АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Єдиний унікальний номер справи: 666/1283/15-к
Номер провадження: 11кп/791/499/15 Головуючий в І інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2, 3 ст.185 КК України Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05 серпня 2015 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області у складі:

головуючого судді:ОСОБА_2
суддів:ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі: за участю прокурора: ОСОБА_5 ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Херсоні кримінальне провадження внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000149 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду м. Херсона від 27 березня 2015 року відносно ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Херсона, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, офіційно не працевлаштованого, одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 раніше судимого 20.10.2011 року Суворовським районним судом м. Херсона за ч. 1 ст. 187 КК України , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст. 185 КК України, -

ВСТАНОВИЛА:
Вироком Дніпровського районного суду м. Херсона від 27.03.2015 року ОСОБА_7 засуджено і за ч 3 ст. 185 КК України призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі; на підставі ч 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі; у строк покарання зараховано відбуте повністю покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі з 13.03.2011 року по 12.09.2014 року призначеного за вироком Суворовського районного суду м. Херсона від 20.10.2011 року і визнано ОСОБА_7 таким, що відбув покарання; за ч.2 ст.185 КК України призначене покарання у виді 3 років 3 місяців позбавлення волі з поміщенням його до кримінально - виконавчої установи закритого типу.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_7 залишено без змін. Строк відбування покарання визначено обраховувати з моменту фактичного затримання обвинуваченого у порядку виконання вироку.

Вирішено питання про речові докази та відшкодування судових витрат.

На користь потерпілого ОСОБА_8 стягнуто із обвинуваченого на відшкодування матеріальної шкоди 32870 грн.

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 14.11.2009 року близько 23 год. 00 хв., умисно, з корисливого мотиву шляхом пошкодження вікна проник до житла, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , звідки таємно викрав належні потерпілому ОСОБА_8 . DVD програвач "Ctololstor", вартістю 200,00 грн.; відеокамеру "Sony", вартістю 2800,00 грн., яким розпорядився на власний розсуд , в результаті чого заподіяв потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 3000,00 грн.

Він же в період часу в ніч з 15.01.2015 року на 16.01.2015 року знаходячись у приміщенні будинку АДРЕСА_4 у стані алкогольного сп`яніння, умисно, керуючись корисливим мотивом повторно, таємно, шляхом вільного доступу, викрав належне ОСОБА_8 майно, а саме: телевізор BRAVIS, модель LCD 2632, діаметром 32, вартістю 3000,00 грн.; мікрохвильову піч Hays Mark, вартістю 1500,00 грн.; ноутбук ASER, вартістю 3000,00 грн. нетбук Samsung, вартістю 3000,00 грн.; ігрову приставку МОМО Racing, вартістю 800,00 грн.; ігровий джойстик Havit, вартістю 190,00 грн. золоту ладанку 585 проби, вагою 1,5 грамів, вартістю 1500,00 грн.; золотий ланцюжок 585 проби, вагою 3,0 грами, вартістю 3000,00 грн.; флягу металеву, вартістю 50,00 грн.; мобільний телефон НТС, вартістю 6000,00 грн., який був в червоному силіконовому чохлі вартістю 100,00 грн. та в шкіряному чохлі, вартістю 50,00 грн. з сім картою оператора МТС на рахунку якої грошові кошти відсутні; мобільний телефон НТС, вартістю 1000,00 грн.; мобільний телефон Samsung, вартістю 1000,00 грн.; миску мідну, вартістю 300,00 грн.; автомобільні диски в кількості 4 штук з автомобіля Жигулі, вартістю 70,00 грн. кожен, на загальну суму 280,00 грн.; бухту оцинкованої проволоки, вартістю 1000,00 грн.; навушники вартістю 150,00 грн.; дві колонки та самбуфер, вартістю 500,00 грн.; плоскогубці, вартістю 70,00 грн.; бокорізи, вартістю 70,00 грн.; процесор Samsung, вартістю 500,00 грн.; клавіатуру, вартістю 200,00 грн.; електробритву вартістю 180,00 грн.; дві миші комп`ютерні ТЕСН 4, вартістю 40,00 грн. кожна, на загальну суму 80,00 грн.; зимову жіночу куртку, розмір 42, вартістю 1500,00 грн.; акумулятор автомобільний, 65 ампер, вартістю 800,00 грн.; зарядний пристрій автомобільний, вартістю 600,00 грн.; праску Scarlet, вартістю 100,00 грн. ковдру, вартістю 50,00 грн.; набір викруток, вартістю 100,00 грн.; 3 алюмінієві каструлі та чавунний казанок, вартістю по 50,00 грн. кожний, на загальну суму 200 грн. - після чого залишив місце скоєння кримінального правопорушення (злочину) з викраденим майном та розпорядився ним на власний розсуд, в результаті чого заподіяв потерпілому ОСОБА_8 матеріальну шкоду на суму 30 870,00 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений вказує на незаконність вироку через невідповідність призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення і особі обвинуваченого, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, однобічність та неповноту судового слідства і просить вирок змінити та призначити йому більш м`яке покарання передбачене санкцією ст. 185 ч 2 КК України.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги обвинувачений посилається на те, що суд не повною мірою врахував наявність обставин, що пом`якшують покарання, повне визнання вини та щире каяття , активне сприяння розкриттю злочину , і те, що у момент вчинення злочину через сварку із потерпілим він перебував у стані сильного душевного хвилювання. Не врахував суд і часткове відшкодування завданої матеріальної шкоди, і перебування на його утриманні неповнолітньої дитини. Також заперечує факт викрадення у потерпілого золотого ланцюжка , фляги, миски, жіночої куртки, акумулятора, , ковдру, набір викруток, кастрюль, казану, вказує, що суд не встановив факту наявності у потерпілого цього майна, що свідчить про неповноту та однобічність досудового та судового слідства .

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечив проти задоволення апеляційних вимог обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла до наступного.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення , за яке його засуджено за встановлених і викладених у вироку обставин, обґрунтований доказами, дослідженими судом у порядку, передбаченому ч.3 ст. 349 КПК України .

Вбачається, що обвинувачений та потерпілий фактичні обставини провадження не оспорювали, суд пересвідчився, що вони правильно розуміють ці обставини, сумнівів у добровільності їх позиції у суду не виникло, судом було роз`яснено обвинуваченому, що оскільки він не оспорює фактичні обставини справи, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку.

З огляду на викладене, доводи обвинуваченого про недоведеність його винуватості у викраденні зазначеного в апеляційній скарзі майна, колегією суддів не перевіряються з огляду на положення ч 3 ст. 349 та ч 2 ст. 394 КПК України.

Що стосується доводів апелянта на суворість призначеного йому покарання, то вони є безпідставні.

Вбачається, що призначаючи обвинуваченому вид та міру покарання суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень які відноситься до категорії середньої тяжкості та тяжких, дані про особу обвинуваченого, який характеризується негативно, раніше притягувався до кримінальної відповідальності за скоєння корисливого злочину, не працевлаштований, за місцем реєстрації не проживає, перебуває на обліку у наркологічному диспансері, одружений , обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття , та скоєння злочину у стані алкогольного сп`яніння.

Врахувавши конкретні обставини провадження та дані про особу обвинуваченого, суд першої інстанції дотримався загальних засад призначення покарання, дійшов обґрунтованого висновку про можливість виправлення обвинуваченого лише в умовах ізоляції від суспільства і належним чином вмотивував такий висновок.

Призначене судом першої інстанції покарання на думку колегії суддів є достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів, а тому підстав вважати, що таке покарання є несправедливим через його суворість, як про те зазначає в апеляційній скарзі обвинувачений, не вбачається.

Доводи апеляційної скарги обвинуваченого про те, що суд не в повній мірі врахував наявність пом`якшуючих покарання обставин та дані про особу обвинуваченого є необґрунтованими.

Посилання апелянта на часткове добровільне відшкодування матеріальної шкоди в ході досудового слідства не підтверджені матеріалами провадження.

З огляду на викладене колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 вірно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, а тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги обвинуваченого.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Дніпровського районного суду м. Херсона від 27 березня 2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і з цього часу протягом трьох місяців, а обвинуваченим з моменту отримання копії ухвали, може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді: ( три підписи)

ухвала набирає законної сили 05.08.2015 року

копія вірна, суддя ОСОБА_2