Справа № 1-20/10 Головуючий у І інстанції
Провадження № б/н Доповідач у 2 інстанції . .
Категорія 3 30.06.2010
ВИРОК

Іменем України

З0 червня 2010 року м. Київ

-

Апеляційний суд Київської області у складі:

головуючого-судді Матюшка М.П.

судді-Панасюка С.П.,

народних засідателів-Зубар С.П., ОСОБА_1 і ОСОБА_2

при секретарі-Блажівському С.П.

за участю державних обвинувачів Гардецького О.С., Клюге Г.О. і ОСОБА_3

потерпілих ОСОБА_4, ОСОБА_5

захисника підсудного-адвоката ОСОБА_6-розглянувши у відкритому судовому

засіданні кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, ' неодруженого, непрацюючого, без постійного місця проживання, раніше судимого 29.06.1993 року Шевченківським районним судом міста Запоріжжя за ст. 94 КК України до покарання у виді 12 років позбавлення волі, звільненого 02.07.2003 року умовно-достроково постановою Красно луцького міського суду Луганської області від 24.06.2003 року на підставі ст. 81 КК України з невідбутим строком 1 рік 7 місяців 16 днів, у вчиненні злочину передбаченого п.13 ч.2 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Близько третьої години 18 січня 2010 року під час спільного вживання спиртних напоїв у приміщенні охорони приватної кузні по вул. Щорса, 61 в селі Ясногородка Макарівського району Київської області між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виникла сварка на грунті висловлювань щодо працівників та керівництва названої кузні, котра переросла в бійку. Під час сварки ОСОБА_8 наніс ОСОБА_7 удар кулаком в обличчя, в результаті якого останній впав на підлогу і втратив свідомість. Коли ОСОБА_7 прийшов до свідомості, то ОСОБА_8 сидів у нього на грудях і наносив удари тильною частиною долоні лівої руки в обличчя.

Обурений висловлюваннями ОСОБА_8 на адресу працівників кузні та його діями, ОСОБА_7 вирішив його вбити. Реалізуючи злочинний намір на позбавлення життя ОСОБА_8, ОСОБА_7 вислизнув з-під ОСОБА_8 і, схвативши дерев'яне руків'я від сокири, шо лежало на підлозі, умисно ударив ним по голові ОСОБА_8, після чого мішком з картоплею збив з ніг ОСОБА_8 Потім ОСОБА_7 вибіг з приміщення та взяв дерев 'яну колоду довжиною 1,2 м діаметром 18 сантиметрів, якою в приміщенні умисно наніс удари торцевою частиною в обличчя та потиличну частину голови потерпілого, спричинивши ОСОБА_8 тяжкі тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з множинними пошкодженнями кісток черепу та головного мозку, від яких потерпілий ОСОБА_8 помер на місці вчинення злочину.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_7 свою вину у скоєному, викладеному в описовій частині вироку, визнав повністю, про обставини злочину дав покази аналогічні викладеному вище, при цьому пояснив, що вбив ОСОБА_8В, за його

поведінку та слова у його бік та працівників кузні. Скільки наніс ударів колодою по голові не пам'ятає, але припинив бити тоді, коли знесилів і колода випала з рук, після чого зразу знепритомнів і заснув.

Крім особистого визнання підсудного ОСОБА_7, його вина в інкримінованому злочині підтверджується всією сукупністю досліджених судом доказів.

Потерпіла ОСОБА_4, дружина вбитого, показала, що 16 січня 2010 року зранку її чоловік ОСОБА_8В, взяв робочий одяг, інструмент та поїхав в село Ясногородку Макарівського району Київської області працювати в кузні. Наступного дня чоловік повідомив, що у нього все йде хорошо, але після 21 години мобільний телфон чоловіка мовчав, а близько 15 години 18 січня 2010 року працівник міліції по телефону повідомив про вбивство.

Сестра ОСОБА_8 потерпіла ОСОБА_9 показала, що її брат спиртними напоями не зловживав та був приємний у спілкуванні, а десь в обідню пору 18 січня 2010 року по мобільному телефону ОСОБА_4 повідомила про вбивство брата.

Свідок ОСОБА_10 кін А.П. показав, що він є приватним підприємцем в галузі ковки і його виробництво розташоване по вул. Щорса, 61 в с. Ясногородка Макарівського району Київської області. У грудні місяці 2009 році він давав оголошення в газету про потребу на виробництві коваля і йому 18 грудня 2009 року дзвонив ОСОБА_8, котрого він запросив на 16 січня 2010 року. В той день його на роботі не було, тому ОСОБА_8 зустрів батько ОСОБА_11 зі слів якого стало відомо, що ОСОБА_8 є кваліфікованим ковалем і виявив бажання залишитися на території виробництва до понеділка. Близько 9 годин 18 січня 2010 року йому зателефонував батько- Семикін П.О. та повідомив, що ОСОБА_8 вбив ОСОБА_7 Зателефонувавши в міліцію, він, ОСОБА_10 кін А.П., приїхав на виробництво і побачив у вагончику мертве тіло ОСОБА_8

Свідок ОСОБА_11 показав, що на прохання свого сина ОСОБА_12, який керує кузнею, зустрів вранці 16 січня 2010 року ОСОБА_8, який того ж дня виковав кочергу і фігурний листок, показавши, що є кваліфікованим ковалем, про що повідомив по телефону сина. ОСОБА_12 сказав , що з понеділка ОСОБА_8 може приступати до роботи, при цьому останній попросився пожити до понеділка у вагончику охорони кузні, щоб довго не їхати додому. Вранці 18 січня 2010 року працівник кузні ОСОБА_13 йому повідомив по телефону про вбивство ОСОБА_8 ОСОБА_7, а через декілька хвилин зателефонував ОСОБА_7 і попросив визвати міліцію, оскільки він вбив чоловіка. Коли приїхав на виробництво, то виявив у вагончику труп ОСОБА_8, тіло якого лежало поперек приміщення на животі, а голова була розбита дерев'яною колодою, яка знаходилась у покійного на голові.

Свідок ОСОБА_13 показав, що по прибуттю на роботу вранці 18 січня цього року ОСОБА_7 сказав не заходити у вагончик, бо там труп вбитого ним ОСОБА_8 Тоді ОСОБА_11 зайшов у вагончик, пересвідчився в правдивості слів ОСОБА_7 і всі чекали приїзду працівників міліції.

Крім викладеного вина ОСОБА_7 підтверджується дослідженими судом нижченаведеними доказами:

- протоколом огляду місця скоєння вбивства від 18.01.2010 року та фототаблицею і диском із записом до нього ( а.с. 10-18);

- протоколом відтворення обстановки обставин події за участю ОСОБА_7 та диском із записом до нього (а.с. 115-118);

- висновком судово-медичної експертизи № 1/7 від 24.02.2010 року, що смерть ОСОБА_8 настала внаслідок відкритої черепно-мозкової травми у вигляді множинних пошкоджень кісток черепа і головного мозку. Пошкодження ОСОБА_8 спричинені тупим предметом, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень.Враховуючи характер, кількість і особливості пошкодження мяких тканин голови, кісток черепа, оболонок і тканин головного мозку, ОСОБА_8 було завдано не менше двох, а можливо біля ударів травмуючим предметом в ділянку голови, при цьому не виключена можливість заподіяння тілесних ушкоджень вище названою дерев'яною колодою ( а.с. 28-30);

- висновком судово - цитологічної експертизи № 35 від 12.03.2010 року,

згідно якою кров на дерев'яній колоді могла походити від ОСОБА_8

(а.с. 39-44);

- протоколом медичного огляду № 11 від 18.01.2010 року про те, що

ОСОБА_7 вживав спиртні напої (а.с. 20)

За висновком судової психолого-психіатричної експертизи № 51-2010 ОСОБА_7

Д.К. під час скоєння злочину на психічне захворювання не страждав, в тому числі

не перебував в тимчасовому хворобливому стані, а перебував в стані простого

алкогольного сп'яніння, під час проведення обстеження ознак психічного

захворювання у нього не виявлено, примусових заходів медичного характеру

ОСОБА_7 не потребує.

Вчинки ОСОБА_7 не були викликані станом фізіологічного афекту -ситуація не носила афектогенного характеру ( а.с. 53-54). В сукупності з даними досудового слідства суд знаходить даний висновок комплексної експертизи обґрунтованим, а ОСОБА_7 визнає осудним.

Оцінивши вищенаведене в сукупності, суд кваліфікує дії ОСОБА_7 за п.13 ч. 2 ст. 115 КК України, як вчинення умисного вбивства особою, яка раніше вчинила умисне вбивство, передбачене ст. 94 КК України (в редакції 1960 року) і судимість за яке не погашена. Свій висновок суд обґрунтовує тим, що, наносячи удари дерев'яною колодою значних розмірів в область голови потерпілого, ОСОБА_7 діяв с прямим умислом , тобто усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачав його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті ОСОБА_8, бажав її настання, оскільки наносив не сумісні з життям удари в життєво важливий орган потерпілого. Більше того покази підсудного про те, що ОСОБА_8 він не хотів вбивати, а потерпілий поставив його у безвихідне становище , спростовуються фактичними діями підсудного, який після збиття ОСОБА_8 з ніг вибіг з вагончика і мав можливість безпосередньо покинути місце пригоди , але він взяв знаряддя злочину -колоду і повернувся в приміщення для вбивства потерпілого.

Обираючи підсудному покарання, суд враховує, що ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому йому злочині визнав повністю і за останнім місцем роботи характеризується позитивно.

Разом з тим суд визнає обставиною, яка обтяжує покарання, скоєння ОСОБА_7 злочину в стані алкогольного сп'яніння, бере до уваги, що він вчинив особливо тяжкий злочин, позбавивши життя єдиного годувальника трьох малолітніх дітей, враховує також той факт, що при вчиненні даного вбивства та вбивства за попереднім вироком ( з якого ОСОБА_7 не зробив належних висновків), ОСОБА_7 з безвідповідальною байдужістю позбавляє життя людей, наносячи смертельні удари тупими твердими предметами в голову, тому суд, з метою безпеки життя громадян, не знаходить можливим позбавити підсудного волі на певний строк, а застосовує щодо винного довічне позбавлення волі згідно з санкцією п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України.

Цивільний позов не заявлено, судові витрати відсутні.

Речовими доказами суд розпоряджається відповідно до вимог ст. 81 КК України.

На підставі викладеного і, керуючись ст. ст. 323 і 324 КК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_7 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого п. 13 ч. 2 ст. 115 КК України і призначити йому покарання у виді довічного позбавлення волі.

Строк відбування покарання рахувати ОСОБА_7 з 18 січня 2010 року.Міру запобіжного заходу ОСОБА_7 залишити без змін - тримання під вартою у Київському слідчому ізоляторі № 13 до набрання вироком законної сили.

Після набрання вироком законної сили речові докази по справі: дерев'яну рукоятку довжиною 40 см та дерев'яну колоду довжиною 1,2 м діаметром 18 см, які зберігаються в камері речових доказів Макарівського РВ ГУ МВС України в Київській області -знищити.

Вирок може бути оскаржений шляхом подачі апеляції у Верховний Суд України через Апеляційний суд Київської області протягом одного місяця з моменту його проголошення, а засудженим - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Судді: