Справа № 361/5643/15-к
Провадження № 1-кп/361/369/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
===============================================================================
17 серпня 2015 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2
з участю : прокурора ОСОБА_3
захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.4 ст.296 КК України, -
Приблизно в березні 2015 року, ОСОБА_6 , перебуваючи на вул. Петра Запорожця в м. Києві, точного часу та місця досудовим розслідуванням не встановлено, виявив предмет, схожий на вогнепальну зброю, а саме: пістолет моделі «Luger 380-15», номер на кожуху та рамці НОМЕР_1 , серія НОМЕР_2 з одним магазином до нього, в результаті чого у останнього виник злочинний умисел направлений на незаконне придбання вогнепальної зброї. Після цього, тримаючи предмет, схожий на вогнепальну зброю при собі та керуючи автомобілем марки «Рено Трафік», д.н.з. НОМЕР_3 , направився до «Опікового центру», що розташований по вул. Славській в м. Києві, тим самим виконав незаконне носіння вогнепальної зброї. В подальшому вище зазначений предмет закопав біля «Опікового центру», що розташований по вул. Славській в м. Києві, тим самим виконав незаконне зберігання вогнепальної зброї.
В подальшому 13 червня 2015 року приблизно о 05:10 ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на незаконне зберігання та носіння вогнепальної зброї, а саме: пістолета моделі «Luger 380-15», номер на кожуху та рамці НОМЕР_1 , серія НОМЕР_2 з одним магазином до нього, керуючи автомобілем марки «Рено Трафік», д.н.з. НОМЕР_3 , приїхав із вище зазначеним предметом до шинного сервісу, який розташований за адресою: м. Київ, вул. Милославська, 28-В. Де в подальшому при огляді вище зазначеного автомобіля працівниками міліції виявлено та вилучено пістолет моделі «Luger 380-15», номер на кожуху та рамці НОМЕР_1 , серія НОМЕР_2 з одним магазином до нього, який відповідно до висновку експерта від 13.06.2015 року № 547 відноситься до короткоствольної нарізної вогнепальної зброї.
Окрім цього, 13 червня 2015 року, близько 03:00, ОСОБА_6 зі своєю знайомою ОСОБА_7 прибув до ресторану «Мисливець-Автогриль», який розташований за адресою: Київська область, Броварський район, с. Погреби, вул. Погребський Шлях, 66, де відпочивали та розпивали спиртні напої.
Під час перебування у вказаному ресторані, у ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, з надуманих мотивів виник безпричинний конфлікт з працівниками ресторану під приводом нібито викрадення у нього мобільних телефонів.
В подальшому 13 червня 2015 року приблизно о 04:15 ОСОБА_6 , продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу направленого на незаконне зберігання та носіння вибухового пристрою, повернувся до ресторану «Мисливець-Автогриль» та тримав при собі річ, зовні схожу на осколкову ручну гранату типу «Ф-1» та запалом.
В судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 просив затвердити угоду про визнання винуватості, оскільки 17.08.2015 між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_6 ухвалено угоду про визнання винуватості, згідно якої ОСОБА_6 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.4 ст.296 КК України. Сторони узгодили покарання за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 5 років, за ч.4 ст.296 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ч.1 ст.70 КК України визначити остаточне покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі на строк 5 років. На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку 3 роки. На підставі ст. 76 КК України, в період іспитового строку покласти на ОСОБА_6 обов`язки. Окрім того, за змістом даної угоди обвинувачений ознайомлений з наслідками укладення та затвердження такої, передбачені вимогами ст. 473 КПК України, а також наслідками невиконання вказаної угоди.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 просив затвердити угоду, повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263, ч.4 ст.296 КК України, та показав, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження такої угоди.
Захисники обвинуваченого ОСОБА_4 , ОСОБА_5 вважають можливим затвердження угоди та винесення на її підставі вироку.
Прокурор не заперечував проти затвердження угоди на умовах, викладеній у ній, винесення вироку і призначення покарання.
Згідно зі ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним.
Відповідно до ч. 3 ст. 469 КПК України, угода про о визнання винуватості, може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам .
Злочини, передбачені ч.1 ст. 263 та ч.4 ст.296 КК України, у вчиненні яких обвинувачений ОСОБА_6 визнав себе винуватим, завдав шкоди лише державним чи суспільним інтересам .
Судом з`ясовано, що обвинувачений розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 437 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом.
З пояснення обвинуваченого ОСОБА_6 вбачається, що укладення угоди є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачений погодився на призначення узгодженого покарання.
Умови даної угоди не суперечать вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
З урахуванням наведеного суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання винуватості і призначення обвинуваченому, узгоджене сторонами, покарання.
Таким чином, суд приходить висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_6 у придбанні, носінні та зберіганні вогнепальної зброї та вибухового пристрою без передбаченого законом дозволу, та у вчиненні хуліганства, тобто грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене із застосуванням предмета, заздалегідь заготовленого для нанесення тілесних ушкоджень доведена повністю, тому він повинен нести за такі дії кримінальну відповідальність і його дії суд кваліфікує відповідно: - за ч.1 ст. 263 КК України та за ч.4 ст.296 КК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження в порядку ст. 131 КПК України, в тому числі запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 під час досудового розслідування і судового провадження застосовувались у виді тримання під вартою. В зв`язку з призначенням судом покарання не пов`язаного з триманням під вартою, суд вважає необхідним змінити йому запобіжний захід з тримання під вартою на особисте зобов`язання.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Судові витрати підлягають стягненню з обвинуваченого..
Речові докази: бойові припаси знищити,
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 314, 349, 368, 374, 394, 473, 474,475 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за вчинення кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України та призначити йому покарання за цією статтею у виді позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі на строк 5 (п`ять) років.
ОСОБА_6 визнати винуватим у пред`явленому обвинувачені за вчинення кримінального правопорушення, злочину, передбаченого ч.4 ст.296 КК України та призначити покарання за цією статтею у виді позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі на строк 4 (чотири) роки.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточну міру покарання ОСОБА_6 обрати шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі в кримінально-виконавчій установі на строк 5 (п`ять) років.
У відповідності до ст. ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання , встановивши йому строк випробовування в 3(три) роки. Та покласти на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання роботи та навчання; періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції.
До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу обвинуваченого ОСОБА_6 , змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання , негайно звільнивши його з під варти в залі судового засідання.
Поклавши на ОСОБА_6 , наступні обов`язки:
1)Прибувати до Броварського міськрайонного суду чи Апеляційного суду Київської області суду за кожною вимогою, в тому числі, переданою телефонним зв`язком ;
2)Не відлучатися без дозволу суду за межі м.Києва;
3)Повідомляти суд про зміну свого місця проживання.
Роз`яснити ОСОБА_6 , що в разі невиконання обов`язків на нього може бути застосовано більш жорсткий запобіжний захід та накладено грошове стягнення у 2 розміри мінімальної заробітної плати.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати в сумі 1105,44 грн за проведені судові експертизи.
Вирок може бути оскаржено з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної чинності після закінчення строку подання апеляційних скарг, якщо такі скарги не будо подано.

Учасники судового провадження мають право отримувати в суді копію вироку.

Копії вироку негайно після його проголошення вручаються засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1