`ятає, чи дружина що-небудь запитувала з приводу зґвалтування наступного дня, коли він вже повернувся до дому після зустрічі з потерпілою та ОСОБА_15 .

Незважаючи на невизнання своєї вини ОСОБА_8 у вчиненні зґвалтування ОСОБА_7 , суд першої інстанції правильно зазначив у вироку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 152 КК України, доведена та підтверджується наступними доказами.

Показаннями потерпілої ОСОБА_7 , яка в судовому засіданні повідомила про те, що 07.08.2013 року приблизно о 20.00 годин зустрілася з ОСОБА_24 , ОСОБА_25 і ОСОБА_18 біля музичної школи (Лінія-1) в с. Гірниче м. Кіровограда, де вони у сквері випили дві пляшки настойки. Близько 22.00 год. прийшла додому і лягла відпочивати, однак подзвонив ОСОБА_26 та запропонував вийти. Мати не хотіла її відпускати, але вона її не послухала та сказала, що вийде на 5-10 хвилин. Одягнута вона була у чорні бриджі та синьо-чорну кофту. Близько 22.30 - 23.00 годин, вийшовши на вулицю, так як вона була вже в стані алкогольного сп`яніння, то погодилась на вмовляння ОСОБА_27 піти до магазину з ним та ОСОБА_15 магазині «Альф» вони придбали 2 л. слабоалкогольного пива, яке розпивали на протязі приблизно години на галявині між магазином «Альф» та річкою Сугоклією, звідки нікуди не відходила. В бесіді на пропозицію ОСОБА_27 вступити з ним в статеві зносини відмовила йому. ОСОБА_26 почав притискати її до землі, але вона чинила фізичний опір, виривалась, намагалась перевертатись, тому природній статевий акт тривав недовго. Від дій ОСОБА_27 знаходилась в стані шоку тому деталі природного статевого акту не може повідомити. Потім ОСОБА_26 запропонував вступити з ним в статеві зносини не природнім шляхом. Однак, вона відмовила, продовжила пручатися, і ОСОБА_26 наніс їй удар кулаком в щелепу зліва, від чого вона втратила свідомість. Під час цих подій не бачила ОСОБА_23 та не чула його, однак не виключає, що він міг все бачити. Коли прийшла у свідомість, то не могла зрозуміти, де вона. Побачивши вогні на АЗС, яка знаходиться за магазином «Альф», вона встала з землі та не шукаючи свої тапочки попрямувала до дому. На шляху відчувала біль у статевих органах, однак не надала цьому великого значення, а прийшовши лягла відпочивати поряд з сином одягнута. Близько 06.30 годин 08.08.2013 року прокинулась та пішла до туалету, де зняла бриджі і побачила, що її ноги з внутрішніх сторін до п`яток були в крові, а коли вийшла з туалету втратила свідомість але сестра привела її до тями. Попрохавши матір викликати швидку пішла митися де виявила і вийняла з статевого органу дві дерев`яні палички довжиною 2,5 см. та 1,5-2 см. відповідно. Дома вона не знайшла свій мобільний телефон марки «Самсунг» та гаманець, в якому були кредитні картки банків: ПриватБанк, УкрСоцбанк та інші, які були при ній, коли вона знаходилась на галявині з ОСОБА_28 та ОСОБА_29 допомогу їй надавав у пологовому будинку №2 завідуючий відділенням ОСОБА_30 . Під час операції з її статевого органу витягли ще дерев`яні палички. На стаціонарному лікуванні перебувала з 08 по 30 серпня 2013 року. Заявлений цивільний позов про відшкодування понесених витрат на лікування та в рахунок відшкодування моральної шкоди підтримала. , зазначивши, що внаслідок дій ОСОБА_8 на лікування витратила 1500,0 грн., також зазнала моральних страждань, які полягали в її душевних хвилюваннях та фізичному болі. Моральну шкоду оцінила в 18500 грн.

Показаннями свідка ОСОБА_15 , який в присутності законного представника ОСОБА_31 повідомив, що він нещодавно пострадав у аварії тому забув як відбувалися події, краще пам`ятав коли давав раніше показання в суді. У судовому засіданні за участю свідка ОСОБА_15 та його представника були відтворені, за клопотанням сторони обвинувачення за згоди свідка, сторони захисту та потерпілої, звукозапис судового засідання від 09.12.2013 року в частині показів свідка ОСОБА_15 . Відповідно до даних показів свідок ОСОБА_15 повідомив, що ОСОБА_8 є цивільним чоловіком його рідної сестри ОСОБА_13 . Також, знайомий з ОСОБА_7 , має з нею неприязні відносини, оскільки остання домагалася статевих стосунків з ним. Влітку 2013 року, точної дати не пам`ятає, знаходився у м. Кіровограді разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_14 де зустрілись з ОСОБА_20 біля музичної школи та які вживали алкогольну настойку, потім розійшлися, так як він себе почував недобре. Пізніше зателефонувала ОСОБА_7 і на її пропозицію він з ОСОБА_8 пішли в магазин «Альф» де купили пиво, воду і відпочивали за магазином. Під час відпочинку інколи сидів з нахиленою головою, в цей проміжок часу мав приступ, в голові свист, нічого не чув, боліла голова. Памятає, що підійшов ОСОБА_8 , потім ОСОБА_7 , побачив, що остання роздягнута. Разом з ОСОБА_8 допомогли їй вдягнутися, запропонували провести додому, але вона відмовилася, тому пішли додому самі. Пам`ятає, як ОСОБА_7 обіймала його того вечора, розстібала ширинку штанів. В статевий зв`язок з ОСОБА_7 він не вступав, з приводу цього нічого не пам`ятає. Не бачив, чи вступав у статевий зв`язок з нею ОСОБА_8 . Наступного дня приїхавши до смт. Компаніївка побачив, що всі штани були у крові. Після прослуховування звукозапису його показів, наданих ним у судовому засіданні 09.12.2013 року, свідок ОСОБА_15 зазначив, що підтримує їх, пригадує та вважає їх достовірними. Від сторін кримінального провадження та потерпілої зауважень не надйшло.

Показаннями свідка ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні вказала, що в той день коли все сталось близько 19.30 годин її донька - ОСОБА_20 та онук пішли за хлібом. Однак, в 20.30 годин повернувся лише онук та розповів, що ОСОБА_20 залишилась пити з ОСОБА_32 , ОСОБА_33 та ще якимось хлопцем. Близько 22.30 год. донька повернулась додому, а потім зателефонував ОСОБА_26 та сказав, що чекає ОСОБА_34 біля під`їзду будинку. Донька сказала їй, що вийде на декілька хвилин та пішла приблизно о 23.45 год. на вулицю, однак повернулась приблизно о 02.30-02.40 годин та стогнала всю ніч. Вранці вона побачила, що постіль, одежа та ноги доньки були у крові тому викликали швидку. Донька помилась та після чого розповіла їй про обставини зґвалтування ОСОБА_35 .

Показаннями свідка ОСОБА_13 , яка в судовому засіданні повідомила про те, що її цивільний чоловік ОСОБА_8 07.08.2013 року був одягнутий у білій футболці, коричневих брюках та кросівках, і на її прохання їздив зі своєю мамою до м. Кіровограда зняти гроші з карточки та купити продукти. 08.08.2013 року близько 14.00 год. ОСОБА_8 приїхав та сказав, що він разом з ОСОБА_21 07.08.2013 року у вечірній час пили пиво. Також розповів, що мати потерпілої вранці розповіла його матері, що він зґвалтував ОСОБА_36 . Пошкоджень на одежі чоловіка вона не побачила. В цей день близько 22.00 год. ОСОБА_8 затримали працівники міліції.

Показаннями свідка ОСОБА_14 , яка в судовому засіданні вказала на те, що в один із місяців літа 2013 року, приблизно 7-8 числа вона, її син ОСОБА_26 та ОСОБА_37 поїхали скупитися до м. Кіровограда. У вечірній час зустрілися з ОСОБА_20 в с. Гірничому де біля магазину випили дві пляшки лікеру. Під час відпочинку ОСОБА_20 чіплялася до ОСОБА_23 , говорила жартома, що хоче ще дитину, а близько 22.00 годин розійшлись по домівках. Через деякий час їй телефонувала ОСОБА_20 , однак вона не відповідала. Лягала спати близько 23.00 годин хлопці вже спали, а коли прокинулась, то побачила, що хлопці сплять. З ранку коли вигулювала собаку, прийшла мати ОСОБА_20 та шукала ОСОБА_23 з ОСОБА_38 . Хлопці нічого з ранку їй не розповідали. Будь-яких ушкоджень на них вона не бачила, їх одяг також був без пошкоджень.

Показаннями свідка ОСОБА_11 , який в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_20 в лікарню привезла швидка допомога. Ним при огляді були вилучені з полового органу ОСОБА_20 щепки деревини та бруд. Вважає, що дані ушкодження не можливо завдати самій чи у випадку падіння на якийсь предмет. Потерпіла в бесіді повідомила йому про те, що її було зґвалтовано та потім засунули дерев`яну палку.

Окрім того, вина ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується зібраними у кримінальному провадженні письмовими доказами, а саме.
Протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 08.08.2013 року, за змістом якого ОСОБА_7 звернулася до Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області вказавши, що 07.08.2013 року о 22-24 годині ОСОБА_39 ( АДРЕСА_1 ) знаходячись в районі музичної школи, за адресою: м. Кіровоград, Лінія 1 вчинив відносно неї зґвалтування. Даним доказом підтверджується вказівка ОСОБА_7 на - ОСОБА_40 , як на особу, якою вчинено зґвалтування, та на місце вчинення кримінального правопорушення біля музичної школи (т. 1 а.к.п.5). Під час судового розгляду потерпіла пояснила, що хвилювалась дуже, тому точне місце події не могла пригадати, по-батькові ОСОБА_27 на момент написання заяви не знала.

Результатами протоколу огляду місця події від 08.08.2013 року за участі потерпілої ОСОБА_7 , яким зафіксований огляд приміщення гінекологічного відділення № 2 пологового будинку № 2 ім. Святої Анни, що розташований за адресою: м. Кіровоград, вул. Щорса, 1, під час огляду виявлені та вилучені жіночі труси зі слідами речовини бурого кольору (т. 1 а.к.п.8).

Результатами протоколу огляду місця події від 08.08.2013 року, яким зафіксований огляд прилеглої території церкви ОСОБА_41 , за адресою: АДРЕСА_4 , під час якого, на відстані 50 метрів від входу до церкви виявлена та вилучена скляна пляшка, ємністю 0,5 л. з етикеткою «Моя полуничка настоянка», на якій виявлені сліди пальців рук (т. 1 а.к.п.10).

Результатами протоколу огляду місця події від 08.08.2013 року земельної ділянки, розташованої за приміщенням магазину «Альф», за адресою: АДРЕСА_3 , під час якого було виявлено та вилучено презервативи, гаманець світло-сірого кольору, цигарки, мобільний телефон «Самсунг», біля пенька на землі виявлено речовину бурого кольору, а також при огляді самого пенька на дереві виявлено нашарування речовини бурого кольору та предмети схожі на волосся (т. 1 а.к.п.28).

Висновком судово-дактилоскопічної експертизи від 21.08.2013 року № 481, за змістом якого слід пальця руки вилучений з упаковки від презервативу виявленого під час огляду місця події на земельній ділянці за приміщенням магазину «Альф», за адресою: м. Кіровоград, вул. 40 років Перемоги, с. Гірниче залишений великим пальцем лівої руки ОСОБА_15 (т. 1 а.к.п.144).

Протоколом огляду предметів від 10.08.2013 року, яким оглядався мобільний телефон Samsung IMEI НОМЕР_1 , при огляді вхідних та вихідних дзвінків встановлено, що з телефону здійснювалися такі дзвінки: 20 год. 15 хв. вихідний дзвінок абоненту « ОСОБА_42 , телефон НОМЕР_2 », тривалістю 1 хв., 16 сек.; 22 год. 31 хв. вхідний дзвінок від абонента « ОСОБА_42 , телефон НОМЕР_2 », тривалістю 30 сек.; 22 год. 35 хв. вихідний дзвінок абоненту « ОСОБА_42 , телефон НОМЕР_2 », тривалістю 09 сек. (т. 1 а.к.п.39). Вказаним підтверджується обставина телефонного дзвінка з номеру мобільного телефону свідка ОСОБА_14 (належність якого свідку підтвердив обвинувачений в судовому засіданні 04.12.2015 року) потерпілій о 22 год. 31 хв. Даний доказ спростовує показання обвинуваченого та свідка ОСОБА_15 в тій частині, що ініціатором того, щоб вийти на вулицю, була потерпіла, яка в свою чергу показала, що першим подзвонив їй саме обвинувачений ОСОБА_26 та вмовив піти у магазин з ним та ОСОБА_43 . Покази потерпілої в цій частині підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_14 , яка повідомила, що не розмовляла по телефону з потерпілою, коли вони розійшлись по домівках о 22.00 годині.

Результатами протоколу огляду місця події від 09.08.2013 року - приміщення КЗ КОБСМЕ, що розташоване за адресою: м. Кіровоград, вул. Гоголя, 44, під час огляду виявлені та вилучені чоловічі труси синього кольору, які належать ОСОБА_8 (т. 1 а.к.п.48).

Результатами протоколу проведення слідчого експерименту від 02.10.2013 року за участі потерпілої ОСОБА_7 , яка вказала місця зустрічі з ОСОБА_8 та ОСОБА_15 , шлях слідування до магазину «Альф», місце у посадці та дерев`яну колоду, де вживали спиртне. Також зазначила, що відходила з ОСОБА_8 , але куди саме не пам`ятає та не змогла вказати місце зґвалтування (т.1 а.к.п.76). Не зазначення точного місця зґвалтування потерпілою не спростовує доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_27 та пояснюється шоковим станом та хвилюванням потерпілої під час зґвалтування, на що вона посилалась під час судового засідання.

Довідкою пологового будинку № 2 ім. Святої Анни від 14.08.2013 року про те, що ОСОБА_7 доставлена 08.08.2013 року о 08 год. 00 хв. машиною швидкої допомоги в стані алкогольного сп`яніння. У ОСОБА_7 відмічається гематома обличчя 4х5 см., садни обох колін та правого стегна. На правій половій губі є рвана рана 17х6 см., що переходить на сідницю, проникаюча в клітковину малого тазу. 08.08.2013 року о 11 год. 40 хв. проведена операція: ізсічення рваних країв рани, видалення багатьох щепок деревини, ушивання рани полової губи та промежини (т. 1 а.к.п.113).

Висновком судово-медичної експертизи від 23.10.2013 року № 1002, за яким у ОСОБА_7 мались тілесні ушкодження у вигляді: саден в лівій вилицевій ділянці, в ділянці нижньої щелепи зліва, правому ліктьовому суглобі, правому стегні. Пошкодження могли утворитися від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), не виключається можливість їх утворення і в строк вказаний в постанові та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. У ОСОБА_7 малися тілесні ушкодження в ділянці статевих органів у вигляді гематоми та рани, яка проникає в клітковину малого тазу (згідно медичної документації). Дані тілесні ушкодження могли утворитися від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), не виключається можливість їх утворення і в строк вказаний в постанові та відносяться до категорії середнього ступеня тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я. Локалізація тілесних ушкоджень доступна для нанесення їх власноруч, але не характерна. Пошкодження утворилися від не менш п`яти травматичних впливів. При судово-імунологічному дослідженні в 2-х мазках та 2-х тампонах з вмістом піхви ОСОБА_7 (тампони просочені кров`ю) сліди сперми не знайдені (висновок № 720 від 20.08.2013 року) (т. 1 а.к.п.117, 120).

Висновком судово-медичної експертизи від 29.10.2013 року № 1381/1002, за яким у ОСОБА_7 мались тілесні ушкодження в ділянці статевих органів у вигляді гематоми та рани, яка проникає в клітковину малого тазу (згідно медичної документації). Дані тілесні ушкодження могли утворитись від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), не виключається можливість їх утворення і в строк 07.08.2013 року з 22 по 24 годину та відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я. Враховуючи морфологічні ознаки, а також локалізацію ушкоджень в ділянці статевих органів, виключається можливість їх утворення при падінні з положення стоячи на сидниці, як на плоску, так і на виступаючу поверхню (т. 1 а.к.п. 125).

Висновком судово-медичної експертизи від 06.09.2013 року № 188 відповідно якого у мазках-відбитках, змивах зі статевого члену та мазка з уретри ОСОБА_8 слідів крові та клітин піхвового епітелію не виявлено. Зазначені мазки та змиви зі статевого члену ОСОБА_8 взяті у останнього 09.08.2013 року о 13 год. 00 хв. експертом КЗ «КООБСМЕ» ОСОБА_44 (т.1 а.к.п. 169, 166).

Висновком судово-медичної експертизи зразка крові ОСОБА_7 від 29.08.2013 року № 772 встановлено, що кров останньої належить до першої групи (т. 1 а.к.п. 184).

Висновком судово-медичної експертизи зразка крові ОСОБА_8 від 30.08.2013 року № 773 встановлено, що кров останнього належить до першої групи (т. 1 а.к.п. 191).

Висновком судово-медичної експертизи зразка крові ОСОБА_15 від 14.08.2013 року №734 встановлено, що кров останнього належить до другої групи (т. 1 а.к.п. 198).

Висновком судово-медичної експертизи від 06.09.2013 № 192, відповідно якого у вилучених при огляді місця події - присадибної ділянки у лісопосадковій зоні за магазином «Альф» в с. Гірничому у м. Кіровограді, з презерватива змиві (об`єкт № 2) виявлена кров людини, статева приналежність якої не визначена через відсутність клітинних елементів, придатних для цитологічного обліку. За серологічними дослідженнями виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВО. Враховуючи отримані результати та групову характеристику осіб, які проходять по справі, експерт прийшов до висновку, що сліди крові на зовнішній поверхні презерватива можуть походити за рахунок особи, у крові якої міститься антиген Н ізосерологічної системи АВО, у тому числі від потерпілої ОСОБА_7 може не виключатися. У змивах з вказаного презервативу клітин піхвового епітелію не виявлено. У змивах з презервативу (об`єкт № 1) клітини піхвового епітелію та сліди крові не виявлені (т.1 а.к.п. 206).

Висновком судово-медичної експертизи № 742 від 17.09.2013 року двох презервативів виявлених при огляді місця події - присадибної ділянки за магазином «Альф», що в с. Гірничому у м. Кіровограді, відповідно якого на презервативах сліди крові та сперматозоїди не виявлені (т. 1 а.к.п. 213).

Висновком судово-медичної експертизи ОСОБА_15 від 09.08.2013 року № 1020 встановлено, що будь-яких тілесних ушкоджень на тілі, в тому числі на статевому члені останнього не виявлено (т. 1 а.к.п. 174).

Висновком судово-медичної експертизи від 06.09.2013 року № 191 вирізок з чоловічих трусів ОСОБА_15 клітини піхвового епітелію та сліди крові не виявлені (т.2 а.к.п. 47).

Висновком судово-медичної експертизи від 06.09.2013 року № 189 встановлено, що у мазках-відбитках, змивах зі статевого члену та мазка з уретри ОСОБА_15 слідів крові та клітин піхвового епітелію не виявлено. Зазначені мазки та змиви зі статевого члену ОСОБА_15 , взяті у останнього 09.08.2013 року експертом КЗ «КООБСМЕ» ОСОБА_45 (т.1 а.к.п. 177, 174).

Висновком судово-медичної експертизи від 27.09.2013 № 203 встановлено, що при досліджені джинсових штанів ОСОБА_15 (об`єкти 1,2,4,6,9) знайдена кров людини, генетична належність якої не встановлена через відсутність клітинних елементів придатних для обліку. При серологічному досліджені крові знайдено антиген А ізосерологічної системи АВО. Таким чином, враховуючи отримані результати та групи крові осіб, що проходять по справі, можна дійти висновку, що походження виявленої крові не виключається як від ОСОБА_15 з другою групою крові, так і від будь-якої особи з аналогічною групою крові та повністю виключається її походження від потерпілої ОСОБА_7 з першою групою крові за ізосерологічною системою АВО. При дослідженні джинсових штанів ОСОБА_15 клітини піхвового епітелію не виявлені (т. 2 а.к.п. 26).

Зазначені висновки судово-медичних експертиз № 1020, № 189, № 203 та №734, підтверджують покази потерпілої про те, що в момент, коли вона втратила свідомість від удару ОСОБА_27 , статевий акт природнім шляхом був тільки з обвинуваченим.

Висновком судово-медичної експертизи рослинного фрагменту та ґрунту, вилучених під час огляду місця події, зразків крові і слини на марлі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_15 від 12.09.2013 року № 727, встановлено, що на рослинному фрагменті з місця події (об`єкти 1-7) та на ґрунті (об`єкти 8-18) знайдена кров людини. При визначенні групової належності цих слідів отримано результати, що дозволяють припустити наявність в них антигену Н (висновки носять характер припущення в зв`язку з відсутністю контрольних, незаплямованих ділянок для контрольних досліджень). Проте, вищевикладене не виключає можливості походження крові від особи (осіб) з першою групою, наприклад потерпілої ОСОБА_7 та (або) ОСОБА_8 (т. 1 а.к.п. 218).

Висновком судово-медичної експертизи від 12.09.2013 року № 726 жіночих трусів потерпілої ОСОБА_7 зразків крові і слини на марлі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_15 , відповідно якого великі просочування бурого кольору, що покривають майже всю поверхню трусів ОСОБА_7 , являються кров`ю людини, з незначною домішкою сперми на ластовинці. При встановленні групових антигенів в цих об`єктах отримано результати, що дозволяють припустити наявність в них антигену Н (висновки носять характер припущення в зв`язку з відсутністю контрольних, незаплямованих ділянок для контрольних досліджень). Проте, приймаючи до уваги, що в змішаних плямах антигени виявляються за рахунок всіх компонентів, можна припустити, що антиген Н виявляється як за рахунок крові та піхвового секрету потерпілої, так і за рахунок сперми чоловіка першої групи, незалежно від категорії його видільництва, наприклад ОСОБА_8 (т. 2 а.к.п 5).

Висновком судово-медичної експертизи від 30.09.2013 року № 774 встановлено, що на трусах потерпілої ОСОБА_7 знайдена сім`яна рідина з домішкою крові людини, цілі сперматозоїди в цих об`єктах не виявлені. При визначенні групових ознак в цих об`єктах виявлений лише антиген Н., який може частково походити за рахунок крові потерпілої та піхвових виділень. Сім`яна рідина, виявлена в цих об`єктах може походити від особи, виділенням якої властивий антиген Н. Таким чином, походження сім`яної рідини від ОСОБА_8 не виключається. Даних про можливість походження сім`яної рідини від підозрюваного ОСОБА_15 не отримано (т. 2 а.к.п. 12).

Висновком судово-медичної експертизи від 30.09.2013 року № 775 встановлено, що на бриджах потерпілої ОСОБА_7 знайдена кров людини без домішок сперми. При визначенні групової належності в об`єкті 3 встановлена перша група крові, в об`єктах 1, 2, 4 виявлений тільки антиген Н, що свідчить про походження крові від особи першої групи. Таким чином кров на бриджах може походити від потерпілої ОСОБА_7 , також не виключається можливість домішки в цих об`єктах крові ОСОБА_8 (т. 2 а.к.п. 19).

Висновком судово-медичної експертизи від 25.09.2013 року № 728 встановлено, що об`єкти, вилучені з пенька з місця події (об`єкти 1-48) є довгим волоссям тулуба людини і походять з лобка. При серологічному дослідженні в 6 волосинах виявлений антиген Н, що свідчить про можливе походження даного волосся від людини з першою групою крові. Не виключається походження даного волосся від ОСОБА_7 (т. 2 а.к.п. 33).

Висновком судово-медичної експертизи від 06.09.2013 року № 190, відповідно якого у вирізках (об`єктах 3,4,5), з чоловічих трусів ОСОБА_8 виявлені змішані сліди крові людини та сперми, статева приналежність крові не визначена через відсутність клітинних елементів, придатних для цитологічного огляду. За серологічним дослідженням в об`єктах № 3, 4 виявлений антиген Н ізосерологічної системи АВО. Сліди крові та сперми, у випадку їх походження від за рахунок однієї людини можуть належати особі, у крові якої міститься антиген Н ізосерологічної системи АВО, у тому числі від ОСОБА_8 при умові наявності у нього тілесних ушкоджень може не виключатися. У разі змішування слідів крові та сперми від двох або кількох людей, то ними можуть бути особи у крові яких присутній антиген Н ізосерологічної системи АВО, у тому числі походження крові, як від потерпілої ОСОБА_7 , так і домішок крові та сперми від ОСОБА_8 у цьому випадку може не виключатися за умови наявності у них тілесних ушкоджень. У вирізках з чоловічих трусів ОСОБА_8 клітини піхвового епітелію не виявлені (т. 2 а.к.п. 40).

Висновком експерта від 18.07.2014 року № 348 молекулярно-генетичної експертизи встановлено, що генетичні ознаки слідів крові та сперми на чоловічих трусах ОСОБА_8 збігаються з генетичними ознаками слідів крові ОСОБА_8 і не збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілої ОСОБА_7 . Генетичні ознаки слідів крові з домішкою біологічної речовини (сперми) на жіночих трусах білого кольору потерпілої ОСОБА_7 та сліди біологічної речовини (сім`яної рідини) з домішкою крові на жіночих трусах потерпілої ОСОБА_7 бежевого кольору збігаються між собою, збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_7 і не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_8 (т. 4 а.к.п. 12).

Експертом ОСОБА_44 в судовому засідання підтримані надані нею висновки. На запитання учасників розгляду пояснено: тілесні ушкодження в ділянці статевих органів ОСОБА_7 практично не можливо нанести власноруч; від падіння стоячи на сідниці не могли бути такі травми в ділянці статевих органів, які були виявлені у ОСОБА_7 ; тілесні ушкодження, виявлені у ОСОБА_8 , могли утворитись 08.08.2013 року.

Експертом ОСОБА_46 підтримані висновки судово-медичних експертиз. На запитання учасників повідомила, що: не було знайдено слідів сперми у 2-х тампонах і 2 мазках з піхви ОСОБА_7 , причиною чого могло бути те, що ОСОБА_7 милась перед їх взяттям; можна припустити, що кров належить обвинуваченому, оскільки належність визначається за виявленим антигеном.

Експертом ОСОБА_47 підтримані висновки судово-медичних експертиз. На запитання учасників повідомила, що нею досліджувалась тільки зовнішня поверхня презервативів; не виключається, що виявлена кров може походити від ОСОБА_7 .

Експертом ОСОБА_48 висновки судово-медичних експертиз підтримані. На запитання учасників розгляду пояснено, що всі 48 волосин походять з лобка людини, без крові, а один волос був з вагінальною оболонкою.

Експертом ОСОБА_49 підтримані висновки судово-медичних експертиз. На запитання учасників розгляду пояснено, що їй для проведення експертизи (висновок експерта №774, том.2 а.к.п. 12-14) були надані жіночі труси потерпілої, які були вилучені у неї в пологовому будинку, коли потерпіла вже переодяглась у себе дома.

Експертом ОСОБА_17 підтримані висновки судової молекулярно-генетичної експертизи № 348 від 18.07.2014 року. На запитання учасників кримінального провадження експерт повідомив, що на наданих об`єктах була дуже мала кількість сперми, і висновки його експертизи не суперечать висновкам інших експертиз, проведених по даному кримінальному провадженню.
Враховуючи зазначене колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про визнання показань потерпілої ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , дані, які містять протоколи огляду місця події та додатки до них, протокол проведення слідчого експерименту всі наведені вище висновки експертів, та їх покази, а також показання обвинуваченого та ОСОБА_15 , в частині, що їм не суперечать, належними, допустимими та достовірними доказами, а їх сукупність такою, що з усією достатністю доводить вчинення ОСОБА_8 зґвалтування потерпілої ОСОБА_7 .

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що аналізуючи показання, надані обвинуваченим протягом судового розгляду, судом першої інстанції правильно відзначено їх непослідовність. Так, судом було встановлено, що ОСОБА_8 зазначав в своїх показаннях, що не пам`ятає, щоб потерпіла відходила разом з ОСОБА_15 , та чи були у них якійсь інтимні стосунки в той вечір. Під час допиту 04.12.2015 року обвинувачений повідомив, що пам`ятає, що ОСОБА_15 в той вечір кудись відходив з потерпілою в сторону, тобто залишались самі. Відповідно до відтвореного звукозапису судового засідання від 25.03.3014 року ОСОБА_8 детально розповів про події тієї ночі із зазначенням послідовності своїх дій, дій ОСОБА_15 та ОСОБА_7 , також детально розповідав про події наступного дня, які відбувались вдома в смт. Компаніївка. Відповідно до відтвореного звукозапису судового засідання від 03.11.2014 року ОСОБА_8 пояснював, що не пам`ятає події, які відбувались наступного дня при приїзді в смт. Компаніївка, чи дружина що-небудь запитувала з приводу зґвалтування та що робив до приїзду працівників міліції.

Також суд вірно відмітив, що показання обвинуваченого ОСОБА_8 стосовно подій наступного дня не узгоджуються з показаннями його цивільної дружини - ОСОБА_13 в тому, що остання дала покази про те, що ОСОБА_8 , коли приїхав додому, розповів, що мати потерпілої розповіла його матері, що він зґвалтував потерпілу ОСОБА_7 .

Враховуючи зазначене суд правильно розцінив вказані показання обвинуваченого як спосіб захисту, які були дані ним з метою уникнути відповідальність за вчинене.

Аналізуючи вищенаведені докази в їх сукупностіколегія суддів погоджується з тим, що встановлені судом першої інстанції обставини вказують на те, що ОСОБА_8 , долаючи опір потерпілої шляхом застосування фізичного насильства, з метою вступу з нею в статевий зв`язок, усвідомлював протиправний характер своїх дій, а тому вважає доведеною вину обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 152 КК України та правильною кваліфіковацією його дій за вказаною статтею, як зґвалтування, тобто статеві зносини із застосуванням фізичного насильства.

Колегія суддів визнає необґрунтованими апеляційні скарги обвинуваченого та його захисника, виходячи з наступного.
Так сторона захисту та обвинувачений посилаються на непричетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення, оскільки в судовому засіданні обвинувачений своєї вини не визнав і пояснив, що зґвалтування ОСОБА_7 не вчиняв, а висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 за ч.1 ст. 152 КК України, не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження.

Також вказують, що суд у вироку не зазначив, чому взяв до уваги одні показання і відкинув інші. Так, суд взяв до уваги показання свідка ОСОБА_11 , який оглядав потерпілу ОСОБА_7 в пологовому будинку і надавав медичну допомогу та показання свідка ОСОБА_12 - матері потерпілої, яка вранці 08.08.2013 року викликала дочці швидку допомогу. Однак суд не прийняв до уваги і не надав належної оцінки показанням свідка ОСОБА_13 , яка проживає з обвинуваченим в фактичних шлюбних відносинах та характеризує останнього з позитивної сторони, свідків ОСОБА_14 - матері обвинуваченого та ОСОБА_15 - брата цивільної дружини обвинуваченого, які посилаються на непричетність обвинуваченого ОСОБА_8 до вчинення злочину щодо ОСОБА_7 , яку характеризують як особу часто вживаючу спиртні напої.

Зазначені доводи є безпідставними, не обгрунтованими та в повному обсязі спростовуються показаннями допитаної в судовому засіданні судом першої інстанції, а також і під час апеляційного перегляду справи потерпілої ОСОБА_7 , яка підтвердила факт її зґвалтування саме обвинуваченим ОСОБА_8 , який також пропонував вступити в статеві зносини неприроднім способом, а отримавши відмову заподіяв їй тілесні ушкодження від яких вона втратила свідомість.

Крім того, колегія суддів погоджується з тим, що суд першої інстанції правильно визнав показання потерпілої ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , дані, які містять протоколи огляду місця події та додатки до них, протокол проведення слідчого експерименту всі наведені вище висновки експертів, та їх покази, а також показання обвинуваченого та ОСОБА_15 , в частині, що їм не суперечать, належними, допустимими та достовірними доказами, а їх сукупність такою, що з усією достатністю доводить вчинення ОСОБА_8 зґвалтування потерпілої ОСОБА_7 .

Аналізуючи показання, надані обвинуваченим протягом судового розгляду, судом першої інстанції правильно відзначено їх непослідовність та розцінені як спосіб захисту, які були дані ним з метою уникнути відповідальність за вчинене.

Показання обвинуваченого ОСОБА_8 стосовно подій наступного дня не узгоджуються з показаннями його цивільної дружини - ОСОБА_13 в тому, що остання дала покази про те, що ОСОБА_8 , коли приїхав додому, розповів, що мати потерпілої розповіла його матері, що він зґвалтував потерпілу ОСОБА_7 .

Суд дійшов до висновку, що наведене підтверджує усвідомлення цивільною дружиною обвинуваченого - свідком ОСОБА_13 , матір`ю обвинуваченого та самим ОСОБА_8 вранці 08.08.2013 року того, що потерпіла вказує на нього, як на особу, що її зґвалтувала. Це пояснює відсутність на статевому члені ОСОБА_8 та трусах, вилучених у останнього, клітин піхвового епітелію, належних потерпілій (висновок судово-медичної експертизи від 06.09.2013 року № 188, а також висновок молекулярно-генетичної експертизи від 18.07.2014 року № 348 експерта ОСОБА_17 ), оскільки після того, як свідок ОСОБА_13 вранці 08.08.2013 року розповіла ОСОБА_8 про зґвалтування потерпілої ОСОБА_7 до приїзду близько 22 год. 00 хв. працівників міліції, обвинувачений того ж дня мав можливість знищити сліди від потерпілої, наявні на його тілі та трусах, так як мазки та змиви зі статевого члену ОСОБА_8 взяті 09.08.2013 року о 13 год. 00 хв., а труси вилучені 09.08.2013 року. Крім того, із висновку експерта № 1016 від 15.08.2013 року щодо зґвалтування ОСОБА_7 , вбачається, що зі слів ОСОБА_8 з ОСОБА_50 був закінчений статевий акт в презерватив ( т.1 а.с.166).

Зазначене також простовує доводи сторони захисту про те, що суд не дав належної оцінки поясненням судово-медичного експерта ОСОБА_17 щодо висновку молекулярно-гінетичної експертизи № 348 (т.4 а.с. 12), відповідно якого апелянт вважає, що експерт однозначно зробив висновок, що не можна стверджувати, що на жіночих трусах наданих на дослідження є біологічна речовина обвинуваченого.

Свідчення потерпілої з моменту подачі заяви про злочин є послідовними в частині твердження про здійснення її зґвалтування саме обвинуваченим ОСОБА_8 із зазначенням способу пригнічення її волі та обставин, за яких відбувся статевий акт всупереч її волі. Розбіжність свідчень потерпілої з показаннями свідка ОСОБА_15 про те, що останній міг бачити зґвалтування, пояснюється показаннями свідка ОСОБА_15 про сильний головний біль того вечора, сидів з опущеною головою, не бачив статевого акту ОСОБА_8 з ОСОБА_7 , однак не стверджував, що такого не було.

Дані, які містять протоколи огляду місця події та додатки до них, протокол проведення слідчого експерименту, наведені вище висновки експертів, повністю узгоджуються з показаннями потерпілої про характер отриманих тілесних ушкоджень при пригніченні ОСОБА_8 її волі у вигляді: саден в лівій вилицевій ділянці, в ділянці нижньої щелепи зліва, правому ліктьовому суглобі, правому стегні, а також встановленими судом обставинами вступу ОСОБА_8 в статевий зв`язок з потерпілою, та не спростовуються показаннями свідків та обвинуваченого.

Зазначене в сукупності повністю спростовує доводи обвинуваченого, викладені в апеляції про те, що потерпіла давала неправдиві показання, а посилання обвинуваченого на те, що потерпіла давала показання під диктовку прокурора та працівників міліції, є лише його припущенням та нічим не підтверджене.

Відсутність сперми належної ОСОБА_8 на спідній білизні ОСОБА_7 (висновок молекулярно-генетичної експертизи від 18.07.2014 року № 348) пояснюється показами потерпілої про фізичний опір насильницьким діям ОСОБА_8 , тобто створення нею перешкод для продовження обвинуваченим статевого акту природнім шляхом.

Суд також правильно взяв до уваги, що всі встановлені обставини події відбулися під час спільного вживання ОСОБА_8 , ОСОБА_15 та ОСОБА_7 спиртних напоїв, на ділянці землі, розташованій в безлюдному місці, в темну пору доби.

Сторона захисту посилається на те, що суд не взяв до уваги протокол прийняття заяви від ОСОБА_7 про її згвалтування, в якому потерпіла неправильно вказала по батькові ОСОБА_16 та місце скоєння злочину, а при проведенні слідчого експерименту не змогла точно вказати місце де відбулося її зґвалтування (т.1 а.с. 76). Вказані докази на думку захисту могли істотно вплинути на вирок суду, але судом до уваги прийняті не були.

Зазначені обставини є безпідставними та спростовуються змістом протоколу прийняття заяви в якому потерпіла вказала на ОСОБА_51 як на особу, якою вчинено зґвалтування та зазначила точну адресу його проживання. Як убачається із мотивувальної частини вироку суду першої інстанції, потерпіла під час судового розгляду пояснювала, що хвилювалась дуже, тому точне місце події та конкретне її місце зґвалтування не могла пригадати, а по-батькові ОСОБА_27 на момент написання заяви не знала, що також підтвердила під час допиту в суді апеляційної інстанції і пояснила, що сестру обвинуваченого знала як ОСОБА_52 . Крім того, доводи сторони захисту також спростовуються результатами протоколу огляду місця події - ділянки, розташованої за приміщенням магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », за адресою: АДРЕСА_3 та вилучення мобільного телефону Самсунг, гаманця сірого кольору, які належать потерпілій, а також при огляді виявлено нашарування речовини бурого кольору та предмети схожі на волосся, упаковки презервативів. Зазначене в сукупності з проведенням за участі потерпілої слідчого експерименту, підтверджують показання ОСОБА_7 про її зґвалтування ОСОБА_8 , яке відбулося на земельній ділянці за приміщенням магазину «Альф», за адресою: АДРЕСА_3 та було прийнято судом до уваги про що зазначено у вироку.

Сторона захисту посилається на те, що відповідно висновків судово-медичних експертиз № 772 та № 773 групи крові обвинуваченого та потерпілої повністю співпадають. У висновку експертизи № 726 експерт вказує на те, що висновки носять характер припущення у зв`язку з відсутністю контрольованих, незаплямованих ділянок для контрольних досліджень при дослідженні поверхні трусів потерпілої. У висновку судово-медичної експертизи № 1381/1002 експертом вказано, що локалізація тілесних ушкоджень доступна для нанесення їх власноруч, але не характерна. Однак, потерпіла в поясненнях не змогла вказати, як з`явились на пеньку плями бурого кольору та волосся, яке походило від неї, про що зазначено у висновку експерта № 728, так як була в стані алкогольного сп`яніння, тому в своїх показаннях посилалась на припущення, що також не підтверджує винуватість обвинуваченого у вчиненому.

Зазначене твердження повністю спростовується самим же висновком судово-медичної експертизи № 726 від 12.09.2013 року відповідно якого в змішаних плямах антигени виявляються за рахунок всіх компонентів, а тому можна припустити, що антиген Н виявляється як за рахунок крові та піхвового секрету потерпілої, так і за рахунок сперми чоловіка першої групи, незалежно від категорії його видільництва, наприклад ОСОБА_8 (т. 2 а.к.п 5). Висновком судово-медичної експертизи від 29.10.2013 року № 1381/1002 підтверджується наявність у ОСОБА_7 тілесних ушкодженнь в ділянці статевих органів у вигляді гематоми та рани, яка проникає в клітковину малого тазу (згідно медичної документації). Дані тілесні ушкодження могли утворитись від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), не виключається можливість їх утворення і в строк 07.08.2013 року з 22 по 24 годину та відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я. Враховуючи морфологічні ознаки, а також локалізацію ушкоджень в ділянці статевих органів, виключається можливість їх утворення при падінні з положення стоячи на сидниці, як на плоску, так і на виступаючу поверхню (т. 1 а.к.п. 125).

Отже, вказані висновки експертів повністю узгоджуються як із послідовними показаннями потерпілої про здійснення щодо неї злочину саме обвинуваченим ОСОБА_8 , так і іншими дослідженими судом доказами зазначеними вище.

Сторона захисту також посилається на те, що у висновку судово-медичної експертизи № 720 вказано, що у вирізках трусів ОСОБА_8 виявлені змішані сліди крові та сперми людини, статева приналежність крові не визначена та можна прийти до висновку, що сліди крові можуть належати ОСОБА_8 при умові наявності у нього тілесних ушкоджень. Обвинувачений пояснював, що при затриманні працівники міліції застосовували до нього недозволені методи, він отримав тілесні ушкодження від яких його кров потрапила на білизну.

Обвинувачений в свою чергу також зазначає, що його затримання в смт. Компаніївка 08.08.2013 року близько 22-23.00 год. працівниками міліції є незаконним. Показання давав під фізичним примусом працівників міліції, які на шляху в м. Кіровоград його били в автомобілі, внаслідок чого у нього і виникли тілесні ушкодження, що підтверджує висновок експертизи. Зазначені доводи захисника та обвинуваченого є необґрунтованим та спростовується наступним.

Так, відповідно висновку судово-медичної експертизи від 15.08.2013 року № 1016 у ОСОБА_8 встановлена наявність тілесних ушкоджень у вигляді саден по задній поверхні грудної клітини зліва, у кута правої лопатки, які утворилися від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), в яких відобразилися загальні властивості тупого (тупих) об`єкту (об`єктів), індивідуальні властивості яких в пошкодженні не відобразились, утворились за 1-2 доби до моменту огляду та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (т. 1 а.к. п. 166). Відповідно до даного висновку огляд ОСОБА_8 проводився 09.08.2013 року о 13.00 год. Суд, враховуючи висновок експерта про те, що виявлені легкі тілесні ушкодження у ОСОБА_8 утворились за 1-2 доби до моменту огляду, правильно дійшов висновку, що дані тілесні ушкодження утворились раніше 13.00 години 08.08.2013 року.

Цей висновок спростовує показання обвинуваченого, що після його фактичного затримання з 22.00 години по 23.00 годину 08.08.2013 року йому були завдані працівниками міліції тілесні ушкодження, направлені на отримання визнавальних показів, в тому числі і в область носа з якого йшла кров яка і йому на труси.

Застосування до обвинуваченого фізичного та психічного насильства також спростовується постановою про закриття кримінального провадження № 5638 від 24.06.2015 року, внесеного до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.365 КК України, у відношенні працівників СРЗНО ВКР Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України. Під час досудового розслідування обставини, повідомлені ОСОБА_8 в частині застосування до нього з боку працівників міліції недозволених методів ведення слідства, не знайшли свого підтвердження. В свою чергу стороною захисту чи обвинуваченим не надано суду жодних доказів, що вказана постанова про закриття кримінального провадження була оскаржена, чи в даний час вона скасована і проводиться досудове розслідування факту застосування до ОСОБА_8 незаконного впливу з боку працівників міліції.

Крім того, як убачається із матеріалів справи обвинувачений ОСОБА_8 винним себе у вчинені злочинів не визнавав з початку досудового розслідування. Доказів на визнання вини від ОСОБА_8 , під час будь-то застосування до нього незаконного впливу з боку працівників міліції, досудовим слідством здобуто не було та в основу обвинувачення не покладались.

Факт на думку обвинуваченого його незаконного затримання працівниками міліції, яке мало місце 08.08.2013 року о 22-23 годині в смт. Компаніївка, ОСОБА_8 чи його захисником не оскаржувалися у встновленому законом порядку. За вказаних обставин колегія суддів вважає посилання апелянтів на застосування до обвинуваченого з боку працівників міліції недозволених методів ведення слідства, його побиття та незаконне затримання безпідставними та такими, що не знайшли свого підтвердження.

Колегія суддів не може погодитись із висновком суду першої інстанції про необхідність виправдання ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 153 КК України, виходячи з такого.

Так, суд першої інстанції виправдовуючи ОСОБА_8 за ч.1 ст. 153 КК України зазначив, що в підтвердження вчинення обвинуваченим вказаного злочину, стороною обвинувачення покладені ті ж самі докази, якими підтверджувалась вина за ч.1 ст.152 КК України, без розмежування доказів за злочинами.

Обвинувачений ОСОБА_8 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 153 КК України, не визнав, заперечивши свою причетність до його вчинення.

Дослідивши та оцінивши надані стороною обвинувачення вищеописані докази, суд вказуючи на допустимість та належність таких, відзначає, що їх сукупність не є достатньою, тобто такою, що доводить вину ОСОБА_8 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 153 КК України.

Такого висновку суд дійшов зважаючи на те, що потерпіла надаючи показання зазначила, що не пам`ятає, яким чином отримала тілесні ушкодження в ділянці статевих органів, вказуючи лише на обставини його виявлення наступного ранку. При цьому потерпіла у судовому засіданні прямо не вказала на обвинуваченого, як на особу, що спричинила дані тілесне ушкодження. Знаряддя нанесення потерпілій ОСОБА_7 даних тілесних ушкоджень не було встановлено під час досудового слідства і не надане суду під час судового розгляду.

Також суд першої інстанції послався на те, що описані вище докази: покази свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , протокол огляду місця події від 08.08.2013 року, яким зафіксований огляд ділянки, розташованої за приміщенням магазину «Альф», за адресою: АДРЕСА_3 ; висновки експертів, за якими виявлені сліди крові на ґрунті, пні дерева, рослині, можуть походити від потерпілої ОСОБА_7 ; висновок молекулярно-генетичної експертизи, яким встановлено, що генетичні ознаки слідів крові на чоловічих трусах ОСОБА_8 не збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілої ОСОБА_7 , а генетичні ознаки слідів крові з домішкою біологічної речовини (сперми) на жіночих трусах білого кольору потерпілої ОСОБА_7 та сліди біологічної речовини (сім`яної рідини) з домішкою крові на жіночих трусах потерпілої ОСОБА_7 бежевого кольору не збігаються з генетичними ознаками зразка крові ОСОБА_8 ; висновок судово-медичної експертизи, яким у потерпілої виявлене тілесного ушкодження в ділянці статевих органів у вигляді гематоми та рани, яка проникає в клітковину малого тазу та інші представлені стороною обвинувачення докази, не підтверджують пред`явлене обвинувачення ОСОБА_8 за ч.1 ст.153 КК України.

Із такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не погоджується за таких обставин.

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим та ухвалене судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до статті 94 цього Кодексу.

Однак вказаних вимог кримінального процесуального закону в ході розгляду даного кримінального провадження суд першої інстанції не повністю дотримався.

Так, допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції, а також під час апеляційного перегляду справи обвинувачений ОСОБА_8 зазначав, що що під час відпочинку на земельній ділянці за приміщенням магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з ОСОБА_7 , остання відходила на певний час у сторону неподалік розташованих городів очевидно до туалету, а хвилин через 20 повернулась, штани у неї були спущені та в крові, але що з нею сталося він не запитував.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї вини у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 153 КК України, його вина повністю підтверджується наступними доказами.

Показаннями потерпілої ОСОБА_7 , допитаної в судовому засіданні судом першої інстанції, а також і під час апеляційного перегляду справи, яка підтвердила факт її зґвалтування саме обвинуваченим ОСОБА_8 , який також пропонував вступити в статеві зносини неприроднім способом, намагався це зробити, а отримавши відмову заподіяв їй тілесні ушкодження від яких вона втратила свідомість і подальші події щодо статевих зносин неприроднім способом не пам`ятає.

Показаннями свідка ОСОБА_12 про те, що її донька ОСОБА_7 за телефонним дзвінком ОСОБА_8 у вечірній час вийшла із будинку, а повернулась приблизно о 02.30-02.40 годин та стогнала всю ніч. Вранці побачила, що постіль, одяг та ноги доньки були у крові тому викликали швидку. Донька помилась та після чого розповіла їй про обставини зґвалтування ОСОБА_35 .

Показаннями свідка ОСОБА_11 , який пояснив, що в лікарню швидкою допомогою була доставлена ОСОБА_7 , при огляді якої ним були вилучені з полового органу щепки деревини та бруд. Вважає, що дані ушкодження не можливо завдати самій чи у випадку падіння на якийсь предмет. Потерпіла в бесіді повідомила, що її було зґвалтовано та засунуто в половий орган дерев`яну палку.

Окрім того, вина ОСОБА_8 також підтверджується зібраними у кримінальному провадженні письмовими доказами.
Результатами протоколу огляду місця події від 08.08.2013 року, яким зафіксований огляд ділянки, розташованої за приміщенням магазину «Альф», за адресою: АДРЕСА_3 де також виявлено нашарування речовини бурого кольору та предмети схожі на волосся, упаковки презервативів. ( т.1 а.к.п.28).

Інформацією довідки пологового будинку № 2 ім. Святої Анни про доставлення 08.08.2013 року о 08 год. 00 хв. машиною швидкої допомоги ОСОБА_7 , в якої відмічаються тілесні ушкодження на обличчі, садна обох колін, правого стегна, а також наявність на правій половій губі рваної рани, що переходить на сідницю, проникаюча в клітковину малого тазу. 08.08.2013 року о 11 год. 40 хв. проведена операція: ізсічення рваних країв рани, видалення багатьох щепок деревини, ушивання рани полової губи та промежини (т. 1 а.к.п.113).

Висновком судово-медичної експертизи від 29.10.2013 року № 1381/1002 підтверджується наявність у ОСОБА_7 тілесних ушкодженнь в ділянці статевих органів у вигляді гематоми та рани, яка проникає в клітковину малого тазу. Дані тілесні ушкодження могли утворитись від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), не виключається можливість їх утворення і в строк 07.08.2013 року з 22 по 24 годину та відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я. Враховуючи морфологічні ознаки, а також локалізацію ушкоджень в ділянці статевих органів, виключається можливість їх утворення при падінні з положення стоячи на сидниці, як на плоску, так і на виступаючу поверхню (т. 1 а.к.п. 125).

Висновком судово-медичної експертизи від 23.10.2013 року № 1002, за яким у ОСОБА_7 мались тілесні ушкодження у вигляді: саден в лівій вилицевій ділянці, в ділянці нижньої щелепи зліва, правому ліктьовому суглобі, правому стегні. Пошкодження могли утворитися від травматичного контакту з тупим об`єктом (об`єктами), не виключається можливість їх утворення і в строк вказаний в постанові (07.08.2013р.) та відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Пошкодження утворилися від не менш п`яти травматичних впливів (т. 1 а.к.п.118).

Висновком судово-медичної експертизи рослинного фрагменту та ґрунту, вилучених під час огляду місця події, зразків крові і слини на марлі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 від 12.09.2013 року № 727, встановлено, що на рослинному фрагменті з місця події (об`єкти 1-7) та на ґрунті (об`єкти 8-18) знайдена кров людини та яка не виключає можливості походження від особи (осіб) з першою групою, наприклад потерпілої ОСОБА_7 та (або) ОСОБА_8 (т. 1 а.к.п. 218).

Висновком судово-медичної експертизи від 12.09.2013 року № 726 жіночих трусів потерпілої ОСОБА_7 зразків крові і слини на марлі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , відповідно якого великі просочування бурого кольору, що покривають майже всю поверхню трусів ОСОБА_7 , являються кров`ю людини, з незначною домішкою сперми на ластовинці, яка можна походити за рахунок крові та піхвового секрету потерпілої, так і за рахунок сперми чоловіка першої групи, незалежно від категорії його видільництва, наприклад ОСОБА_8 (т. 2 а.к.п 5).

Висновком судово-медичної експертизи від 30.09.2013 року № 775 встановлено, що на бриджах потерпілої ОСОБА_7 знайдена кров людини без домішок спермии, яка може походити від потерпілої ОСОБА_7 , також не виключається можливість домішки в цих об`єктах крові ОСОБА_8 (т. 2 а.к.п. 19).

Висновком судово-медичної експертизи від 25.09.2013 року № 728 встановлено, що вилучені з пенька на місці події (об`єкти 1-48) є довгим волоссям тулуба людини, походять з лобка і не виключається походження даного волосся від ОСОБА_7 (т. 2 а.к.п. 33).

Висновком судово-медичної експертизи від 06.09.2013 року № 190, відповідно якого у вирізках (об`єктах 3,4,5) з чоловічих трусів ОСОБА_8 , виявлені змішані сліди крові людини та сперми, які у випадку їх походження за рахунок однієї людини можуть походити від ОСОБА_8 при умові наявності у нього тілесних ушкоджень. У разі змішування слідів крові та сперми від двох або кількох людей, то ними можуть бути як ОСОБА_7 так і ОСОБА_8 за умови наявності у них тілесних ушкоджень. (т. 2 а.к.п. 40).

Вказані висновки експертиз повністю узгоджуються із послідовними показаннями потерпілої, яка підтвердила факт її зґвалтування саме обвинуваченим ОСОБА_8 , який також пропонував вступити в статеві зносини неприроднім способом, намагався це зробити, а отримавши відмову заподіяв їй тілесні ушкодження від яких вона втратила свідомість і подальші події щодо статевих зносин неприроднім способом не пам`ятає.

Колегія суддів визнає показання потерпілої ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , наведені вище дані, які містять протокол огляду місця події та висновки експертів, а також показання обвинуваченого ОСОБА_8 в частині, що їм не суперечать, належними, допустимими та достовірними доказами, а їх сукупність, з урахуванням визнаних судом першої інстанції доказів в підтвердження вини обвинуваченого за ч.1 ст. 152 КК України такою, що з достатністю доводять вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 153 КК України.

Враховуючи зазначене вище колегія суддів розцінює показання обвинуваченого ОСОБА_8 щодо своєї непричетності до вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст. 153 КК України, критично та які були дані ним з метою уникнути відповідальності за вчинене.

Таким чином колегією суддів встановлено, що 08.08.2013 року в проміжок часу з 01 до 02 години, точного часу в ході досудового розслідування не встановлено, ОСОБА_8 , після вступу з ОСОБА_7 в статеві зносини природним шляхом, проти її волі, маючи умисел спрямований на задоволення статевої пристрасті неприродним шляхом, запропонував їй орогенітальний контакт, на що остання йому відмовила. Після чого ОСОБА_8 , знаходячись на віддаленій земельній ділянці, неподалік магазину «Альф», що розташований за адресою вул. 40-річчя Перемоги с. Гірниче м. Кіровоград, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, маючи намір на задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом, застосовуючи фізичне насильство, шляхом примусового утримування ОСОБА_7 на землі, попередньо спричинивши їй тілесні ушкодження та таким чином подолавши здійснюваний з її боку опір, взявши з землі дерев`яну палицю, реалізовуючи свій злочинний намір, діючи умисно та цілеспрямовано, з метою задоволення своєї статевої пристрасті неприродним способом, шляхом проникнення дерев`яною палицею в статеві органи ОСОБА_7 вступив з нею в статеві зносини неприродним способом, тим самим задовольнив свою статеву пристрасть, спричинивши при цьому останній тілесні ушкодження у вигляді гематоми та рани, яка проникає в клітковину малого тазу, які згідно висновку судово-медичної експертизи №1002 від 23.10.2013 року, відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості, які викликали тривалий розлад здоров`я.

Вказані дії ОСОБА_8 колегія суддів кваліфікує за ч.1 ст. 153 КК України, як задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства.

Як убачається із викладених в обвинувальному акті та досліджених в ході судового розгляду справи обставин, події вчинення ОСОБА_8 злочинів за ч.1 ст. 152 та ч.1 ст. 153 КК України, відбувалися безперервно.

Суд першої інстанції в обґрунтування доведеності винуватості ОСОБА_8 за ст. 152 ч.1 КК України правильно послався на ряд доказів: показання потерпілої ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_15 , ОСОБА_14 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 та дані, що містяться в протоколах огляду міся події, протокол проведення слідчого експерименту, висновки експертів та інші представлені стороною обвинувачення докази, вказуючи на їх належність та допустимість. Наряду з цим суд відзначає, що сукупність зазначених доказів не є достатньою для доведення вини ОСОБА_8 у вчинені злочину, передбаченого ч.1 ст. 153 КК України, що колегія суддів вважає неправильним та помилковим.

Також колегія суддів визнає неправильними посилання суду першої інстанції при виправдані ОСОБА_8 за ч.1 ст. 153 КК України, на те, що потерпіла не пам`ятає, яким чином отримала тілесні ушкодження в ділянці статевих органів, прямо не вказала на обвинуваченого, як на особу, що спричинила дані тілесне ушкодження та, що знаряддя нанесення потерпілій ОСОБА_7 даних тілесних ушкоджень не було встановлено і не надане суду під час судового розгляду, так як вищезазначені досліджені як судом першої інстанції так і апеляційним судом докази визнані належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність такою, що з усією достатністю доводить вчинення ОСОБА_8 кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 152 та ч.1 ст. 153 КК України.

Таким чином, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги прокурора з приводу безпідставного виправдання ОСОБА_8 за ч. 1 ст. 153 КК України, а тому в цій частині апеляційну скаргу прокурора слід задовольнити.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання, колегія суддів, у відповідності до вимог ст. 65 КК України, враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, ОСОБА_8 вчинив злочини середньої тяжкості. Як особа, обвинувачений за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, суспільно корисною працею не займається, утриманців не має, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Обставини, що пом`якшують покарання, судом не встановлені, а обставиною, що обтяжує покарання, суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Таким чином, із урахуванням тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особи винного, відсутності обставин, які пом`якшують покарання та наявності обставини, яка його обтяжує, а також суспільної небезпеки та характеру вчинених злочинів, колегія суддів вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе виключно в умовах ізоляції його від суспільства, тобто за умови призначення покарання у виді позбавлення волі у межах санкції статей обвинувачення.
Такий вид покарання, на глибоке переконання судової колегії, в повній мірі буде відповідати меті покарання, яка закріплена у ст. 50 КК України.
Окрім того, оскільки ОСОБА_8 визнаний винним у вчиненні двох кримінальних правопорушень, колегія суддів вважає за необхідне призначити остаточно покарання на підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань.
Підстав, які б давали можливість призначити обвинуваченому покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України, колегія суддів не вбачає.
Керуючись статтями 405, 407, 409, 413, 420 КПК України, ст. 72 КК України, колегія суддів,
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.

Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_8 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м. Кіровограда від 07 грудня 2015 року стосовно ОСОБА_8 скасувати в частині його виправдання за ч. 1 ст. 153 КК України та призначеного покарання.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.152, ч.1 ст.153 КК України та призначити покарання:

- за ч. 1 ст. 152 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки;

- за ч. 1 ст. 153 КК України у виді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань ОСОБА_8 остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (пять) років.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_8 у виді домашнього арешту змінити на взяття під варту, взявши його під варту в залі суду негайно.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 рахувати з 16 березня 2016 року.

Зарахувати ОСОБА_8 в строк відбування покарання перебування під вартою з 08 серпня 2013 року по 07 травня 2014 року та з 10 грудня 2014 року по 12 березня 2015 року , з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В решті вирок суду залишити без змін.

Вирок апеляційного суду може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим, який тримається під вартою - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді - підписи
Згідно з оригіналом
Суддя апеляційного суду
Кіровоградської області ОСОБА_2