Справа № 344/1831/16-к
Провадження № 1-кс/344/919/16
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2016 року м. Івано-Франківськ

Слідчий суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , прокурора Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , начальника слідчого відділення в складі слідчого відділу Івано-Франківського ГУ НП ОСОБА_5 розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на рішення начальника слідчого відділення в складі слідчого відділу Івано-Франківського ГУ НП ОСОБА_5 щодо невнесення відомостей в ЄРДР згідно заяви від 25.01.2016 року та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернувся з скаргою, в якій просить скасувати рішення начальника слідчого відділення в складі слідчого відділу Івано-Франківського ГУ НП ОСОБА_5 щодо невнесення відомостей в ЄРДР згідно заяви від 25.01.2016 року та зобов`язання вчинити дії.

В судовому засіданні заявник вимоги скарги підтримав з мотивів наведених в ній, просив задоволити.

Прокурор Івано-Франківської місцевої прокуратури ОСОБА_4 , начальник слідчого відділення в складі слідчого відділу Івано-Франківського ГУ НП ОСОБА_5 в судовому засіданні вимоги скарги заперечили, просили у задоволенні скарги відмовити, оскільки, у заяві відсутні дані, які б вказували на наявність кримінального правопорушення, у звязку з цим внесення відповідної інформації до ЄРДР є неможливим.

Заслухавши пояснення скаржника, прокурора, слідчого, дослідивши матеріали скарги вважаю за необхідне зазначити наступне.

Вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування, визначений ч. 1 ст. 303 КПК України. Зокрема, у відповідності до п. 1 ч. 1 ст.303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.

Відповідно до ст. 307 КПК України, за результатами розгляду скарг на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора постановляється ухвала згідно з правилами цього Кодексу. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про: 1) скасування рішення слідчого чи прокурора; 2) зобов`язання припинити дію; 3) зобов`язання вчинити певну дію; 4) відмову у задоволенні скарги. Ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

За змістом ч. 1 ст. 214 КПК України, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, означає невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР впродовж 24 години після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Відповідно до п.4 ч.5 ст.214 КПК України, п.2.1. Положення про Єдиний реєстр досудових розслідувань до Реєстру вносяться відомості, зокрема, про обставини, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, короткий виклад обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведених потерпілим, заявником чи виявлені з іншого джерела.

Згідно ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно-небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим кодексом.

Системний аналіз вищезазначених положень закону, дає підстави для висновку, що реєстрації в ЄРДР підлягають не будь-які заяви чи повідомлення, а лише ті з них, які містять достатні відомості про кримінальне порушення.

Підставами вважати заяву чи повідомлення саме про злочин є наявність в таких заявах або повідомленнях об`єктивних даних, які дійсно свідчать про ознаки злочину. Такими даними є фактичне існування доказів, що підтверджують реальність конкретної події злочину (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення злочину), а якщо у заявах чи повідомленнях таких даних немає, то вони не можуть вважатися такими, які мають бути обов`язково внесені до ЄРДР.

Як вбачається із заяви-повідомлення про вчинення кримінального правопорушення повідомлення містить твердження про те, що у них з сусідом із 33 квартири ОСОБА_6 , який колись залив квартиру скаржника і з даного приводу було винесено судове рішення в користь ОСОБА_3 , склались неприязні відносини. 23.01.2016 року на сходовій площадці почув голос сусіда, який проживає поверхом вище у 33 квартирі ОСОБА_6 прокльони адресовані у свою сторону. З даного приводу скаржник до дільничого інспектора не звертався, оскільки, впевнений у його бездіяльності. А тому, 25.01.2016 року звернувся до начальника Івано-Франківського відділення поліції ОСОБА_7 із заявою про прийняття мір до ОСОБА_6 26.01.2015 року скаржник звернувся повторно із заявою до начальника Івано-Франківського відділення поліції ОСОБА_7 в якій посилається про невнесення відомостей до ЄРДР на підставі заяви від 25.01.2016 року.

Листом начальника Івано-Франківського відділення поліції ОСОБА_7 від 03.02.2016 року за №К-8 заявника ОСОБА_3 було повідомлено, що 25.01.2016 року ОСОБА_3 в Івано-Франківський ВП була надана заява, яка зареєстрована в ЖЕО за №1391 від 25.01.2016 року та в подальшому передана інспекторам Івано-Франківського ВП ГУ НП в Івано-Франківській області для ролзгляду відповідно до Закону України Про звернення громадян. Відповідно до супровідного листа за підписом начальника відділення Івано-Франківського СВ старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , встановлено, що у заяві, яка була надана скаржником відсутні дані, які б вказували на наявність кримінального правопорушення. У зязку з цим внесення відповідної інформації до ЄРДР є неможливим.

Слідчий суддя вважає обґрунтованим та правомірним висновок начальника Івано-Франківського відділення поліції ОСОБА_7 .

Слідчий суддя вважає, що факти, викладені в заяві ОСОБА_3 про вчинення кримінального правопорушення, не містять конкретних обставин, які можуть свідчити про вчинення особою кримінального правопорушення, оскільки згідно ст. 91 КПК України у заяві необхідно вказати про подію кримінального правопорушення, в тому числі - час, спосіб, місце, мотив і мета його вчинення, наслідки, які настали, їх обґрунтування та інші обставини вчинення кримінального правопорушення.

Нормами кримінально-процесуального законодавства України передбачено, які саме діяння є правопорушеннями (злочинами), в чому полягає об`єктивна та суб`єктивна сторона того чи іншого злочину, кваліфікуючі ознаки та інше. У випадках, якщо в заяві чи повідомленні є ті чи інші об`єктивні дані, що свідчать про ознаки певного злочину, то є підстави вважати таку заяву чи повідомлення саме заявою чи повідомленням про злочин і тільки такі заяви і повідомлення повинні вноситись до ЄРДР за відповідною правовою кваліфікацією. Якщо ж у повідомленнях чи заявах таких ознак немає, то вони не можуть вважатись такими, які підлягають обов`язковому внесенню до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Керуючись ст.ст. 214, 303, 306, 307, 309 КПК України,

У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на рішення начальника слідчого відділення в складі слідчого відділу Івано-Франківського ГУ НП ОСОБА_5 щодо невнесення відомостей в ЄРДР згідно заяви від 25.01.2016 року та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1