Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_5,
суддів ОСОБА_6, ОСОБА_7,
розглянувши у м. Києві 29 жовтня 2015 року касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 23 квітня 2015 року, залишений без зміни ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 17 червня 2015 року,

в с т а н о в и л а:

до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла касаційна скарга засудженого.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 вересня 2015 року касаційну скаргу засудженого залишено без руху з наданням п'ятнадцятиденного строку для усунення недоліків, який обчислювався починаючи з дня отримання ухвали.

При цьому особа, яка подала касаційну скаргу, повідомлялась про те, що у разі невиконання вимог суду скаргу їй буде повернуто.

Як убачається із розписки засудженого, копію зазначеної ухвали про залишення касаційної скарги без руху він отримав 05 жовтня 2015 року.

Однак, повторна скарга засудженого датована і підписана 22 жовтня 2015 року, у той час як установлений судом п'ятнадцятиденний строк закінчився 20 жовтня 2015 року.

У заяві, доданій до повторної касаційної скарги, засуджений фактично просить поновити йому пропущений п'ятнадцятиденний строк, наданий ухвалою касаційного суду для усунення недоліків.

Виходячи з положення ч. 1 ст. 429 КПК України, максимальним строком, що надається особі для усунення недоліків, зазначених в ухвалі про залишення її касаційної скарги без руху, є п'ятнадцять днів з дня отримання нею ухвали. Збільшення вказаного строку або його поновлення процесуальним законом не передбачено.

З огляду на наведене, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення прохання засудженого про поновлення йому п'ятнадцятиденного строку.

Крім того, касаційна скарга засудженого повторно не відповідає вимогам ст. 427 КПК України, тобто ним не виконано вказівок суду касаційної інстанції, що викладені в ухвалі та слугували підставою для залишення його скарги без руху.

Зокрема, засуджений у касаційній скарзі, як і попереднього разу, вказуючи на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, як на підставу для скасування оскаржуваного судового рішення, належного обґрунтування вказаної позиції не наводить, а знову посилається на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження, що з огляду на положення ст.ст. 433, 438 КПК України не є предметом перевірки у касаційному порядку.

Крім того, як убачається з доданих до касаційної скарги копій судових рішень, ухвалою апеляційного суду оскаржуваний вирок залишено без зміни, однак засуджений у скарзі знову не зазначає, що суд касаційної інстанції має зробити з вказаним судовим рішенням за результатами розгляду його скарги та не наводить доводів щодо його незаконності чи необґрунтованості з підстав, зазначених у ч. 1 ст. 438 КПК України з огляду на положення статей 412-414 цього Кодексу.

Отже, засуджений подав касаційну скаргу поза межами установленого ухвалою касаційного суду строку без усунення недоліків касаційної скарги, а відтак його скарга підлягає поверненню.

Повернення касаційної скарги засудженого не позбавляє права повторного звернення до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, у межах строку на касаційне оскарження.

Керуючись ч. 3 ст. 429 КПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_4 на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 23 квітня 2015 року щодо нього повернути заявнику з усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_5ОСОБА_6ОСОБА_7