Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1.,
суддів ОСОБА_2., ОСОБА_3.,
розглянувши у м. Києві 11 вересня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 17 серпня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

як убачається зі змісту скарги та доданих до неї копій судових рішень, ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 06 липня 2015 року обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_5 та ОСОБА_4 було повернуто прокурору Житомирської області для усунення недоліків. Цією ж ухвалою обвинуваченим продовжено строк тримання під вартою до 02 вересня 2015 року.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 27 липня 2015 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на вказане судове рішення.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 17 серпня 2015 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_4 на вказане судове рішення, а апеляційну скаргу повернуто особі, яка її подала.

Зі змісту касаційної скарги ОСОБА_4 убачається, що він не погоджується з ухвалою апеляційного суду від 17 серпня 2015 року.

Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та долучені до неї копії судових рішень, колегія суддів дійшла висновку, що у відкритті провадження за скаргою слід відмовити, оскільки з наведених документів убачається, що підстави для задоволення скарги відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 392 КПК України в апеляційному порядку можуть бути оскаржені судові рішення, які були ухвалені судами першої інстанції і не набрали законної сили, а саме вироки, крім випадків, передбачених статтею 394 цього Кодексу, ухвали про застосування чи відмову у застосуванні примусових заходів медичного або виховного характеру, інші ухвали у випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 2 ст. 392 КПК України ухвали, постановлені під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення судових рішень, передбачених частиною першою цієї статті, окремому оскарженню не підлягають, крім випадків, визначених цим Кодексом. Заперечення проти таких ухвал можуть бути включені до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене частиною першою цієї статті.

Як видно з оскаржуваного судового рішення, суд апеляційної інстанції закрив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 та повернув йому апеляційну скаргу, через те, що останній подав апеляційну скаргу на зазначену ухвалу суду першої інстанції в частині продовження строків тримання під вартою, прийняту під час підготовчого судового провадження після надходження обвинувального акту до суду першої інстанції.

Оскільки, зазначена ухвала суду першої інстанції, як випливає з наведених норм процесуального закону, не підлягає окремому оскарженню в апеляційному порядку, то рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, а тому підстав для задоволення касаційної скарги ОСОБА_4 колегія суддів не вбачає.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК України в разі, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень вбачається, що підстав для задоволення скарги немає, то суд касаційної інстанції постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись ч. 2 ст. 428 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

відмовити ОСОБА_4 у відкритті касаційного провадження за його касаційною скаргою на ухвалу Апеляційного суду Житомирської області від 17 серпня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1ОСОБА_2ОСОБА_3