АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 2117/1-277/11
Провадження № 11/791/3/16 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія ч. 3 ст. 191 КК України Доповідач: ОСОБА_2

УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2016 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі

головуючого ОСОБА_3 ,

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6 ,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,
адвокатів ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
засуджених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляційними скаргами прокурора, адвоката ОСОБА_9 , на вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 03 лютого 2015 року,-

в с т а н о в и л а :
Цим вироком:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Махо, Халвачаурського району, Аджарської АР, Грузія, громадянина України з вищою освітою, неодруженого, директора ТОВ "Зевс", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого.
засуджено за ч. 3 ст. 191 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки.
Відповідно ст. 75 КК України ОСОБА_10 від відбування основного покарання звільнено з іспитовим строком на 3 роки.

На підставі п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_10 покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу

кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в
кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід - підписку про невиїзд залишено без зміни до набрання вироком чинності.

Зараховано ОСОБА_10 в строк відбування покарання, термін перебування під вартою з 20.07.2012 року по 11.12.2012 року, і з 24.12.2013 року по 07.08.2014 року.
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Халвачаурі, Грузія, громадянина Грузії, з вищою освітою, неодруженого, маючого на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судимого.
засуджено за ч. 3 ст. 191 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 3 роки.
Відповідно ст. 75 КК України ОСОБА_11 від відбування основного покарання звільнено з іспитовим терміном на 3 роки.
На підставі п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України на засудженого ОСОБА_11 покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Запобіжний захід - підписку про невиїзд залишено без зміни до набрання вироком чинності.
Зараховано ОСОБА_11 в строк відбування покарання, термін перебування під вартою з 13.10.2009 року по 07.08.2014 року.
Постановлено стягнути з ОСОБА_11 на користь держави судові витрати по оплаті вартості технічної експертизи документа (том 14 а.с. 62) у сумі 375 грн. 36 коп.

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженку м. Черкаси, громадянку України, з вищою освітою, не заміжню, працюючу в Новокаховській філії ТОВ "Укрлідерстрой" бухгалтером-консультантом, зареєстровану і проживаючу за адресою: АДРЕСА_5 , відповідно до ст. 89 КК України раніше не судиму,
засуджено за ч. 3 ст. 191 КК України на 4 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 2 роки.
Відповідно ст. 75 КК України ОСОБА_12 від відбування
основного покарання звільнено з іспитовим строком на 1 рік.
На підставі п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України на засуджену ОСОБА_12 покладено обовязки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу

кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про
зміну місця проживання, роботи або навчання.
Запобіжний захід - підписку про невиїзд залишено без зміни до набрання вироком чинності.

Цивільні позови відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 (том 5 а. с. 92, 94, 96, 98, 100, 102, 104, 106, 108, 110) залишено без розгляду.
Вирішено питання про речові докази.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_10 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_11 , і ОСОБА_12 , 16 червня 2007 року через ОСОБА_11 надав директору Новокаховського відділення АКБ "ТАС-Комерцбанк" ОСОБА_13 , у відношенні якої кримінальну справу закрито у зв`язку з її смертю постановою Новокаховського міського суду від 26.04.2011 року, що набрала законної сили, паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_14 ІНФОРМАЦІЯ_4 та довідку про присвоєння їй ідентифікаційного номера, а також завідомо неправдивий документ: довідку про місце роботи та розмір заробітної плати даної особи, згідно з якою ОСОБА_14 працює в ПП "ТЕП" на посаді диспетчера контролера і в період з грудня по травень 2007 року отримала заробітну плату в розмірі 13020 грн. 21 коп., що не відповідало дійсності, оскільки ОСОБА_14 в зазначеному підприємстві ніколи не працювала.
На підставі зазначених документів ОСОБА_13 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в той же день склала кредитний договір №2105 / 0 607 / 50-145 згідно якого АКБ "ТАС-Комерцбанк" надає ОСОБА_14 кредит у розмірі 15000 гривень і в якому підписи ОСОБА_14 в графі "Позичальник" були підроблені невстановленою слідством особою.
Крім того, ОСОБА_13 , отримавши відомості про ОСОБА_14 , внесла відомості про особу ОСОБА_14 в анкету-заявку на отримання кредиту в якій підписи ОСОБА_14 в графі "Позичальник" були підроблені невстановленою слідством особою.
На підставі завідомо фіктивного кредитного договору ОСОБА_13 підробивши в банківському документі: "Заяву на видачу готівки" №1370254 підпис ОСОБА_14 16.06.07 отримала від імені останньої в касі АКБ "ТАС-Комерцбанк" грошові кошти в розмірі 15 000 гривень, які були отримані ОСОБА_10 .
ОСОБА_10 , продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 27.06.2007 року надав директору Новокаховського відділення АКБ "ТАС-Комерцбанк" ОСОБА_13 паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_15 ІНФОРМАЦІЯ_5 та довідку про присвоєння їй ідентифікаційного номера, а також завідомо неправдивий документ: довідку про місце роботи та розмір заробітної плати даної особи, згідно з якою ОСОБА_15 працює в ТОВ "ІДЕАЛ" на посаді майстра перукаря жіночого залу і в період з лютого по травень 2007 року отримала заробітну плату в розмірі 4959 грн. 91 коп., що не відповідало дійсності, оскільки ОСОБА_15 в зазначеному підприємстві ніколи не працювала.
На підставі зазначених документів ОСОБА_13 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в той же день склала кредитний договір №2105/ 0607/50-186, згідно якого АКБ "ТАС-Комерцбанк" надає ОСОБА_15 кредит у розмірі 11 000 гривень і в якому підписи ОСОБА_15 в графі "Позичальник" були підроблені невстановленою слідством особою.
Крім того, ОСОБА_13 , отримавши відомості про особу ОСОБА_15 внесла дані відомості в Анкету-заявку на отримання кредиту в якій підписи ОСОБА_15 в графі "Позичальник" були підроблені невстановленою слідством особою.
На підставі свідомо фіктивного кредитного договору ОСОБА_13 підробивши в банківському документі: "Заява на видачу готівки" № НОМЕР_1 підпис ОСОБА_15 27.06.2007 року отримала від імені останньої в касі АКБ "ТАС-Комерцбанк" грошові кошти в розмірі 11 000 гривень, які були отримані ОСОБА_10 .
Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_10 діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 02.07.2007 року надав директору Новокаховського відділення АКБ "ТАС-Комерцбанк" ОСОБА_13 паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_16 ІНФОРМАЦІЯ_6 та довідку про присвоєння йому ідентифікаційного номера, а також завідомо неправдивий документ: довідку про місце роботи та розмір заробітної плати даної особи, згідно з якою ОСОБА_16 працює в ПП "Вероніка" на посаді «мерчендайзера» і в період з січня по червень 2007 року отримав заробітну плату в розмірі 10452 грн. 91 коп., що не відповідало дійсності, оскільки ОСОБА_16 в зазначеному підприємстві ніколи не працював.
На підставі зазначених документів ОСОБА_13 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в той же день склала кредитний договір №2105/ 0707/50-191, згідно якого АКБ "ТАС-Комерцбанк" надає ОСОБА_16 кредит у розмірі 15 000 гривень.
Також ОСОБА_13 , отримавши відомості про особу ОСОБА_16 внесла дані відомості в Анкету-заявку на отримання кредита і в заяву на відкриття карткового рахунку та оформлення банківської платіжної картки, а також підробила в данних документах підписи ОСОБА_16 в графі "Позичальник" і "Підпис клієнта".
Крім того, ОСОБА_13 склала завідомо фіктивний договір № 059/379791-РR на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, в якому також підробила підписи ОСОБА_16 в графі "утримувач" і згідно якого АКБ "ТАС-Комерцбанк" відкрив і взяв на обслуговування картковий рахунок, оформив і видав платіжну картку.
Підробивши підпис ОСОБА_16 в банківському документі: "розписка про отримання платіжної картки та конверта з" ПІН-кодом " ОСОБА_13 02.07.2007 року зняла з карткового рахунку ОСОБА_16 грошові кошти в розмірі суми виданого банком кредиту, а саме 15 000 гривень, і передала їх члену організованої злочинної групи ОСОБА_11 .
ОСОБА_10 , продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . 02.07.2007 року через ОСОБА_11 надав директору Новокаховського відділення АКБ "ТАС-Комерцбанк" ОСОБА_13 паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_17 ІНФОРМАЦІЯ_7 та довідку про присвоєння їй ідентифікаційного номера, а також завідомо неправдивий документ: довідку про місце роботи даної особи, згідно з якою ОСОБА_17 працює в ТОВ "Тавричанка" ЛТД, що не відповідало дійсності, оскільки ОСОБА_17 в зазначеному підприємстві ніколи не працювала.
На підставі зазначених документів ОСОБА_13 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в той же день склала кредитний договір №2105/ 0707/50-192, згідно якого АКБ "ТАС-Комерцбанк" надає ОСОБА_17 кредит у розмірі 15 000 гривень і в якому підписи ОСОБА_17 в графі "Позичальник" були підроблені невстановленою слідством особою.
Також ОСОБА_13 , отримавши відомості про особу ОСОБА_17 внесла дані відомості в Анкету-заявку на отримання кредиту та в заяву на відкриття карткового рахунку та оформлення банківської платіжної картки, в яких підпис ОСОБА_17 у графах "Позичальник" і "Підпис клієнта" була підроблена невстановленою слідством особою.
Крім того, ОСОБА_13 склала завідомо фіктивний договір №059/379966-РR на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, в якому підписи ОСОБА_17 в графі "утримувач" були підроблені невстановленою слідством особою і згідно якого АКБ "ТАС-Комерцбанк" відкрив і взяв на обслуговування картковий рахунок, оформив і видав платіжну картку.
Підробивши підпис ОСОБА_17 в банківському документі: "розписка про отримання платіжної картки і конверта з ПІН-кодом" ОСОБА_13 02.07.2007 року передала ОСОБА_18 платіжну картку і конверт з ПІН-кодом.
ОСОБА_10 , продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 03.07.2007 року надав директору Новокаховського відділення АКБ "ТАС-Комерцбанк" ОСОБА_13 паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_8 та довідку про присвоєння йому ідентифікаційного номера, а також завідомо неправдивий документ: довідку про місце роботи та розмір заробітної плати даної особи, згідно з якою ОСОБА_19 працює в ПП "ЛЕДА" на посаді юристконсульта і в період з січня по травень 2007 року отримав заробітну плату в розмірі 10978 грн. 42коп., що не відповідало дійсності, оскільки ОСОБА_19 в зазначеному підприємстві ніколи не працював.
На підставі зазначених документів ОСОБА_13 діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в той же день склала кредитний договір №2105/ 0707/50-191, згідно якого АКБ "ТАС-Комерцбанк" надає ОСОБА_19 кредит у розмірі 15 000 гривень і в якому підробила підписи ОСОБА_19 в графі "Позичальник".
Також ОСОБА_13 , отримавши відомості про особу ОСОБА_19 внесла дані відомості в Анкету-заявку на отримання кредиту та в заяву на відкриття карткового рахунку та оформлення банківської платіжної картки, в яких підпис ОСОБА_19 у графах "Позичальник" і "Підпис клієнта" була підроблена невстановленою слідством особою.
Крім того, ОСОБА_13 склала завідомо фіктивний договір №059/381650-РR на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної карточки, в якому підробила підписи ОСОБА_19 в графі "утримувач" і згідно якого АКБ "ТАС-Комерцбанк" відкрив і взяв на обслуговування картковий рахунок, оформив і видав платіжну карточку.
Підробивши підпис ОСОБА_19 в банківському документі: "розписка про отримання платіжної картки і конверта з ПІН-кодом" ОСОБА_13 03.07.2007 року зняла з карткового рахунку ОСОБА_19 грошові кошти в розмірі суми виданого банком кредиту, а саме 15 000 гривень.
ОСОБА_10 , продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 03.07.2007 року надав директору Новокаховського відділення АКБ "ТАС-Комерцбанк" ОСОБА_13 паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_20 ІНФОРМАЦІЯ_9 та довідку про присвоєння йому ідентифікаційного номера, а також довідку з місця роботи ОСОБА_20 .
На підставі зазначених документів ОСОБА_13 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в той же день склала кредитний договір №2105/ 0707/50-201, згідно якого АКБ "ТАС-Комерцбанк" надає ОСОБА_20 кредит у розмірі 15 000 гривень і в якому підписи ОСОБА_20 в графі "Позичальник" були підроблені невстановленою слідством особою.
Також ОСОБА_13 , отримавши відомості про особу ОСОБА_20 внесла дані відомості в Анкету-заявку на отримання кредиту та в заяву на відкриття карткового рахунку та оформлення банківської платіжної картки, в яких підпис ОСОБА_20 у графах "Позичальник" і "Підпис клієнта" була підроблена невстановленою слідством особою.
Крім того, ОСОБА_13 склала завідомо фіктивний договір №059/381772-РR на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, в якому підписи ОСОБА_20 в графі "утримувач" були підроблені невстановленою слідством особою і згідно якого, АКБ "ТАС-Комерцбанк" відкрив і взяв на обслуговування картковий рахунок, оформив і видав платіжну картку.
Підробивши підпис ОСОБА_20 в банківському документі: "розписка про отримання платіжної картки і конверта з ПІН-кодом" ОСОБА_13 03.07.2007 року передала ОСОБА_10 платіжну картку і конверт з ПІН-кодом.
ОСОБА_10 , продовжуючи свою злочинну діяльність, діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 . 04.07.2007 року через ОСОБА_11 надав директору Новокаховського відділення АКБ "ТАС-Комерцбанк" ОСОБА_13 паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_21 ІНФОРМАЦІЯ_10 та довідку про присвоєння йому ідентифікаційного номера, а також завідомо неправдивий документ: довідку про місце роботи та розмір заробітної плати данної особи, згідно з якою ОСОБА_21 працює в ТОВ "Рохонь і Качура" на посаді старшого майстра і в період з січня по травень 2007 року отримав заробітну плату в розмірі 9936 грн. 54 коп., що не відповідало дійсності, оскільки ОСОБА_21 в зазначеному підприємстві ніколи не працював.
На підставі зазначених документів, ОСОБА_13 діючи спільно і за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в той же день склала кредитний договір №2105/0707/50-205, згідно якого АКБ "ТАС-Комерцбанк" надає ОСОБА_21 кредит у розмірі 15 000 гривень і в якому підписи ОСОБА_21 в графі "Позичальник" були підроблені невстановленою слідством особою.
Також ОСОБА_13 , отримавши відомості про особу ОСОБА_21 внесла дані відомості в Анкету-заявку на отримання кредиту та в заяву на відкриття карткового рахунку та оформлення банківської платіжної картки, в яких підпис ОСОБА_21 у графах "Позичальник" і "Підпис клієнта" була підроблена невстановленою слідством особою.
Крім того, ОСОБА_13 склала завідомо фіктивний договір №059/383491-РR на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, в якому підписи ОСОБА_21 в графі "утримувач" були невстановленою слідством особою підроблені і згідно якого АКБ "ТАС-Комерцбанк" відкрив і взяв на обслуговування картковий рахунок, оформив і видав платіжну картку.
Підробивши підпис ОСОБА_21 в банківському документі: "розписка про отримання платіжної картки і конверта з "ПІН-кодом" ОСОБА_13 04.07.2007 року передала ОСОБА_10 платіжну картку і конверт з ПІН-кодом.
06.07.2007 року ОСОБА_10 діючи повторно, за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 надав директору Новокаховського відділення АКБ "ТАС-Комерцбанк" ОСОБА_13 паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_22 ІНФОРМАЦІЯ_11 та довідку про присвоєння йому ідентифікаційного номера, а також завідомо неправдивий документ: довідку про місце роботи та розмір заробітної плати даної особи, згідно з якою ОСОБА_22 працює в Новокаховському електромеханічному технікумі на посаді майстра виробничого навчання та в період з січня по червень 2007 року отримав заробітну плату в розмірі 9503 грн. 25 коп., що не відповідало дійсності, оскільки ОСОБА_22 у зазначеному закладі ніколи не працював.
На підставі зазначених документів ОСОБА_13 в той же день склала кредитний договір №2105/0707/50-211, згідно якого АКБ "ТАС-Комерцбанк" надає ОСОБА_22 кредит у розмірі 14 000 гривень і в якому підписи ОСОБА_22 в графі "Позичальник" були підроблені невстановленою слідством особою.
Крім того, ОСОБА_13 , отримавши відомості про особу ОСОБА_22 , внесла дані відомості в анкету-заявку на отримання кредиту в якій підписи ОСОБА_22 в графі "Позичальник" були підроблені невстановленою слідством особою.
На підставі завідомо фіктивного кредитного договору ОСОБА_13 підробивши в банківському документі: "Заява на видачу готівки" № НОМЕР_2 підпис ОСОБА_22 , 06.06.07 отримала від імені останнього в касі АКБ "ТАС-Комерцбанк" грошові кошти в розмірі 14 000 гривень.
ОСОБА_10 , продовжуючи свою злочинну діяльність діючи повторно, спільно за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , 21.07.2007 року через ОСОБА_11 надав директору Новокаховського відділення АКБ "ТАС-Комерцбанк" ОСОБА_13 паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_23 ІНФОРМАЦІЯ_12 та довідку про присвоєння йому ідентифікаційного номера, а також завідомо неправдивий документ: довідку про місце роботи та розмір заробітної плати даної особи, згідно з якою ОСОБА_23 працює в ТОВ " Південмлин" і в період з січня по травень 2007 року отримав заробітну плату в розмірі 7952 грн. 12 коп., що не відповідало дійсності, оскільки ОСОБА_23 в зазначеному підприємстві ніколи не працював.
На підставі зазначених документів, ОСОБА_13 діючи спільно і за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , в той же день склала кредитний договір №2105/0707/50-299, згідно якого АКБ "ТАС-Комерцбанк" надає ОСОБА_23 кредит у розмірі 12 000 гривень і в якому підписи ОСОБА_23 в графі "Позичальник" були підроблені невстановленою слідством особою.
Також ОСОБА_13 , отримавши відомості про особу ОСОБА_23 внесла дані відомості в анкету-заявку на отримання кредиту та в заяву на відкриття карткового рахунку та оформлення банківської платіжної картки, в яких підпис ОСОБА_23 у графах "Позичальник" і "Підпис клієнта" була підроблена невстановленою слідством особою.
Крім того, ОСОБА_13 склала завідомо фіктивний договір №059/405896-РR на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, в якому підписи ОСОБА_23 в графі "утримувач" були невстановленою слідством особою підроблені і згідно якого АКБ "ТАС-Комерцбанк" відкрив і взяв на обслуговування картковий рахунок, оформив і видав платіжну картку.
Підробивши в банківському документі: "розписка про отримання платіжної картки і конверта з "ПІН-кодом" підпис ОСОБА_23 21.07.007 року передала ОСОБА_10 платіжну картку і конверт з ПІН-кодом.
ОСОБА_10 , продовжуючи свою злочинну діяльність діючи повторно, спільно за попередньою змовою з ОСОБА_11 , ОСОБА_12 28.07.2007 року надав директору Новокаховського відділення АКБ "ТАС-Комерцбанк" ОСОБА_13 паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_24 ІНФОРМАЦІЯ_13 та довідку про присвоєння йому ідентифікаційного номера, довідку з місця роботи ОСОБА_24 в КП "Наше Місто", а також завідомо неправдивий документ: довідку згідно якої, ОСОБА_24 за сумісництвом працює в Новокаховській ГЕС і в період з березня по червень 2007 року його заробітна плата складала 3563 грн. 94 коп., що не відповідало дійсності, оскільки ОСОБА_24 в зазначеному підприємстві ніколи не працював.
На підставі зазначених документів, ОСОБА_13 діючи спільно і за попередньою змовою з ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 в той же день склала кредитний договір №2105/0707/50-337, згідно якого АКБ "ТАС-Комерцбанк" надає ОСОБА_24 кредит у розмірі 13 500 гривень і в якому підписи ОСОБА_24 в графі "Позичальник" були підроблені невстановленою слідством особою.
Також ОСОБА_13 , отримавши відомості про особу ОСОБА_24 , внесла дані відомості в Анкету-заявку на отримання кредиту та в заяву на відкриття карткового рахунку та оформлення банківської платіжної картки, в яких підпис ОСОБА_24 у графах "Позичальник" і "Підпис клієнта" була підроблена невстановленою слідством особою.
Крім того, ОСОБА_13 склала завідомо фіктивний договір №059/417160-РR на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, в якому підписи ОСОБА_24 в графі "утримувач" були невстановленою слідством особою підроблені і згідно якого АКБ "ТАС-Комерцбанк" відкрив і взяв на обслуговування картковий рахунок, оформив і видав платіжну картку.
Підробивши в банківському документі: "розписка про отримання платіжної картки і конверта з "ПІН-кодом" підпис ОСОБА_24 28.07.007 року передала ОСОБА_10 платіжну картку і конверт з ПІН-кодом.

В апеляційній скарзі прокурор вважає вирок суду незаконним і таким що підлягає скасуванню у зв`язку з грубими порушеннями вимог кримінально - процесуального закону, у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, неправильним застосуванням кримінального закону, і невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину в наслідок м`якості.

Апелянт зазначає, що у відповідності до вимог ст. 334 КПК України мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочину, форми вини і мотивів скоєння злочину.

Аналогічні вимоги містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29.06.1990 р. зі змінами «Про виконання судами України законодавства и постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку».

Всупереч зазначеним вимогам закону і рекомендаціям Верховного Суду України, у мотивувальній частині зазначеного обвинувального вироку, звинувачення щодо всіх підсудних, яке визнано доведеним належним чином не сформульовано.

Не вказано місце, спосіб вчинення та наслідки спричинені злочином скоєного засудженими.

Мотивувальна частина вироку містить лише формулювання обвинувачення, яке інкримінувалось засудженим досудовим слідством.

Судом дії ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 перекваліфіковані з ч.5, ст.191 КК України на ч. 3 ст. 191 КК України. Підстави змінення судом кваліфікації фактично не вказані. Крім того, оскільки судом не сформульовано нове звинувачення з вироку суду незрозуміло за яких обставин засудженими скоєно злочин, у чому виражалось зловживання службовим становищем.

Суд визнав доведеною сумму матерільного збитку в розмірі 81545 грн., що станом на 2007 рік складало не менше 407 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно з приміткою до ст. 185 КК України в п. 3 зазначеної примітки зазначено, що у ст. 185-191 КК України великим розміром визнається злочин, вчинений однією особою, або групою осіб на суму, яка у двісті п`ятдесят і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Тобто за сумою збитку визнаного судом у вироку, дії ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 повинні били кваліфікуватися до ч. 4 ст. 191 КК України.

Суд не вжив заходів до всебічного повного та об`єктивного дослідження обставин справи, не провів належного аналізу доказів зібраних у справі, не навів відповідних мотивів в обгрунтування прийнятого рішення.

Висновки суду про недоведеність створення та діяльності організованої групи, грунтуються лише на показаннях підсудних, данних під час судового розгляду справи, а тому не є вмотивованими і суперечать фактичним обставинам справи.

Із вироку суду і матеріалів кримінальної справи вбачається, що вказані вимоги закону судом не було виконано та не обґрунтовано в мотивувальній частині вироку висновки про можливість виправлення засуджених без ізоляції від суспільства.

Застосування ст. 75 КК України та звільнення засуджених від відбування покарання з випробуванням судом не вмотивоване.

Крім того, судом безпідставно в зв`язку з неявкою позивача, залишено без розгляду цивільний позов на суму 140 000 грн., заявлений банком.

Прокурор ставить питання про скасування вироку стосовно ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , і повернення справи на новий судовий розгляд в іншому складі суду.

В апеляційній скарзі адвокат ОСОБА_9 в інтересах засудженої ОСОБА_12 вказує, що вирок постановлено з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому вирок відносно ОСОБА_12 підлягає скасуванню. Зокрема адвокат вказує на те, що суд не звернув увагу, що прокурор, змінюючи обвинувачення підсудній у постанові про зміну обвинувачення ОСОБА_12 від 17 листопада 2014 року, викладаючи події кінця червня і липня 2007 року, не виконав вимоги ст. 132 КПК України (в редакції 1960 року), не вказав час, місце та інші обставини, скоєння злочину ОСОБА_12 по всіх десяти епізодах, тобто фактично не зазначив об`єктивної сторони злочину (яке, як відомо, має чотири складові). Не зміг вказати якими конкретними діяннями вона брала участь в оформленні кредитних договорів та отриманні грошових коштів.

Таким чином,на протязі семи років досудового та судового слідства, прокурор, а також суд, не встановили будь - яких доказів участі ОСОБА_12 в злочинній діяльності.

Прагнучи якимось чином обґрунтувати провину ОСОБА_12 у порушенні вимог ст.ст.66-68 КПК України, посилаються на показання свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 більше число яких не знайомі з нею, і не повідомили нічого по суті справи, крім факту особистого знайомства.

Посилання на результати обшуку 27.06.2008 року у ОСОБА_12 є неспроможними, оскільки 30.09.2008 року в ході очної ставки з ОСОБА_13 , вона заявляла, що остання залишала у неї свої документи, зміст яких ОСОБА_27 не відомий, і ці свідчення ОСОБА_13 підтвердувала.

Достатніх і достовірних доказів того, що ОСОБА_12 «Займалася пошуком осіб, у яких можна під різним приводом отримати їх документи ...», ні досудовим слідством ні судом не встановлено.

За таких обставин кримінальне переслідування відносно ОСОБА_12 повинно бути припинено, а вона - виправдана, до чого двічі приходили попередні суди.

Просить суд вирок у відношенні ОСОБА_12 скасувати, а справу закрити на підставі ст.6 ч.1 п.1 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора на обґрунтування апеляційної скарги, і який наполягав на її задоволенні, а апеляцію адвоката вважав безпідставною, адвоката ОСОБА_9 , який просив задовольнити його апеляційну скаргу, і заперечував проти доводів апеляційної скарги прокурора, пояснення та останнє слово засуджених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 , які не погоджувались з доводами апеляційної скарги прокурора, ОСОБА_12 , просила про задоволення апеляційної скарги адвоката ОСОБА_9 , перевіривши матеріали кримінальної справи і обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора і адвоката ОСОБА_9 підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

За змістом норм КПК України, досудове слідство у кримінальній справі має бути проведене у точній відповідності із законом, прокурор та слідчий зобов`язані вжити всі передбачені законом заходи для всебічного, повного й об`єктивного дослідження обставин справи, її належного спрямування, забезпечення прав усіх учасників справи. Предметом доказування у кримінальній справі є, зокрема, обставини, що впливають на ступінь тяжкості злочину, характер і розмір шкоди, заподіяної злочином, тощо.

Відповідно до ст. 367 КПК України (в редакції 1960 р.) підставами для скасування або зміни судових рішень, зазначених у частині першій статті 347 КПК України в редакції 1960 р., при розгляді справи в апеляційному суді є:
1) однобічність або неповнота дізнання, досудового чи судового слідства;
2) невідповідність висновків суду, викладених у вироку (постанові), фактичним обставинам справи;
3) істотне порушення кримінально-процесуального закону;
4) неправильне застосування кримінального закону;
5) невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого.

В описовій частині обвинувального висновку мають бути наведені докази на підтвердження кожної з обставин, зазначених в ст. 64 КПК України. Враховуючи, що по справі є декілька обвинувачених, і вони обвинувачуються у вчиненні декількох злочинів, докази мають бути наведені щодо кожного обвинуваченого і щодо кожного злочину.

При затвердженні обвинувального висновку прокурор не звернув увагу, що замість наведення доказів слідчий виклав докладний зміст показань кожного з допитаних свідків і потерпілих близько до протоколів допиту, без будь-якого аналізу, без зазначення того, які докази і на підтвердження яких обставин містяться в цих показаннях.

В обвинувальному висновку вимагається не дублювання протоколів допитів, а зазначення того, яку саме обставину підтверджує чи спростовує той чи інший свідок та потерпілий і наведення з його показань лише тих обставин, які є доказом по справі.

Перевіривши матеріали кримінальної справи, протокол судового засідання, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність направлення цієї кримінальної справи на додаткове розслідування.

Так, згідно ст. 281 КПК України, в разі неповноти або неправильності досудового слідства, справа підлягає поверненню на додаткове розслідування, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Однобічним і неповним визнається дізнання, досудове слідство, коли залишилися недослідженими такі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для правильно вирішення справи, зокрема: коли не були опитані певні особи, не витребувані і досліджені документи для підтвердження чи спростування обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи

Відповідно до вимог ст. 370 КПК України, істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону є такі порушення, які перешкоджали чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок чи постанову.

За ст. 161 КПК України судовий розгляд відбувається на засадах змагальності і суд не може за сторону обвинувачення наводити докази, вибираючи необхідне із всього опису подій, викладених слідчим. Тому наведення доказів в обґрунтування обвинувачення покладається на сторону обвинувачення.

Так, в списку до обвинувального висновку зазначено ряд свідків сторони обвинувачення, зокрема ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , ОСОБА_28 , ОСОБА_15 , ОСОБА_29 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_30 , які неодноразово, у встановленому законом порядку викликалися на розгляд справи, але не з`явилися і про причини неявки суду не повідомили. У зв`язку з необхідністю забезпечити явку свідків, судом неодноразово виносилися постанови про привід свідків. Проте, постанови залишенні без виконання. (Т.19 а.с. 51 52, 60 63, 64 68, 73 76, 79 82, 87 103).

Вичерпавши процесуальні можливості забезпечення явки свідків на розгляд справи для їх безпосереднього допиту сторонами, суд позбавлений можливості повно, всебічно і об`єктивно провести судовий розгляд та дати належну правову оцінку діям підсудних. Суд також позбавлений можливості оголосити показання вищезазначених свідків, оскільки немає даних щодо поважності причин неявки їх до суду.

Крім того, відсутність в судовому засіданні свідків і не проведення їх допиту безпосередньо, є порушенням прав підсудних, їх захисників, оскільки останні не мають можливості заперечити показання, на яких фактично ґрунтується обвинувачення. Про безпосередність допиту свідків також зазначено в статті 6 Конвенції про захист прав людини основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, згідно з якою, кожна людина, обвинувачена в здійсненні карного злочину, має право допитувати свідків, що свідчать проти неї, чи вимагати їхнього виклику і допиту.

На це зверталась увага і Європейським судом з прав людини у справі «Корнєв і Карпенко проти України». Так, у п. 54 рішення від 21.10.2010 року у згаданій справі, яке набуло статусу остаточного 23 січня 2011 року, суд зазначив, що пункти 1 і 3 статті 6 Конвенції вимагають надання підсудному відповідної та належної можливості заперечувати докази свідка обвинувачення і допитати його або під час надання останнім своїх показань, або пізніше. Засудження не може ґрунтуватися виключно чи вирішальною мірою на показаннях, які сторона захисту не може заперечити.

Справа також підлягає поверненню на додаткове розслідування у зв`язку з неконкретністю пред`явленого обвинувачення. Так, зазначаючи у обвинувальному висновку щодо обвинувачених у цій кримінальній справі ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , та ОСОБА_12 , таку кваліфікуючу обставину, як вчинення злочину у складі організованої злочинної групи, слідчий та, в подальшому, прокурор жодним чином не зазначають (не конкретизують) в порушення положень статей 26-30 КК України - у чому полягала попередня змова між обвинуваченими, хто яку роль повинен був виконувати, за яких обставин вони попередньо зорганізувалися у стійке обєднання для вчинення злочинів, яким був об`єднаний план, а також розподіл функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану, відомість всім учасникам групи, у випадку існування цього плану, тощо. Вказані обставини істотно можуть вплинути як на кваліфікацію, так і на розмір покарання (відповідно до положень ст. 29 КК України).

За роз`ясненням постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 8 "Про застосування законодавства, яке забезпечує право на захист у кримінальному судочинстві" суди повинні вимагати від органів досудового слідства, щоб постанова про притягнення як обвинуваченого була конкретною за змістом. Недодержання органами досудового слідства вимог статей 132 і 142 КПК може бути підставою для повернення справи на додаткове розслідування.
Крім того, по справі не дотримані вимоги ст. 223 КПК України про наведення доказів в обвинувальному висновку. Суд не оцінюючи доказів з погляду на їх достовірність, належність, допустимість та переконливість зобов`язаний перевірити посилання на них в обвинувальному висновку, як виконання вимог ст. 223 КПК України. Виконуючи цей обов`язок і не оцінюючи доказів по суті та перевіряючи лише наявність посилань на них слідчим, колегія встановила таке:

Слідчий в обвинувальному висновку не навів жодного доказу для підтвердження наявності, суті та часу попередньої змови обвинувачених на вчинення злочину у складі організованої злочинної групи.

Що стосується вимоги про наведення доказів щодо інших обставин, які підлягають доказуванню за ст. 64 КПК України, то замість наведення доказів слідчий передрукував до обвинувального висновку протоколи допитів свідків не зазначивши, які докази для підтвердження чи спростування яких саме обставин (місце, час, інші обставини вчинення злочину, що мають юридичне значення, кваліфікуючі обставини справи, та обставини, що обтяжують чи пом`якшують покарання) містять ці протоколи допитів. Доказами ж є фактичні дані, які стосуються обставин, котрі підлягають доказуванню.

Посилаючись в обвинувальному висновку на письмові докази (довідки, протоколи обшуків, кредитні договори, огляди документів) слідчий, знову ж таки, зазначаючи про факт проведення ним таких слідчих дій, не вказав, які ж докази були встановлені при цих слідчих діях, які обставини вони підтверджують чи спростовують, як можуть бути використані в процесі доказування по справі.

Під час розгляду справи місцевим судом, прокурор ОСОБА_31 змінив обвинувачення ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , і ОСОБА_12 , однак у процесуальному документі також не навів жодного доказу на підтвердження наявності, суті та часу попередньої змови обвинувачених на вчинення злочину у складі організованої злочинної групи. (т.19 а.с. 104 146).

Колегія суддів враховує, що за змістом норм Конституції України та вимог КПК України, саме прокурор повинен довести пред`явлене винній особі обвинувачення, у тому числі шляхом більш ретельного допиту підсудного, свідків, при дослідженні висновків експертиз, інших письмових доказів. У матеріалах кримінальної справи відсутні будь-які дані про те, що прокурору судом вчинялись перепони для реалізації наданих йому повноважень. На наявність таких даних прокурор не посилається в апеляційній скарзі, і не посилався в суді апеляційної інстанції.

Прокурор відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 228 КПК України зобов`язаний був перевірити, чи відповідає обвинувальний висновок вимогам закону, а за ст. 229-231 КПК України при необхідності скласти новий обвинувальний висновок або повернути справу слідчому для додаткового розслідування. Не зважаючи на те, що слідчий не послався в обвинувальному висновку на жодних доказ, замінивши наведення доказів перераховуванням проведених слідчих дій, та передруковуванням протоколів проведених ним допитів, прокурор свої обов`язки передбачені ст.ст. 228-231 КПК України не виконав.

Вказані істотні порушення кримінально - процесуального законодавства перешкоджають розгляду кримінальної справи в судовому засіданні, а тому вимагають повернення справи на додаткове розслідування.

Як встановлено ст. 281 КПК України суд, повертаючи справу на додаткове розслідування, вправі вказати, які слідчі дії повинні бути проведені при додатковому розслідуванні.

Користуючись цим правом колегія суддів вважає за необхідне вказати, що при додатковому розслідуванні необхідно виконати вимоги п. 3 ст. 64 КПК України про доказування обставин, що впливають на ступінь тяжкості злочинів, обставин попередньої змови, розподілу ролей у складі організованої злочинної групи, та спрямування умислу попередньої змови кожного з обвинувачених, обставин, що характеризують особи обвинувачених, пом`якшують та обтяжують покарання.

У зв`язку із тим, що справа розглядається за правилами КПК України 1960 року та за відсутності обґрунтованих клопотань сторін про зміну чи скасування запобіжних заходів обвинуваченим, попередньо обрані судом запобіжні заходи не підлягають зміні чи скасуванню.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 237, 246 КПК України 1960 року, п. 11 Перехідних положень КПК України від 13.04.2012 № 4651-VI, колегія суддів,

у х в а л и л а :
апеляційні скарги прокурора і адвоката ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Каховського міськрайонного суду Херсонської області від 03 лютого 2015 року відносно ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , і ОСОБА_12 скасувати.

Кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , і ОСОБА_12 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України повернути прокурору Херсонської області, в порядку ст. 374 КПК України 1960 року, на додаткове розслідування.

Запобіжні заходи щодо ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , і ОСОБА_12 , залишити попередні підписка про невиїзд.

Головуючий (підпис) ОСОБА_32
Судді: (підпис) ОСОБА_4
(підпис) ОСОБА_5
Згідно з оригіналом
Копія ухвали оформлена 11 лютого 2016 року
Ухвала набрала законної сили 11 лютого 2016 року
Суддя Апеляційного суду
Херсонської області ОСОБА_32