УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" квітня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого Яременка О.Д.

Суддів Галапаца І.І., Гаврилова В.М.

з участю прокурора Остапик О.П.

засудженого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

кримінальну справу за апеляцією державного обвинувача на вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 лютого 2010 року,

встановила:

цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянин РФ, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2 Краснодарського краю РФ, житель станиці Новощєрбіновскої, вул. Кубанська, 16 Щербановського району Краснодарського краю РФ, ІНФОРМАЦІЯ_3, непрацюючий, розлучений, має на утриманні неповнолітню дитину, на території України несудимий,

засуджений за ст. 286 ч.2 КК України з застосуванням ст. 69 КК України на один рік позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком два роки.

Запобіжний захід ОСОБА_1 залишено попередній взяття під варту.

Строк відбуття покарання обчислюється з 14 грудня 2009 року.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 4 тис. 254 грн. 20 коп. за проведення експертиз.

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно вироку суду, ОСОБА_1 16 листопада 2009 року біля 16 год. на 17км+300м автодороги поблизу с. Підберізці Пустомитівського району Львівської області, керуючи автомобілем НОМЕР_1, будучи неуважним до оточуючої обстановки, не вжив заходів для збереження життя та здоров'я громадян, грубо порушив вимоги правил дорожнього руху України, а саме: п. п. 1.5 ч.1; 2.3 "б"; 10,1; 11,2; 11.3; 12,3; 12.6 "г", 12.9 "б"; 13.1; 14.1, 14,2 "в", "г", 14 "б" та вимог горизонтальної дорожньої розмітки 1.1 додатку 2 п. 34.1 ПДР України, в результаті чого здійснив зіткнення з автомобілем марки "ОСОБА_2 Крузер 200", р/н НОМЕР_2, який в свою чергу після зіткнення виїхав на зустрічну смугу руху, де зіткнувся з автомобілем марки "ОСОБА_3 Караван", р/н НОМЕР_3, внаслідок чого пасажир автомобіля НОМЕР_1, ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження від яких померла на місці, а пасажир автомобіля марки "ОСОБА_2 Крузер 200", р/н НОМЕР_2, ОСОБА_5 отримала середньої тяжкості тілесні ушкодження.

В апеляції державний обвинувач покликається на те, що вирок суду є незаконним у зв'язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого.

Зазначає, що враховуючи ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_1 злочину, характер завданої злочином шкоди, проаналізувавши зібрані по справі докази державний обвинувач в судових дебатах просив суд визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України та призначити йому міру покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком один рік.

Наголошує, що судом при призначенні покарання ОСОБА_1 не в повній мірі враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Акцентує, що при призначенні ОСОБА_1 покарання суд застосував положення ст. 69 КК України, посилаючись на обставини, що пом'якшують покарання, однак при цьому не зазначив, як саме ці обставини істотно знизили ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Просить скасувати вирок районного суду у зв'язку із невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого ОСОБА_1 і направити кримінальну справу на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про підтримання апеляції, пояснення засудженого ОСОБА_1, який заперечив апеляцію державного обвинувача та просить вирок суду залишити без зміни, розглянувши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція державного обвинувача підлягає задоволенню.

В апеляції державний обвинувач не оспорює доведеність вини засудженого ОСОБА_1 у вчиненому злочині, як і не оспорює кваліфікацію злочинних дій, а лише міру призначеного покарання.

Відповідно до чинного законодавства суд може призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини КК України, лише за наявності декількох обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного. При цьому рішення має бути мотивованим, в ньому має бути не тільки посилання на ст. 69 КК України, а також на обставини, які суд визнає помякшуючими, що дає підстави для прийняття такого рішення.

Як вбачається з вироку, суд ?інстанції, в порушення вищенаведеного, застосував до засудженого ОСОБА_1, який вчинив злочин, що відноситься до категорії тяжких, ст. 69 КК України без належної мотивації.

Таким чином, приймаючи до уваги зазначене, колегія суддів приходить до висновку, що вирок районного суду підлягає скасуванню із-за його мякості, а саме через невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого.

Керуючись ст.ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

вирок Пустомитівського районного суду Львівської області від 17 лютого 2010 року відносно ОСОБА_1 скасувати, а матеріали кримінальної справи направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі.

Головуючий

Судді