АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТАКИЄВА
Справа № 11-сc/796/3455/2015 Головуючий у 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 167 КПК Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

секретаря судового засідання ОСОБА_6 ,

представника ТОВ «Веллтоп» ОСОБА_7 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу прокурора прокуратури Печерського району м. Києва ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Цією ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_8 , погодженого із прокурором прокуратури Печерського району м. Києва ОСОБА_5 , про накладення арешту на грошові кошти, які були виявлені та вилучені в ході проведення обшуку за адресою: м. Київ, вул. Велика Житомирська, 20 (7 поверх) в офісному приміщенні ТОВ «Веллтоп» () на загальну суму 46465 доларів США та 9565 грн.

Згідно ухвали суду, слідчий суддя дійшов висновку про те, що до осіб, які не є підозрюваними, обвинуваченими, або особами, які в силу закону не несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, не може бути прийнято ухвалу про арешт майна.
В апеляційній скарзі прокурор зазначає, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню, просить скасувати ухвалу слідчого Печерського районного суду м. Києва від 18.11.2015 р. та постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання слідчого та накласти арешт на грошові кошти на загальну суму 46465 доларів США та 9565 грн.

Мотивуючи свої доводи, викладені в апеляційній скарзі, прокурор вказує на те, що в ході досудового розслідування здобуто достатньо даних, які вказують на те, що вказані грошові кошти , які вилучено в офісі «ТОВ «Веллтоп» одержані в наслідок вчинення кримінального правопорушення та є доходами від нього, однак стороною захисту, як вважає апелянт, не будо надано суду достатніх доказів зворотного.
Крім того, прокурор звертає увагу суду на те, що в судовому засіданні, в суді першої інстанції, представник ТОВ «Веллтоп» пояснила, що грошові кошти вилучені під час обшуку не є власністю ТОВ «Веллтоп», а є особистою власністю головного бухгалтера товариства ОСОБА_9 , які вона взяла у позику 09.11.2015 р. у громадянки ОСОБА_10 , однак договір позики укладений між громадянками ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не є нотаріально посвідчений, а тому існують підставии вважати, що вказані кошти, які виявлені під час обшуку в офісному приміщенні ТОВ «Веллтоп» не належать гр. ОСОБА_9 .
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити в повному обсязі, доводи представника ТОВ «Веллтоп», який вважає ухвалу слідчого судді законною та обґрунтованою, а апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, перевіривши та обговоривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали судової справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні слідчого управління Фінансових розслідувань ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві знаходиться кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 13.03.2015 р. за № 0000041, за фактом умисного ухилення від сплати податків службовими особами ТОВ «Веллтоп», за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України.

Підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань став акт № 1066/26-55-22-13/36087018 від 01.11.2014 р. «Про результати проведення документальної невиїзної позапланової перевірки ТОВ «Веллтоп». Порушення податкового законодавства службовими особами ТОВ «Веллтоп» виникло, як вважає орган досудового розслідування, в результаті придбання продукції, а саме соняшникової олії у ТОВ «МАРК-1» та продажу ціє продукції ТОВ «Лікеро-Горільчаний завод «Прайм».

Крім того, в ході досудового розслідування встановлено, що ТОВ «Веллтоп» безпідставно сформулювало податковий кредит за рахунок ПДВ по податковим накладним та організувало схему по ухиленню від сплати податків, шляхом відображення фінансово-господарських операцій від підприємств з ознаками фіктивності.

29.10.2015 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва було надано слідчому дозвіл на проведення обшуку приміщення ТОВ «Веллтоп».
12.11.2015 р. на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 29.10.2015 р. було проведено обшук приміщення ТОВ «Веллтоп», в ході якого було виявлено та вилучено грошові кошти , які не зазначені в ухвалі слідчого судді на загальну суму 46465 доларів США та 9565 грн.
13.11.2015 р. старший слідчий СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_8 , за погодженням із прокурором прокуратури Печерського району м. Києва ОСОБА_5 , звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про арешту грошових коштів, вилучених в ході проведення обшуку в приміщені ТОВ «Веллтоп» на загальну суму 46465 доларів США та 9565 грн., посилаючись на те, що вказані грошові кошти належать службовим особам ТОВ «Веллтоп» та отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення, а також можуть бути використані як докази в даному кримінальному провадженні.
18.11.2015 р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на грошові кошти, які були вилучені в ході проведення обшуку в приміщені ТОВ «Веллтоп» на загальну суму 46465 доларів США та 9565 грн. було відмовлено.
Колегія суддів звертає увагу, що наведені в клопотанні доводи про накладення арешту на майно, що було вилучено в ході обшуку, перевірялись судом першої інстанції, при цьому були досліджені матеріали справи, а також з`ясовані обставини, які мають значення при вирішенні питання щодо арешту майна.
Розглядаючи клопотання про накладення арешту на майно, в порядку статей 170-173 КПК України, для прийняття законного та обґрунтованого рішення, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для арешту майна або відмови у задоволенні клопотання про арешт майна.
Відмовляючи у задоволенні клопотання слідчого про накладення арешту на майно вилучене під час проведення обшуку, слідчий суддя суду першої інстанції послався на вимоги статті 170 КПК України та вказав, що додані до клопотання матеріали з кримінального провадження не свідчать про те, що застосування зазначеного заходу забезпечення кримінального провадження є виправданим та необхідним у даному кримінальному провадженні, сприятиме досягненню мети щодо всебічного, повного та неупередженого досудового розслідування, а також запобігатиме настанню будь-яких негативних наслідків. Більше того, додані до клопотання слідчого матеріали не містять жодних доказів причетності службових осіб ТОВ «Веллтоп» до кримінального правопорушення № 0000041, оскільки, як вірно встановлено слідчим суддею, під час розгляду клопотання слідчого, не дивлячись на те, що кримінальне провадження № 0000041 зареєстроване ще 13.03.2015 р. року, однак повідомлення про підозру будь-кому із посадових осіб ТОВ «Веллтоп» не повідомлено, отже на час розгляду клопотання слідчого та накладення арешту на вказане майно у вказаному кримінальному провадженні № 0000041 службові особи ТОВ «Веллтоп» в статусі підозрюваних, обвинувачених не перебували, у зв`язку з чим у слідчого судді були відсутні правові підстави для накладення арешту на майно.
Крім того, як вбачається з матеріалів долучених до клопотання слідчого про накладення арешту на майно, підставою для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань став акт № 1066/26-55-22-13/36087018 від 01.11.2014 р. «Про результати проведення документальної невиїзної позапланової перевірки ТОВ «Веллтоп». Порушення податкового законодавства службовими особами ТОВ «Веллтоп» виникло, як вважає орган досудового розслідування, в результаті придбання продукції, а саме соняшникової олії у ТОВ «МАРК-1» та продажу ціє продукції ТОВ «Лікеро-Горільчаний завод «Прайм». На підставі вказаного акту 26.11.2014 р. Державною податковою інспекцією у Печерському районі Головного управління Міністерства доходів і зборів України у м. Києві було прийнято податкове повідомлення рішення № 1642, однак вказане повідомлення-рішення постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 02.06.2015 р. було визнано протиправним та скасовано. Зазначена постанова суду ухвалою Вищого адміністративного суду України від 28.10.2015 р. залишена без змін, що також свідчить на підтвердження того, що до ТОВ «Веллтоп», якюридичної особи, не може бути застосовано захід забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна.
З таким висновком колегія суддів погоджується з огляду на наступне.
Кримінальний процесуальний кодекс України вимагає обов`язкового дотримання вимог закону при оформленні всіх процесуальних документів, надаючи цим вимогам принциповий характер. Отже, якщо закон визначив, що клопотання слідчого про накладення арешту повинно відповідати вимогам статті 171 КПК України, то слідчий повинен неухильно їх дотримуватися. Так, згідно статті 171 КПК України у клопотанні слідчого повинно бути зазначено правові (законні) підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна. Вказана норма також узгоджується з статтею 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав та основоположних свобод, відповідної до якої будь-яке обмеження власності повинно здійснюватися відповідно до закону, а отже суб`єкт, який ініціює таке обмеження повинен обґрунтувати свою ініціативу з посиланням на норми закону. Разом з цим жодних об`єктивних підстав вважати, що вилучені під час обшуку грошові кошти можуть бути отримані в результаті вчинення кримінального правопорушення, а також можуть бути використані, як докази в даному кримінальному провадженні немає.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, встановлюючи наявність правових підстав для арешту майна, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність таких підстав у цьому кримінальному провадженні.
Істотних порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді, по справі не вбачається.
На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку про те, що підстав для скасування ухвали слідчого судді, як про це просить прокурор, немає, а тому ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, а апеляційну скаргу, з викладеними у ній доводами без задоволення.

Керуючись ст.ст. 131, 132, 167, 170, 173, 376, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:

Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 18 листопада 2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання старшого слідчого в СУ ФР ДПІ у Печерському районі ГУ ДФС у м. Києві ОСОБА_8 , погодженого із прокурором прокуратури Печерського району м. Києва ОСОБА_5 , про накладення арешту на грошові кошти, які були виявлені та вилучені в ході проведення обшуку за адресою: м. Київ, вул. Велика Житомирська, 20 (7 поверх) в офісному приміщенні ТОВ «Веллтоп» () на загальну суму 46465 доларів США та 9565 грн. залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора прокуратури Печерського району м. Києва ОСОБА_5 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

__________ _____________ ______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4