Справа № 2513-1684/12 Номер провадження 1/2513/123/12
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 серпня 2012 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді - Іващенка А.І. секретаря - Шевкун О.Є. за участю: прокурора СльозкаАФ.

адвоката ОСОБА_1 С Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Новгород-Сіверський справу про обвинувачення:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України , одруженого, не працюючого, раніше не судимого -

за ч. 1 ст. 122 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

30.05.2012року біля 20-00 год. ОСОБА_2, на грунті виниклих неприязних відносин знаходячись на подвірї свого господарства, розташованого в с.Попівка Новгород-Сіверського району Чернігівської області, ногою (коліном) умисно вдарив свого брата ОСОБА_3 в ліктьову ділянку правої руки, внаслідок чого останній, відповідно до висновку судово-медичної експертизи №85 від 13 .06.2012 року отримав тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому діафіза правої ліктьової кістки в середній третині, яке відноситься до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, за ознакою тривалості розладу здоровя строком понад 21 день.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_2, свою вину у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України злочину визнав повністю, розкаявся в скоєному та надав показання, що дійсно під час конфлікту, що виник між ним та його братом, можливо вдарив так, що в нього зламалась кістка руки, про те він цього не хотів, зазначив, що з потерпілим вони помирились, будь яких претензій один до одного немає.

Потерпілий ОСОБА_3, в судовому засіданні дав показання, стосовно обставин даного злочину та зазначив, що він не наполягає, щоб підсудного ОСОБА_2, позбавили волі та просив суворо не карати, ніяких претензій до підсудного, він не має.

Відповідно до ч.З ст.299 КПК У країни суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного та потерпілого, дослідженням даних, які характеризують особу винного, оскільки ці докази ніким не оспорюються, підсудний та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, вони не викликають сумнівів у добровільності та істинності їх позицій.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності суд вважає, що вина ОСОБА_2, у вчиненні злочину, передбаченого ч.І ст.122 КК України злочину доведена повністю, дії підсудного органом досудового слідства правильно кваліфіковано, в умисних діях, які виразились в умисному заподіянні середньої тяжкості тілесного ушкодження, які спричинили тривалий розлад здоровя.

Обставин, що згідно ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_2, немає.

Обставини, що згідно ст.66 КК України помякшують покарання ОСОБА_2, суд вважає щире каяття у вчиненому злочині та позитивні характеризуючи дані.

Обговорюючи питання про призначення покарання ОСОБА_2, у відповідності до ст. 65 КК України, Суд в повній мірі приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу підсудного, який за місцем проживання характеризується позитивно, сімейний став, обставини, які помякшують та обтяжують покарання підсудного, та враховує, що злочин вчинено вперше та невеликої тяжкості тому, суд вважає за необхідне призначите підсудному ОСОБА_2 покарання в межах санкції відповідної статті КК У країни та застосувати ч.І ст. 69 КК України і перейти до іншого більш мякого основного покарання, не зазначеного в санкції частини статті у виді - громадських робіт, оскільки позбавлення або обмеження волі за скоєння даного злочину з урахуванням обставин даної справи буде для підсудного досить суворим покаранням а застосувати виправні роботи не є можливим у звязку з відсутністю постійного місця роботи підсудного, а для сплата штрафу у нього немає коштів та майна..

Міру запобіжного заходу підписку про невиїзд залишити без змін.

Цивільний позов не заявлявся.

Судові витрати відсутні.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 323, 324,335 КПК України, Суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. І ст. 122 КК України та призначити йому покарання з застосуванням ч. 1 ст..69 КК України у виді у виді 120 (сто двадцять) годин громадських робіт.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до напрання вироком законної сили, підписку про невиїзд - залишити без змін.

Вирок протягом 15 діб з моменту проголошення може бути оскаржений до кримінальної палати апеляційного суду Чернігівської області, шляхом подання апеляції через Новгород-Сіверський районний суд.

Головуючий: А.І. Іващенко