Справа №1-1036/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2012 р. Рівненський міський суд в складі

головуючого судді Кучиної Н.Г.

при секретарі Цимбалюк А.І.

з участю прокурора Станкевича О.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, в силу ст. 89 КК України раніше не судимого

у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.122 КК України

В С Т А Н О В И В :

17 квітня 2011 року, близько 21 години, ОСОБА_1, керуючи автомобілем НОМЕР_1, знаходячись на дорозі, що проходить поблизу магазину Шокщо по вул. Черняка у місті Рівне, умисно здійснив наїзд автомобілем на ОСОБА_2, внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому малогомілкової та великогомілкової кісток лівої гомілки у верхній третині зі зміщенням уламків з наявністю забою мяких тканин та гематоми в ділянці верхньої третини лівої гомілки, що відноситься до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень по критерію довготривалого розладу здоровя, з приводу чого потерпілий перебував на стаціонарному лікуванні з 17 квітня 2011 року по 20 травня 2011 року у центральній міській лікарні в м.Рівне, а далі на амбулаторному лікуванні.

Будучи допитаним в якості підсудного ОСОБА_1 вину не визнав, суду дав показання, що 17 квітня 2011 року він керував автомобілем ВАЗ 21110 у вечірній час, оскільки шукав свого сина. Рухаючись дорогою поблизу магазину Шок, перед ним по дорозі йшло двоє чоловіків, він спробував їх обминути, однак коли робив маневр вліво, то вони також стали рухатись вліво, маневр вправо- вони теж вправо. Такі дії його обурили і він зупинив автомобіль і зробив їм зауваження. Один із чоловіків нецензурно висловився в його сторону, тоді він сів в автомобіль та здав трохи назад і став різко та швидко обїзджати невідомих, однак один із них - ОСОБА_2 ударився об його автомобіль та впав. Він зупинився, допоміг йому присісти на бордюр, а сам сів в автомобіль та поїхав далі. Суму предявленого цивільного позову в розмірі 15 000 грн- матеріальної шкоди та 30 000 грн - моральної шкоди не визнав, зазначив, що дана сума є завищеною і він не взмозі її виплатити.

Хоча підсудний ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочині не визнав, однак його вина повністю підтверджується сукупністю доказів, зібраних по справі та досліджених судом.

Показання підсудного ОСОБА_1 щодо того, що він вказаний злочин умисно не вчиняв, суд розцінює як позицію підсудного щодо реалізації ним права на захист, з метою уникнути кримінальної відповідальності.

В ході судового розгляду такі показання підсудного ОСОБА_1 було спростовано іншими дослідженими судом доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_2І в судовому засіданні дав показання про те, що 17 квітня 2011 року він, разом зі своїм товаришем ОСОБА_3 знаходились в кафе Наутілус, що розташоване в підземному переході на перехресті вулиць Шухевича Черняка у місті Рівне, де вони разом вживали спиртні напої. Близько 21 години вони вирішили іти додому, рухались по правій стороні дороги до магазину Шок, оскільки там немає тротуару. Позаду них зупинився легковий автомобіль марки ВАЗр.н. з. ВК 5191 АТ. З автомобіля вийшов водій та почав на них кричати, він намагався з ним поговорити, однак водій сів в автомобіль та почав здавати назад. Він відїхав на відстань, приблизно 4 метра, після чого став несподівано та різко розганяти автомобіль та здійснив наїзд на нього. Контакт відбувся лівою передньою частиною автомобіля з його лівою ногою. Підтримав поданий ним цивільний позов та пояснив, що в результаті злочинних дій ОСОБА_1 йому завдано як матеріальну шкоду, оскільки він несе значні витрати на при дбання ліків, в подальшому йому необхідно ще лікуватись та проходити реабілітаційний курс так і моральну шкоду, оскільки він глибоко переживає про все що відбулось, він змушений змінити свій звичайний життєвий лад, йому приходи ться витрачати значний час на лікування. Просить суд стягнути 15000 грн матеріальної шкоди та 30000 грн. моральної шкоди

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні повністю підтвердив обставини встановлені цим вироком та показання дані потерпілим ОСОБА_2 Підтвердив, що ОСОБА_1 умисно несподівано та різко розігнав свій автомобіль та здійснив наїзд на ОСОБА_2 Контакт відбувся лівою передньою частиною автомобіля з лівою ногою ОСОБА_2

Такі показання свідка ОСОБА_4 повністю узгоджуються з показаннями потерпілого ОСОБА_2 в тій частині, що ОСОБА_1 умисно, несподівано та різко розігнав свій автомобіль, та здійснив наїзд на ОСОБА_2 , а тому суд оцінює дані показання свідка як належний доказ у справі.

З оголошеного та оціненого в судовому засіданні протоколу відтворення обстановки і обставин події з участю ОСОБА_2 з фототаблицею вбачається, що останній показав на місце, де ОСОБА_1 здійснив на нього наїзд, вказав якою саме частиною автомобіля йому були заподіяні тілесні ушкодження , показав на якій відстані знаходився автомобіль та в яку сторону він поїхав( а.с.92-96)

З оголошеного та оціненого в судовому засіданні протоколу відтворення обстановки і обставин події з участю ОСОБА_4 з фото таблицею вбачається, що останній вказав на місце де було здійснено наїзд на ОСОБА_2, розповів, які саме тілесні ушкодження були заподіяні потерпілому ОСОБА_2 та вказав на механізм заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому, а саме, як автомобіль здійснив наїзд на потерпілого ( а.с. 97-100)

З оголошеного та оціненого в судовому засіданні протоколу відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_1 вбачається, що останній на місці розповів про обставини вчиненого ним наїзду на ОСОБА_2, під час якого підтвердив, що він відновив рух автомобілем та вчинив наїзд на Федорця ( а. с. 101-104)

З оголошеного та оціненого в судовому засіданні протоколу очної ставки між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вбачається, що потерпілий ОСОБА_2 настояв на своїх показаннях і пояснив, що ОСОБА_1 умисно здійснив на нього наїзд, оскільки замість того, щоб їх обїхати, відїхав назад і на швидкості здійснив на нього наїзд. Крім того, в подальшому з місця пригоди поїхав. ( а.с. 86-88 )

З оголошеного та оціненого в судовому засіданні протоколу очної ставки між свідком ОСОБА_4 та ОСОБА_1 вбачається, що свідок ОСОБА_4 настояв на своїх показаннях і пояснив, що ОСОБА_1 умисно здійснив наїзд на ОСОБА_2, оскільки різко здав назад і знову став їхати в їх сторону. ( а.с. 89-91 )

З оголошеного та оціненого в судовому засіданні висновку експерта №643/Е 962 від 30 червня 2011 року вбачається, у ОСОБА_2 виявлені тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому малогомілкової та великогомілкової кісток лівої гомілки у верхній третині зі зміщенням уламків з наявністю забою мяких тканин та гематоми в ділянці верхньої третини лівої гомілки, що відноситься до середнього ступеню тяжкості тілесних ушкоджень по критерію довготривалого розладу здоровя, з приводу чого потерпілий перебував на стаціонарному лікуванні з 17 квітня 2011 року по 20 травня 2011 року у центральній міській лікарні в м.Рівне, в далі на амбулаторному лікуванні. Вказані тілесні ушкодження могли утворитись незадовго до поступлення потерпілого у лікувальний заклад, тобто не суперечать вказаному у обставинах терміну, а саме 17 квітня 2011 року та відносяться до середнього ступеня тяжкості тілесних ушкоджень по критерію довготривалого розладу здоровя. Дані тілесні ушкодження могли утворитись внаслідок наїзду автомобілем при обставинах на які вказує потерпілий ОСОБА_2 ( а.с.38-40)

За таких підстав, в судовому засіданні підтверджено належними та допустимим доказами, що ОСОБА_2 17 квітня 2011 року внаслідок неправомірних дій ОСОБА_1 було заподіяно середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження .

Зважаючи на те, що вказані вище докази одержані законним шляхом, їх збирання й закріплення здійснено без будь- яких порушень гарантованих Конституцією України прав людини і громадянина, встановлених кримінально - процесуальним законодавством порядку, уповноваженими на це особами, суд оцінює їх як належні та допустимі докази у справі.

Таким чином, суд, допитавши підсудного, а також потерпілого, свідка, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю.

Оцінюючи досліджені докази в сукупності, дії підсудного ОСОБА_1 суд кваліфікує за ч.1 ст.122 КК України, як заподіяння умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоровя.

Що стосується предявленого потерпілим ОСОБА_2 цивільного позову про стягнення матеріальної шкоди в розмірі 15000 гривен та моральної шкоди в розмірі 30000 гривен, то суд приходить до наступних висновків.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 здійснив наїзд на ОСОБА_2 в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості та перебував на стаціонарному лікуванні з 17 квітня 2011 року по 20 травня 2011 року, що підтверджується епікризом.

В період стаціонарного лікування та дотримуючись подальшого рекомендованого курсу лікування ОСОБА_2 поніс витрати особистих коштів на при дбання ліків на суму 1555, 19 грн, що підтверджено товарними чеками.

Таким чином, в рахунок відшкодування витрат на лікування підлягає стягненню 1555 гривен 19 копійок на підставі ст.1166, 1206 ЦК України

Щодо доводів потерпілого ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 матеріальної шкоди завданої ушкодженням здоровя на підставі ст. 1195 ЦК України, то суд їх відхиляє з огляду на наст упне.

Відповідно до ст.1195 ЦК України фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя фізичній особі, зобовязана відшкодувати потерпілому заробіток ( дохід) втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, санаторно- курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Відповідно до ст.1202 ЦК України відшкодування шкоди , завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоровя або смертю потерпілого, здійснюється щомісячними платежами. За наявності обставин, які мають істотне значення та з урахуванням матеріального становища фізичної особи, яка завдала шкоди, сума відшкодування може бути виплачена одноразово, але не більш як за три роки наперед.

Стягнення додаткових витрат, передбачених ч.1 ст. 1195 ЦК України може бути здійснене наперед у межах строків, встановлених на основі висновку відповідної лікарської експертизи, а також у разі необхідності попередньої оплати послуг і майна.

Для вирішення питання щодо відшкодування потерпілому заробітку ( доходу) втраченого ним внаслідок ушкодження здоровя під час згаданого вище наїзду, по справі необхідно встановити, яка ступінь втрати професійної та / або загальної працездатності настала у ОСОБА_2 внаслідок даного ушкодження здоровя, момент ( дату) її настання та строк, на який її встановлено.

Довідка МСЕК № 0185931 від 20.05.2011 року , на яку посилається потерпілий як на підставу позовних вимог в цій частині, таких відомостей не містять. Висновку медико- соціальної експертизи щодо відсотку втрати позивачем працездатності внаслідок наїзду немає. Доказів наявності істотних обставин, які б давали підстави для стягнення відшкодування наперед за три роки суду не надано.

За таких обставин, на розсуд суду, в позові в цій частині необхідно відмовити.

Відповідно до с т. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв2язку з каліцтв ом або іншим ушкодженням здоровя.

Згідно ст. 1167 ЦК України та розясень, викладених в п.п.7, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року ( зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду № 5 від 25.05.2001 року) Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди, заподіяна моральна шкода відшкодовується у повному обсязі тій фізичній чи юридичній особі, права якої були безпосередньо порушені протиправн ими діми ( бездіяльністю) інших осіб.

Розмір відшкодування моральної ( немайнової) шкоди визначається судом залежно від характеру та обсягу страждань ( фізичних, душевних, психічни х ) тощо, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат ( їх тривалість, можливість відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Суд прийшов до висновку, що потерпілому ОСОБА_2 було заподіяно моральну шкоду внаслідок неправомірних дій ОСОБА_1 При цьому, суд бере до уваги, що ОСОБА_2 змушений був тривалий час знаходитись на лікуванні, на даний час потребує протезування, що призводить до його душевних страждань, він змушений докладати значних зусиль для організації свого життя через раптову та термінову потребу в коштах на своє утримання та лікування.

Зважаючи на ці обставини, а також з врахуванням засад виваженості, розумності та справедливості, суд вважає доцільним стягнути розмір відшкодування моральної шкоди у сумі 10000 грн.

Не заперечуючи глибини фізичних та душевних страждань потерпілого ОСОБА_2 від втрати здоровя, суд вважає, що будь- яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням потерпілого, а тому має суто умовний характер. Але компенсація у 30000 гривен, з урахуванням матеріального становища відповідача, носила би конфіскаційний характер та не відповідала би вищезазначеним засадам та судовій практиці.

Речові докази по справі - автомобіль НОМЕР_2 2003 року випуску - передати власнику ОСОБА_5 ( а.с. 60)

При призначенні підсудному покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є злочином середнього ступеня тяжкості, особу ОСОБА_1, який вважається раніше не судимим ( а.с. 122), на обліку у лікаря- психіатра не перебуває ( а.с. 128), перебуває на обліку у лікаря нарколога з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання опіоідів стан залежності ( а.с.127), суд також приймає до уваги, що ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується посередньо ( а.с . 130), проживає спільно з батьками та двома неповнолітніми дітьми,ОСОБА_1 є ВІЛ- інфікований 1 ступеня та хворіє на хронічний гепатит С.

При призначенні покарання ОСОБА_1, суд прийшов до висновку, що необхідним і достатнім для виправлення підсудного та попередження нових його злочинів буде покарання, призначене в межах санкції статті

Оцінюючи зазначені обставини в сукупності, суд прийшов до висновку про можливість виправлення підсудного без відбування покарання і застосування до нього звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.ст.75,76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.. 323, 324 КПК України, суд , -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 2 ( два) роки

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_1 від відбування покарання звільнити, якщо він протягом іспитового строку тривалістю один рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обовязки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_1 такі обовязки на період іспитового строку:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи чи навчання;

- періодично зявлятись на реєстрацію в орган кримінально - виконавчої системи.

Запобіжний захід до набрання чинності вироком ОСОБА_1 залишити попередній підписку про невиїзд .

Речові докази по справі - автомобіль НОМЕР_2 2003 року випуску - передати власнику ОСОБА_5

Цивільний позов ОСОБА_2 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1555 ( одна тисяча пятсот пятдесят пя ть) грн. 19 коп в рахунок відшкодування матеріальної шкоди .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 10000 ( десять тисяч ) грн.. - заподіяної моральної шкоди

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом 15- ти діб з моменту його проголошення , а засудженим - в той же строк з моменту вручення йому копії.

Суддя Н.Г.Кучина