Номер провадження: 11-сс/785/1396/15
Номер справи місцевого суду: б/н
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.09.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області у складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
за участі захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 16.09.2015 року, якою стосовно
ОСОБА_7 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одесі, є громадянином України, не працевлаштований, неодружений, зареєстрований по АДРЕСА_1 , проживає по АДРЕСА_2 , раніше неодноразово судимий,

якому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, застосовано запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на шістдесят днів,
встановив:
Зазначеною ухвалою слідчого судді задоволено клопотання слідчого СВ Суворовського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_8 , погодженого з прокурором прокуратури Суворовського району м. Одеси ОСОБА_9 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_7 , якому оголошено про підозру у вчиненні відкритого викрадення майна потерпілої ОСОБА_10 на суму 5513 грн.
Мотивуючи застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою, слідчий суддя, посилаючись на вимоги ст.ст. 177, 178, 194 КПК України, врахував вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, його тяжкість, наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний може перешкоджати кримінальному провадженню.
Слідчий суддя врахував також те, що підозрюваний раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, а під час розгляду клопотання надано достатньо матеріалів (доказів), для переконання у тому, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеним під час розгляду ризикам.
Враховуючи, що кримінальне правопорушення вчинене із застосуванням насильства, слідчий суддя визнав неможливим застосування застави.
Захисник підозрюваного у апеляційній скарзі зазначила, що ухвала слідчого судді є необґрунтованою, оскільки винесена без урахування усіх обставин справи.
На думку захисника, слідчий суддя не врахував, що її підзахисний має місце реєстрації та проживання і не може перешкоджати кримінальному провадженню, оскільки був затриманий потерпілою та свідками, а викрадене ним майно повернуто потерпілій.
Її підзахисний має матір-інваліда 2-ї групи, неофіційно працював вантажником на ринку, а відсутність постійного місця проживання в м. Одесі не є перешкодою для обрання більш м`якого запобіжного заходу.
Посилаючись на це, захисник просить скасувати ухвалу слідчого судді, постановити нову ухвалу, якою застосувати до її підзахисного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Прокурор у судове засідання не з`явився, про причину неявки суду не повідомив, хоча про час та дату судового розгляду був повідомлений своєчасно.
Відповідно до приписів ч. 4 ст. 405 КПК України, неприбуття сторін, у такому випадку, не перешкоджає проведенню розгляду.
За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу захисника за відсутності прокурора.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника, який підтримав апеляційну скаргу і просив її задовольнити, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає за наступних підстав.
Відповідно до ст. 178 КПК України, при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; 6) репутацію підозрюваного, обвинуваченого; 7) майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; 8) наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; 9) дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; 10) наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; 11) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.
Статтею 194 КПК України передбачено, що під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.
Як видно з мотивувальної частини ухвали, слідчий суддя зазначені вище вимоги кримінально-процесуального закону виконав та врахував їх при постановленні ухвали, а доводи апеляційної скарги є надуманими і суперечать фактичним обставинам справи.
Так, з наявних матеріалів справи випливає, що на даній стадії досудового слідства ОСОБА_7 обґрунтовано підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, а раніше був чотири рази судимий за вчинення корисливих злочинів і ці судимості не погашені у встановленому законом порядку.
Той факт, що ОСОБА_7 раніше вчиняв злочини і був судимий та знову вчинив тяжкий злочин, свідчить про те, що він не бажає ставати на шлях виправлення, а також про його схильність до вчинення умисних кримінальних правопорушень.
За таких обставин колегія суддів вважає, що слідчий суддя об`єктивно врахував обставини справи, дані про особу підозрюваного, тяжкість вчиненого кримінального правопорушення та дійшов правильного висновку про те, що під час досудового слідства та розгляду справи у суді, він має утримуватись під вартою.
Правильно врахувавши, що кримінальне правопорушення вчинене із застосуванням насильства, слідчий суддя обгрунтовано визнав неможливим застосування застави.
Відповідно до ч. 3 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на ухвали слідчого судді суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити ухвалу без змін; 2) скасувати ухвалу і постановити нову ухвалу.
З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 178, 194, 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів,
ухвалила:
У задоволенні апеляційної скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , - відмовити.
Ухвалу слідчого судді Суворовського районного суду м. Одеси від 16.09.2015 року, якою стосовно ОСОБА_7 , якому оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів, - залишити без змін.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Апеляційного суду Одеської області: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4