Провадження № 1-кп/734/194/15 Справа № 734/3579/15-к
іменем України
10 грудня 2015 року смт. Козелець
Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1 ,
при секретареві ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
31 липня 2015 року обвинувачений ОСОБА_5 був призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №15/2015 від 14 січня 2015 року та 01 серпня 2015 року направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ).
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 193 від 01 серпня 2015 року, обвинувачений ОСОБА_5 був призначений на посаду курсанта 7-ї навчальної механізованої роти указаної військової частини та зарахований до списків особового складу частини, поставлений на всі види забезпечення, а також відповідно до ст.ст. 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» вважається військовослужбовцем, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.
Згідно з вимогами ст. ст. 17, 65 Конституції України визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України; ст.ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни.
У відповідності до вимог ст. ст. 11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №548-XIV, та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року №551-XIV, обвинувачений ОСОБА_5 під час проходження військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків.
У порушення вищевказаних вимог обвинувачений ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової частини польова пошта НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), 18 серпня 2015 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин, бажаючи тимчасово ухилитися від виконання обов`язків військової служби, не одержавши дозволу відповідного начальника (командира), без поважних причин, самовільно залишив територію вказаної військової частини та проводив час за її межами на власний розсуд до 09 жовтня 2015 року. При цьому, обов`язків військової служби не ніс, свою належність до Збройних Сил України, а також той факт, що він незаконно перебуває за межами військової частини польова пошта НОМЕР_1 приховував. Під час незаконного перебування за межами указаної військової частини обвинувачений ОСОБА_5 до органів місцевої влади і військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це вчинити, тобто обвинувачений ОСОБА_5 самовільно залишив військову частину, в умовах особливого періоду, який відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 303/2014, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 17 березня 2014 року № 1126-VII, розпочався 17 березня 2014 року.
Таким чином, обвинувачений ОСОБА_5 , проходячи військову служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , 18 серпня 2015 року, приблизно о 20 годині 00 хвилин в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2, 4, 24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. ст.11, 16, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 548-XIV, та ст. 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24 березня 1999 року № 551-XIV, умисно, з метою тимчасового ухилення від військової служби, не одержавши дозволу відповідного начальника, самовільно залишив військову частину та проводив час на власний розсуд до повернення 09 жовтня 2015 року у військову частину НОМЕР_1 . Під час незаконного перебування за межами вказаної військової частини обвинувачений ОСОБА_5 до органів місцевої влади і військового управління з питань подальшого проходження військової служби не звертався, хоча об`єктивно мав можливість це вчинити.
Обвинувачений ОСОБА_5 у судовому засіданні свою вину у інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Фактичні обставини його вчинення та зібрані докази не оспорював та показав, що 31 липня 2015 року він був призваний на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 та 01 серпня 2015 року направлений для проходження військової служби до військової частини НОМЕР_1 . Вдома у нього залишився один паралізований батько, який отримав каліцтво на виробництві і потребував сторонньої допомоги. В серпні 2015 року він сам захворів, але належної медичної допомоги не мав можливості отримати під час служби. Тоді він вирішив залишити військову частину і без дозволу поїхати додому, щоб надати допомогу батьку та вилікуватися самому. Вирішивши особисті питання, він повернувся в військову частину 09 жовтня 2015 року.
Відповідно до ч.3 ст.349 КПК України за згодою учасників процесу судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності його позиції немає. Учасникам процесу роз`яснено, що в такому разі, вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
При встановлених обставинах суд вважає доведеним, що обвинувачений ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації, на особливий період, самовільно залишив військову частину польова пошта НОМЕР_1 в умовах особливого періоду, тому його дії необхідно кваліфікувати за ч. 4 ст. 407 КК України.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує, що він засуджується вперше, визнає свою вину та розкаюється у скоєнному; його сімейний стан, що на утриманні має паралізованого батька; його позитивні характеристики з місця служби, а також вчинення злочину внаслідок збігу тяжких сімейних обставин і вважає вказані обставини, як обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, тому вважає можливим призначити ОСОБА_5 більш м`яке покарання, ніж передбачене ч. 4 ст. 407 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді арешту.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався.
Цивільний позов по даному кримінальному провадженню не заявлений.
Процесуальні витрати в даному кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази відсутні.
Керуючись ст.ст. 369, 370, 371, 373, 374 і 376 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України та із застосуванням ст. 69 КК України призначити покарання у вигляді арешту строком 2 (два) місяці з відбуванням покарання на гауптвахті відділення Військової служби правопорядку ( АДРЕСА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Обрати стосовно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили. Обвинуваченого ОСОБА_5 взяти під варту із залу суду.
Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту його фактичного затримання, тобто з 10 грудня 2015 року.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених пунктами 1 та 2 частини 4 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, а ОСОБА_5 , який перебуває під вартою, - у такий же строк, із моменту вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому і прокурору вирок суду вручається негайно після його проголошення.
Суддя
Козелецького районного суду ОСОБА_1