АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження апел.суду №11-кп/790/1825/15 Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Справа суду 1-ї інстанції № 645/4893/15-К
Категорія: ст.ст. 185 ч. 3, 125 ч.1 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові кримінальне провадження № 0000872 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 липня 2015 року, ухваленого стосовно ОСОБА_7 ,-

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Дорогощь Борисівської району Бєлгородської області, Російської Федерації, громадянина України, неодруженого, з неповною середньою освітою, не працюючого, раніше судимого, останній раз 16.09.2013 року вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова за ч.1 ст. 296 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, відповідно до ст. 75 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням строком 2 роки, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 125, ч.3 ст.185 КК України, та призначено покарання: за ст. 125 ч.1 КК України у виді громадських робіт на строк 100 (сто) годин; за ст. 185 ч.3 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.
Як зазначено у вироку, згідно з ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 покарання за правилами передбаченими ч.1 ст. 72 КК України у виді позбавлення волі на строк три роки.
Згідно ст.71 КК України, до призначеного покарання, частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова за ч.1 ст. 296 КК України від 16 вересня 2013 року та призначено остаточне покарання за сукупністю вироків ОСОБА_7 за правилами передбаченими ч.1 ст. 72 КК України у виді трьох років і шести місяців позбавлення волі.
Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Згідно вироку, ОСОБА_8 08.04.2015 року, приблизно о 08 год. 30 хв., знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, маючи намір на спричинення легких тілесних ушкоджень своїй знайомій ОСОБА_9 , усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи діяти саме таким чином, підійшов до дверей квартири останньої за АДРЕСА_2 , та почав бити по дверям молотком, який він заздалегідь взяв із собою. Через декілька хвилин, після того, як ОСОБА_9 відчинила двері своєї квартири, розташованої за вищезазначеною адресою, ОСОБА_8 , знаходячись на відстані приблизно 60 сантиметрів від ОСОБА_9 , перебуваючи в загальному коридорі квартири гостинного типу, обличчям до обличчя один до одного, відразу наніс останній, три удари по голові молотком, який він тримав у правій руці. Від отриманих ударів ОСОБА_9 впала на підлогу на правий бік, ОСОБА_7 продовжуючи реалізовувати свій злочинний намір, наніс удар ногою в ділянку правої щоки ОСОБА_9 , тим самим, заподіявши останній забиті рани голови, ссадини на голові, правійруці синець на лівій руці, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. Через деякий час, почувши крики ОСОБА_9 , вийшла сусідка з кв. АДРЕСА_3 , , яка відштовхнула ОСОБА_7 , та забрала ОСОБА_9 до своєї квартири, зачинила двері та викликала бригаду швидкої медичної допомоги.
Крім того, в цей же день приблизно 08 год. 40 хв., в той час, як ОСОБА_7 наносив тілесні ушкодження ОСОБА_9 , в квартирі останньої, знаходилася ОСОБА_10 , про що ОСОБА_7 відомо не було, яка побачивши ОСОБА_7 злякалася та вибігла з квартири ОСОБА_9 , побачивши ОСОБА_10 , у ОСОБА_7 раптово виник злочинний умисел на спричинення легких тілесних ушкоджень останній, реалізуючи який, почав за нею, яка в цей час забігла до квартири АДРЕСА_4 , в якій проживає ОСОБА_11 , побачивши це ОСОБА_7 почав бити молотком по дверях ОСОБА_11 , після того як останній відчинив двері, ОСОБА_7 відштовхнув останнього та зайшов до квартири ОСОБА_11 , де почав наносити тілесні ушкодження металевою частиною молотка по ногах ОСОБА_12 , яка просила ОСОБА_7 зупинитися, однак, продовжуючи свої злочинні дії він схопив своєю рукою її за ногу та продовжував наносити удари молотком, по ногам потерпілої, в кількості семи ударів, заподіявши тим самим останній синці на ногах, які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.
Окрім того, 08.04.2015року, приблизно о 08 год. 50 хв., ОСОБА_7 знаходився у спільному коридорі квартир гостиного типу, біля квартири під АДРЕСА_5 громадянки ОСОБА_13 , розташованої за адресою АДРЕСА_6 . Усвідомлюючи, що в квартирі останньої нікого не має, у ОСОБА_7 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у вказане житло, реалізуючи який ОСОБА_7 , діючи умисно, з корисливих мотивів, незаконно проник до квартири ОСОБА_9 , шляхом відкриття вхідної двері до її квартири, де, побачив в кімнаті, яка знаходиться зліва від входу в квартиру, на столі мобільний телефон торгівельної марки «НТС» моделі «Desire 500», в корпусі біло-блакитного кольору, вартість якого становить 1400,00 гри., який належать гр. ОСОБА_12 . Впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_7 таємно взяв, тим самим викрав, зі столу вищезазначений мобільний телефон. Після чого, ОСОБА_7 з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, чим заподіяв ОСОБА_12 матеріальний збиток на суму 1400,00 грн.
В апеляційній скарзі прокурор просить вирок районного суду змінити у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, виключивши з резолютивної частини вироку посилання на ч.1 ст.72 КК України при призначенні покарання за сукупністю злочинів, передбачених ст.ст. 125 ч.1 та 185 ч.3 КК України, в іншій частині оскаржуваний вирок залишити без змін. Обґрунтовуючи свою апеляційну вимог прокурор вказує на те, що відповідно до вимог ст.72 КК України, за правилами, передбаченими в частині першій цієї статті, слід ураховувати, що ці правила застосовуються лише у випадках: 1) коли за декілька злочинів (ст.70 КК України) чи кількома вироками (ст.71 КК України) призначенні основні покарання, які належать до різних їх видів; 2) коли остаточне покарання за сукупністю злочинів або вироків визначається за принципом повного чи часткового складання, призначених за окремі злочини (за окремими вироками); 3) для забезпечення складання покарань на підставі встановленого законом співвідношення різних видів покарань, шляхом використання якого суд може перевести менш суворий вид покарання в більш суворий. Таким чином, суд призначаючи покарання ОСОБА_7 , застосовуючи норми ч.1 ст.70 КК України та призначаючи покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, безпідставно застосував вимоги ст.72 КК України.
Заслухавши доповідь головуючого судді, доводи прокурора, який підтримав апеляційні вимоги прокурора у кримінальному провадженні, а також думку обвинуваченого щодо законності оскаржуваного судового рішення, колегія суддів, дослідивши матеріали провадження та перевіривши вирок, у відповідності з нормами ст. 404 КПК України, дійшла висновку про те, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Зі змісту мотивувальної та резолютивної частин вироку вбачається, що суд першої інстанції призначаючи покарання на підставі ст.70 КК України, тобто за сукупністю злочинів, передбачених ч.1 ст.125 та ч.3 ст.185 КК України, застосував норми ч.1 ст.70 КК України тобто шляхом поглинання менш суворого покарання, - у виді громадських робіт, більш суворим у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

За таких обставин посилання суду на правила ч.1 ст.72 КК України є зайвим, оскільки норми цієї статті застосовуються у випадках складання покарань за сукупністю злочинів або за сукупністю вироків, що чітко регламентується цією нормою.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про обґрунтованість апеляційних доводів та вимог прокурора щодо зміни вироку без погіршення становища обвинуваченого, що відповідає нормам п.4 ч.1 ст.408 КПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтями : 404, 405, 407 ч.1 п. 2, 408 ч.1 п.4, 409 ч.1 п.4, 413 п. 2, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора задоволити.

Вирок Фрунзенського районного суду м. Харкова від 23 липня 2015 року, ухваленого стосовно ОСОБА_7 змінити, виключивши з резолютивної частини вироку посилання на ч.1 ст.72 КК України при призначенні покарання за сукупністю злочинів, передбачених ч.1 ст.125 та ч.3 ст.185 КК України.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, але може бути оскаржена безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_7 - в той самий строк з дня вручення йому копії мотивованої ухвали.

Судді:

_______________ _______________ _______________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4