Справа № 342/12/16-к
Провадження № 1-кп/342/33/2016
02 лютого 2016 року м. Городенка
Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі :
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Златоуст Челябінської області Російської Федерації, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньо освітою, одруженого, не працюючого, в порядку ст. 89 КК України не судимого,
за ст. 185 ч.1 КК України.
ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна.
Злочин вчинено при таких обставинах: ОСОБА_5 спільно проживаючи з матір`ю в АДРЕСА_1 , мав намір викрасти гроші в своєї матері. Для цього 18.12.2015 року близько 11.00 год ОСОБА_5 усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, користуючись корисливим мотивом та вигідною обстановкою, шляхом вільного доступу, ввійшов в спальну кімнату житлового будинку своєї матері та викрав з її сумки, яка лежала на стільці, золоті вироби, оскільки грошей не виявив, а саме: підвіску 585 проби, загальна вага 2,78г, чиста вага 2,60г; перстень 583 проби, з/в 4,52 г; 2 сережки з прозорим каменем 585 проби, з/в 3,94г, ч/в 3,54г; обручку 583 проби, з/в 2,34 г; підвіска 583 проби, з/в 1.18г, ч/в 1,00г; ланцюжок розірваний 585 проби, з/в 5,06г, ч/в 5,03г; перстень 375 проби, з/в 1,20г, ч/в 1,18г; підвіску з прозорими камінцями 585 проби, з/в 1,35г, ч/в 1.00г; 1 сережку 375 проби, з/в 0.83г, ч/в 0,72г; 3 сережки 500 проби, з/в 1,08г, ч/в 1,00г; 2 персні 500 проби, з/в 3.49г, 3,40г. Зазначені золоті вироби ОСОБА_5 здав під заставу в ломбард «Ломбард-Каркузаєв і компанія», що в м. Городенка по вулиці Шевченка, 89, за що отримав гроші в сумі 8 000 гривень. Отримані гроші ОСОБА_5 витратив на власні потреби.
Своїми умисними діями, ОСОБА_5 завдав потерпілій ОСОБА_4 збитки на загальну суму 22 008,84 гривень.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 вину визнав в повному обсязі, визнав всі фактичні обставини, які йому пред`явлено в обвинуваченні.
Відповідно до ч.3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового провадження, з`ясувавши, чи правильно вони розуміють зміст фактичних обставин справи, чи добровільною є їх позиція, роз`яснивши, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Суду ОСОБА_5 показав, що 18.12.2015 року зранку був у кафе с. Репужинці та пив пиво. Після чого біля 11 год. пішов додому. Коли прийшов додому мама була в кухні. В спальній кімнаті матері нікого не було. На стільці біля шафи була мамина сумка. Відкривши сумку, побачив в кишеньці пакетик із золотом, грошей в ній не було. Пакетик із золотом поставив в кишеню, вийшов з будинку і пішов в сторону села, так як мав намір їхати в м. Городенку та здати золото. Гроші йому були потрібні для покупки автомобіля, пива, сигарет. Скільки в пакетику було виробів із золота він не дивився. Коли ішов по дорозі, мотоциклом його підібрав сусід, з яким поїхав в м. Городенку. Довідавшись в м. Городенка куди можна здати золото, пішов в ломбард де знаходиться магазин «Лагуна». Все золото в пакетику він здав в ломбарді за 8 тисяч гривень. Документи на прийом золота йому не оформляли, вироби із золота не рахували, конкретної ваги йому не говорили. За отримані гроші за 5 тисяч гривень він купив автомобіль «Жигулі» жовтого кольору на СТО, якого того ж дня в нього вкрали. Хто вкрав не знає, документів на покупку автомобіля не оформляв. Гроші, які залишились витратив в піцерії на пиво, піцу, канапки та горілку. А решту грошей, що залишились хтось вкрав під час перебування в піцерії. Що було дальше не пам`ятає. До себе прийшов пізно вечором біля 24.00 год. на вулиці. Після чого поїхав таксі в с. Котиківку до сестри, а звідти додому. У вчиненому щиро розкаюється, просить суворо не карати та в мами вибачення.
Потерпіла суду показала, що разом із сином проживає в житловому будинку в АДРЕСА_1 . 10.12.2015 року була в м. Городенка, так як мала намір здати в ремонт золото. Однак того дня золото в ремонт в неї не взяли і попросили прийти через тиждень. 25.12.2015 року вона відкрила сумочку, так як їй потрібний був паспорт. Паспорт лежав в кишеньці сумочки, але золота в ній не було. Спочатку вона подумала, що десь поклала золото, але всюди все перешукавши його не знайшла. Через тиждень із невідомого номера, якась жінка подзвонила і повідомила, що золото здав в ломбард її син ОСОБА_6 . Спочатку вона не повірила та поїхала в міліцію писати заяву. Після чого працівники міліції повідомили, що золото в ломбарді і його повернуть. Однак до сьогодні золото вона не отримала. Щодо міри покарання просить суворо не карати, сину все прощає.
За таких обставин суд приходить до переконання про повну доведеність вини ОСОБА_5 .
Він вчинив таємне викрадення чужого майна.
Його дії за ст. 185 ч.1 КК України кваліфіковані вірно.
При призначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд відповідно до вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, його суспільну небезпеку, дані про особу обвинуваченого, а також обставини справи, що обтяжують і пом`якшують покарання. До обставин, які пом`якшують покарання, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, визнання вини.
Обтяжуючих вину обставин судом не встановлено.
Вивченням даних про особу обвинуваченого, встановлено, за місцем проживання характеризується позитивно, офіційно не працює, в наркологічному та психіатричному кабінеті на обліку не перебуває.
Згідно ч.2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених. Відповідно до ч.3 ст.12 КК України злочин передбачений ч.1ст.185 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.
Відповідно до ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи вище наведені обставини, з урахуванням особи винного, думки прокурора, потерпілої щодо призначення покарання, суд прийшов до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_5 слід призначити покарання в межах санкції ч.1 ст. 185 КК України у вигляді громадських робіт. Такий вид покарання є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити покарання 150 годин громадських робіт.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_5 не обирати за недоцільністю.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області через Городенківський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення, крім оскарження з підстав, визначених ч.2 ст. 394 КПК України.

Суддя ОСОБА_1