Справа № 133/1090/15-к
Вирок
Іменем України
29 вересня 2015 року

Козятинський міськрайсуд вінницької області
В складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши в судовому розгляді в місті Козятині обвинувальний акт № 0000638 від 01.12.2014 року у кримінальному провадженні про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Свитівці, Козятинського району, Вінницької області, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, працює трактористом Дистанції колії ДТГО «Південно-Західна залізниця», раніше не судимого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України,-

Встановив:
Обвинувачений ОСОБА_5 31 жовтня 2014 року, близько 17 год. 30 хв., в м. Козятині, Вінницької області, керуючи власним, технічно справним автомобілем «ВАЗ-21114», д/н НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю приблизно 45,1 - 47,3 км/год по вул. П.Орлика в напрямку вул. Героїв Майдану. Доїжджаючи до перехрестя вулиць Грушевського та Пилипа Орлика, він був засліплений світлом фар не встановленого зустрічного транспортного засобу.

Не врахувавши дорожньої обстановки, яка склалась на той момент, обвинувачений ОСОБА_5 , здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , яка переходила дорогу зліва на право по нерегульованому пішохідному переході.

Своїми діями, обвинувачений ОСОБА_5 порушив вимоги п. 18.1 «Правил дорожнього руху України», відповідно до якого водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека та п. 19.3 «Правил дорожнього руху України», відповідно до якого у разі погіршення видимості в напрямку руху, викликаного світлом фар зустрічних транспортних засобів, водій повинен зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а в разі засліплення - зупинитися, не змінюючи смуги руху, і увімкнути аварійну світлову сигналізацію. Відновлення руху дозволяється лише після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_6 отримала наступні тілесні ушкодження: імпресівний перелом зовнішнього мишелка правої великогомілкової і латерального мишелка правої стегнової кістки, розрив передньої хрестообразної зв`язки, внутрішній розрив задньої хрестообразної зв`язки лівого колінного суглобу, які за ознакою тривалого (понад 21 добу) розладу здоров`я, відносяться до середньої тяжкості тілесного ушкодження.

Будучи допитаним в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 вину у інкримінованому йому кримінальному правоорушені не визнав і суду пояснив, що у його власності є легковий автомобіль «ВАЗ 21114», д/н НОМЕР_1 .
31.10.2014 року, приблизно о 17 год. 30 хв., він рухався м. Козятині на своєму автомобілі по вул. П.Орлика в напрямку магазину «Універмаг», зі швидкістю приблизно 50 - 55 км/год з увімкненим ближнім світлом фар. На дворі було вже темно, вуличні ліхтарі не горіли. Коли він наблизився до перехрестя вулиць П.Орлика та Грушевського, то автомобіль, який рухався у зустрічному йому напрямку, раптово засліпив його, оскільки у ньому увімкнулось дальнє світло фар, і він відразу почав гальмовувати. Коли зустрічний автомобіль проїхав повз нього, то він вже був посередині вищевказаного перехрестя, і попереду себе помітив праворуч жінку в темному одязі, яка була на пішохідному переході. Автомобіль в цей час продовжував гальмовати, потім він почув який шурхіт в передній правій частини автомобіля та склалось праве зеркало бокового виду.
Після того, як автомобіль зупинився, він відразу вийшов з автомобіля і нікуди не рухався і автомобіль не пересував, при цьому, підійшов до постраждалої і допоміг їй піднятись і запропонував присісти в автомобіль, але вона відмовилась. Потім, він викликав швидку допомогу та працівників ДАІ. Після приїзду швидкої допомоги, жінку оглянули і забрали у Відділкову лікарню ст. Козятин. Через декілька хвилин приїхали працівники ДАІ, забрали його на освідування на стан алкогольного сп`яніння. Після того, як його освідували, вонм всі поїхав в лікарню поцікавитись станом здоров`я даної жінки. Приїхавши в лікарню, він особо цікавився у чоловіка постраждалої, чи потрібна їй фінансова допомога на лікування, на що в той час йому конкретної відповідді не було дано.
Після цього, він з працівниками ДАІ поїхав на місце дорожньо - транспортної пригоди, де було складено протокол. Потім його автомобіль було поставлено на штрафний майданчик Козятинського РВ УМВС.
Наступного дня, він повідомив повідомив свою страхову компанію НАСК «Оранта» про страховий випадок, що стався з ним.
Вважає, що будь-яких навмисних дій не вчиняв, що стосується цивільного позову, то його також не визнає, оскільки матеріальну та моральну шкоду має відшкодовувати страхова компанія, в якій він застрахував свою цивільну відповідальність, як власник транспортного засобу.
Також, просить його суворо не карати та не позбавляти права керування транспортним засобом, оскільки керування транспортними засобами йому необхідне за характером його роботи та утримання сім`ї і батьків похилого віку, які проживають на значній відстані від нього.

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснила, що 31.10.2015 року біля 17 год. вона поветалась зі своєю онукую ОСОБА_7 до неї додому, коли вон дійшли до пішохідного переходу, що знаходиться біля магазину «Фортуна», то подивились на дорогу, чи не має машин, і почали переходити дорогу. Її онука йшла трохи попереду неї, а потім почала їй кричати, щоб вона швидше переходила дорогу і почала тягнути її за руку. Не дійшовши до кінця переходу, близько 1-1,5 м вона почула різкий біль ногах і впала на коліна. З автомобіля, який зупинився, вийшов водій і запропонував їй сісти в машину, однак, вона відмовилась. Через деякий час приїхала швидка допомога і забрала її у Відділкову лікарню ст. Козятин. Там їй зробили знімки і повідомили, що у неї переломів не має, а лише сильні забої. Там вона лікувалась на стаціонарі близько десяти днів, однак, це лікування ефекту не давало, оскільки ноги у неї постійно боліли. Тоді її рідні завезли її до лікарні в м. Вінниця, де їй також, було зроблено магнітно резонансну томограму ніг, врезультаті було виявлено перелом в правій нозі та розрив зв?язок у лівій нозі.

Свій цивільний позов підтримала повністю і просить стягнути з обвинуваченого у відшкодування матеріальної шкоди, завданої кримінальним правопорушення 13394 гривень, це понесені нею транспортні витрати на витрати на придбання ліків та лікування, які підтвердженні відповідними касовими чеками.

Також, просить стягнути з обвинуваченого 50 000 гривень у відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, оскільки вона отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, тривалий час, змушена була терпіти біль та тривалий час лікуватись.

Крім того, були порушені її життєві плани, оскільки вона мала їхати відпочивати в санаторій. До даного часу функції пошкодженої ноги повністю не відновленні, що завдає їй багато незручностей та біль.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що 31.10.2014 року, біля 17 год., йому подзвонила дружина і сказала, що її збив транспортний засіб. Він, спочатку не повірив, але потів в слухавці почув галас і зрозумів, що вона не жартує. Зібравшсь, він пішов до місця, де її збив автомобіль. Коли йшов, то бачив, як по дорозі їхала карета швидкої допомоги. Потім, йому зателефонувала донька і сказала, щоб він швидше йшов до місця, де сталась дорожньо-транспортна пригода. Коли він підійшов до місця ДТП, то там вже були працівники ДАІ, які оформляли ДТП. Вони йому повідомили, що його жінку забрали у відділкову лікарню, і він відразу пішов у лікарню. В лікарні він зустрів водія, який скоїв ДТП, він в нього запитав, як це все сталось, на що він йому розповів як це було, крім того, питав скільки треба коштів на лікування, одак, він в той момент не міг сказати скільки буде коштувати лікування.
Потім він пішов в палату до дружини, де були лікарі. Оглянувши дружину і подивившись знімки лікарі дали заключения, що в неї переломів не має, а лише сильний ушиб і порвані зв`язки.
Його дружина десять днів лікувалась в лікарні на стаціонарі, але ніякого позитивного результату це не дало. Оскільки в неї все сильніше боліла нога, а тому, діти запропонували відвезти її в м. Вінницю на МРТ обстеження. Коли її обстежили там, то їм повідомили, що в неї невеликий перелом, і розрив в зв?язок.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснила, що 31.10.2014 року біля 17 год. вона разом зі своєю бабусею - ОСОБА_6 направлялись до неї у двір, при цьому, вона тримала її за руку. Коли вони, біля магазину «Фортуна» почали переходити дорогу по пішохідному переходу, то машин на дорозі не було. В той час на дворі було вже темно. Коли вони вже доходили до кінця проїжджої частини дороги по пішохідному переході, то з правої сторони вона помітила, як до них наближався автомобіль, вона в цей час була від бабусі з лівої сторони і майже вийшла на тротуар, при цьому, крикнула і почала тягнула її за руку, щоб вона швидше перейшла дорогу, однак, машина зачепила її боком і бабуся впала на оліна. Автомобіль став за пішохідним переходом. Вона намагалась її підняти, але не змогла. Після цього, вона бачила, як з автомобіля виходять люди, потім водій відчинив задній багажник і почав доставати якісь сумки. Відразу до них підбігли люди та підійшов водій і запитав, що болить, і чи викликали швидку. Потім її бабусю забрала швидка, а її тітка відвела її додому.
Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що 31 жовтня 2014 року, близько 17 год. поверталась додому та йшла по вул. Грушсвського по лівій стороні відносно дороги. На той час на вулиці вже було темно. Коли вона перейшла дорогу, а саме, перетнула вулицю П. Орлика і вже майже дійшла до магазину «Книжний», то почула звук гальм автомобіля. Коли вона обернулась, то побачила, що на протилежному пішохідному переході, стояв за переходом автомобіль, а біля обочини лежала жінка і біля неї була дитина. Самого удару вона не бачила.
Кpiм показів обвинуваченого, потерпілої та свідків, його вина в повному обсязі підтверджується іншими наданими стороною обвинувачення доказами, а саме: витягом з ЄДРДР, з якого вбачається, що слідчим ОСОБА_10 внесено до ЄРДР повідомлення про вчинення кримінального равоорушення, попередня кваліфікація якого ст. 286 ч. 1 КК України, за фактом наїзду водієм ОСОБА_5 на пішохода ОСОБА_6 , яка в результаті ДТП отримала тілесні ушкодження; протоколом прийняття заяви від ОСОБА_8 чоловіка потерпілої про вчинене кримінальне правопорушення від 01.12.2014 року, в якій останній повідомляє про вчинене відносно його дружини кримінальне правопорушення; протоколом огляду транспортного засобу і затримання від 31.10.2014 року, згідно якого при огляді автомобіля «ВАЗ-21114», д/н НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5 механічних пошкоджень автомобіля виявлено не було, а було виявлено обтертість бруду на правому передньому крилі в передній його частині, складена схема ДТП і автомобіль поставлений на штрафний майданчик Козятинського РВ УМВС; протоколом огляду місця події від 10.12.2014 року, згідно якого більш детально оглянуто місце ДТП, пішохідного переходу за перхрестям вулиць П.Орлика і Грушевського та долучені до протоколу детальні фотознімки; висновком судово медичної еспертизи № 236 від 17.12.2014 року, згідно якого у потерплої ОСОБА_6 виявлено настуні тілесні ушкодження: імпресівний перелом зовнішнього мишелка правої великогомілкової і латерального мишелка правої стегнової кістки, розрив передньої хрестообразної зв`язки, внутрішній розрив задньої хрестообразної зв`язки лівого колінного суглобу, які за ознакою тривалого (понад 21 добу) розладу здоров`я, відносяться до середньої тяжкості тілесного ушкодження. Вказані ушкодження виникли від дії тупого твердого предмету, можливо 31.10.2014 року за обставин, вказаних в постанові та роз?ясненнями експерта ОСОБА_11 , які він надав в судовому засіданні, в яких уточнив, що перелом було виявлено при МРТ, оскільки ренгенознімок був зроблений не у всіх проекціях, які б давали можливість виявити перелом. Крім того, даний перелом міг вникнути в результаті зіткнення з автомобілем, а не від падіння; висновками МРТ дослідження від 18.11.2014 року, згідно яких у потерпілої виявлено розрив зв?язок лівого коліного суглобу та імпресівний перелом зовнішнього мишелка правої великогомілкової і латерального мишелка правої стегнової кістки: висновком судово - автотехнічної експертизи №80а від 11.03.2015 року, згідно якого встановлено, що в даній дорожній обстановці дії водія ОСОБА_5 з технічної точки зору регламентуються вимогами п.п. 18.1, 19.3 «ПДР України». В ситуації, яка склалась, при технічних параметрах, вказаних в постанові, водій ОСОБА_5 мав технічну можливість попередити наїзд на пішохода, шляхом термінового гальмування, з зупинкою автомобіля до смуги руху пішохода та роз?ясненнями експерта ОСОБА_12 , які він дав в судовому засіданні, згідно яких він вказав, що висновок ним давався на підставі вихідних даних, які встановив і надав йому слідчий; протоколом слідчого експерименту від 26.03.2015 року, згіно якого на місці події отримувались вихідні дані, які необхідні були для проведення автотехнічної експертизи, протоколом огляду речового доказу автомобіля «ВАЗ-21114», д/н НОМЕР_1 від 20.01.2015 року.

Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, тобто, порушенні правил безеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При обранні покарання винному, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем проживання та роботи характеризується позитивно.

Пом?якшуючих та обтяжуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_5 обставини суд не виявив.

Суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 та його перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, а тому, йому необхідно обрати покарання у виді штрафу без позбавлення права керувати транспортними засобами, оскільки керування транспортними засобами обвинуваченому необхідне за характером його роботи та утримання сім`ї і батьків похилого віку, які проживають на значній відстані від нього.

Цивільний позов потерпілої слід задовольнити частково.

Матеріальну шкоду заявлену ОСОБА_6 , яка складається з транспортних витрат та витрат на лікування та діагностування, які підтвердженні письмовими доказами, в сумі - 13394 гривень необхідно стягнути в повному обсязі з відповідача - ВАТ НАСК «Оранта», оскільки цивільна відповідальність водія ОСОБА_5 була застрахована, відповідно до поліса №АІ/1714299 від 29.07.2014 року, в період його дії.

Також з відповідача ВАТ НАСК «Оранта» слід стягнути на користь ОСОБА_6 2550 гривень у відшкодування моральної шкоди, відповідно до вимог ст.ст. 9, 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Крім того, з другого відповідача ОСОБА_5 слід стягнути на користь ОСОБА_6 2550 гривень у відшкодування моральної шкоди, оскільки саме із-за його необережних дій сталась ДТП, і потерпіла отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості, змушена була тривалий час лікуватись, терпіти біль.

Також, з відповідача ОСОБА_5 необхідно також стягнути на користь позивачки 400 гривень, понесених нею витрати за надання їй правової допомоги, а саме, складення позовної заяви, яка підтверджена квитанцією № 33 від 21.05.2015 року.

Процесуальні витрати слід стягнути з ОСОБА_5 на користь держави.

Речовий доказ: автомобіль «ВАЗ-21114», д/н НОМЕР_1 , який зберігається у обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно залишити в його розпоряджені.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,-

Засудив:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України і призначити йому покарання у виді штрафу, в розмірі - 230 (двохсот тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 3910 (три тисячі дев`ятсот десять) гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з Відкритого акціонерного товариства НАСК «Оранта» на користь ОСОБА_6 13394 (тринадцять тисяч триста дев`яносто чотири) гривні у відшкодування матеріальної шкоди та 2550 гривень у відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 2450 (дві тисячі чотириста п`ятдесят) гривень у відшкодування моральної шкоди та 400 (чотириста) гривень понесених витрат за надання правової допомоги.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати, в сумі 491 (чотириста дев`яносто одну) гривню 04 копійок.

Речовий доказ: автомобіль «ВАЗ-21114», д/н НОМЕР_1 , який зберігається у обвинуваченого ОСОБА_5 необхідно залишити в його розпоряджені.

Копію даного вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області через Козятинський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя:

Дата документу 29.09.2015