Справа № 544/1680/15-к
Пров. № 1-кп/544/144/2015
В И Р О К
іменем України
19 листопада 2015 року м. Пирятин
Пирятинський районний суд Полтавської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участі секретаря ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 , народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 розлученого, такого, що має на утриманні малолітнього сина ОСОБА_4 , народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , освіта середня спеціальна, на військовому обліку не перебуває, участі у військових діях не приймав, не має державних звань та державних нагород, не є депутатом, раніше не судимого, в силу ч. 3 ст. 88 Кримінального кодексу України (далі КК),
якому органами досудового розслідування висунуто підозру в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК,
із участю сторін кримінального провадження із боку обвинувачення прокурора ОСОБА_5 , із боку захисту обвинуваченого ОСОБА_3 , його захисника адвоката ОСОБА_6 ,
Органами досудового розслідування обвинуваченому ОСОБА_3 висунуто підозру про те, що він 05 жовтня 2015 року близько 09 години на цвинтарі на АДРЕСА_2 знайшов пістолет з однією кулею, який згідно висновку судово-балістичної експертизи є переробленою вогнепальною зброєю зі шротового пістолета SUPER P 35 калібром 35 GR, серійний номер НОМЕР_1 , придатною для проведення пострілів. 05 жовтня 2015 року на вул. Визволення в м. Пирятині Полтавської області обвинуваченого ОСОБА_3 було затримано за вчинення адміністративного правопорушення, під час особистого огляду в нього було виявлено вищевказану вогнепальну зброю.
Дії обвинуваченого ОСОБА_3 органами досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 263 КК, як незаконне носіння, зберігання, придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.
Між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором прокуратури Пирятинського району Полтавської області ОСОБА_7 , якому на підставі ст. 37 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК) надані повноваження прокурора в даному кримінальному провадженні, 29 жовтня 2015 року укладена угода про визнання винуватості.
Відповідно до угоди про визнання винуватості обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч. 1 ст. 263 КК.
В угоді зазначається також узгоджене її сторонами покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК, у виді позбавлення волі строком на 3 роки зі звільненням на підставі ст. 75 КК від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком, який буде визначений судом.
Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить із того, що відповідно до ст. 468 КПК у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Як передбачено ч. 4 ст. 469 КПК угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним може бути укладена в провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, унаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Злочин, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_3 визнав себе винуватим, відповідно до ч. 3 ст. 12 КК є злочином середньої тяжкості та внаслідок його вчинення шкода завдана лише суспільним інтересам.
У судовому засіданні встановлено, що зміст даної угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ст. 472 КПК.
Судом установлено, що обвинуваченому ОСОБА_3 роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК, положення ч. 4 ст. 474 КПК, наслідки невиконання угоди, передбачені ч. 1 ст. 476 КПК, а саме, обмеження його права на оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку, відмова від права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється, допиту під час судового розгляду свідків обвинувачення, подачі клопотання про виклик свідків і надання доказів, що свідчать на його користь, крім того, йому роз`яснено наслідки невиконання угоди.
У підготовчому судовому засіданні з`ясовано, що обвинувачений, розуміючи, що кримінальне провадження стосовно нього може бути розглянуто в судовому засіданні, де він буде мати весь обсяг прав, у тому числі, допитувати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подавати клопотання про виклик свідків і подавати докази, які свідчать на його користь, просив затвердити угоду.
При цьому, суд відповідно до частин 5 та 6 ст. 474 КПК переконався, що обвинувачений винуватість визнав добровільно і з розумінням того, що відмовляється від своїх прав, включаючи право на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину щодо інкримінованого йому кримінального правопорушення, укладення угоди сторонами є добровільним, тобто, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Крім того, обвинуваченому судом роз`яснено наслідки угоди, характер обвинувачення та конкретне покарання, передбачене ч. 1 ст. 263 КК, погоджене сторонами угоди у виді позбавлення волі строком на 3 роки зі звільненням на підставі ст. 75 КК від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з іспитовим строком, який буде визначений судом.
Судом установлено, що підстави для відмови в затвердженні даної угоди, передбачені ч.7 ст. 474 КПК, відсутні.
Згідно приписів пункту першого частини третьої статті 314 КПК у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про затвердження угоди.
Розглянувши угоду, вислухавши доводи сторін, суд уважає, що угода підлягає затвердженню, оскільки відповідає вимогам ст. 472 КПК, дії обвинуваченого за ч. 1 ст. 263 КК кваліфіковано правильно, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін, угода укладена добровільно, обвинувачений ОСОБА_3 може виконати взяті на себе за угодою зобов`язання, фактичні підстави для визнання винуватості останнього наявні, узгоджене покарання відповідає загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про затвердження угоди про визнання винуватості, укладеної між обвинуваченим ОСОБА_3 та прокурором прокуратури Пирятинського району Полтавської області ОСОБА_5 .
Приписами ч. 2 ст. 124 КПК установлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Витрати на залучення експерта в даному кримінальному провадженні для проведення балістичної експертизи становлять 245 грн 52 коп.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого не обирався.
Цивільний позов у справі не заявлено.
Речові докази суду не надавалися.
Керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК, суд
ОСОБА_3 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України, призначивши узгоджене покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.
На підставі ст. 75 КК звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням у виді позбавлення волі з іспитовим строком один рік та з покладенням відповідно до ст.76 КК обов`язку повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця роботи та проживання.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених пунктами 1 та 2 частини 4 ст. 394 Кримінального процесуального кодексу України, до апеляційного суду Полтавської області через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набуває законної сили після розгляду справи.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченому та прокурору.

Головуючий: