Бориспільський міськрайонний суд Київської області
Справа №1-358/2010р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2010р.

Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі :

Головуючого судді Кабанячого Ю.В.

при секретарі Захарченко Ю.М.

з участю прокурора Шевченка О.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу по обвинуваченню ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, гр. України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, має на утриманні 7 річну доньку ОСОБА_2, не віськовозобов*язаного, не депутата, працюючого водієм в ТОВ «Ароматика», раніше судимого 12.10.2000 року Бориспільським міськрайонним судом, Київської області за ч.2 ст.206 КК України ( в редакції 1960 року) до 2-х років позбавлення волі, звільнений з іспитовим строком 2 роки, в силу ст. 89 КК України судимість погашена, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4 - за ст.121 ч.1, ст.296 ч.4 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

23.04.06, близько 21 год. 30 хв., ОСОБА_1 знаходився в приміщенні будинку культури, що розташований за адресою: с. Іванків Бориспільського р-ну Київської області, вул. Центральна, де проводив свій вільний час. Проходячи по коридору будинку культури ОСОБА_1 випадково штовхнув потерпілого ОСОБА_3 на що останній зробив ОСОБА_1 зауваження. На дане зауваження ОСОБА_1 відреагував агресивно та між ними виникла словесна суперечка. В ході якої ОСОБА_1 погрожував потерпілому ОСОБА_3 розібратися з ним коли останній вийде на вулицю.

Того ж дня близько 23 год.30 хв. перебуваючи в стані алкогольного спяніння та знаходячись біля входу до приміщення Іванківського будинку культури, що розташований по вул. Центральній в с. Іванків Бориспільського району Київської області, ОСОБА_1 підійшов до потерпілого ОСОБА_3 та умисно, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в ігноруванні загальноприйнятих норм моралі, елементарних правил поведінки у суспільстві та прояві грубої сили, з хуліганських спонукань, використовуючи малозначний привід, а саме те, що потерпілий ОСОБА_3 зробив йому зауваження, коли ОСОБА_1 штовхнув його в приміщені Іванківського будинку культури, проявляючи особливу зухвалість, наніс потерпілому ОСОБА_3 один удар в праву лобну частину голови, невстановленим досудовим слідством предметом, типу відрізка металевого прута, який він заздалегідь заготовив для нанесення тілесних ушкоджень та переносив у рукаві своєї куртки. В результаті нанесення ОСОБА_1 удару потерпілому ОСОБА_3 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку, вдавленого перелому лобної кістки справа, які згідно висновку судово-медичного експерта №18/Е від 10.03.2010 відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент заподіяння.

Крім цього, ОСОБА_1 23.04.06 року близько 23 год.30 хв. перебуваючи на вулиці неподалік від входу до Іванківського будинку культури, який розташований за адресою с. Іванків Бориспільського району Київської області по вул. Центральній під час вчинення хуліганських дій щодо потерпілого ОСОБА_3, умисно наніс потерпілому ОСОБА_3 один удар невстановленим досудовим слідством предметом, типу відрізка металевого прута, в праву лобну частину голови, чим спричинив потерпілому ОСОБА_3 тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми, забою головного мозку легкого ступеню, перелому лобної кістки справа та забійної рани лобної області голови справа, які згідно висновку судово-медичного експерта №18/Е від 10.03.2010 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпечності для життя в момент заподіяння.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 сувою вину в інкримінованих йому злочинах визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному та показав, що 23.04.06 року близько 23 години 00 хвилин він перебував у будинку культури, що розташований в центрі с. Іванків Бориспільського району Київської області на дискотеці, де проводив свій вільний час. До клубу він приїхав на власному автомобілі. Коли він зайшов до приміщення клубу, випадково зачепив потерпілого, який окликнув його в грубій формі. Він на даний оклик обурився. Через деякий час він вийшов з клубу на подвіря і помітивши на вулиці ОСОБА_3, вирішив зясувати з ним відносини. По дорозі до останнього підняв із землі якийсь металевий предмет, описати його не може, так як було темно, і підійшовши до ОСОБА_3, наніс останньому один удар в лобну частину голови. Від удару потерпілий не впав, а схопив його за одяг і вони обоє впали на асфальт. Він упав спиною, а ОСОБА_3 знаходився на ньому. Помітивши кров, яка текла з голови ОСОБА_3, запропонував останньому припинити конфлікт. Після цього вони розійшлися. Він пішов до свого автомобіля, по дорозі викинув металевий предмет, яким заподіяв удар і поїхав додому. Також доповнив, що в звязку з тим, що з моменту скоєння злочину і до цього часу пройшло чотири роки, він не памятає детально всіх подробиць скоєння даних злочинів. Але з предявленими обвинуваченнями погоджується і оцінивши докази зазначені в обвинувальному висновку, стверджує, що дані обставини були саме такі.

На досудовому слідстві вину в скоєнні даних злочинів не визнавав, так як вважав, що він примирився з потерпілим, компенсував останньому всі матеріальні збитки під час досудового слідства і вважав, що не буде притягнутий до кримінальної відповідальності за скоєне, а також боявся самої кримінальної відповідальності. В звязку з тим, що пройшов чималий проміжок часу, усвідомивши скоєне та враховуючи, що потерпілий немає до нього жодних претензій матеріального та морального характеру, а досудове слідство продовжувалося і справа передана до суду, визнав свою вину повністю і розкаюється в скоєному.

У звязку з тим, що справа розглядалась в порядку ч.3 ст.299 КПК України, суд визнавши недоцільним дослідження доказів стосовно обставин справи, які ні ким не оспорюються, зясувавши, що підсудний та учасники судового розгляду вірно розуміють зміст цих обставин, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, розяснивши їм, що у цьому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи у апеляційному порядку, після допиту підсудного дослідив матеріали справи, що характеризують особу:

-спецперевірка (а.с.166,169), згідно якої, підсудний раніше судимий;

- копія паспорта підсудного (170);

- копія свідоцтва про народження дитини (171), відповідно до якої підсудний має дитину;

- характеристика по місцю проживання підсудного (а.с.172), відповідно до якої підсудний характеризується посередньо;

- характеристика по місцю роботи (а.с.173,244), відповідно до який по місцю роботи характеризується позитивно;

- довідки Бориспільського поліклінічного відділення (а.с.174), відповідно до яких підсудний не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра;

- копія вироку ( а.с.175-184), відповідно до якого підсудний раніше судимий Бориспільським районним судом в 2000 р. по ст. 206 ч.2 КК України ( в редакції 1960 р.) до двох років позбавлення волі та відстрочкою виконання покарання на два роки;

- медична довідка (а.с.243), відповідно до якої підсудний страждає на хворобу- виразка шлунку та 12-ти перстної кишки в стані загострення;

- копія свідоцтва про смерть матері підсудного (а.с.251).

Таким чином, суд дійшов висновку, що дійсно ОСОБА_1 своїми умисними діями, які виразились в грубому порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалися особливою зухвалістю (хуліганство), вчинені із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень, ОСОБА_1 вчинив злочин, передбачений ст.296 ч.4 КК України.

Крім того ОСОБА_1 своїми умисними діями, що виразилися в умисному нанесенні тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_3, тобто умисного тілесного ушкодження, яке є небезпечним для життя в момент заподіяння, ОСОБА_1 вчинив злочин, передбачений ст.121 ч.1 КК України.

Підсудний скоїв злочини які є тяжкими, тяжких наслідків від скоєного підсудним не настало. Відповідно до ст. 89 КК України на день розгляду справи та скоєння злочину вважається таким, що не немає судимості в звязку з її погашенням.

Обставиною, що згідно до ст.66 КК України помякшує покарання винного, судом встановлено щире каяття у скоєному.

Обставин, що згідно до ст.67 КК України обтяжують покарання підсудного є вчинення ним злочинів перебуваючи в стані алкогольного спяніння.

Обираючи міру покарання підсудному ОСОБА_1, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, який вважається раніше не судимим, по місцю проживання характеризується посередньо, по місцю роботи характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває. Також враховує ті обставини, що потерпіли претензій матеріального та морального характеру не має, наявність на утриманні підсудного малолітньої дочки ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_5, стан здоровя підсудного. Крім цього враховує тяжку втрату підсудного з приводу смерті його матері (а.с.251) та стан здоровя його батька (а.с.249) в звязку з чим останній та його сімя перебувають лише на утриманні підсудного. При цьому приймає до уваги наявність помякшуючої обставини, тому приходить до висновку, що виправлення і перевиховання підсудного не можливе без ізоляції від суспільства і йому потрібно призначити покарання у вигляді позбавлення волі та обрати міру покарання відповідно до ст. 70 КК України. Але по відношенню до нього можливо застосувати ст.75 КК України та звільнити його від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк. Суд прийшов до переконання що дана міра покарання відносно підсудного ОСОБА_1 є необхідною і достатньою для виправлення та попередження нових злочинів, враховуючи тяжкість вчиненого злочину та особу підсудного.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд.

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочинів передбачених ст.296 ч.4,121 ч.1 КК України та призначити йому покарання:

-за ч.4 ст. 296 КК України у вигляді 3 (три) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі;

-за ч.1 ст. 121 КК України у вигляді 5 (пяти) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України ОСОБА_1 остаточно призначити покарання шляхом повного поглинання менш суворого покарання більш суворим у вигляді 5 (пяти) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу залишити попередній - підписку про не виїзд за місцем проживання.

Згідно до вимог ст.76 КК України на ОСОБА_1 покласти такі обовязки:

1.Не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої служби по місцю реєстрації.

2.Повідомляти органи кримінально - виконавчої служби про зміну місця проживання, роботи, навчання.

3.Періодично зявлятись для реєстрації в ограни кримінально виконавчої системи.

Речові докази по справі відсутні.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Судові витрати по справі відсутні.

На вирок може бути принесено апеляцію до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області на протязі 15 (пятнадцяти) діб.

З оригіналом вірно.

Суддя Ю.В.Кабанячий