11-кп/775/366/2015(м)
221/1882/15-к

Категорія ч. 2 ст. 121 КК України Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
3 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Донецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі апеляційну скаргу заступника прокурора Донецької області ОСОБА_8 на вирок Волноваського районного суду Донецької області від 9 липня 2015 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Волноваського районного суду Донецької області від 9 липня 2015 року

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Волноваха Донецької області, громадянин України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджений за ч. 2 ст. 121 КК України до 7 років позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально - виконавчій установі закритого типу.

Вказаним вироком ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він 25 квітня 2015 року у вечірній час, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 , в ході сварки на грунті довготривалих неприязних стосунків зі своїм батьком ОСОБА_9 , який сидів у ліжку, з метою заподіяння шкоди його здоров`ю, завдав один удар лівою рукою в область його обличчя, в наслідок чого ОСОБА_9 встав з ліжка та, втративши рівновагу, впав передньою поверхнею грудної клітини на дерев`яну тумбу, отримавши закриті переломи ІІ VIIІ ребер справа без зміщення, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

Після цього ОСОБА_7 підійшов до свого батька, який в цей час сидів на підлозі біля ліжка та завдав йому не менш трьох ударів правою ногою в область грудної клітини зліва, чим заподіяв тілесні ушкодження у вигляді тупої травми грудної клітини з закритими переломами ІІ - ІХ ребер зліва зі зміщенням, кровотечею в ліву плевральну порожнину, синця на лівій бічній поверхні грудної клітини, ускладненої загальним венозним повнокрів`ям внутрішніх органів, дистрофічними змінами внутрішніх органів, набряком легенів та головного мозку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя та знаходяться у прямому причинному зв`язку із настанням смерті потерпілого ОСОБА_9 27 квітня 2015 року за вказаною адресою.

В своїй апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи кваліфікацію дій обвинуваченого та доведеність його вини, посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким призначити ОСОБА_7 у виді 9 років позбавлення волі.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог вказує, що суд, призначаючи покарання, не врахував належним чином особу обвинуваченого, конкретні обставини, характер та ступень суспільної небезпеки кримінального правопорушення, обставини, які обтяжують покарання- вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння , щодо особи похилого віку, який за станом здоров`я не мав змоги чинити опір.

Крім того, зазначає, що ОСОБА_7 провину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково, суспільно корисною працею не займається, постійного законного джерела прибутку не має, за місцем проживання характеризується негативно. Тому вважає, що виправлення обвинувачення та попередження вчинення ним нових злочинів можливо лише у разі призначення більш суворого покарання.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора про законність і обгрунтованність апеляційної скарги прокурора, який її подав, обвинуваченого та його останнє слово, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження і, обговоривши доводи апеляційної скарги в їх межах, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду щодо доведеності вини обвинуваченого ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи, ґрунтується на сукупності зібраних і належно оцінених доказах та в апеляційному порядку не оскаржується.

Відповідно до положень ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення кримінального покарання, між інших обставин враховуються ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Вказані вимого кримінального закону судом дотримані у повному обсязі.

Так, суд врахував такі данні про особу обвинуваченого, що він в силу ст. 89 КК України не судимий, не працює, за місцем проживання характеризується негативно.

Обставинами, які обтяжують покарання, суд врахував вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння щодо особи похилого віку.

Не заслуговують на увагу апеляційні доводи прокурора про те, що суд не врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та, що обвинувачений не працює, оскільки вони не ґрунтуються на законі. Стаття кримінального закону, за якою ОСОБА_7 обвинувачується, тягне за собою кримінальну відповідальність саме за вчинення тяжкого злочину, а та обставина, що він не працює, з урахуванням економічних труднощів і перетворень в державі не може бути такою, що характеризує його з негативного боку.

Крім того, колегія суддів враховує конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення, а також його наслідки, а саме, що між обвинуваченим та його батьком потерпілим мали місце довготривалі неприязні стосунки, що з моменту побиття потерпілого і до 27 квітня 2015 року, тобто до настання смерті останнього, в будинку за місцем їх проживання знаходились ще дружина померлого та матір обвинуваченого, його співмешканка ОСОБА_10 , сестра ОСОБА_11 з чоловіком ОСОБА_12 , але ніхто з них першу допомогу потерпілому не надав, швидку медичну допомогу не викликав, хоча мали таку можливість.

Таким чином, судом враховані усі доводи прокурора, зазначені в апеляційній скарзі. Тому беручі до уваги тяжкість кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, данні про особу обвинуваченого, обставини, що обтяжують покарання, призначене покарання є справедливим та достатнім для перевиховання обвинуваченого і попередження вчинення ним кримінальних правопорушень.

Отже, апеляційні доводи прокурора є безпідставними, не ґрунтуються на законі та матеріалах кримінального провадження, тому його апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 404,405,407 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Донецької області ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Волноваського районного суду Донецької області від 9 липня 2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана безпосередньо до касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Судді:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3