Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Справа № 490/3838/15-к
Провадження № 1-кп/490/339/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 серпня 2015 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Миколаєві, є українцем, громадянином України, не є одруженим, має доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , здобув неповну середню освіту, виконує сільськогосподарські роботи, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджувався:

-18 серпня 2009 року - Ленінським районним судом міста Миколаєва - за частиною 1 статті 309 Кримінального Кодексу України до 4 років позбавлення волі, звільнився 7 листопада 2012 року

у вчиненні злочину, передбаченого частиною 3 статті 185, частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :
Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним
ОСОБА_4 вчинив низьку злочинів проти власності за таких обставин.

1......7 грудня 2014 року близько 13-00 години він проник до будинку АДРЕСА_2 , де заволодів належним ОСОБА_8 пилососом "Рейнфорд RVC-105".

2......22 грудня 2014 року близько 13-00 години він проник до прибудованої до квартири АДРЕСА_3 веранди, де заволодів належною ОСОБА_9 швейною машинкою "Зінгер" вартістю 300 грн.

3......12 березня 2015 року близько 13-00 години він проник до приміщення гаражу у будинку АДРЕСА_4 , де заволодів належними ОСОБА_5 :

-соковаркою алюмінієвою об`ємом 10 л. вартістю 450 грн.;

-головкою блоку від мотору автомобіля "Москвич 2140" вартістю 210 грн.

В той же день близько 17-00 години він знов проник до того ж приміщення, де заволодів належними ОСОБА_5 :

-драбиною розсувну алюмінієву вартістю 1.200 грн.;

-оприскувачем металевим вартістю 1.000 грн.

4......15 березня 2015 року близько 13-00 години він, знаходячись за адресою: АДРЕСА_5 , шляхом вільного доступу заволодів належними ОСОБА_10 :

-чавунною батареєю з трьох ребер вартістю 210 грн.;

-чавунною батареєю з чотирьох ребер вартістю 490 грн.

Викраденим внаслідок вчинення цих дій майном обвинувачений розпорядився на власний розсуд.

Позиції сторін кримінального провадження.
Під час судового розгляду справи прокурор вважала вину обвинуваченого доведеною.

Обвинувачений під час судового розгляду кримінального провадження свою вину у вчиненні злочину за вказаних обставин визнав повністю та підтвердив усі викладені вище обставини, заявив, що у содіяному кається.

Потерпіла ОСОБА_5 під час судового засідання також вважала вину обвинуваченого у викрадені належного їй майна доведеною, але просила не призначати обвинуваченому покарання, пов`язаного з позбавленням волі.

Потерпіла ОСОБА_8 у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи сповіщалась належним чином, до суду надіслала заяву, у якій просила не призначати обвинуваченому покарання, пов`язане з позбавленням волі.

Потерпілий ОСОБА_9 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, до суду надіслала заяву, у якій просив про розгляд справи за його відсутності.

Потерпіла ОСОБА_10 у судове засідання також не з`явилась, не заперечувала проти розгляду справи за її відсутності.

Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Під час судового розгляду кримінального провадження фактичні обставини скоєння злочинів та розмір завданої внаслідок вчинення злочинів шкоди обвинувачений та потерпілі не оспорювали.

За такого суд, керуючись частиною 3 статті 349 КПК України, з урахуванням думки учасників судового провадження про можливість такого, суд визнав недоцільним подальше дослідження доказів щодо обставин вчинення ОСОБА_4 кримінальних правопорушень.

З огляду на це суд вважає вину ОСОБА_4 у вчиненні злочинів за наведених вище обставин доведеною.

Статті закону України про кримінальну відповідальність, що передбачають відповідальність за кримінальні правопорушення, винними у вчиненні яких визнається обвинувачений.
Кваліфікуючи дії обвинуваченого, суд виходить з вимог частини 1 статті 337 КПК України, відповідно до яких судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту; зміна правової кваліфікації кримінального правопорушення може здійснюватись судом лише у випадку, якщо це покращує становище особи, відносно якої здійснюється кримінальне провадження, а в інших випадках - лише за ініціативою прокурора шляхом зміни обвинувачення в суді.

В цьому випадку обвинувачення прокурором не змінювалось.

Згідно обвинувального акту дії ОСОБА_4 щодо епізодів 7 грудня 2014 року, 22 грудня 2014 року та 12 березня 2015 року кваліфіковані за частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України.

Наявність об`єктивної сторони крадіжки та визначеної державним обвинуваченням кваліфікуючої ознаки - вчинення крадіжки з проникненням у житло чи інше приміщення - знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи.

Іншої кваліфікації дій обвинуваченого державним обвинуваченням не надано, не наведені й інші кваліфікуючі ознаки його дій.

За такого цим вироком ОСОБА_4 притягається до відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень 7 грудня 2014 року, 22 грудня 2014 року та 12 березня 2015 року, за частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України - за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у житло чи інше приміщення.
Згідно обвинувального акту дії ОСОБА_4 щодо епізоду 15 березня 2015 року кваліфіковані за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - як крадіжка, вчинена повторно.

Ця кваліфікація є вірною.

За такого цим вироком ОСОБА_4 притягається до відповідальності за вчинення кримінального правопорушення 15 березня 2015 року, за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - за таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно.

Обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченого.
Як обставини, які відповідно до статті 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченому, суд враховує щире каяття, часткове відшкодування завданого збитку та вчинення дій щодо подальшого відшкодування шкоди.

Обставин, що передбачені статтею 67 КК України як такі, що обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

Мотиви призначення покарання.
При визначенні виду та міри покарання, яке слід застосувати відносно ОСОБА_4 , суд, керуючись приписами статті 65 Кримінального Кодексу України, враховує ступень тяжкості вчиненого ним злочину, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також особу винного.

В зв`язку із цим суд враховує таке.

Щодо ступеня тяжкості вчиненого злочину.
Вчинені обвинуваченим 7 грудня 2014 року, 22 грудня 2014 року та 12 березня 2015 року злочини законом віднесені до категорії тяжких.

Разом із цим, шкода, заподіяна внаслідок вчинення злочину 22 грудня 2014 року становить лише 300 грн.; потерпілі від інших злочинів вважають за можливе та необхідне пом`якшити обвинуваченому покарання. До того ж, найбільш цінне з викраденого майна обвинуваченим повернуте.

Таке суттєво зменшує суспільну небезпеку вчинених ним злочинів порівняно з іншими злочинами цієї категорії.

Злочин же, вчинений обвинуваченим 15 березня 2015 року, є злочином середньої тяжкості.

Щодо особи винного.
Суд враховує, що ОСОБА_4 за місцем проживання негативної характеристики не має, після вчинення злочинів зайнявся суспільно-корисною діяльністю /сільськогосподарськими роботами/, на обліку в Миколаївській обласній психіатричній лікарні не перебуває.

Він дійсно перебуває на обліку в Миколаївському обласному наркологічному диспансері, але матеріали справи не містять доказів того, що цей злочин був вчинений ним на тлі зловживання наркотичними засобами.

Оцінюючи наведені вище докази у їх сукупності, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_4 покарання в межах санкції відповідних статей Кримінального Кодексу України.

При цьому враховуючи наведені вище данні про особу винного та його ставлення до вчиненого злочину, а також про характер вчинених ним злочинів, суд вважає, що його перевиховання можливе без застосування призначеного покарання у разі належного контролю за його поведінкою, через що вважає за можливе на підставі статті 75 Кримінального Кодексу України звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до статті 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 368, 373-374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України.
Призначити ОСОБА_4 покарання:

-за частиною 2 статті 185 Кримінального Кодексу України - у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки;

-за частиною 3 статті 185 Кримінального Кодексу України - у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки.

На підставі частини 1 статті 70 Кримінального Кодексу України шляхом часткового складання призначених судом покарань остаточно за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців /чотири роки шість місяців/.
На підставі статті 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку в 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, зокрема:
1.не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
2.повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;
3.періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію;
Речовий доказ у справі - алюмінієву дробину - повернути потерпілій ОСОБА_5 .

Речові докази у справі - дві чавунні батареї - повернути потерпілій ОСОБА_10 .

Речовий доказ у справі - пилососом "Рейнфорд RVC-105" - повернути потерпілій ОСОБА_8 .

Речовий доказ у справі - швейну машинку "Зінгер" - повернути потерпілому ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскарженим до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд міста Миколаєва протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ = ОСОБА_11 =

23.09.2015