Справа №333/891/14-к
Провадження №1-кс/333/66/14
УХВАЛА
Іменем України
12 лютого 2014 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого СВ Комунарського

РВ ЗМУ ГУМВС України

в Запорізькій області ОСОБА_4 ,

захисника адвоката ОСОБА_5 ,

підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі Комунарського районного суду м.Запоріжжя, клопотання слідчого СВ Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 , погоджене зі старшим прокурором прокуратури Комунарського району м.Запоріжжя ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000413 відносно:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Запоріжжя, громадянина України, українця, освіта середня, неодруженого, маючого доньку ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , офіційно працюючого генеральним директором в ТОВ «КІТЄЛ», не є депутатом, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.317 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
12.02.2014 року слідчий СВ Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про арешт майна у кримінальному провадженні №0000413 відносно ОСОБА_6 .

Вимоги клопотання обґрунтовані тим, що 25.01.2013 року, приблизно о 10-45 годині, ОСОБА_6 , діючи умисно, домовився з ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 про те, що у приміщенні його квартири, за адресою: АДРЕСА_1 , вони вживатимуть особливо небезпечний наркотичний засіб ацетильований опій. Після чого, цього ж дня, 25.01.2014 року, у денний час доби, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , перебуваючи за місцем мешкання ОСОБА_6 , в зальній кімнаті квартири АДРЕСА_2 , з дозволу ОСОБА_6 та в його присутності, шляхом введення внутрішньовенно за допомогою медичних шприців, вжили згідно висновку експерта №130 від 02.02.2014 року особливо небезпечний наркотичний засіб ацетильований опій.

Умисні дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.317 КК України як надання приміщення для незаконного вживання наркотичних засобів.

Крім того, и нижньої частини з залишками єчних шприріжжя, до 5 років позбавлення волі, на осн. _________________________________________.25.01.2014 року, приблизно о 10-45 годині, ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне зберігання наркотичного засобу без мети збуту, при невідомих обставинах у невстановленої досудовим розслідуванням особи, придбав речовину, яка згідно висновку експерта №130 від 02.02.2014 року є особливо небезпечним наркотичним засобом ацетильованим опієм, який зберігав у приміщенні квартири АДРЕСА_2 .

Умисні дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.309 КК України як незаконне зберігання наркотичних засобів без мети збуту, особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 317 КК України.

Також 11.02.2014 року, приблизно о 10-40 годині, ОСОБА_6 , діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, знаходячись на майданчику загальноосвітньої школи №90 по АДРЕСА_3 , за грошову винагороду у розмірі 120 гривень, незаконно збув ОСОБА_11 медичний шприц, градуюванням 5,0 мл, в якому знаходилась рідина коричневого кольору, об`ємом 1,0 мл.

Умисні дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України як незаконне зберігання з метою збуту, а також збут особливо небезпечних наркотичних засобів особою, яка раніше вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ст.309, ст.317 КК України, вчинене у місці, що призначене для проведення навчальних та спортивних заходів.

Таким чином, ОСОБА_6 вчинив ряд злочинів у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, передбачених ч.1 ст.317, ч.2 ст.307, ч.2 ст.309 КК України. Згідно санкції ч.2 ст.307 КК України за вказаний злочин передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років з конфіскацією майна. Отже, з метою забезпечення виконання в майбутньому санкції зазначеної статті, а саме можливої конфіскації майна, слідчий просить в клопотанні накласти арешт на майно, що перебуває у власності ОСОБА_6 , а саме: квартиру АДРЕСА_2 , автомобіль «ВАЗ 21150», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2004 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , поставлений на облік 25.03.2006 року, мобільний телефон «Нокіа 701», в корпусі чорного кольору, імей НОМЕР_3 , з сім-картою НОМЕР_4 , для виключення можливості відчуження вказаного майна.

У судовому засіданні слідчий у повному обсязі підтримав своє клопотання, послався на обставини, які у ньому були викладені, а також зазначив, що з метою забезпечення кримінального провадження, на період його проведення, необхідно накласти арешт на зазначене в клопотанні майно.

Прокурор у судовому засіданні також підтримав клопотання слідчого та просив накласти арешт на зазначене в клопотанні майно.

Підозрюваний та його захисник не заперечували щодо задоволення клопотання слідчого, а також підозрюваний зазначив, що вказане в клопотанні слідчого майно дійсно належить йому на праві приватної власності.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши клопотання та додані до нього матеріали у їх сукупності, слідчий суддя доходить до висновку, що клопотання слідчого є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог КПК України арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Частиною 3 статті 170 КПК України передбачено, що суддя може накласти арешт, зокрема, на нерухоме та рухоме майно, які перебувають у власності підозрюваного з метою забезпечення можливої конфіскації майна.

На підставі ч.4 ст.170 КПК України заборона розпоряджатися таким майном може бути застосована лише у випадках, коли її незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Частиною 2 статті 173 КПК України передбачено, що при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Судом встановлено, що 22.01.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч.1 ст.317 КК України (кримінальне провадження №0000413). 03.02.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч.2 ст.309 КК України (кримінальне провадження №0000583). 03.02.2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань були внесені відомості про скоєння кримінального правопорушення за ч.2 ст.307 КК України (кримінальне провадження №0000585). Зазначені кримінальні провадження щодо ОСОБА_6 об`єднано в одне кримінальне провадження за №0000413.

04.02.2014 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.317, ч.2 ст.309 КК України. 12.02.2014 року ОСОБА_6 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.

Клопотання слідчого про арешт майна, погоджене зі старшим прокурором прокуратури Комунарського району м.Запоріжжя ОСОБА_3 . На виконання вищезазначених вимог ст.171 КПК України у клопотанні про арешт майна слідчим була зазначена підстава накладення арешту на майно, а саме: забезпечення кримінального провадження на період його проведення та забезпечення можливої конфіскації майна, а також наведений перелік і види майна, що належить арештувати.

Під час розгляду клопотання встановлено, що надані слідчим докази доводять обставини, які свідчать про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.1 ст.317 КК України, тобто є підстави вважати, що ОСОБА_6 вчинив, зокрема, тяжкий злочин, який відповідно до норми закону карається позбавленням волі на строк від 5 до 10 років з конфіскацією майна.

У зв`язку з викладеним, слідчий суддя вважає за можливе накласти арешт на майно, що перебуває у власності ОСОБА_6 , а саме: квартиру АДРЕСА_2 , автомобіль «ВАЗ 21150», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2004 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , поставлений на облік 25.03.2006 року, мобільний телефон «Нокіа 701», в корпусі чорного кольору, імей НОМЕР_3 , з сім-картою НОМЕР_4 .

При вирішення питання про накладення арешту на майно слідчим суддею враховано достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінальних правопорушень, наслідки арешту майна для інших осіб, а також розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись, ст.ст.170-175, 372 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання слідчого СВ Комунарського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 , погоджене зі старшим прокурором прокуратури Комунарського району м.Запоріжжя ОСОБА_3 , про арешт майна у кримінальному провадженні №0000413 задовольнити повністю.
З метою забезпечення кримінального провадження на період його проведення накласти арешт на наступне належне на праві приватної власності підозрюваному ОСОБА_6 майно:

квартиру АДРЕСА_2 ;

автомобіль «ВАЗ 21150», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2004 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , поставлений на облік 25.03.2006 року;

мобільний телефон «Нокіа 701», в корпусі чорного кольору, імей НОМЕР_3 , з сім-картою МТС №050-454-81-10.

Заборонити здійснювати відчуження квартири АДРЕСА_2 та автомобіля «ВАЗ 21150», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2004 року випуску, кузов № НОМЕР_2 , поставлений на облік 25.03.2006 року.

Зобов`язати старшого прокурора прокуратури Комунарського району м.Запоріжжя ОСОБА_3 та слідчого СВ Комунарського району РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 організувати тимчасове зберігання вищезазначеного мобільного телефону.

Копію ухвали направити підозрюваному ОСОБА_6 та старшому прокурору прокуратури Комунарського району м.Запоріжжя ОСОБА_3 для відома.

Ухвала слідчого судді діє до 11.04.2013 року.
Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її проголошення, подання апеляційної скарги не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення безпосередньо до Апеляційного суду Запорізької області. У разі якщо ухвалу було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Слідчий суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя ОСОБА_1