Ухвала іменем україни 21 січня 2016 року м. Київ Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі: головуючого ОСОБА_1 , суддів при секретарі з участю прокурора ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5 , розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження за касаційною скаргою прокурора на ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 28 квітня 2015 року щодо ОСОБА_6 . Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 лютого 2015 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше судимого: 1) вироком Зарічного районного суду м. Суми від 02 квітня 2001 року за ч.2 ст.140 КК України до позбавлення волі на строк 10 місяців, 2) вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 08 липня 2015 року за ч.2 ст.186 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць, 28 січня 2014 року звільненого умовно-достроково на невідбутий строк 2 місяці 25 днів, визнано винуватим та засуджено за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту на строк 3 місяці. Постановлено стягнути з ОСОБА_6 в доход держави 196,56 грн судові витрати, пов`язані із залученням у кримінальне провадження експерта. Питання про долю речових доказів вирішено у відповідності з вимогами ст.100 КПК України. Як визнав встановленим суд, 19 серпня 2014 року, о 13 год 30 хв ОСОБА_6 , знаходячись у стані алкогольного сп`яніння та перебуваючи в кафе «Бистро» по вул. Набережна р. Стрілки 3 А, в м. Суми, таємно викрав сумку, належну ОСОБА_7 , вартістю 352 грн 50 коп., в якій знаходилась піна для гоління, вартістю 20 грн, ключі від будинку, які матеріальної цінності не представляють та 6 банківських карток різних банків, на рахунках яких були грошові кошти. Після цього, ОСОБА_6 20 серпня 2015 року в період часу з 02 год 18 хв до 02 год 21 хв, з банкомату банку «Столичний», шляхом вводу пін-коду, який знаходився у викраденій сумці, отримав доступ до банківського рахунку ОСОБА_7 , з якого таємно викрав гроші в сумі 3000 грн. Цієї ж ночі о 02 год 30 хв. та у такий самий спосіб ОСОБА_6 таємно викрав з банкомату банку «Приват Банк» 1000 грн. В подальшому ОСОБА_6 20 серпня 2014 року в період часу з 10 год 10 хв до 19 год 11 хв, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, використовуючи банківську картку банку «Райффайзенбанк Аваль», розраховуючись за придбання товарів безготівковими платежами в магазинах м. Суми, вчинив крадіжку грошових коштів з банківського рахунку потерпілого ОСОБА_7 на суму 6975 грн 40 к., спричинивши таким чином потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 11347 грн 90 к. Ухвалою Апеляційного суду Сумської області від 28 квітня 2015 року, вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 лютого 2015 року щодо ОСОБА_6 залишено без зміни. У касаційній скарзі прокурор просить ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 28 квітня 2015 року скасувати та призначити новий розгляду у суді апеляційної інстанції, у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого. В обґрунтування наведеного зазначає, що судом апеляційної інстанції не дано належної оцінки доводам прокурора щодо невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок м`якості, та щодо можливості призначення іншої альтернативної міри покарання, визначеної санкцією статті, за якою засуджено ОСОБА_6 , що є порушенням вимог ст.419 КПК України. В запереченнях на касаційну скаргу прокурора, засуджений та його захисник ОСОБА_8 просять касаційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду апеляційної інстанції без зміни. Вважають судові рішення законними і обґрунтованими. Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи касаційної скарги та заперечень на неї, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав. Про день та час розгляду кримінального провадження у порядку касаційної процедури учасників цього провадження було проінформовано, при цьому вони не повідомили Вищому спеціалізованому суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ про своє бажання взяти участь у касаційному розгляді. Крім того, відповідно до вимог ч.4 ст.434 КПК України участь засудженого в розгляді провадження судом касаційної інстанції при перевірці судових рішень, зазначених у ст.424 цього Кодексу, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду за прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність засудженого, його захисника під час розгляду провадження судом касаційної інстанції не може автоматично вважатись порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Відповідно до ст.438 КПК України предметом перегляду справи в касаційному порядку можуть бути істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого. Відповідно до ч.1 ст.412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Відповідно до ст.404 КПК України апеляційна процедура передбачає оцінку оскаржуваного вироку відповідності нормам кримінального та процесуального закону, фактичним обставинам кримінального провадження, а також дослідженим у судовому засіданні доказам. Зважаючи на ці законодавчі положення та приписи ст.419 КПК України, суд апеляційної інстанції зобов`язаний проаналізувати й зіставити з наявними у кримінальному провадженні та додатково поданими матеріалами всі доводи, наведені в апеляційній скарзі, і дати на кожен із них вичерпну відповідь, пославшись на відповідну норму права. При залишенні заявлених вимог без задоволення в ухвалі має бути зазначено підстави, з яких апеляційну скаргу визнано необґрунтованою. Недотримання цих положень є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке тягне за собою скасування судового рішення. Апеляційний суд при перегляді вироку суду першої інстанції зазначених вимог закону не дотримався, виходячи з наступного. Так, допитаний в судовому засіданні суду першої інстанції засуджений ОСОБА_6 свою вину у таємному викраденні чужого майна (крадіжці) вчиненому повторно, визнав повністю, надав пояснення про обставини вчиненого кримінального правопорушення. На вказаний вирок суду прокурором та засудженим було подано апеляційні скарги. На обґрунтування своєї позиції щодо незаконності вироку суду першої інстанції, прокурор вказував на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок м`якості. Апеляційний суд, зазначаючи суть апеляційної скарги прокурора, не дав повністю відповіді на доводи, які в ній зазначені, не навів докладних мотивів і підстав відхилення апеляційної скарги, лише перелічив обставини, які були враховані судом першої інстанції при призначенні покарання та обмежився узагальненою вказівкою про обґрунтованість вироку. Не дано належної оцінки і доводам прокурора про неповне врахування судом першої інстанції даних про особу засудженого, який раніше двічі притягувався до кримінальної відповідальності за корисливі злочини та будучи звільненим з міць позбавлення волі, через невеликий проміжок часу вчинив аналогічний злочин, шкоду потерпілому не відшкодував, вчинив злочин у стані алкогольного сп`яніння, що було визнано судом як обтяжуюча обставина. Також, погоджуючись із висновком місцевого суду про відповідність призначеного судом першої інстанції ОСОБА_6 покарання вимогам ст.65 КК України, суд апеляційної інстанції залишив поза увагою доводи прокурора в тій частині, що при наявності в санкції статті інших альтернативних мір покарання, суд першої інстанції призначив засудженому покарання у виді арешту на мінімальний строк, не мотивувавши таке рішення. Крім того, спростовуючи доводи обвинуваченого про необхідність пом`якшення призначеного покарання, суд апеляційної інстанції зазначив, що доводи про наявність у обвинуваченого певних захворювань не заслуговують на увагу, оскільки суду не надано лікарських рекомендацій щодо умов необхідного лікування і разом з цим, враховує дані про стан здоров`я ОСОБА_6 в мотивувальній частині ухвали, чим допустив істотні суперечності. За таких обставин, колегія суддів, вважає, що ухвала суду апеляційної інстанції не відповідає вимогам законності і обґрунтованості та ухвалена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку з чим підлягає скасуванню із призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Під час нового розгляду в суді апеляційної інстанції суду необхідно усунути вказані недоліки, перевірити інші доводи, викладені у скарзі прокурора, та постановити законне і обґрунтоване рішення у відповідності із вимогами ст.370 КПК України. При цьому, покарання у виді арешту на мінімальний строк слід вважати м`яким. Враховуючи наведене та керуючись статтями 433, 434, 436-438 КПК України, колегія суддів ухвалила: Касаційну скаргу прокурора задовольнити. Ухвалу Апеляційного суду Сумської області від 28 квітня 2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає. Судді: ________________ _________________ _________________ ОСОБА_2 ОСОБА_1 ОСОБА_3