Справа № 713/197/16-к
Провадження №1-кс/713/4/16
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.02.2016 м. Вижниця
Слідчий суддя Вижницького районного суду Чернівецької області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , слідчого СВ Вижницького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вижниця клопотання слідчого СВ Вижницького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Вижницького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 звернулась в суд з клопотанням, погодженим з прокурором, про накладення арешту на майно.

В клопотанні вказувала, що 22 січня 2016 року, в період часу з 01-00 по 02-20 год., ОСОБА_5 , керуючи автомобілем ВАЗ 2107, д/н НОМЕР_1 , рухаючись по ділянці автодороги сполученням м.Вашківці с.Карапчів, по вул.Цетранльній в с. Карапчів, Вижницького району Чернівецької області, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , внаслідок чого останнього з діагнозом: політравма, струс головного мозку, закритий перелом ребер , перелом тазу, відкритий перелом лівого стегна, перелом гомілки, алкогольне сп`яніння, загальне переохолодження, було госпіталізовано до реанімаційного відділення КУ «Вижницька ЦРЛ».

22.01.2016 року відомості про вказане кримінальне правопорушення було внесено до ЄРДР за №0000051 та розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.

23.01.2016 року, ОСОБА_6 від отриманих тілесних ушкоджень внаслідок дорожньо-транспортної пригоди помер.

Зазначила, що під час проведення досудового розслідування, 23.01.2016 року автомобіль марки «ВАЗ-2107», д/н НОМЕР_1 , визнаний в якості речового доказу, вилучений у ОСОБА_5 та доставлений на спеціальний-майданчик Вижницького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області.

На даний час, в органу досудового розслідування, виникла необхідність у проведенні ряду судово-автотехнічних експертиз з використанням автомобіля марки ВАЗ 2107, д/н НОМЕР_1 , належного ОСОБА_7 на підставі технічного паспорту НОМЕР_2 від 18.05.2002 року, жительці АДРЕСА_1 . Зазначений автомобіль перебував у користуванні ОСОБА_5 та останній керував ним в момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, висновки вказаних судових експертиз, а також протоколи проведення слідчих дій з автомобілем марки ВАЗ 2107, д/н НОМЕР_1 , будуть використані в якості доказів в ході здійснення досудового слідства.

Зазначила, що враховуючи, що автомобіль марки ВАЗ 2107, д/н НОМЕР_1 , зберіг на собі сліди кримінального правопорушення, з метою збереження його стану, забезпечення подальшого призначення судових експертиз, а також забезпечення виконання майбутнього цивільного позову представника потерпілої особи про відшкодування шкоди, завданої дорожньо-транспортної пригоди, на підставі ст.170 КПК України необхідно накласти арешт на автомобіль марки ВАЗ 2107, д.н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_7 .

Просить накласти арешт на майно, а саме автомобіль марки ВАЗ 2107, д/н НОМЕР_1 , 1985 року випуску, червоного кольору, номер кузова НОМЕР_3 , Седан, що належить ОСОБА_7 , жительці АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серія НОМЕР_2 .

В судовому засіданні слідчий СВ Вижницького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 клопотання про накладення арешту на майно підтримала, просила задовольнити.

В судовому засіданні прокурор підтримала клопотання про накладення арешту на майно, просила задовольнити.

В судове засідання ОСОБА_7 не з`явилась.

Заслухавши слідчого СВ Вижницького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, прокурора, дослідивши клопотання, копії матеріалів, якими прокурор обґрунтовує свої доводи, матеріали кримінального провадження №0000051 від 22.01.2016 року, суд дійшов до висновку, що клопотання є обґрунтованим та підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 22.01.2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000051 внесено запис про кримінальне правопорушення, передбачене ст.286 ч.2 КК України.

З витягу з кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000051 від 22.01.2016 року вбачається, що 22 січня 2016 року, в період часу з 01-00 по 02-20 год., ОСОБА_5 , керуючи автомобілем ВАЗ 2107, д/н НОМЕР_1 , рухаючись по ділянці автодороги сполученням м.Вашківці с.Карапчів по вул.Цетранльній в с. Карапчів, Вижницького району Чернівецької області, допустив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , внаслідок чого останнього з діагнозом: політравма, струс головного мозку, закритий перелом ребер , перелом тазу, відкритий перелом лівого стегна, перелом гомілки, алкогольне сп`яніння, загальне переохолодження, було госпіталізовано до реанімаційного відділення КУ «Вижницька ЦРЛ». ІНФОРМАЦІЯ_1 о 07-00 год., потерпілий ОСОБА_6 помер у реанімаційному відділенні Вижницької ЦРЛ від отриманих тілесних ушкоджень.

З протоколу огляду місця події від 22.01.2016 року вбачається, що автомобіль марки «ВАЗ-2107», д/н НОМЕР_1 , 1985 року випуску, червоного кольору, вилучено.

Постановою про визнання речових доказів, знаряддям злочину та прилучення їх до кримінального провадження від 23.01.2016 року, автомобіль марки ВАЗ 2107, д/н НОМЕР_1 , визнано речовим доказом та прилучено до матеріалів кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000051 від 22.01.2016 року в якості речового доказу. Автомобіль марки «ВАЗ-2107», з реєстраційним номером НОМЕР_1 залишити на зберіганні на спеціальному майданчику Вижницького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, який знаходиться за адресою м.Вижниця по вул.Р.Шухевича, 4, Чернівецької області.

У відповідності до п.7 ч. 2 ст.131 КПК України арешт майна є заходом забезпечення кримінального провадження.

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове, до скасування у встановленому цим Кодексом порядку, позбавлення за ухвалою слідчого судді або суду права на відчуження, розпорядження та/або користування майном, щодо якого існують достатні підстави вважати, що воно є предметом, засобом чи знаряддям вчинення злочину, доказом злочину, набуте злочинним шляхом, доходом від вчиненого злочину, отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину або може бути конфісковане у підозрюваного, обвинуваченого, засудженого чи юридичної особи, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру, або може підлягати спеціальній конфіскації щодо третіх осіб, юридичної особи або для забезпечення цивільного позову. Арешт майна скасовується у встановленому цим Кодексом порядку. Завданням арешту майна є запобігання можливості його приховування, пошкодження, псування, знищення, перетворення, відчуження.

Відповідно до ч.2 ст.170 КПК України, метою арешту майна є забезпечення кримінального провадження, забезпечення цивільного позову у кримінальному провадженні, забезпечення конфіскації або спеціальної конфіскації. Арештованим може бути майно, яким володіє, користується чи розпоряджається підозрюваний, обвинувачений, засуджений, треті особи, юридична особа, до якої може бути застосовано заходи кримінально-правового характеру за рішенням, ухвалою суду, слідчого судді. Треті особи, майно яких може бути арештовано, - особи, які отримали чи придбали у підозрюваної, обвинуваченої чи засудженої особи майно безоплатно або в обмін на суму, значно нижчу ринкової вартості, або знали чи повинні були знати, що мета такої передачі - отримання доходу від майна, здобутого внаслідок вчинення злочину, приховування злочину та/або уникнення конфіскації. Вищезазначені відомості щодо третьої особи повинні бути встановлені в судовому порядку на підставі достатності доказів.

Відповідно до ч.3 ст.170 КПК України, підставою арешту майна є наявність ухвали слідчого судді чи суду за наявності сукупності підстав чи розумних підозр вважати, що майно є предметом, доказом злочину, засобом чи знаряддям його вчинення, набуте злочинним шляхом, є доходом від вчиненого злочину або отримане за рахунок доходів від вчиненого злочину. Арешт майна можливий також у випадках, коли санкцією статті Кримінального кодексу України, що інкримінується підозрюваному, обвинуваченому, передбачається застосування конфіскації, до підозрюваної, обвинуваченої особи заявлено цивільний позов у кримінальному провадженні. Арешт також може бути застосовано до майна третіх осіб з урахуванням частини другої цієї статті.

Відповідно до ч.1, 2 ст.171 КПК України, з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено: 1). підстави і мету відповідно до положень статті 170 цього Кодексу та відповідне обґрунтування необхідності арешту майна; 2) перелік і види майна, що належить арештувати; 3) документи, які підтверджують право власності на майно, що належить арештувати, або конкретні факти і докази, що свідчать про володіння, користування чи розпорядження підозрюваним, обвинуваченим, засудженим, третіми особами таким майном; 4) розмір шкоди, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою, у разі подання клопотання відповідно до частини четвертої статті 170 цього Кодексу. До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

Відповідно до ч.2 ст.173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) можливість використання майна як доказу у кримінальному провадженні або застосування щодо нього спеціальної конфіскації (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 170 цього Кодексу); 3) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність (у разі арешту майна з підстав, передбачених пунктами 2, 3 частини другої статті 170 цього Кодексу); 4) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, неправомірної вигоди, яка отримана юридичною особою; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження; 6) наслідки арешту майна для підозрюваного, обвинуваченого, засудженого, третіх осіб.

За ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Звертаючись до слідчого судді із клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, слідчий вважає, що вказане вище майно відповідно до вимог ч.1 ст. 98 КПК України є речовими доказами як матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Таким чином, на підставі аналізу вказаних правових норм слід прийти до висновку, що матеріальні об`єкти, які можуть бути визнані як речові докази підпадають під критерії ч. 2 ст. 167 КПК України за ознакою - знаряддя вчинення кримінального правопорушення та речові докази.

Прокурором доведено, що незастосування арешту майна може призвести до його зникнення, та наявність ризиків передбачених абзацом 2 ч.3 ст.170 КПК України, а також доведено можливість використання вказаного майна як доказ у кримінальному провадженні.

Також Суд вважає, що недотримання передбачених ч.5 ст. 171 КПК України строків звернення слідчим із клопотанням про арешт майна до слідчого судді не може бути безумовною підставою у відмові в задоволенні такого клопотання.

З метою забезпечення кримінального провадження, здійснення ефективного досудового розслідування, вважаю наявними підстави, передбачені ст.170 КПК України для накладення арешту на автомобіль марки ВАЗ 2107, д/н НОМЕР_1 , 1985 року випуску, червоного кольору, номер кузова НОМЕР_3 , Седан, що належить ОСОБА_7 , жительці АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серія НОМЕР_2 , який був вилучений під час огляду місця події від 22.01.2016 року та постановою СВ Вижницького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 від 23.01.2016 року визнано речовим доказом.

За наведених вище обставин та норм КПК України, слідчий суддя вважає, що клопотання слідчого СВ Вижницького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.132, 167, 170-173, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Вижницького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області ОСОБА_4 про накладення арешту на майно задовольнити.

Накласти арешт на майно, а саме, автомобіль марки ВАЗ 2107, д/н НОМЕР_1 , 1985 року випуску, червоного кольору, номер кузова НОМЕР_3 , Седан, що належить ОСОБА_7 , жительці АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серія НОМЕР_2 , який був вилучений під час огляду місця події від 22.01.2016 року.

Ухвала про арешт майна виконується негайно слідчим, прокурором.

Копію ухвали направити ОСОБА_7 , жительці АДРЕСА_1 .

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Чернівецької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1