Справа № 529/57/16-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2016 року Диканський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого(-ої) ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні обвинувальний акт стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Крива Руда, Семенівського району Полтавської області, громадянина України, українця, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого 22. 02. 2000 року за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140, ч. 3 ст. 193 КК України, у виді трьох років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 майна, з гідно рішення Полтавського апеляційного суду від 05.04.2000 року остаточно вважати засудженим за ч. 2 ст. 142, ч.3 ст. 142, ст. 42 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки, із застосуванням ст. 46-1 КК України з відстроченням виконанням вироку на два роки, штраф 680 грн;

- 12. 09. 2000 року Семенівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 206, ст. 43 КК України до 3-х років і 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна;

- 05. 04. 2004 року Семенівським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 140 КК України до 1-го року позбавлення волі з конфіскацією 1/2 частини майна, за ч.3 ст. 140 КК України до 3-х років позбавлення волі із застосуванням ст. 46-1 КК України з відстроченням виконання вироку на 2 роки, штраф 680 гривень;

- 22. 06. 2005 року Глобинським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 121 КК України до позбавлення волі строком на 7 років, де відповідно до вироку Крюківського районного суд м. Кременчука від 17. 09. 2008 року замінено на невідбутий строк 3 роки 4 місяці 1 день позбавлення волі, 17.11.2009 року постановою Комсомольського міського суду Полтавської області звільнений умовно-достроково від відбуття призначеного покарання на невідбутий строк 2 роки і один місяць 22 дні позбавлення волі;

- 22. 08. 2011 року Глобинським районним судом Полтавської області за ч. 2 ст. 185 КК України, обвинуваченого за ст. 185 ч. 1 КК України позбавлення волі на 1 рік, за ч. 1 ст. 71 КК України остаточно вважати засудженим до позбавлення волі строком на 2 роки, обвинуваченого за ст. 125 ч. 2 КК України, та угоду про примирення між ним та потерпілим ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акта ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що останній, маючи непогашену судимість за вчинення злочину проти власності на шлях виправлення не став, та знову вчинив інший злочин.

Так, обвинувачений ОСОБА_4 25. 12. 2015 року, близько 14 год. 00 хв. перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись в приміщенні зали будинку, де він проживає, що розташований в с. Степанівка Диканського району Полтавської області, на грунті раптово виниклих неприязних відносин з потерпілою ОСОБА_5 , умисно наніс один удар правої руки в область підборіддя та один удар в область тулубу в наслідок чого остання впала на підлогу. Пілся чого обвинувачений обома руками наніс декілька ударів потерпілій в область обличчя, тулубу, верхніх та нижніх кінцівках, а далі схопив потерпілу за праву руку та потягнув у напрямку вхідних дверей будинку, чим спричинив тілесні ушкодження потерпілій у вигляді гематоми м`яких тканин обличчя, тулуба, верхньої лівої кінцівки, які згідно висновку судово-медичної експертизи кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

В ході досудового розслідування потерпіла ОСОБА_5 19 січня 2016 року уклала письмову угоду з обвинуваченим про примирення, яке містить повне формулювання обвинувачення, його правову кваліфікацію за ст. 125 ч. 2 КК України, де вказано, що обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчиненні ним вказаного вище кримінального правопорушення, щиро кається у вчиненому. В даній угоді про примирення також вказано узгоджене потерпілою та обвинуваченим покарання у виді 240 годин громадських робіт, а також згода сторін на його призначення та наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України.

Розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні угоду про примирення, вислухавши міркування з приводу її затвердження прокурора, потерпілої, обвинуваченого, перевіривши угоду на відповідність вимогам діючого кримінального процесуального законодавства та роз`яснивши потерпілій і обвинуваченому наслідки їх затвердження, суд приходить до твердого переконання, що угода про примирення може бути затверджена, а обвинуваченому може бути призначена узгоджена між потерпілою та обвинуваченим вид та міра покарання за наступних підстав.

Як вбачається з пояснень потерпілої ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_4 в суді, з змісту угоди про їх примирення, вона укладена ними на добровільних засадах, без застосування насильства, дана угода не суперечить вимогам КПК України та інтересам суспільства, не порушують права, свободи та інтереси сторін угоди або інших осіб, в угодах вказані вірні формулювання обвинувачення, правова кваліфікація кримінального правопорушення за ст. 125 ч. 2 КК України, що є злочином невеликої тяжкості.

Відповідно до ч. 1 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом також встановлено, що потерпіла і обвинувачений узгодили, яке покарання за вчинене повинен нести обвинувачений ОСОБА_4 та в суді надали згоду на призначення саме такого покарання.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 пояснила, що вона розуміє наслідки затвердження угоди, що передбачені ст. 473 КПК України.

Таким чином, суд приходить до переконання про наявність передбачених законом підстав для затвердження угоди про примирення.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання. .

На підставі викладеного, керуючись ст. 374, 376, 468, 471-476 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 19 січня 2016 року, укладену між потерпілою ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України, та за вчинення цього кримінального правопорушення призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

У разі невиконання затвердженої судом угоди про примирення потерпілий має право звернутися до суду, який затвердив таку угоду, з клопотанням про скасування вироку протягом встановленого законом строку давності притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України.

Згідно з ч. 6 ст. 376 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та обвинуваченому(-ій), інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок суду набирає законної сили після 30 днів з дня його проголошення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками судового провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Диканський районний суд обвинуваченим, його захисником, законним представником чи потерпілим, його представником, законним представником з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, або прокурором виключно з підстав, передбачених ч. 3 ст. 469 КПК України.

Головуючий: