Справа № 461/4825/14-к
Провадження № 1-кс/461/3215/14
У Х В А Л А
22.07.2014 року м.Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові справу за скаргою ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого слідчого відділення Галицького РВ ЛМУ МВС України у Львівській області ОСОБА_4 від 25.02.2014 року про закриття кримінального провадження №0002310 від 06.07.2013 року, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся до суду із скаргою, в якій просить скасувати постанову старшого слідчого слідчого відділення Галицького РВ ЛМУ МВС України у Львівській області ОСОБА_4 від 25.02.2014 року про закриття кримінального провадження №0002310 від 06.07.2013 року та направити матеріали кримінального провадження для продовження досудового розслідування.
В обгрунтування скарги покликається на те, що є власником нерухомого майна, яке розташоване на АДРЕСА_1 . Стверджує, що 05.07.2013 року його представник ОСОБА_5 подав в Галицький РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області заяву, в якій вказав, що працівники охоронної фірми «Ефорт», незважаючи на пред`явлення документів про право власності, не допустили його для огляду майна, що розташоване за цією адресою. З огляду на те, вважає, що представники охоронної фірми «Ефорт» вчинили кримінальне правопорушення, передбачене ст.356 КК України. Покликається на те, що в матеріалах кримінального провадження міститься ряд доказів, які свідчать про те, що нерухоме майно належить саме йому, та значна кількість повідомлень про неможливість отримати доступ до власного майна, внаслідок чинення працівниками охоронної фірми «Ефорт» пе6решкод, шляхом фізичного недопуску. Проте, під час досудового розслідування слідчий не дослідив зазначені обставини та не перевірив інші епізоди, в яких мали місце вказані порушення, тому безпідставно прийшов до висновку про відсутність в діях працівників охоронної фірми «Ефорт» складу злочину. Просить скаргу задовольнити.
В судовому засіданні представник скаржника скаргу підтримав, з мотивів, викладених у скарзі. Просить скаргу задовольнити.
Прокурор в судовому засіданні проти мотивів скарги заперечив, зазначивши, що оскаржувана постанова від 25 лютого 2014 року винесена з дотриманням вимог чинного кримінального процесуального законодавства та на підставі всебічного, повного і неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження. Просить відмовити в задоволенні скарги.
Заслухавши доводи представника скаржника, відношення прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження №0002310, приходжу до висновку, що належить відмовити в задоволенні скарги, з наступних підстав.
Встановлено, що постановою старшого слідчого слідчого відділення Галицького РВ ЛМУ МВС України у Львівській області ОСОБА_4 від 25.02.2014 року кримінальне провадження №0002310 від 06.07.2013 року, по факту самоуправства закрито, у зв`язку з відсутністю в діях будь-якого складу кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.356 КК України.
Так, досудовим слідством встановлено, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться у власності ТзОВ «Центру розвитку нерухомості» та придбана 05.03.2005 року у ВАТ «Львів нафтопродукт». Право власності підтверджується державним актом від 04.04.2005 року, а технічна документація на зазначену ділянку містить твердження та висновки, що проведеним обстеженням земельної ділянки в натурі у присутності представника землекористувача, встановлено, що земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 вільна від забудови, у формах та розмірах ділянки змін немає, що в свою чергу свідчить про відсутність нерухомого майна на АДРЕСА_1 , яке могло б належати ОСОБА_3 .
Такі ж обставини про відсутність будь-яких правовстановлюючих документів у ОСОБА_3 щодо об`єкту нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 були встановлені рішенням Господарського суду м.Києва від 24.07.2008 року у справі №3/215 (т.1, а.м.к.п. 38-54)., яке постановою Київського апеляційного господарського суду від 01.10.2008 року та постановою Вищого господарського суду України від 24.02.2009 року (т.1, а.м.к.п. 59-68) , залишене без змін, якими визнано недійсним наказ Фонду державного майна України №1564 від 26.10.2010 року в частині виключення п.1074 з Додатку до наказу Фонду державного майна України №219 від 16.02.2010 року та визнано недійсним п.2 наказу Фонду державного майна України №1564 від 26.10.2010 року в частині чинності Свідоцтва про власність №П-693 від 26.02.2004 року, виданого Національній спілці художників України на Львівський художньо-виробничий комбінат Художнього фонду УРСР.
Так, даним рішенням встановлено, що будинок на АДРЕСА_1 ніколи не належав Львівському художньо-виробничому комбінату Спілки художників України, оскільки до моменту його демонтажу перебував у власності територіальної громади м.Львова і право власності на нього не могло бути зареєстровано за Національною спілкою художників України.
Встановлено й те що, на час прийняття зазначеного оскаржуваного наказу Фонду державного майна України будинку АДРЕСА_1 , як окремої будівлі не існувало, оскільки його повністю зруйновано, і Фондом передано у власність Спілці майно, якого фактично не існувало.
Таким чином встановлено відсутність предмету матеріального світу приміщення підвалу у будинку на АДРЕСА_1 та неможливість віднесення фундаменту знесеного будинку на АДРЕСА_1 до нерухомого майна.
Відтак, судами господарської спеціалізації було безспірно встановлено, що Національна спілка художників України, ні ОСОБА_3 не є і ніколи не були власниками чи користувачами земельної ділянки, що розташована за адресою АДРЕСА_1 і відповідно не могли в законному порядку отримати кадастровий номер земельної ділянки, який є обов`язковою умовою укладення договору, який передбачає набуття права власності на об`єкт нерухомого майна.
Надалі, рішенням Галицького районного суду м.Львова від 10.04.2013 року, постановленого у справі №1304/9500/12 визнано недійсним договір купівлі-продажу приміщення та фундаменту окремої будівлі пам`ятки історії та культури підприємства громадської організації «Львівський художньо-виробничий комбінат» Львівської обласної організації Національної спілки художників України за адресою: м.Львів, пл.Міцкевича, 9, №143, укладений між Національною спілкою художників України (продавець) та ОСОБА_3 03 березня 2011 року. (т.1, а.с.55-58).
Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.12.2013 року, рішення Галицького районного суду м.Львова від 10.04.2013 року залишено без змін, а рішення апеляційного суду Львівської області від 17.09.2013 року, яким скасовано рішення суду першої інстанції скасовано та постановлено окрему ухвалу. (т.2 м.к.п.)
Таким чином, доводи скаржника про те, що слідчий не дослідив обставини та не перевірив епізоди щодо вчинення, на його думку, працівниками охоронної фірми «Ефорт» кримінального правопорушення, передбаченого ст. 356 КК України, тобто самоуправства, яке виразилось у фізичному чиненні перешкод у допуску до нібито належного йому нерухомого майна, не знайшли свого ствердження у судовому засіданні та повністю спростовані зібраними органом досудового розслідування матеріалами кримінального провадження №0002310 від 06.07.2013 року, які знаходяться у взаємозв`язку з викладеними слідчим мотивами щодо прийняття рішення про закриття кримінального правопорушення, у зв`язку з відсутністю в діях складу кримінального правопорушення (злочину).
З огляду на те, що обставин, які б викликали сумнів у повноті, всебічності та неупередженості дослідження слідчим обставин кримінального провадження, що стало підставою для винесення оскаржуваної постанови від 25 лютого 2014 року про закриття кримінального провадження, не встановлено, відтак висновки та процесуальне рішення слідчого відповідають вимогами кримінального процесуального закону і ґрунтуються на оцінці доказів з точки зору належності, допустимості, достовірності, тому приходжу до висновку, що в задоволенні скарги належить відмовити.
Керуючись ст.ст. 94,303,304,306 КПК України, слідчий суддя, -
У Х В А Л И В :
в задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого слідчого відділення Галицького РВ ЛМУ МВС України у Львівській області ОСОБА_4 від 25.02.2014 року про закриття кримінального провадження №0002310 від 06.07.2013 року, відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до апеляційного суду Львівської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1