дата документу :03.09.2010
Справа № 1-406/2010р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2010р. Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі :

головуючого судді Мельника О.О.

при секретарі Швачко О.О.

за участю прокурора Шевченка О.П.

захисника ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду справу по обвинуваченню ОСОБА_2, 01.02.1947р. народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, пенсіонера, невійськовозобовязанного, раніше не судимого в силу ст.89 КК України,

встановив:

Підсудний ОСОБА_2, відповідно до Протоколу №5 Зборів засновників товариства з обмеженою відповідальністю „Віант () (далі ТОВ «Віант) від 11.04.2007 року, будучи призначеним на посаду генерального директора ТОВ „Віант та згідно наказу №9/1 від 11.04.2007 року приступивши до виконання обовязків генерального директора ТОВ „Віант, що зареєстроване як платник податків у Бориспільській ОДПІ Київської області, тобто будучи службовою особою субєкта підприємницької діяльності, в силу покладених на нього та виконуваних організаційно-розпорядчих і адміністративно-господарських функцій, в обовязки якого, як генерального директора згідно ст.ст. 4, 9, 11, 17 Закону України Про систему оподаткування від 25.06.1991, ст. 7 Закону України Про податок на додану вартість від 03.04.1997, ст. 8, 9 розділу ІІІ Закону України Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні від 16.07.1999, входило та входить несення повної відповідальності за стан та діяльність підприємства, ведення встановленої форми бухгалтерського обліку, забезпечення контролю і відображення на рахунках бухгалтерського обліку всіх господарських операцій, складання звітності про фінансово-господарську діяльність, надання в податкову адміністрацію бухгалтерських звітів і балансів, декларацій, розрахунків по податкам та іншої документації, повязаної з розрахунками і сплатою податків, сплата належних сум податків і зборів у встановлені законами терміни, несення відповідальності за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних, у період часу з квітня 2007 року по березень 2008 року, знаходячись у приміщенні орендованого офісу підприємством ТОВ „Віант в м. Києві по вул. Іскровській, згідно укладених договорів проводив діяльність на предмет виконання робіт, надання послуг підприємствам ТОВ „Вишнівськміськбуд (), ТОВ „Київське Будівельне Підприємство №3 (), ТОВ „Життя (), ТОВ „Трейд-Лідер (), ТОВ „Будівельна Компанія „Будінвест-К (), ТОВ „ВКП Нот екс (), ТОВ „Тиара (), ТОВ „Дніпро (), на ОП „Броварипромжитлобуд (код ЄДРПОУ 5472985), ТОВ „Єврокон Україна (), ТОВ „Інтербудконтакт (), ЗАТ „Українська Будівельна Компанія (), ТОВ „Славутичспеценерготренінг-2000 (), ТОВ „Укртрансбуд (), ЗАТ „Центрспецмонтаж(), та здійснив останнім в період часу з квітня 2007 року по квітень 2008 року виконання робіт, надання послуг, отримавши за виконання робіт та надання послуг кошти, в тому числі ПДВ, на розрахунковий рахунок ТОВ «Віант».

В подальшому підсудний, частину коштів в розмірі 3 053 166, 66 грн., в тому числі ПДВ як податкові зобовязання в сумі 486 864,54 грн., що надійшли від продажу товарів (робіт, послуг) в період з грудня 2007 року по березень 2008 року безпідставно перерахував на СПД з ознаками «фіктивності» товариство з обмеженою відповідальністю „Будівельно-Інвестиційний Альянс „Укрбудкапітал (далі ТОВ „БІА „Укрбудкапітал), (), за нібито виконані роботи по будівництву, які насправді не проводилися, та не підтвердив їх відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, чим порушив п.п. 5.3.9 п.5.3 статті 5 Закону України від 28.11.1994р. № 334/94-ВР Про оподаткування прибутку підприємств де визначено, що не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких, передбачена правилами ведення податкового обліку, та п.п. 7.4.5. п.7.4 статті 7 Закону України „Про податок на додану вартість, де зазначено, що не підлягають включенню до складу податкового кредиту суми сплаченого (нарахованого) податку у зв'язку з придбанням товарів (послуг), не підтверджені податковими накладними чи митними деклараціями.

За ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість 03.04.97. №168/97-ВР відображення певних подій в податковому обліку з податку на додану вартість може мати місце тільки у тому податковому періоді, у якому вони відбувалися.

Відповідно до п.1.6 та п. 1.7. ст.1. вказаного Закону, податкове зобовязання загальна сума податку, одержана (нарахована) платником податку у звітному (податковому періоді), податковий кредит сума, на яку платник податку має право зменшити податкове зобовязання звітного періоду.

Відповідно до п.п.7.2.3. п.7.2. ст. 7 вказаного Закону податкова накладна складається у момент виникнення податкових зобовязань продавця в двох примірниках. Оригінал податкової накладної надається покупцю, копія залишається у продавця товарів (робіт, послуг).

Податкова накладна є звітним податковим документом і одночасно розрахунковим документом.

Відповідно до вимог пп. 7.2.4 п.7.2 ст. 7 вищевказаного Закону право на нарахування податку на додану вартість, складання та надання податкових накладних надано виключно особам, зареєстрованим як платники податку на додану вартість в порядку, передбаченому ст.9 даного Закону.

Пунктом 9.2. ст.9 вказаного Закону встановлено, що будь-якій особі, діяльність якої підлягає оподаткуванню, присвоюється індивідуальний податковий номер, який використовується для справляння податку.

При цьому у відповідності з п.2 „Порядку заповнення податкової накладної затвердженого наказом ДПА від 30.05.97. №165, із змінами та доповненнями, та зареєстрованого в Мінюсті України 23.06.97. за №233/2037 податкову накладну складає особа, яка зареєстрована як платник податку в податковому органі і якій присвоєно індивідуальний податковий номер платника податку на додану вартість.

Відповідно до п.п. 7.2.6. п.7.2 ст. 7 Закону України „Про податок на додану вартість 03.04.97. №168/97-ВР податкова накладна видається платником податку, який поставляє товари (послуги), на вимогу їх отримувача, та є підставою для нарахування податкового кредиту.

Одночасно п. 5 „Порядку заповнення податкової накладної затвердженого наказом ДПА від 30.05.97. №165, із змінами та доповненнями, та зареєстрованого в Мінюсті України 23.06.97. за №233/2037 встановлено, що податкова накладна вважається недійсною у разі її заповнення іншою особою, ніж вказаної у п. 2 даного Порядку.

Згідно вимог п. 18 даного Порядку, із змінами та доповненнями передбачено, що всі складені примірники податкової накладної підписуються особою уповноваженою платником податку здійснювати поставку товарів (послуг) та скріплюються печаткою такого платника податку продавця.

Підсудний, достовірно знаючи про виникнення у підприємства податкових зобовязань з ПДВ у сумі 486 864,54 грн., та знаючи про покладені на нього обовязки, ігноруючи вимоги вищезазначених нормативних актів, що визначають правильність нарахування та сплату податків з грудня 2007 по квітень 2008 року, з метою ухилення від сплати податків, в порушення вимог п.п.7.3.1. п.7.3. ст.7 Закону України Про податок на додану вартість від 03.04.1997 р. №168/97-ВР, не вніс до складу податкового зобовязання з ПДВ суму 486 864,54 грн., та не сплатив її до державного бюджету.

Також в період часу з грудня 2007 по квітень 2008 року підсудний, в порушення вимог чинного законодавства безпідставно відніс до складу валових витрат кошти перераховані підприємству з ознаками «фіктивності» ТОВ „БІА «Укрбудкапітал в сумі 3 053 166,66 грн., які не підтвердив відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами, обов'язковість ведення і зберігання яких передбачена правилами ведення податкового обліку.

Згідно п. 5.1. ст.5 Закону України від 28.12.94 №332/94-ВР у редакції Закону України від 22.05.97 №283/97-ВР „Про оподаткування прибутку підприємств із змінами та доповненнями, встановлено що валові витрати виробництва та обігу (далі валові витрати) сума будь-яких витрат платника податку, здійснюваних як компенсація вартості товарів (робіт, послуг), які придбаваються таким платником податку для їх використання у власній господарській діяльності.

Абзацом 4 пп. 5.3.9 п. 5.3 ст. 5 вказаного Закону встановлено, що не належать до складу валових витрат будь-які витрати, не підтверджені відповідними розрахунковими, платіжними та іншими документами.

ОСОБА_2, достовірно знаючи про неможливість підтвердження первинними документами сум перерахованих підприємству ТОВ „БІА „Укрбудкапітал за нібито придбані роботи, послуги, безпідставно відніс їх до складу валових витрат, внаслідок чого всупереч п.п.5.3.9 п.5.3 статті 5 вищевказаного Закону України Про оподаткування прибутку підприємств занизив суму з податку на прибуток підприємства, що підлягала сплаті до бюджету в період з грудня 2007 по березень 2008 року в розмірі 763 291,66 грн., та не сплатив її до державного бюджету.

Внаслідок проведення своєї протиправної діяльності в період часу з грудня 2007 по березень 2008 року ОСОБА_2 перебуваючи на посаді генерального директора ТОВ „Віант ухилився від сплати до державного бюджету ПДВ та податку на прибуток підприємств на загальну суму 1 250 156,2 грн.

Крім того, підсудний, являючись службовою особою, у період часу з грудня 2007 року по квітень 2008 року, знаходячись у приміщенні орендованого офісу підприємством ТОВ „Віант в м. Києві по вул. Іскровській, переслідуючи мету зменшення зобовязань зі сплати до бюджету податку на додану вартість, достовірно знаючи про податкове зобовязання з податку на додану вартість яке виникло в період з грудня 2007 року по березень 2008 року на загальну суму 520 952,54 грн., що виникло внаслідок продажу товарів (робіт, послуг), склав документи державної податкової звітності - податкові декларації з податку на додану вартість ТОВ „Віант за грудень 2007 року, січень 2008 року, лютий 2008 року, в які умисно вніс неправдиві відомості, а саме: за даними рядка 27 Декларацій загальну суму ПДВ, яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет за підсумками поточних звітних періодів грудень 2007 року, січень 2008 року, лютий 2008 року, ОСОБА_2 відобразив у розмірі 34 088 грн., а відповідно фактична сума його складала в період з грудня 2007 року по квітень 2008 року 520 952,54 грн., в результаті чого встановлено заниження ОСОБА_2 загальної суми ПДВ, яка підлягає сплаті до бюджету за період часу з грудня 2007 року по квітень 2008 року в розмірі 486 864, 54 грн.

Після складання податкових декларацій з податку на додану вартість ТОВ „Віант вони були подані до Бориспільської ОДПІ.

Також, підсудний, у період часу з грудня 2007 року по березень 2008 року, знаходячись у приміщенні орендованого офісу підприємством ТОВ „Віант в м. Києві по вул. Іскровській, переслідуючи мету зменшення суми сплати до бюджету податку на прибуток підприємства ТОВ „Віант, достовірно знаючи про виникнення суми податкового зобовязання з податку на прибуток за 2007 рік в розмірі 402 236 грн. яке виникло внаслідок продажу товарів (робіт, послуг), склав документ державної податкової звітності - податкову декларацію з податку на прибуток підприємства ТОВ „Віант за 2007 рік, в яку умисно вніс неправдиві відомості, а саме: за даними рядка 14 Декларацій загальну суму податкового зобовязання податку на прибуток підприємства, яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет за підсумками поточного звітного періоду за 2007 рік, ОСОБА_2 відобразив у розмірі 66 146 грн., а відповідно фактична сума податку складає 402 236 грн., в результаті чого встановлено заниження ОСОБА_2 загальної суми податку на прибуток підприємства за 2007 рік, яка підлягає сплаті до бюджету на 336 250 грн.

Після складання податкової декларації з податку на прибуток підприємства ТОВ „Віант її було подано до Бориспільської ОДПІ.

Крім того, підсудний, у період часу з січня по квітень 2008 року, знаходячись у приміщенні орендованого офісу підприємством ТОВ „Віант за адресою: м. Київ, по вул. Іскровській переслідуючи мету зменшення суми сплати до бюджету податку на прибуток підприємства ТОВ «Віант», достовірно знаючи про виникнення суми податкового зобовязання з податку на прибуток за І-ий квартал 2008 року в розмірі 437 278,66 грн., яке виникло внаслідок продажу товарів (робіт, послуг), склав документ державної податкової звітності - податкову декларацію з податку на прибуток підприємства ТОВ «Віант» за І-ий квартал 2008 року, в яку умисно вніс неправдиві відомості, а саме: за даними рядка 14 Декларацій загальну суму податкового зобовязання податку на прибуток підприємства, яка підлягає нарахуванню до сплати в бюджет за підсумками поточного звітного періоду за І-ий квартал 2008 року, ОСОБА_2 відобразив у розмірі 10 237 грн., а відповідно фактична сума податку складає 437 278,66 грн., в результаті чого встановлено заниження підсудним загальної суми податку на прибуток підприємства за І-й квартал 2008 року, яка підлягає сплаті до бюджету на 427 041,66 грн.

Після складання податкової декларації з податку на прибуток підприємства ТОВ «Віант» її було подано до Бориспільської ОДПІ.

Складання і видача генеральним директором ТОВ «Віант» ОСОБА_2 завідомо неправдивих офіційних документів декларацій з податку на додану вартість за грудень 2007 року, січень, лютий 2008 року, та декларацій з податку на прибуток підприємства за 2007 рік та І-ий квартал 2008 року, спричинило тяжкі наслідки у вигляді несплаченого до бюджету податку на додану вартість на суму 486 864, 54 грн., та податку на прибуток в сумі 763 291,66 грн., на загальну суму 1 250 156,2 грн., яка перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян більш ніж в 250 разів.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в умисному ухиленні від сплати податків, зборів, інших обовязкових платежів, що входять в систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, вчинене службовою особою підприємства, установи, організації, незалежно від форм власності, якщо ці діяння призвели до фактичного ненадходження до бюджету коштів у великих розмірах обвинувачений ОСОБА_2 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст. 212 КК України.

Крім того, своїми умисними діями, які виразились у службовому підробленні, тобто внесення службовою особою до офіційних документів завідомо неправдивих відомостей, інше підроблення документів, а також складання і видача завідомо неправдивих документів, якщо воно спричинило тяжкі наслідки. обвинувачений ОСОБА_2 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст. 212 КК України,

Згідно п.г ст.1 Закону України «Про амністію« від 12.12.2008р. чоловіки, які на день набрання чинності цим законом досягли 60-ти річного віку підлягають звільненню від кримінальної відповідальності у разі скоєння такими особами умисних злочинів, які не є тяжкими і не є особами, на яких амністія не поширюється відповідно до ст.7 вищезазначеного закону.

Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду та прокурора, який вважає за можливе звільнити підсудного від кримінальної відповідальності на підставі акту амністії, дослідивши інші матеріали справи, прийшов до висновку, що підсудного слід звільнити від кримінальної відповідальності на підставі п. „г ст.1 вищезазначеного Закону, який передбачає звільнення особи від кримінальної відповідальності з таких підстав, закривши провадження по даній кримінальній справі внаслідок акту амністії в порядку п.4 ст.5 КПК України.

Керуючись ст.1 п.г Закону України « Про амністію» від 12.12.2008р., ст.44 КК України, п.4 ст.5 КПК України,

суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звільнити від кримінальної відповідальності на підставі п.г ст.1 Закону України «Про амністію» від 12.12.2008р.

Кримінальну справу № 1-406/2010р. по обвинуваченню ОСОБА_2 в скоєні злочинів, передбачених ч.2 ст.212, ч.2 ст.366 КК України - закрити.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_2- скасувати.

Заставу в сумі 25000 грн., внесену за прибутковим касовим ордером № 3036 від 11.08.2010р. повернути ОСОБА_2.

Цивільний позов Бориспільського міжрайпрокурора залишити без розгляду.

Арешт на автомобіль „Хонда, д.н. НОМЕР_1, що належить ОСОБА_2, накладений 22.06.2010р. постановою слідчого СВ ПМ ДПА в Київській області зняти.

Постанова може бути оскаржена в Апеляційний суд Київської області через Бориспільський міськрайсуд протягом 15 діб з дня оголошення.

Суддя О.О. Мельник