АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/801/15 Справа № 697/1224/15-к Категорія: ч.1 ст.249 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Черкаси кримінальне провадження за апеляцією прокурора на вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 15 липня 2015 року, яким

ОСОБА_7

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Канів, Черкаської області, українця, громадянина України, одруженого, який має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з середньою спеціальною освітою, працюючого слюсарем аварійно - відновлюваних робіт КП «Управління водоканалізаційного управління», зареєстрованого в АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

засуджено за ч. 1 ст. 249 КК України та призначити йому покарання у виді 2 ( двох ) років обмеження волі, з конфіскацією знарядь і засобів промислу та всього добутого. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_9 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік. На підставі п.п. 2, 3 ч.1 ст.76 КК України покладено на обвинуваченого ОСОБА_9 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід - особисте зобов`язання залишено до вступу вироку в законну силу.

ОСОБА_10

ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Гельмязів, Золотоніського району, Черкаської області, українця, громадянина України, неодруженого з середньою освітою, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , раніше судимого:

1) 18.03.2013 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 1 ст.249 КК України до штрафу;

2)10.12.2013 Канівським міськрайонним судом Черкаської області за ч. 2 ст. 249 КК України до 2 року обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, 18.12.2014 Канівським міськрайонним судом Черкаської області звільнений від відбуття покарання у зв`язку з закінченням іспитового строку.

засуджено за ч. 1 ст. 249 КК України та призначити йому покарання у виді 2 ( двох ) років обмеження волі, з конфіскацією знарядь і засобів промислу та всього добутого. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_11 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк на 1 (один) рік. На підставі п.п. 2, 3 ч.1 ст.76 КК України покладено на обвинуваченого ОСОБА_11 обов`язок не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід - особисте зобов`язання залишено до вступу вироку в законну силу.

Вирішена доля речових доказів, відповідно до положень ст. 100 КПК України, -

в с т а н о в и л а :
Згідно вироку суду ОСОБА_9 та ОСОБА_11 засуджено за те, що вони спільно з 22.30 год. 04.05.2015р. до 00.30 год. 05.05.2015 року знаходячись в акваторії Канівського водосховища р. Дніпро в районі с. Ліпляве Канівського району Черкаської області, в порушення вимог п. 3.15 та 4.14 «Правил любительського і спортивного рибальства», затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 № 19, за допомогою засобу лову - гумового човна з двома веслами та знаряддя промислу - двох рибальських сіток, які відповідно до акту огляду знарядь лову № 717/02 від 20.05.2015 р. являються забороненими здійснили незаконний вилов риби виду наступного виду: лящ в кількості 11 штук, вартістю 170 грн. за одну штуку, чим заподіяв істотної шкоди рибному господарству України, відповідно до розрахунку збитків заподіяних рибному господарству внаслідок незаконного добування або знищення цінних видів риб та інших об`єктів водного промислу наданого Управлінням охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Черкаській області, згідно такс Постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.2011 № 1209 на загальну суму 1870 грн. 00 коп.

В апеляції прокурор, не заперечуючи доведеності вини ОСОБА_9 та ОСОБА_11 у вчиненні інкримінованого їм кримінального правопорушення, вважає, що вирок суду є незаконним та підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. Просить змінити вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 15.07.2015 у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_11 та ОСОБА_9 за ч. 1 ст. 249 КК України в частині вирішення долі речових доказів, а саме конфіскувати засіб промислу - гумовий човен з двома веслами та звернути вказаний засіб промислу в дохід держави, а в решті вирок суду залишити без змін.

Мотивуючи тим, що суд першої інстанції при вирішенні питання про долю речових доказів у справі, а саме засобу промислу - гумового човна з двома веслами не врахував вимог ст.ст.98, 100 КПК України, положення п.22 Постанови Пленуму ВСУ №17 від 10.12.2004 р., суд зазначені вимоги закону в достатній мірі не врахував та дійшов хибного переконання, що визнаний по справі засіб промислу - гумовий човен з двома веслами необхідно повернути власнику - ОСОБА_12 . Судом не враховано, що ОСОБА_11 та ОСОБА_9 під час досудового розслідування не надано жодного документа, який би підтверджував належність вказаного майна ОСОБА_12 та було вказано, що вказаний човен належить ОСОБА_9 . Разом з тим, 12 травня 2015 року слідчим суддею було накладено арешт на вказане майно, проте обвинувачені не надали правовстановлюючі документи, які б підтверджували належність вказаного майна третій особі, а запевнили суд, що вказане майно належить ОСОБА_9 .

Таким чином, суд першої інстанції при вирішенні питання про долю речових доказів у справі, а саме засобу промислу - гумового човна з двома веслами не врахував вимог вищезазначеного кримінально - процесуального законодавства.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, який підтримав апеляцію, пояснення обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_11 , які заперечували проти апеляції прокурора, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню.

Так, висновок суду щодо доведеності вини обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_11 у вчиненні ними кримінального правопорушення передбаченого за ч.1 ст.249 КК України при обставинах, наведених у вироку, відповідає матеріалам провадження, при цьому, обвинувачені визнали весь обсяг пред`явленого обвинувачення прокурором, у зв`язку з чим, судом 1 інстанції в порядку ч.3 ст.349 КПК України визначено недоцільним досліджувати докази. При цьому, про суть та наслідки розгляду кримінального провадження в порядку ч.3 ст.349 КПК України учасникам процесу було роз`яснено. З урахуванням вищевказаного, дії ОСОБА_9 та ОСОБА_11 кваліфіковано за ч.1 ст.249 КК України вірно.

Колегія суддів вважає, що при призначенні ОСОБА_9 та ОСОБА_11 покарання суд, відповідно до вимог ст.65 КК України, достатньо врахував характер та ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, які відноситься до категорії невеликої тяжкості, дані про особу обвинувачених, які за місце проживання характеризуються позитивно, добровільно відшкодували завдані збитки, ОСОБА_9 має на утриманні малолітню дитину, і з урахуванням обставин, які пом`якшують її покарання, а саме щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди та відсутність обставин, що обтяжують покарання - суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про те, що мета покарання, передбачена ч.ч.2,3 ст.50 КК України може бути досягнута при призначені ОСОБА_9 та ОСОБА_11 покарання у вигляді 2 років обмеження волі з конфіскацією знарядь і засобів промислу та всього добутого, а на підставі ст.75 КК України іспитовим строком тривалістю 1 (один) рік з покладенням обов`язків у відповідності зі п.п. 2, 3 ч.1 ст.76 КК України, оскільки перевиховання обвинувачених та недопущення вчиненням ними нових злочинів можливо без реального відбування покарання у виді обмеження волі.

Згідно ст.404 КПК України, вирок суду першої інстанції перевіряється апеляційним судом в межах апеляційної скарги.

Колегія суддів вважає, що вирок суду відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_11 підлягає зміні, як того просить прокурор в апеляції.

Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України гроші, цінності та інше майно, які підшукані, виготовлені, пристосовані або використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та/або зберегли на собі його сліди, конфіскуються, крім випадків, коли власник (законний володілець) не знав і не міг знати про їх незаконне використання. У такому разі зазначені гроші, цінності та інше майно повертаються власнику (законному володільцю).

Санкція ч. 1 ст. 249 КК України передбачає покарання у вигляді штрафу від 100 до 200 неоподаткованих мінімумів доходів громадян або обмеження волі на строк до трьох років, з конфіскацією знарядь та засобів промислу та всього добутого.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного суду України №17 від 10.12.2004 року визначено, що при розгляді справ про злочини проти довкілля суди на виконання вимог ст. 100 КПК України мають обговорювати питання про конфіскацію належних винним особам знарядь злочину.

Згідно фабули обвинувачення визнаного судом доведеним, обвинувачені вчинили злочин за допомогою засобу лову гумового човна з двома веслами.

В резолютивній частині вироку суду 1 інстанції правильно призначив покарання з конфіскацією знарядь і засобів промислу, що відповідає санкції ч.1 ст.249 КК України.

При цьому, суд 1 інстанції в резолютивній частині допустив протиріччя, вказавши, що засіб промислу гумовий човен з двома веслами слід передати ОСОБА_12 .

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що вирок суду підлягає зміні, а саме з резолютивної його частини слід виключити вказівку суду про передачу ОСОБА_12 гумового човна типу «Колібрі» з двома веслами.

Так, згідно санкції ч.1 ст.249 КК України передбачена обов`язкова конфіскація знарядь та засобів промислу, незалежно від того, кому саме належить дані речові докази (у даному випадку гумовий човен).

Щодо доводів обвинувачених про те, що вилучений гумовий човен належить третій особі, то колегія суддів вважає їх необґрунтованими, виходячи з наступного.

Вилучений гумовий човен не наділений якими-небудь ідентифікуючими ознаками, а гарантійний талон на ім`я третьої особи, сам по собі не свідчить про те, що вилучений у обвинувачених гумовий човен належить третій особі. Крім того, колегія суддів враховує ту обставину, що провадження по даній справі розпочато 05.05.2015 р., а інформацію про належність гумового човна третій особі, обвинувачені надали більше ніж через 2 місяці, попередньо стверджуючи, що човен належить обвинуваченому ОСОБА_9 .

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає, як вірно зазначив прокурор, що суд, при вирішенні питання про долю речових доказів у справі, а саме засобу промислу - гумового човна з двома веслами не врахував вимог, вищезазначеного кримінально - процесуального законодавства, у зв`язку з чим необхідно виключити із резолютивної частини вироку Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 15 липня 2015 року, відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_11 вказівку суду про передачу ОСОБА_12 гумового човна типу «Колібрі» з двома веслами. За таких підстав апеляція прокурора підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 408, 409 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляцію прокурора задовольнити.

Вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 15 липня 2015 року, відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_11 змінити.

Виключити із резолютивної частини вироку Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 15 липня 2015 року, відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_11 вказівку суду про передачу ОСОБА_12 гумового човна типу «Колібрі» з двома веслами.

Речовий доказ гумовий човен з двома веслами конфіскувати в дохід держави.

В решті вирок Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 15 липня 2015 року, відносно ОСОБА_9 та ОСОБА_11 - залишити без змін.

Головуючий :

Судді :