11-кп/775/352/2015(м)
241/1447/15-к

Категорія ч. 2 ст. 185 КК України Головуючий у І інстанції: ОСОБА_1
Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
8 вересня 2015 року Колегія суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Донецької області
у складі: головуючого судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Маріуполі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Першотравневого районного суду Донецької області від 13 липня 2015 року, -
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Першотравневого районного суду Донецької області від 13 липня 2015 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець смт. Мангуш Першотравневого району Донецької області, громадянин України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту.

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженець м. Маріуполя Донецької області, громадянин України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ; зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 ,

засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України до 3 місяців арешту.

Вказаним вироком ОСОБА_8 і ОСОБА_7 визнані винними та засуджені за те, що вони за попередньою змовою між собою, 11 червня 2015 року приблизно 01:00 години, з метою викрадення чужого майна прийшли на територію їдальні, розташованій по АДРЕСА_4 , де таємно викрали металевий бак для сміття, загальною вагою 180 кг., що належить ОСОБА_9 , який вивезли за допомогою тачки до місця проживання ОСОБА_8 та в подальшому розрізали і здали його в пункт прийому металобрухту по вартості за 1 кг. металобрухту 3,20 грн. Своїми діями спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду у розмірі 576 грн.

В своїй апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи доведеність його вини та кваліфікацію дій за кримінальним законом, посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості, просить вирок змінити в частині призначеного покарання із застосуванням ст. 69 КК України, призначивши йому покарання у виді штрафу.

В обґрунтуваннях своїх апеляційних вимог вказує, що він має на утриманні двох неповнолітніх дітей, як на досудовому розслідуванні та і в ході судового розгляду він свою вину визнав у повному обсязі, щиро покаявся у вчиненому, потерпілий ОСОБА_9 цивільний позов не заявляв, на суворій мірі покарання не наполягав.

До того ж додає, що знаходячись не під арештом, він зміг би відшкодувати потерпілому матеріальну шкоду, оскільки працює і має для цього можливості.

Заслухавши суддю-доповідача, обвинуваченого, який підтримав свою апеляційну скаргу, міркування прокурора про законність і обґрунтованість судового рішення, перевіривши матеріали кримінального провадження і, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 є обґрунтованим і не оспорюється учасниками судового розгляду. Не оспорюється в апеляційному порядку і кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 185 КК України. Кримінальне провадження розглянуте у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 149 КПК України.

Відповідно до положень ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення кримінального покарання та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами, внесеними постановами № 18 від 10 грудня 2004 року і № 8 від 12 червня 2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», між інших обставин враховуються ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, данні про особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання. Особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Перевіркою матеріалів кримінального провадження встановлено, що призначаючи ОСОБА_7 покарання у виді арешту, суд врахував тяжкість кримінального правопорушення, конкретні обставини його вчинення, данні про особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання.

Суд врахував такі данні про особу обвинуваченого, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризується задовільно, має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Разом з цим, не працює. Тому, наявність у нього двох неповнолітніх дітей, на думку колегії суддів, ще не свідчить про те, що він їх утримує, оскільки відомостей про здійснення заходів щодо працевлаштування та наявність у нього прибутку ні слідчим органам ні суду не надав, хоча є здоровою і працездатною особою.

Ці обставини унеможливлюють і виконання вироку з призначенням покарання у виді штрафу, як просить обвинувачений в своїй апеляційній скарзі.

Обставиною, що пом`якшує покарання суд врахував його щире каяття, думку потерпілого, який не наполягав на суворій мірі покарання.

Таким чином, враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, данні про особу обвинуваченого, у тому числі погашені судимості, які переконливо свідчать про його схильність до вчинення кримінальних правопорушень і небажання ставати на шлях виправлення, що створюють перешкоду для застосування положень ст. 69 КК України, навіть при наявності обставин, які пом`якшують покарання, суд дійшов правильного висновку про необхідність призначення обвинуваченому покарання у виді арешту, що є справедливим і термін призначеного покарання буде достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.

Порушення, які ставили б під сумнів дотримання судом норм кримінального та кримінального процесуального законів при призначенні ОСОБА_7 покарання, в матеріалах кримінального провадження відсутні, тому колегія суддів не знаходить підстав для застосування до призначеного покарання положень ст. 69 КК України, а отже і для задоволення його апеляції.

Керуючись ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Першотравневого районного суду Донецької області від 13 липня 2015 року відносно нього, без зміни.

Ухвала суду набирає законної сили негайно, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

Судді:

ОСОБА_4 ОСОБА_2 ОСОБА_3