УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України
з розгляду цивільних і кримінальних справ
у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурора захисників засудженого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши в судовому засіданні 28 січня 2016 року в м. Києві кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_7 на вирок Ірпінського міського суду Київської області від 17 червня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 16 липня 2014 року щодо нього,

в с т а н о в и л а:

Зазначеним вироком засуджено

ОСОБА_7 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
громадянина України, раніше судимого вироком Київського обласного суду від 30 квітня 1999 року за ч. 2 ст. 117, ч. 2 ст. 118, ч. 4 ст. 117, 17, ч. 2 ст. 117, 17, ч. 4 ст. 117, 42 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 12 років,

за п. 4 ч. 2 ст. 115 до покарання у виді позбавлення волі на строк

13 років;
за ч. 1 ст. 187 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.
На підставі ст. 70 КК України шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_7 визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 14 років.

Згідно з вироком суду, ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за те, що він 16 квітня 2011 року близько 3 години, будучи у стані алкогольного сп`яніння, поблизу магазину «Брест» по вулиці Симоненка, 2-а м. Вишгорода, маючи умисел на позбавлення життя ОСОБА_8 , діючи з особливою жорстокістю завдав останній численні удари руками та ногами в голову й тулуб, спричинивши потерпілій тяжкі тілесні ушкодження, від яких настала смерть.

Крім того, 7 травня 2011 року близько 2 години 20 хвилин по вулиці

Б. Хмельницького, 7 А м. Вишгорода, ОСОБА_7 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, маючи умисел на заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства небезпечного для життя й здоров`я особи, яка зазнала нападу, вчинив розбійний напад на ОСОБА_9 , спричинивши останній легкі тілесні ушкодження.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 16 липня 2014 року вирок суду першої інстанції залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить рішення судів першої та апеляційної інстанцій скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону, а справу направити на нове розслідування. Зазначає, що досудове розслідування та судове слідство проведені однобічно й неповно, з порушенням вимог кримінального та кримінального процесуального закону, а тому висновки суду про доведеність його вини за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України не відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на суперечливих доказах. Крім того, посилається на те, що до нього на досудовому слідстві застосовувались фізичний та психологічний тиск, на порушення права на захист та таємницю нарадчої кімнати, не ознайомлення його з матеріалами справи для подачі касаційної скарги. Також вважає, що апеляційний суд не надав відповіді на всі його доводи, які були викладенні в його апеляційній скарзі, зокрема, щодо безпідставної кваліфікації його дій за вчинення ним умисного вбивства з особливою жорстокістю.

Заслухавши доповідача, думку засудженого про задоволення касаційної скарги, його захисників про скасування судових рішень щодо ОСОБА_7 та направлення справи на новий судовий розгляд, пояснення прокурора про часткове підтримання скарги та необхідності скасування ухвали апеляційного суду з направленням справи на новий апеляційний розгляд, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню.

Матеріалами справи встановлено, що, зокрема засуджений, не погоджуючись з рішенням місцевого суду, подав апеляцію, в якій йшлося про те, в чому, на думку апелянта, полягає незаконність постановленого судом першої інстанції рішення. Зокрема, засуджений не погоджувався з кваліфікацією дій за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України.

Відповідно до вимог ст. 377 КПК України 1960 року в ухвалі апеляційної інстанції, крім іншого, має бути зазначено суть апеляції, результати розгляду справи і докладні мотиви прийнятого рішення, а при залишенні апеляції без задоволення підстави, через які апеляцію визнано необґрунтованою.

Під час розгляду справи за апеляцією засудженого ці вимоги закону Апеляційний суд Київської області не виконав.

Апеляційний суд, викладені доводи засудженого в апеляції ретельно не перевірив, належним чином не проаналізував, докладної відповіді на них не дав і свого рішення не мотивував.

Залишаючи апеляцію засудженого без задоволення, лише послався на ті ж докази про доведеність винуватості засудженого, які були дослідженні у судовому засіданні, достовірність яких оскаржувалась в апеляції, без їх аналізу й оцінки, не спростувавши викладених у апеляції доводів.

Наведені порушення колегія суддів вважає такими, які істотно вплинули на правильність прийняття рішення по суті, що є безумовною підставою для скасування ухвали апеляційного суду з направлення справи на новий апеляційний розгляд, під час якого необхідно усунути вказані недоліки, повно і всебічно перевірити всі доводи апеляційної скарги засудженого та, з урахуванням доводів викладених у касаційній скарзі, постановити рішення з дотриманням усіх вимог кримінально-процесуального закону.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 394-396 КПК України 1960 року, п. п. 11, 15 розділу XI «Перехідні положення» КПК України 2012 року, колегія суддів

у х в а л и л а:
Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.
Ухвалу Апеляційного суду Київської області від 16 липня 2014 року щодо ОСОБА_7 скасувати, а справу направити на новий апеляційний розгляд.

С у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3