Ухвала
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" жовтня 2014 р. Слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 перевіривши виконання вимог ст.ст. 303, 304 КПК України за скаргою Публічного акціонерного товариства «Перший український Міжнародний Банк» на рішення слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_2 від 19.09.2014 року про закриття кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.02.2014 року за № 0001780 за ознаками складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, -

в с т а н о в и в:
27.10.2014 року у провадження слідчого судді цього місцевого суду надійшла дана скарга.

Відповідно до ст. 35 КПК України, автоматизованою системою документообігу суду, з урахуванням положень ст. ст. 75, 76 КПК України, було визначено головуючого слідчого суддю, - ОСОБА_1 та передано провадження - 29.10.2014 року.

Слідчий суддя, перевіривши виконання вимог ст.ст. 303, 304 КПК України за скаргою, приходить до наступного.

Підстави та порядок розгляду скарг слідчим суддею під час досудового розслідування регламентований Кримінально процесуальним Кодексом України (далі КПК України) та зокрема ст.ст. 303, 304 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини 1 статті 303 КПК України передбачено право оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Однак, ч. 1 ст. 304 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Зі скарги особи, що її подала слідує, що ПАТ «ПУМБ» оскаржуване процесуальне рішення слідчого отримане 10.10.2014 року.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

У відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Тобто, виходячи з положень ст.ст. 22, 26 КПК України, на особу, яка подає скаргу покладається обов`язок доведення перед слідчим суддею факту того, що скаргу подала особа, яка має на це право; скарга підлягає розгляду в цьому суді; скарга подана у встановлений строк та на дія чи бездіяльність, що підлягають оскарження до слідчого судді.

Так, порушуючи питання про поновлення строку оскарження рішення слідчого, особа, не вказує про поважні причини пропуску строку подання такої скарги, а фактично висловлює незгоду з ухвалою слідчого судді ОСОБА_3 від 15.10.2014 року, а саме акцентує увагу на невідповідності висновків слідчого судді, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам, істотному порушенні вимог кримінального процесуального закону та його неправильному застосуванні.

Однак, виходячи з положень ст. 117 КПК України, дані підстави, апріорі, не є об`єктивними обставинами з яких можливо було б прийти до висновку про пропущення строку оскарження рішення слідчого з поважних причин.

Також, слід зазначити, що відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», судові рішення вважаються законними, доки вони не скасовані в апеляційному чи касаційному порядку або не переглянуті компетентним судом в іншому порядку, визначеному процесуальним законом.

Процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Салов проти України» від 06.09.2005року, одним із основних аспектів принципу верховенства права є принцип правової впевненості, який передбачає, що коли рішення суду стало остаточним, воно не може бути піддано сумніву будь-яким іншим рішенням суду.

Таким чином, виходячи з вищезазначеного, слідчий суддя місцевого суду, навіть за умови того, якщо він вважає підстави повернення скарги вперше надуманими, або ж такими, що не ґрунтуються на законі, позбавлений змоги надавати оцінку діям слідчого судді при постановлені ним такого процесуального рішення, тим паче коли воно набрало законної сили, враховуючи що процесуальні дії слідчого судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду в даному випадку лише в апеляційному порядку.

Будь-яких інших об`єктивних підстав для поновлення строку оскарження рішення слідчого скарга не містить, а тому слідчий суддя вважає доводи особи, що її подала сумнівними, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України), у зв`язку з чим вважає за необхідне у задоволенні такого клопотання відмовити.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає поверненню на підставі п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, оскільки подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і слідчий суддя за заявою особи не знайшов підстав для його поновлення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-7, 22, 26, 303-304, 372-376 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в:
У задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «Перший український Міжнародний Банк» про поновлення строку оскарження рішення слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_2 від 19.09.2014 року про закриття кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.02.2014 року за № 0001780 за ознаками складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, - відмовити.

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Перший український Міжнародний Банк» на рішення слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_2 від 19.09.2014 року про закриття кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14.02.2014 року за № 0001780 за ознаками складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 388 КК України, - повернути особі, яка її подала.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому Кримінально процесуальним Кодексом України.

Копія ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала про повернення скарги може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Ухвала, яка набрала законної сили в порядку, визначеному Кримінально процесуальним Кодексом України, є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України.

Слідчий суддя : ОСОБА_1