Справа № 645/8682/14-к
Провадження № 1-кс/645/1390/13

Старший слідчий СВ Фрунзенського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором прокуратури Фрунзенського району м. Харкова ОСОБА_3 про арешт майна, тимчасово вилученого під час огляду місця події 09 жовтня 2010 року за адресою: м. Харків, вул. Яблонева, 23, а саме: 56 агітаційних листів з написом «Вместе победим Виталий Хомутынник»; пакунок з продуктами харчування (олією 500 мл., печивом «Юбілейне», цукор 1 кг. 2 шт., гречка 1 кг., 1 банка згущеного молока) з агітаційним листом, списки осіб на 5 аркушах; 16 картонних коробків з продуктами харчування. Вказане майно слідчий просив залишити на зберіганні у Фрунзенському РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області.
З протоколу огляду місця події від 09 жовтня 2014 року встановлено, що під час огляду місця події за адресою: м. Харкова, вул. Яблунева, 23 в м. Харкові, де розташована Амбулаторія лікарні загальної практики міської поліклініки № 3 Фрунзенського району м. Харкова виявлено та вилучено: « 56 агітаційних листів; пакунок з продуктами харчування, а саме олія 500 мл., печиво «Юбілейне», цукор 1 кг. 2 шт., 1 кг. гречки, 1 банка згущеного молока, з агітаційним листом, списки осіб на 5 аркушах; 16 картонних коробків».
В якості обґрунтування необхідності накладення арешту на тимчасово вилучене під час огляду майно слідчий зазначає, що є достатні підстави вважати, що вищевказані тимчасово вилучені предмети, зберегли на собі сліди вчиненого злочину. Окрім того, на думку слідчого, незастосування тимчасового позбавлення можливості відчужувати це майно може призвести до зникнення, втрати або пошкодження вказаного майна та перешкодити встановленню істини по справі.
В судовому засіданні прокурор та слідчий підтримали подане клопотання.
Слідчий суддя, вивчивши документи та матеріали, якими слідчий обґрунтовує доводи клопотання, а також витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подається клопотання, приходить до наступного.
Відповідно до положень статті 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, можливості відчужувати певне його майно.
Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ст. 167 КПК України.
Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Таким чином, з аналізу вищезазначених положень кримінального процесуального законодавства вбачається, що для вирішення судом питання про накладення арешту на майно в межах кримінального провадження необхідна сукупність двох обов`язкових критеріїв: 1) відповідний статус володільця майна - підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження; 2) відповідність майна, на яке передбачається накладення арешту, ознакам, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.
Як вбачається з положень ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому ст.ст. 276 - 279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, або особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення. Обвинуваченим є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу.
Також суду не надано доказів того, що тимчасово вилучене майно, про арешт якого йдеться в клопотанні, належить особі (особам), які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження.
Слідчий у судовому засіданні повідомив суд про, те що в межах вказаного кримінального провадження жодній особі на час розгляду клопотання не повідомлено про підозру та не встановлено власника вилученого майна.
Такої ж позиції притримується і Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в Узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження за 2014 рік.
Таким чином, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 167, 170-173, 309, 372 КПК України,слідчий суддя,-
п о с т а н о в и в:
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1