Справа № 199/3486/15-к
УХВАЛА

12.05.2015 року місто Дніпропетровськ

08.05.2015 року з клопотанням про арешт вилученого майна до слідчого судді Амур-Нижньодніпровського районного суду міста Дніпропетровська звернувся прокурор прокуратури Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська ОСОБА_2 .
Досудове розслідування по даному кримінальному провадженню здійснюється СВ АНД РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області.
06.05.2015 року на підставі ухвали слідчого судді Амур-Нижньдніпровського району м.Дніпропетровська проведено обшук за адресою: м.Дніпропетровськ, вул. Маршала Малиновського, 114.
Крім того, під час обшуку в рамках даного кримінального провадження за адресою: вул. М.Малиновського, 114 були вилучені документи, у ході огляду яких було виявлено та оглянуто грошові кошти на загальну суму 5256,75 грн., які в подальшому поміщені в прозорий поліетиленовий пакет та опечатані.
Також, 06.05.2015 в ході огляду службового приміщення за адресою: вул. Набережна Заводська 85-А були вилучені грошові кошти у розмірі 660,65 грн.
З метою виконання завдань кримінального провадження, передбачених ст. 2 КПК України, а саме: захисту суспільства та Держави від кримінальних правопорушень, виникла необхідність у арешті майна забороні для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володіння якої перебуває майно. Розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його».
Вивчивши клопотання та матеріали, якими обґрунтовується необхідність у накладенні арешту майна, вважаю необхідним повернути клопотання слідчого, виходячи з наступного.
Так, відповідно до ч.3 ст.172 КПК України, слідчий суддя, встановивши, що клопотання про арешт майна подано без додержання вимог ст.171 цього Кодексу, повертає його прокурору для усунення недоліків, про що постановляє ухвалу.
Згідно частини 1 і 3 ст.170 КПК України арешт майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна.
Таким чином, цією нормою закону визначено коло осіб, на майно яких може бути накладено арешт, і розширеному тлумаченню ця норма закону не підлягає.
У відповідності зі ст.42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276-279 цього Кодексу повідомлено про підозру, або особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення.
Обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею цього Кодексу.
Разом з тим, у клопотанні та наданих слідчому судді документів, відсутні відомості про те, що якій-небудь особі, на даний час, письмово повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, або є у кримінальному провадженні обвинувачений, що виключає можливість в порядку КПК України накладення арешту на майно у відповідності з ст.170-172 КПК України, як це зазначено у клопотанні.
Крім того, термін «майно» характеризується сукупністю певних ознак. Такими ознаками є: 1)юридична право на майно належить певному власнику на законній підставі, для суб`єкта злочину воно є чужим; 2)економічна має певну вартість, що вимірюється вкладеною в нього працею людини; 3)фізична майно це предмети матеріального світу, які можна вилучити, привласнити, спожити, пошкодити, знищити тощо.
Крім того, у відповідності з ч.3 ст.170 КПК України метою арешту майна є забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову.
Разом з тим, санкція частини 1 ст.172 КК України не передбачає такий вид покарання, як «конфіскація майна», а в клопотанні та наданих слідчому судді документах відсутні відомості про те, що у кримінальному проваджені був пред`явлений цивільний позов.
Крім того, у відповідності з вимогами ч.4 ст.171 КПК України вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Вважаю, що перелічені у клопотанні грошові кошти, у випадку встановлення їх належності до провадження (вони були знаряддям вчинення злочину, зберегли на собі сліди злочину або були об`єктом злочинних дій, набуті злочинним шляхом (гроші, цінності та інші речі) або можуть бути засобами для розкриття злочину і виявлення винних чи для спростування обвинувачення або пом`якшення відповідальності), він, у відповідності зі ст.98 КПК України, складає вмотивовану постанову про приєднання предметів, документів до справи як речових доказів.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110,167,170,171,172,369-372 КПК України,
П О С Т А Н О В И В:
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя: ОСОБА_1