Справа № 578/532/15-к
Провадження № 1-кп/591/291/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2015 року Зарічний районний суд м. Суми у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

з участю прокурора ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми кримінальне провадження №80000125 за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Угроїди Краснопільського району Сумської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не військовозобов`язаного, розлученого, пенсіонера,проживаючого у АДРЕСА_1 , раніше судимого :

-Вироком Краснопільського райсуду Сумської області від 24 червня 1976 р. за ч.2 ст. 206, ст. 14 КК України 1960 року до трьох років позбавлення волі;

-Вироком Краснопільського райсуду Сумської області від 23 вересня 1981 р. за ст. 102, ч.2 ст. 107, ч.1 ст. 140, ст.ст. 14, 42 КК України 1960 року до чотирьох років позбавлення волі;

-Вироком Краснопільського райсуду Сумської області від 09 січня 1986 р. за ч.2 ст. 206, ч.2 ст. 142, ст. 42 КК України 1960 року до шести років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна;

-Вироком Краснопільського райсуду Сумської області від 25 січня 1993 р. за ч.2 ст. 206 КК України 1960 року до трьох років семи місяців позбавлення волі;

-Вироком Краснопільського райсуду Сумської області 24 грудня 1998 р. за ч.3 ст. 206, ст. 14, ч.3 ст. 26 КК України 1960 року до чотирьох років позбавлення волі;

-Вироком Краснопільського райсуду Сумської області від 20 липня 2005 р. за ч.1 ст. 122 КК України до двох років виправних робіт з відрахуванням 20 % заробітку в дохід держави;

-Вироком Краснопільського райсуду Сумської області від 17 листопада 2005 р. за ч.1 ст. 121, ч.1 ст. 263, ст. ст. 70, 71 КК України до п`яти років позбавлення волі

-Вироком Краснопільського райсуду Сумської області від 24.05.2012 року за ч. 1 ст. 129, ч. 1 ст. 355 КК України до штрафу в розмірі 1870 грн.

в скоєнні кримінального правопорушення злочину передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України,
ВСТАНОВИВ :
24.04.2015 року близько 20 години ОСОБА_6 , маючи не зняту і не погашену судимість за вчинення злочину передбаченого ч. 2 ст. 142 КК України (1960р.) тобто будучи особою, що раніше вчинила розбій, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та озброївшись належним йому господарським ножем, з метою заволодіння чужим майном прийшов до будинку АДРЕСА_2 де мешкала раніше йому не знайома ОСОБА_8 та постукав у двері.

Після того, як ОСОБА_8 відчинила двері будинку, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою заволодіння чужим майном, вчинив напад на потерпілу та штовхнув її долонею руки в обличчя, від чого потерпіла впала на підлогу, а ОСОБА_6 проти волі потерпілої проник до її житлового будинку.

В подальшому, ОСОБА_6 приставив принесений з собою господарський ніж до грудної клітини потерпілої та висловив погрозу вбити потерпілу у разі, якщо остання відмовиться передати йому належні їй грошові кошти. Потерпіла ОСОБА_8 , розуміючи реальний характер висловленої ОСОБА_6 погрози вбивством та сприймаючи її як таку, що може бути негайно реалізована, передала останньому гроші в сумі 380 грн. ОСОБА_6 забрав передані йому ОСОБА_8 кошти в сумі 380 грн., а також забрав книгу «Біблія» вартістю 50 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

У такій спосіб, ОСОБА_6 , будучи особою, яка раніше вчинила розбій, вчинив напад з метою заволодіння чужим майном, що належало ОСОБА_8 поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, та проникненням до житла в наслідок якого заволодів майном та грошовими коштами потерпілої на загальну суму 430 грн.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 187 КК України фактично не визнав та пояснив суду, що 24 квітня 2015 року він знайшов ніж, якій забрав собі та пішов до ОСОБА_9 , якій йому його почистив. Вони разом з ОСОБА_10 вживали алкогольні напої - пили горілку та самогон. Після чого він вирішив піти до потерпілої та записатися у «секту віруючих», якою потерпіла керувала. Близько 19-30 години він прийшов до будинку потерпілої та постукав у двері. Після того, як потерпіла відчинила двері, він спитав у неї як можна вступити до секти. Сухорукова дала йому тоненьку книжку, але він відмовився і попросив ОСОБА_11 . На його прохання потерпіла дала йому ОСОБА_11 та допомогла сховати її у кишеню. Після чого, він попросив у потерпілої грошей та вона їх йому дала. Пояснив, що у нього у лівому рукаві був ніж, якій він знайшов у цей день. У ході розмови, коли він ховав гроші передані потерпілою, ніж випав з рукава та він його підняв та сховав. Пояснив, що ніж носить з собою для самозахисту. Ніякого насильства він до потерпілої не застосовував та не погрожував застосуванням такого насильства. Потерпіла добровільно на його прохання дала йому гроші та книжку. Пояснив, що дорогою додому зайшов у бар де придбав горілки та шоколад, а також випив з незнайомими хлопцями. Пояснив, що інколи в селі його звуть Розьба.
Незважаючи на не визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні злочину за наведених вище обставин, підтверджується дослідженими під час судового розгляду доказами.
Поясненнями потерпілої ОСОБА_8 , яка пояснила суду, що вона бере участь у релігійному об`єднанні та про це знають усі в селі. Рашевського раніше бачила, але особисто знайома не була. 24 квітня 2015 року близько 19-40 годин вона лягла спати, після чого хтось постукав у двері. Вона спитала хто це та їй відповів чоловік, якій був у нетверезому стані. Вона відмовилася відчиняти, але чоловік сказав, що він від ОСОБА_12 . Вона відчинила двері та запропонувала поговорити на вулиці, але цей чоловік відразу штовхнув її в обличчя та вона впала. Чоловік дістав з рукава ніж, приставив його до неї та став ним погрожувати. Сказав «Ти жити хочеш, то давай гроші». Вона спочатку віддала 100 грн., які лежали на тумбочці, але чоловік сказав що потрібно ще. Вона з тумбочки дістала ще грошві, 2 купюри по 50 грн. та декілька по 20 грн. та віддала їх. Усього цей чоловік забрав в неї 380 грн. Крім того, він забрав ще й ОСОБА_11 . Пояснила, що гроші віддала тому, що перелякалася погроз та ножу. Чоловік увесь час стояв біля неї та тримав ніж біля її тіла, вона дуже перелякалася. Наступного дня вона розповіла про випадок сусідці та описала чоловіка, якій до неї приходив. Сусідка сказала, що це був Розьба. В цей же день працівники міліції показали їй фотографію на якій вона впізнала нападника. Вона впевнена що напад на нею вчинив саме ОСОБА_6 , якій й забрав її гроші та книгу.

Протоколом слідчого експерименту за участю потерпілої ОСОБА_8 (т. 2 а.с. 1 18) з якого вбачається, що потерпіла 25 травня 2015 року, перебуваючи за місцем свого проживання продемонструвала дії обвинуваченого, якій здійснив на неї напад у її будинку, штовхнув та погрожуючи ножем забрав гроші та ОСОБА_11 .

Посилання захисту на те, що вище наведена слідча дія проведена в житлі в порушенням вимог КПК України без дозволу слідчого судді, а тому протокол слідчого експерименту є недопустимим доказом не заслуговують на увагу, оскільки слідчий експеримент проведено з дотриманням вимог ч. 5 ст. 240 КПК України, про що зазначила сама потерпіла у судовому засіданні. Також факт надання згоди власником житла підтверджується наданою прокурором заявою потерпілої.

Поясненнями свідка ОСОБА_13 яка пояснила, що є сусідкою потерпілої. Рашевського фактично не знає, лише колись бачила та чула про нього. Наприкінці квітня 2015 року, зранку, до неї прийшла потерпіла, яку «трусило» та яка сказала, що усю ніч не спала. Потерпіла їй розповіла, що напередодні у ввечері близько 20 години, коли вона вже лягла спати, до неї у двері постукав чоловік, вона відчинила двері, а цей чоловік штовхнув її в обличчя та погрожуючи ножем забрав гроші та ОСОБА_11 . Також потерпіла сказала, що це був ОСОБА_14 , якій був п`яний та якій приставляв ніж. Потерпіла сказала, що дуже перелякалася, а тому віддала гроші.

Поясненнями свідка ОСОБА_15 , якій пояснив, що потерпіла його мати. Раніше вона мешкала у Краснопіллі, а останні 2 роки живе в Угроїдах. Його мати фактично спілкувалася лише з жінкою на ім`я ОСОБА_16 , яка допомагала у господарстві. 25 квітня 2015 року з ранку йому зателефонувала сестра та сказала, що 24 квітня у ввечері до матері прийшов чоловік, які вдарив матір в обличчя та погрожуючи ножем забрав гроші та ОСОБА_11 . Він відразу поїхав до матері, яка розповіла йому, що приходив до неї ОСОБА_17 , якій погрожував великим ножем та вона дуже злякалася. У матері був синець під оком та їй було зле, а тому він відвіз її до лікарні.

Поясненнями свідка ОСОБА_18 , яка пояснила суду, що мешкає разом з обвинуваченим та раніше перебувала з ним у шлюбі. Пояснила, що в один день ОСОБА_6 повернувся додому п`яний коли вже було темно. Вона посадила на диван та стала роздягати. У ОСОБА_6 в рукаві вона знайшла великій ніж, якого раніше не бачила, та кинула його у крісло. Також у ОСОБА_6 були гроші, десь 20 грн та Біблія, ці речі вона поклала на стіл, а сам пішла з дому. Наступного дня з ранку повернулася до дому та побачила працівників міліції та пустила їх у дім. Працівники міліції забрали картуз ОСОБА_6 , ОСОБА_11 , гроші та ніж. Через деякій час вона ходила до потерпілої та остання їй розповіла, що ОСОБА_6 прийшов до неї з ножем та забрав 380 грн.

Поясненнями свідка ОСОБА_19 , якій пояснив суду, що в квітні 2015 року (число не пам`ятає) до нього прийшов ОСОБА_6 , якій був випивши та попросив поточити ножа, сказав при цьому, що ніж знайшов. Він поточив ніж та вони стали розмовляти, з ними був також ОСОБА_20 . Вони у трьох випили десь 250 гр. самогону та спиртне скінчилося. ОСОБА_6 сказав, що зараз повернеться та кудись пішов. Він ще порозмовляв з ОСОБА_20 хвилин 5 та вони пішли по домівках, не дочекавшись ОСОБА_6 . В цей же день, коли було вже темно, приходив ОСОБА_6 , але він до нього не виходив, його зять хотів вийти, але він не випустив його бо боявся сварки.

Протоколом пред`явлення особи для впізнання (т. 2 а.с. 19-23) з якого вбачається, що в ході проведення даної слідчої дії потерпіла впізнала обвинуваченого як особу, що вчинила розбійний напад на неї.

Висновком товарознавчої експертизи, щодо вартості книжки Біблії, з якої вбачається що її вартість становить 50 грн.

Висновком медичного огляду (т. 2 а.с. 37) з якого вбачається що обвинувачений перебував у стані алкогольного сп`яніння. Підстав не довіряти даному доказу у суду не має, оскільки сам обвинувачений визнав, що 24.04.2015 року вживав алкогольні напої, цей факт також підтвердив у суді свідок ОСОБА_19 .

Копією вироку від 24 травня 2012 року та вимоги УІЦ з яких вбачається, що ОСОБА_6 раніше засуджений за вчинення розбійного нападу та дана судимість не знята та не погашена.

Підстав не довіряти зазначеним вище доказам у суду не має.

Суд вважає, що характер та послідовність дії обвинуваченого, якій, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, взяв ніж, який сховав у рукав, та спрямував після цього до раніше не знайомої жінки похилого віку, яка мешкає на одинці, вказують на те, що ОСОБА_6 мав умисел саме на протиправне заволодіння чужим майном та застосування при цьому ножу.

До пояснень обвинуваченого про те, що гроші та книгу потерпіла віддала добровільно та він не погрожував їй та не застосовував до неї насильство, суд відносить критично і розцінює як обраний обвинуваченим спосіб захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Дані пояснення обвинуваченого спростовуються детальними та логічними поясненнями потерпілої, яка зазначила, що раніше з ОСОБА_6 знайома не була та давати гроші йому у неї не було підстав. ОСОБА_6 здійснив напад на неї та погрожуючи ножем, який витягнув з рукава, забрав у неї гроші та книгу. В ході слідчого експерименту потерпіла на місці продемонструвала за яких обставин було вчинено на неї цей розбійний напад. Підстав не довіряти у суду даним поясненням потерпілої не має, оскільки вони підтверджуються іншими доказами. Як вбачається з пояснень свідка ОСОБА_18 , вона виявила у ОСОБА_6 гроші в сумі близько 20 грн, яких у нього не мало бути, Біблію та ніж, якій раніше не бачила в господарстві та якій був у рукаві одягу ОСОБА_6 .

Відповідно до вимог ст. 87 КПК України, недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також будь які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.

Суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння: здійснення процесуальних дій, які потребують попереднього дозволу суду, без такого дозволу або з порушенням його суттєвих умов.

У зв`язку з викладеним суд вважає недопустимими наступні докази обвинувачення: протокол огляду від 25.04.2015 року місця події домоволодіння АДРЕСА_3 за місцем проживання обвинуваченого (т. 1 а.с. 208-221), протокол пред`явлення предмету для впізнання, в ході якого потерпілій був пред`явлений ніж вилучений в ході проведення 25.04.2015 року огляду місця події місця проживання обвинуваченого, висновок експерта з дослідження ножу вилученого в ході проведення вказаного огляду та висновок дактилоскопічної експертизи по сліду вилученому під час проведення 25.04.2015 року огляду 25.04.2015 року житла обвинуваченого, оскільки у порушення вимог ч. 1 ст. 13, ч. 1 та 3 ст. 233, ч. 2 ст. 237, ч. 2 ст. 234 КПК України огляд житла обвинуваченого (огляд місця події від 25.04.2015 року в домоволодіння АДРЕСА_3 ) проведено без дозволу слідчого судді.

Таким чином, суд вважає що вина обвинуваченого у пред`явленому обвинуваченні доведена повністю та його дії кваліфікує за ч. 3 ст. 187 КК України, оскільки він, будучі особою, яка раніше вчинила розбій, вчинив напад на потерпілу ОСОБА_8 поєднано з проникненням у житло з метою заволодіння чужим майном та із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу.

При призначенні обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочину та вчинення злочину щодо особи похилого віку..
Обвинувачений хворіє та сам має похилий вік, дані обставини суд вважає такими, що пом`якшують покарання.
Враховуючи обставини вчинення кримінального правопорушення та особу обвинуваченого, суд приходить до переконання про необхідність призначення обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією майна, окрім житла, оскільки воно є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експерта товарознавця, в розмірі 184,14 грн. - підлягають стягненню з обвинуваченого. Інші пов`язані з дослідженням недопустимих доказів віднести на рахунок держави.

Речові докази картуз необхідно повернути обвинуваченому, ОСОБА_11 повернути потерпілій, ніж та сліди пальців рук знищити, грошві звернути в рахунок конфіскації майна.

Підстав для зміни чи скасування застосовного до обвинуваченого запобіжного заходу у суду не має.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374, 375 КПК України, суд
ЗАСУДИВ :
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 187 КК України та призначити йому покарання за цим законом у вигляді позбавлення волі на строк сім років з конфіскацією майна, окрім житла.
Запобіжний захід залишити утримання під вартою.

Строк відбуття покарання рахувати з часу застосування за ухвалою суду запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, тобто з 03.07.2015 року, включно. Зарахувати в строк відбуття покарання час затримання у даному кримінальному провадженні з 25.04.2015 року по 26.04.2015 року, включно, а також час тримання під вартою у даному кримінальному провадженні за ухвалою слідчого судді з 27 квітня 2015 року по 23 червня 2015 року, включно.

Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України строк попереднього ув`язнення ОСОБА_6 підлягає зарахуванню в строк відбуття покарання із розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в розмірі 184,14 грн.

Речові докази: картуз - повернути ОСОБА_6 , Біблію повернути ОСОБА_8 , ніж та сліди пальців рук знищити, гроші в сумі 21 грн. передати в дохід держави в рахунок конфіскації майна засудженого.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми протягом 30 днів з моменту його проголошення, а особою, що не була присутня під час його проголошення, а також ОСОБА_6 в той же строк з дня отримання копії судового рішення.
Судді