Справа № 308/9022/15-к
А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

23.12.2015 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів:
ОСОБА_1 /головуючої/
ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
з участю секретаря судового засідання ОСОБА_4
з участю прокурора ОСОБА_5
Цією ухвалою обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358 та ч.4 ст. 358 КК України, повернутий прокурору.
Ухвала мотивована тим, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, зокрема, п.2 ч.2 ст.291 КПК України - у ньому зазначені відомості щодо місця проживання обвинуваченого, які не відповідають дійсності, так як обвинувачений на неодноразові виклики до суду жодного разу не з`являвся, а виконання ухвал про привід обвинуваченого, постановлених судом 11.09.2015, 01.10.2015, 21.10.2015 такі не виконувались без поважних причин і реагування суду щодо невиконання залишилось без розгляду.

В апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу скасувати, призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції. Обгрунтовує тим, що вказані доводи суду є безпідставними, оскільки відсутність обвинуваченого за місцем проживання не свідчить про те, що в обвинувальному акті зазначена адреса проживання, яка не відповідає дійсності. В ході виконання приводу було усно опитано матір обвинувачнеого - ОСОБА_8 , яка повідомила, що останній проживає разом з нею, проте на даний час відсутній за місцем проживання. Також відібрано пояснення від сусідів обвинуваченого, які повідомили, що ОСОБА_7 проживає за адресою АДРЕСА_1 . Це ж місце проживання обвинувачений зазначив в угоді про визнання винуватості. Крім того вказує, що у мотивувальній частині ухвали зазначено, що до Ужгородського міськрайонного суду надійшов обвинувальний акт у кримінальному провадженні внесеному в ЄРДР №30002170 від 10.07.2015 відносно ОСОБА_9 , проте, зазначена особа не має відношення до цього кримінального провадження.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора про підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, судова колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Убачається, що обвинувальний акт надісланий до суду з розпискою обвинуваченої особи від 28.07.2015 про отримання його копії, як цього вимогає ст. 293 КПК України, до нього додана угода про визнання винуватості, складена сторонами 28.07.2015, в яких зазначена адреса проживання обвинуваченого АДРЕСА_1 . Отже на час передачі обвинувального акту та угоди про визнання винуватості до суду, обвинувачена особа проживала за вказаною адресою.

Апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що на розгляд суду була надіслана угода про визнання винуватості, процедура якої визначена ст. 474 КПК України. Тобто дану угоду суд мав затвердити у підготовчому судовому засіданні відповідно до п.1 ч.3 ст. 314 КПК України з урахуванням правил ст. 474 КПК України, а не вирішувати питання чи відповідає обвинувальний акт вимогам ст. 291 КПК України.

З матеріалів судового провадження видно, що обвинувачений ОСОБА_10 на розгляд справи не з`явився, тому суд правомірно застосував приводи останнього.

Разом з тим, рішення суду про повернення обвинувального акту з підстав невиконання приводу обвинуваченого, апеляційний суд вважає безпідставним, як і висновок суду про те, що адреса проживання ОСОБА_10 органом слідства встановлена невірно. Убачається, що привід обвинуваченого не здійснений через відсутність обвинуваченого за місцем проживання, у зв`язку з виїздом на заробітки, як це видно з повідомлення органу, який виконував привід ( твердження матері обвинуваченого ОСОБА_10 , що останній проживає з нею у АДРЕСА_1 , проте виїхав на заробітки ).

При зазначених обставинах у суда були підстави для зупинення судового провадження до розшуку обвинуваченого відповідно до ст. 335 КПК України.

Оскільки висновки суду не відповідають фактичним обставинам, суд не дотримав вимоги КПК України при розгляді кримінального провадження, необгрунтовано повернув обвинувальний акт разом з угодою про визнання винуватості та в ухвалі допустив помилку щодо прізвища, імені, по-батькові обвинуваченого, зокрема, в абзаці першому мотивувальної частини ухвали, вказав ОСОБА_9 замість ОСОБА_7 , оскаржувана ухвала на підставі ст. 411 КПК України підлягає скасуванню, а обвинувальний акт разом з угодою про визнання винуватості - направленню суду першої інстанції з призначенням нового судового розгляду.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу старшого прокурора м.Ужгорода ОСОБА_6 задовольнити.

Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 листопада 2015 року, якою прокурору повернуто обвинувальний акт у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_7 обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. ч.1, 4 ст.358 КК України - скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді