Справа № 1-1897/11
В И Р О К

іменем України

22 червня 2012 року

Шевченківський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Лінника О.П., при секретарі Давіденко Н.О., за участю державного обвинувача прокурора Сезонова Д.І., підсудного ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м.Києва кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, корейця, гр-на України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працює, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого: 24.09.1992 р. Залізничним райсудом м.Києва за ст..140 ч.3 КК України (в редакції 1960 р.) до 3 років позбавлення волі, 16.12.1995 р. Старокиївським райсудом м.Києва за ст..140 ч.2 КК України (1960 р.) до 4 років позбавлення волі, 10.02.1998 р. Вінницьким райсудом Вінницької області за ст.183-3 ч.1 КК України (1960 р.) до 2 років 2 місяців позбавлення волі, 01.09.2000 р. Старокиївським райсудом м.Києва за ст.ст.17 ч.2, 81 ч.3, 26 КК України (1960 р.) до 5 років позбавлення волі, 07.06.2002 р. Роменським райсудом Сумської області за ст.ст.391, 71 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі, 23.07.2003 р. Харківським райсудом Харківської області за ст.ст.391, 71 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі, 05.07.2007 р. Подільським райсудом м.Києва за ст..185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 25.02.2011 року по відбуттю строку покарання,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_1, будучи раніше неодноразово судимим, в тому числі за розкрадання чужого майна, повторно вчинив новий злочин за наступних обставин:

14 вересня 2011 року, приблизно о 15 годині 55 хвилинах підсудний ОСОБА_1, перебуваючи біля робочого місця адміністратора в приміщенні салону Діва СПА, який знаходиться в готелі Операза адресою: м.Київ, вул.Б.Хмельницького, 53, скориставшись відсутністю адміністратора та впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, зайшов за стійку робочого місця адміністратора та звернув увагу на мобільний телефон, який лежав під стійкою. В цей час у нього виник умисел на таємне, повторне викрадення чужого майна. Реалізуючи свій злочинний умисел, підсудний нагнувся та, простягнувши праву руку під стійку, таємно повторно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_2, а саме: мобільний телефон марки Нокіа С5 вартістю 1818 грн., з сім-карткою оператора мобільного звязку Ді Джусвартістю 20 грн., на рахунку якої грошей не було, після чого з місця вчинення злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, заподіявши потерпілій ОСОБА_2 матеріальної шкоди на загальну суму 1838 грн.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у скоєному злочину не визнав, суду пояснив, що він дійсно 14 вересня 2011 року зайшов до салону Діва СПА, який знаходиться в готелі Опера, запитав у адміністратора які надаються послуги в салоні. Адміністратор йому показала і розповіла про послуги, які надаються в салоні, в тому числі послуги сауни, перукаря. Він подивився та пішов з салону. Але пізніше він повернувся в салон, щоб взяти візитку, адміністратора на місці не було, він почав шукати візитку, заглянув під стійку але візитки не знайшов,та пішов з салону, телефону він не брав.

Суд, вислухавши показання підсудного, потерпілої, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що вина підсудного у скоєнні ним інкримінованого йому злочину повністю доведена, невизнання ним своєї вини суд розцінює як спробу уникнути відповідальності за скоєне.

Потерпіла по справі ОСОБА_2 суду пояснила, що вона 14 вересня 2011 року перебувала на своєму робочому місці, приблизно о 14 годині 20 хвилинах до салону зайшов раніше їй невідомий чоловік, який почав цікавитись послугами, які надаються в салоні. Вона провела його по салону, показала сауну, розповіла про послуги і він пішов. Протягом дня її власний мобільний телефон знаходився біля неї на робочому місці на середній поличці за столом адміністратора. Згодом вона відлучилась з свого робочого місця. Під кінець робочого дня вона стала шукати свій мобільний телефон, але не знайшла його. Вона попросила працівника охорони подивитись записи з відеоспостереження і побачила, як незнайомий чоловік, який приходив до салону, повернувся в салон та, скориставшись її відсутністю на робочому місці, зайшов за стійку робочого місця адміністратора та викрав її телефон. Вона звернулась до міліції.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що працює оперуповноваженим СКР ОСОБА_4 15.09.2011 року до міліції звернулась громадянка ОСОБА_2 із заявою про викрадення мобільного телефону. Він прибув на місце пригоди, дізнався про те, що в салоні є камери відео спостереження. Він оглянув записи камер відеоспостереження, на яких було видно, що телефон викрав ОСОБА_1, він звернувся до начальника охорони та вилучив диск з записами камер відео спостереження.

Свідок ОСОБА_5 суду пояснив, що він працює охоронцем в ТОВ Інтерн, 14 вересня 2011 року він заступив на зміну по охороні готелю Опера. Приблизно о 18 годині 45 хвилин до нього подзвонила адміністратор салону ОСОБА_2 та повідомила, що у неї зник мобільний телефон та попросила переглянути камери відео спостереження. Він переглянув камери та побачив, як чоловік східної зовнішності зайшов за стійку адміністратора салону та правою рукою з-під стійки забрав мобільний телефон. В салоні діють декілька камер, на записі однієї з камер було чітко видно як саме підсудний викрав телефон, проте слідчий взяв диск з відео спостереження з іншої камери, де не так чітко видно.

Судом досліджені матеріали справи, а саме: протокол усної заяви про злочин, відповідно до якого потерпіла звернулась із заявою про викрадення у неї мобільного телефону (а.с.6), дані про викрадений телефон, в тому числі номер імей та товарний чек, відповідно до якого вартістю телефону становить 1818 грн. (а.с.8-9), протокол огляду місця події, відповідно до якого оглянуто оглянута стійка адміністратора, розташована на другому поверсі готелю Опера, будь-яких слідів не виявлено (а.с.13-17), протокол огляду та вилучення від 22.09.2011 року, відповідно до якого в присутності понятих свідок ОСОБА_3 вилучив DVD-диск, на якому знаходиться відеозапис з камер відео спостереження від 14.09.2011 року (а.с.18), протокол огляду відеозапису (а.с.19-23), відповідно до якого слідчий в присутності понятих оглянув відеозапис з камер відео спостереження, на якому видно, як у відсутності потерпілої на робочому місці підсудний оглянув робоче місце адміністратора, потім пригнувся та простягнув руку під стійку, де знаходився мобільний телефон потерпілої, протокол предявлення особи для впізнання, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_2 впізнала серед предявлених їй чоловіків підсудного ОСОБА_1 як особу, яка 14.09.2011 року викрала її мобільний телефон (а.с.33-34), протокол очної ставки між потерпілою та обвинуваченим ОСОБА_1, відповідно до якого потерпіла пояснила про обставини викрадення її мобільного телефону, зазначивши, що вона по записах камер відео спостереження саме ОСОБА_1 викрав її мобільний телефон (а.с.35-36), ОСОБА_1 заперечує, протокол предявлення фотографій для впізнання, відповідно до якого свідок ОСОБА_6 серед предявлених йому фотографій осіб впізнав ОСОБА_1 як чоловіка, який викрав мобільний телефон у ОСОБА_2 (а.с.43-46).

Суд, вислухавши показання підсудного, потерпілої, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає правильною кваліфікацію дій підсудного за ст.185 ч.2 КК України, як таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

При цьому, аналізуючи всі наявні докази, суд вважає, що вина підсудного доведена повністю показаннями потерпілої ОСОБА_2, яка чітко зазначила місце, в якому знаходився її мобільний телефон (середня полиця в стійці), її показання підтверджуються відеозаписами на диску, на якому зображено, як підсудний, оглянувши робоче місце адміністратора, саме з середньої поличці бере предмет, схожий на мобільний телефон. Також показання потерпілої підтверджується показаннями свідка ОСОБА_6, який пояснив, що він чітко бачив на відеозапису з іншої камери, як підсудний взяв мобільний телефон саме з середньої поличці стійки адміністратора.

Також судом було надано судове доручення на пошук мобільного телефону за номером імей, і працівниками міліції у ОСОБА_7 був вилучений мобільний телефон білого кольору марки Нокіа С5, який за номером імей належить потерпілій, при цьому ОСОБА_8 пояснила, що купила цей мобільний телефон у ОСОБА_9, який в свою чергу пояснив, що купив цей телефон у ОСОБА_10, останній пояснив, що купив телефон у ОСОБА_11, ОСОБА_11 пояснив, що купив телефон у ОСОБА_12, остання придбала цей телефон у незнайомого чоловіка на ринку Житній.

Вирішуючи питання щодо призначення підсудному кримінального покарання, суд враховує особу підсудного, який раніше неодноразово бул судимий: 24.09.1992 р. Залізничним райсудом м.Києва за ст..140 ч.3 КК України (в редакції 1960 р.) до 3 років позбавлення волі, 16.12.1995 р. Старокиївським райсудом м.Києва за ст..140 ч.2 КК України (1960 р.) до 4 років позбавлення волі, 10.02.1998 р. Вінницьким райсудом Вінницької області за ст..183-3 ч.1 КК України (1960 р.) до 2 років 2 місяців позбавлення волі, 01.09.2000 р. Старокиївським райсудом м.Києва за ст..ст.17 ч.2, 81 ч.3, 26 КК України (1960 р.) до 5 років позбавлення волі, 07.06.2002 р. Роменським райсудом Сумської області за ст..ст.391, 71 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі, 23.07.2003 р. Харківським райсудом Харківської області за ст.ст.391, 71 КК України до 4 років 5 місяців позбавлення волі, 05.07.2007 р. Подільським райсудом м.Києва за ст..185 ч.3 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнений з місць позбавлення волі 25.02.2011 року по відбуттю строку покарання, за місцем проживання характеризується позитивно, на наркологічному та психіатричному обліках не перебуває.

При проведенні досудового слідства потерпіла заявила цивільний позов про стягнення з підсудного збитків в сумі 1838 грн. Під час проведення судового слідства по справі телефон було повернуто потерпілій і вона відмовилась від позовних вимог.

Речові докази по справі мобільний телефон марки Нокіа С5повернутий потерпілій, диск приєднаний до матеріалів кримінальної справи.

На підставі викладеного, суд, враховуючи обставини скоєння злочину, особу підсудного, який раніше неодноразово був судимим, думку потерпілої, вважає, що необхідним і достатнім для його виправлення буде призначення йому покарання тільки в умовах ізоляції від суспільства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України, і призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки.

Строк відбування покарання відраховувати з 22 вересня 2011 року.

До набрання вироком законної сили, міру запобіжного заходу, обрану ОСОБА_1 у виді примання під вартою, залишити без зміни.

Речові докази по справі мобільний телефон Нокіа С5переданий потерпілій, диск долучений до матеріалів кримінальної справи.

Цивільний позов ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку учасниками процесу до Апеляційного суду м. Києва через Шевченківський районний суд м.Києва протягом 15 діб з моменту його проголошення, ОСОБА_1 протягом 15 діб з дня вручення йому копії вироку.