21.12.2015 № 1-кп/337/407/2015
ЄУН № 337/6054/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 грудня 2015року Хортицький районний суд м. Запоріжжя

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

за участі обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в с. Малоржавець Красногвардійського району Белгородської області РФ, росіянина, без громадянства, освіта професійно-технічна, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 16.02.2015р. Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.2 ст.125 КК України до громадських робіт строком на 240годин,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України,

ВСТАНОВИВ:
16 лютого 2015р. ОСОБА_4 був засуджений Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України і йому було призначено покарання у вигляді відпрацювання 240 годин громадських робіт.

16 березня 2015р. вирок Хортицького районного суду м. Запоріжжя набрав законної сили. До виконання вказаного у вироку покарання ОСОБА_4 без поважних причин не приступив.

15 червня 2015р. ОСОБА_4 під підпис було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання, розяснено наслідки ухилення від відбування покарання, про що у нього співробітниками Хортицького РВ КВІ було відібрано підписку та видано направлення до МКП „Основаніє для відбування призначеного вироком суду покарання, однак ОСОБА_4 до відбування покарання не приступив та до МКП „Основаніє, згідно виданого направлення, не зявився без поважних причин.

26 серпня 2015р. ОСОБА_4 було вдруге винесено застереження у вигляді письмового попередження за те, що він не зявився і не приступив до відбування призначеного судом покарання без поважних причин, згідно виданого під особистий підпис направлення. Також, ОСОБА_4 повторно було розяснено під підпис про наслідки ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт та повторно видано під підпис направлення до МКП „Основаніє для відбування призначеного вироком суду покарання.

Крім цього, засуджений ОСОБА_4 був письмово попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ч.2 ст.389 КК України, за ухилення від відбування призначеного судом покарання у вигляді відбування громадських робіт, але, незважаючи на це, він жодного разу не зявився для відпрацювання громадських робіт.

Таким чином, з метою ухилення від відбування призначеного судом покарання у вигляді громадських робіт, діючи умисно, ОСОБА_4 не зявився до Кримінально-виконавчої інспекції Хортицького РВІ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області, тим самим ухилився від відбування покарання.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення визнав частково та пояснив суду, що він дійсно навіть не приступив до відбуття покарання у вигляді громадських робіт але з поважної причини, оскільки хворів. .

Однак вина обвинуваченого ОСОБА_4 в повному обсязі предявленого йому обвинувачення підтверджується наступними доказами, дослідженими судом в судовому засіданні.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що він працює завідувачем відділення проктології 9-ої міської лікарні м. Запоріжжя, 28 квітня 2015р. до нього в ургентному порядку звернувся ОСОБА_4 , в цей же день його було прооперовано і через два тижня ОСОБА_4 виписано з лікарні в задовільному стані під нагляд, у випадку такої потреби, хірурга за місцем проживання. У жовтні 2015р. ОСОБА_4 разом зі слідчим приходив до нього, він оглянув його, стан ОСОБА_4 був задовільний. Також свідок пояснив, що задовільний стан це майже здоровий, ходити він міг і з квартири виходити теж, легка праця йому не заборонена.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона працює в кримінально-виконавчій інспекції, що в липні 2015р. ОСОБА_4 був ознайомлений з правилами відбуття покарання, двічі його попереджали про наслідки невідбуття покарання, ОСОБА_4 посилався на те, що він хворіє але жодної довідки не надав на підтвердження наявності у нього хвороби, яка б перешкоджала йому відбути покарання у вигляді громадських робіт. Згідно з медичними довідками у ОСОБА_4 задовільний стан. ОСОБА_4 інспекцією надавалося направлення до МКП „Основаніє для відпрацювання громадських робіт але він туди не зявився. Після останнього попередження ОСОБА_4 відмовився відпрацьовувати громадські роботи.

Згідно довідки КЗ „Запорізький центр первинної медико-санітарної допомоги №5 від 24.09.2015р. ОСОБА_4 з 15.06.2015р. і по 24.09.2015р. за медичною допомогою не звертався.

Згідно довідки КУ „Запорізька міська багато профільна клінічна лікарня №9 від 27.07.2015р. ОСОБА_4 з 23.06.2015р. по 27.07.2015р. на стаціонарному лікування в КУ „ЗМБКЛ №9не перебував та за медичною допомогою до травмпункту КУ „ЗМБКЛ №9 не звертався.Згідно повідомлення КУ „Запорізька міська багато профільна клінічна лікарня №9 ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні в проктологічному відділенню лікарні в період з 28.04.2015р. по 13.05.2015р., дане захворювання не перешкоджає виконанню суспільно-корисних робіт.

При встановлених обставинах, оцінивши зібрані докази, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання його винуватим.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.2 ст.389 КК України як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього виду покарання.

Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлено.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винуватого, який раніше судимий, вину свою визнав частково, на обліку у нарколога і в психіатричній лікарні не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання. Із врахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про можливість призначення не самого суворого покарання, передбаченого санкцією статті.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
Визнати винуватим ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити йому покарання у вигляді одного року обмеження волі.

На підставі ч.1 ст.71, ст. 72 КК України повністю приєднати невідбуту частину покарання за вироком Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16.02.2015р. та призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді одного року і тридцяти днів обмеження волі.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування назначеного покарання протягом іспитового строку один рік, зобовязав його: 1) не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; 2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; 3) періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речовий доказ - один компакт-диск „ТУ ДСА в Запорізькій області з аудіо-записом судового засідання від 16.02.2015р. за обвинуваченням ОСОБА_4 , долучений до матеріалів кримінального провадження, залишити в матеріалах кримінального провадження.

Копію вироку після проголошення негайно вручити учасникам розгляду справи.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Хортицький районний суд м. Запоріжжя.

Суддя: ОСОБА_1