Провадження № 1-кп/461/441/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Галицький районний суд м.Львова
в складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу за клопотанням про застосування примусових заходів медичного характеру відносно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, громадянина України, українця, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за скоєння суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.259 КК України,
ОСОБА_5 22 жовтня 2014 року о 10.31 год., перебуваючи на вул.Карпінського,8 у м.Львові, діючи умисно, достовірно знаючи та усвідомлюючи, що поширена ним інформація є неправдивою, здійснив дзвінок з таксофону із номером 2380491 на лінію екстренного виклику «102» та повідомив працівникам ЛМУ ГУМВС України у Львівській області завідомо неправдиву інформацію про загрозу вибуху через замінування головного корпусу НУ «Львівська Політехніка», що знаходиться за адресою: м.Львів, вул.Степана Бандери,12, що призвело до дезорганізації функціонування закладу та безпідставного відволікання сил і засобів спеціальних служб для перевірки вказаного повідомлення.
Винність ОСОБА_5 повністю підтверджується матеріалами справи у їх сукупності, а саме: протоколом огляду місця події від 22.10.2014 року з додатками; висновком №1270/1271 комплексної експертизи відео-звукозапису та комп`ютерної техніки від 05.05.2015 року; протоколу допиту свідка ОСОБА_6 від 27.06.2015 року.
Таким чином вина ОСОБА_5 у скоєнні завідомо неправдивого повідомлення про підготовку вибуху доведена повністю і його дії за ч.1 ст.259 КК України кваліфіковано вірно.
Згідно акту судово-психіатричної експертизи №157 від 26.08.2015 року вбачається, що ОСОБА_5 страждає хронічним психічним захворюванням у формі шизоафективного розладу, змішаний тип, не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій, ОСОБА_5 також перебував у хворобливому стані, не міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_5 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
У судовому засіданні лікуючий лікар ОСОБА_7 підтвердив акт судово-психіатричної експертизи від 26.08.2015 року та просив застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Прокурор та захисник, які були присутні в судовому засідання, просять застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Суд, заслухавши думку захисника, лікуючого лікаря та прокурора, перевіривши матеріали справи, вважає, що до ОСОБА_5 слід застосувати примусові заходи медичного характеру.
Враховуючи характер та тяжкість захворювання обвинуваченого,тяжкість вчиненого діяння та ступінь його небезпечності для себе чи інших осіб, суд приходить до висновку, що відповідно до ст.94 КК України слід застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Керуючись ст.ст.292, 12, 513 КПК України, суд
Звільнити ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за скоєння в стані неосудності суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст.259 КК України.
Застосувати до ОСОБА_5 примусові заходи медичного характеру у виді госпіталізації до психіатричного закладу із звичайним наглядом.
Стягнути з ОСОБА_5 в користь Державного бюджету України судові витрати у сумі 9940,03 гривень (а.с.41, 51, 65).
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня її проголошення.
Суддя: ОСОБА_1