Справа № 11-140/10 Провадження №11-140/10 Головуючий у 1 інстанції:Гончарук О.Н.
Категорія: ч. 2ст. 186, ч. 3ст. 307, ч. 3 ст. 357 КК України Доповідач: Силка Г. І.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 березня 2010 року місто Луцьк

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах Апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого судді - Силки Г.І.,

суддів - Матата О. В., Оксентюка В. Н.,

з участю прокурора - Смолюка Б. С,

засудженого - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Камінь-Каширського районного суду від 26 січня 2010 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_4, непрацюючого, неодруженого, несудимого,

засуджено за ч.2 ст. 186 КК України на 4 (чотири) роки 6 місяців позбавлення волі;

за ст. 304 КК України на 2 (два) роки позбавлення волі; за ч. 3 ст. 357 КК України 1 (один) рік обмеження волі. На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі на строк 4(чотири) роки 6 місяців.

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, непрацюючого, неодруженого, судимого вироком Маневицького районного суду від 10 липня 2008 року за ч. 2 ст. 289 КК України на 5 (п'ять) років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік, засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України на 5 (п'ять) років. На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано не відбуте покарання за вироком Маневицького районного суду від 10 липня 2008 року, остаточно визначено ОСОБА_2 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п'ять) років б (шість) місяців.

Міру запобіжного заходу засудженим до вступу вироку в законну силу залишено попередню - тримання під вартою.

Строк відбуття покарання засудженим постановлено рахувати з 26 січня 2010 року, зарахувавши їм в строк відбуття покарання перебування під вартою з 20 серпня 2008 року по 25 січня 2010 року.

Стягнуто з ОСОБА_1 в доход держави 269,70 грн. судових витрат за проведення судово-психіатричної експертизи.

Вироком вирішено долю речових доказів,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_1 та ОСОБА_2 визнано винними та засуджено за те, що вони 19 серпня 2008 року, приблизно о 23 годині, поблизу магазину « Смак», що по вул.. Незалежності в смт. Малевичі Волинської області, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою між собою, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого ОСОБА_3, і виразилось у заподіянні йому легких тілесних ушкоджень, відкрито викрали у нього гроші в сумі 200 грн. а ОСОБА_1 незаконно заволодів ще й паспортом ОСОБА_3

Крім цього, ОСОБА_1 19 серпня 2008 року, приблизно о 23 годині, в смт. Малевичі по вул. Незалежності, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння та достовірно знаючи, що ОСОБА_2 є неповнолітнім, запропонував останньому відкрито викрасти у потерпілого ОСОБА_4 гроші, схилив того до відкритого викрадення чужого майна, втягнувши цим його у злочинну діяльність.

Засуджений ОСОБА_1 в поданій на вирок апеляції вказує, що він неповнолітнього ОСОБА_2 не втягував у злочинну діяльність так, як останній до вчинення ними цього злочину вже був судимий. Просить врахувати, що він щиро розкаявся у вчиненому, до кримінальної відповідальності притягується вперше, є особою молодого віку, потерпілому відшкодував шкоду і має намір створити сім'ю.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку суду першої інстанції, повідомив ким і в якому обсязі він оскаржений, виклав основні доводи апеляції, пояснення засудженого ОСОБА_1, який підтримав свою апеляцію, міркування прокурора про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено фактичні обставини справи і зроблений обґрунтований висновок про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні злочинів за які його засуджено. Такий висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку і перевірених судом доказах.

Посилання в апеляції ОСОБА_1 на відсутність в його діях складу злочину передбаченого ст. 304 КК України, є безпідставними та спростовуються матеріалами досудового і судового слідства.

Як показав ОСОБА_1, що він знаходячись у стані алкогольного сп'яніння, знав що ОСОБА_2 є неповнолітнім, однак запропонував останньому заволодіти грошима потерпілого ОСОБА_4 щоб було за що купувати спиртні напої та відпочивати. Він сказав ОСОБА_2 піти в будинок ОСОБА_5 і вигнати звідти ОСОБА_4, а коли той буде на вулиці, вони поб'ють його і заберуть гроші. На цю пропозицію ОСОБА_2 погодився.

Свої показання ОСОБА_1 підтвердив при відтворенні з ним обстановки і обставини події з участю захисника ( т.1 а. с. 76 - 85).

Сам ОСОБА_2 підтвердив, що його на пограбування ОСОБА_4 підговорив ОСОБА_1 Останньому було відомо, що він є неповнолітнім.

Аналогічні показання в цій частині давав ОСОБА_2 і при відтворенні з ним обстановки і обставини події( т. а. с.56 - 61).

Встановлені судом вищенаведені конкретні обставини справи спростовують твердження засудженого ОСОБА_1 про непричетність його до злочину передбаченого ст. 304 КК України за яким його засуджено.

Дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані, як за ст. 304 КК України так ізач.2 ст.186, ч.З ст.357 КК України, що не оспорюється і самим засудженим.

Не має підстав також і для пом'якшення покарання із застосуванням ст. 75 КК України ОСОБА_1 на що вказує останній у своїй апеляції.

ОСОБА_1 вчинив три умисні злочини по яких був організатором і безпосереднім виконавцем, один із цих злочинів є тяжким, злочини вчинив у стані алкогольного сп'яніння, що є обставиною, яка обтяжує покарання.

ОСОБА_1 хоча і хворіє легкою розумовою відсталістю, однак є осудним, страждає хронічним алкоголізмом 2 ст., неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності (т.1 а. с. 107 - 108, 117, 155).

Враховано судом при обранні йому покарання і ряд пом'якшуючих покарання обставин в тому числі і ті, на які він посилається в апеляції, а саме те, що він розкаявся у вчиненому, відшкодував заподіяну шкоду, вперше притягується до кримінальної відповідальності , є особою молодого віку, тому судом і обрано ОСОБА_1 майже мінімальне покарання за злочини за які він засуджений.

Покарання ОСОБА_1 призначено з урахуванням ст. ст. 50, 65 КК України і є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Камінь - Каширського районного суду від 26 січня 2010 року щодо нього - без зміни.

Головуючий

Судді