Справа № 338/910/15-к
Провадження № 11-кп/779/371/2015
Категорія ч.2.ст 185КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 вересня 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар судового засідання ОСОБА_5 ,

номер кримінального провадження, внесеного 18.05. 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань 1201 5090 1200 00160,

про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженця та жителя АДРЕСА_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_9 на вирок Богородчанського районного суду від 01 липня 2015 року,-

в с т а н о в и л а :
В апеляційній скарзі прокурор, вказує що вирок підлягає зміні у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, оскільки у мотивувальній частині вироку суд вказав, що дії обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, так як вони вчинили таємне викрадення чужого майна, повторно, за попередньою змовою групою осіб, однак така кваліфікуюча ознака як повторність відсутня. Таким чином, суд вийшов за межі обвинувачення і своє рішення про це не мотивував.

Просить вирок Богородчанського районного суду від 01 липня 2015 року стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 за ч. 2 ст 185 КК України змінити. Виключити із мотивувальної частини вироку посилання суду на повторність як кваліфікуючу ознаку даного злочину щодо обох обвинувачених. В іншій частині вирок залишити без змін.

Вказаним вироком ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2. ст. 185 КК України та призначено покарання у виді арешту ОСОБА_6 терміном на 4 місяці, ОСОБА_7 - на 3 місяці. Обрано ОСОБА_6 та ОСОБА_7 запобіжний захід, тримання під вартою до вступу вироку в законну силу. Строк покарання рахувати з 15 год. 30 хв. 01 липня 2015 року.

Вироком Богородчанського районного суду ОСОБА_6 та ОСОБА_7 визнано винуватими в тому, що вони 03 квітня 2015 року біля 23 год 30 хв., за попередньою змовою групою осіб, з метою таємного викрадення чужого майна, зайшли на територію господарства ОСОБА_10 , що в с. Хмелівка Богородчанського району Івано-Франківської області, де біля підсобного приміщення, ОСОБА_6 за допомогою металевих кусачок перерізав прикріплений до підсобки мідний кабель довжиною 14 м, загальною вартістю 1260 грн., в цей час ОСОБА_7 спостерігав, щоб їх ніхто не помітив, після чого двоє з викраденим з місця події втекли.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги з таких підстав.

Висновки суду про доведеність вини обвинувачених та правильність кваліфікації їхніх дій за ч. 2 ст. 185 КК України в апеляційному порядку не оспорюються, про що зазначено в апеляційній скарзі.

Дослідження доказів судом першої інстанції проведено в порядку ч.3 ст. 349 КПК України. Згідно з вимогами ч.1 ст. 404 КПК України, апеляційний суд переглядає вирок суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги, щодо неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність є безпідставними, оскільки ст.. 413 КПК України передбачено вичерпний перелік підстав, коли неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність тягне за собою скасування або зміну судового рішення, а саме:

1) незастосування судом закону, який підлягає застосуванню;

2) застосування закону, який не підлягає застосуванню;

3) неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту;

4) призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність. Жодна з цих підстав судом першої інстанції не порушена.

Крім того, безпідставними є посилання прокурора на істотне порушення судом вимог КПК України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 412 КПК України істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього КПК, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Таких порушень судом не допущено.

У мотивувальній частині вироку суд правильно встановив, що обвинувачені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вчинили таємне викрадення чужого майна за попередньою змовою групою осіб, зазначивши обставини його вчинення. Такої ознаки як повторність суд не встановив.

Помилкове посилання на повторність при кваліфікації дій обвинувачених, не можна визнати істотним порушенням норм процесуального права чи неправильним застосуванням норм матеріального права, оскільки це не вплинуло на законність та обґрунтованість рішення суду. Суд першої інстанції має право виправити допущені в судовому рішенні описки, очевидні арифметичні помилки в порядку ст. 379 КПК України.

Таким чином, колегія суддів вважає, що підстави для зміни вироку у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, про що зазначено в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 418-419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу заступника прокурора Івано-Франківської області ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Богородчанського районного суду від 01 липня 2015 року без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженими ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які тримаються під вартою в той самий строк з дня вручення їм копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4