Справа № 461/8751/15-к
Провадження № 1-кс/461/5028/15
УХВАЛА
10.08.2015 року слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участі слідчого ОСОБА_3 ,

заявника ОСОБА_4 ,

розглянувши у судовому засіданні у м. Львові скаргу захисника підозрюваного ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_4 на постанову заступника начальника слідчого відділу прокуратури Львівської області від 04 серпня 2015року про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій у кримінальному провадженні №0000015 від 28 січня 2015 року, -

ВСТАНОВИВ:
04 серпня 2015 року заступником начальника слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_3 винесено постанову про відмову у задоволенні клопотання про проведення одночасного допиту свідка ОСОБА_6 та підозрюваного ОСОБА_5 . За матеріалами досудового розслідування, а саме заяви ОСОБА_7 про вимагання у нього неправомірної вигоди вбачається, що до скоєння вказаного злочину причетний працівник митниці ОСОБА_6 . Дані обставини підтверджуються і рапортом працівника відділу УВБ ГУ ДФС у Львівській області ОСОБА_8 , протоколом допиту свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_5 , ОСОБА_10 , протоколом огляду, ідентифікації та помічення грошових коштів, протоколом обшуку на території митного поста «Мостиська», висновком криміналістичної експертизи. Для повного з*ясування всіх обставин скоєного злочину просить постанову слідчого про відмову у задоволенні клопотання скасувати, зобов*язати провести одночасний допит ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

В судовому засіданні захисник підтримав заявлену скаргу, просив задовольнити вимоги.

Слідчий в судовому засіданні зазначив, що постанова про відмову у задоволенні клопотання винесена ним відповідно до вимог КПК України, крім того, вважає таку процесуальну дію недоцільною. Крім того, в матеріалах кримінального провадження мається заява свідка ОСОБА_6 про відмову давати показання.

Заслухавши думку заявника, дослідивши матеріали скарги, суд вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ст.55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Саме в запроваджені механізму реального захисту громадянами своїх прав у суді полягає здійснення функцій правової держави та її утвердження як такої.

Відповідно до ч.1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк; рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування; рішення слідчого про закриття кримінального провадження; рішення прокурора про закриття кримінального провадження; рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим; рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки; рішення слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій; рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього Кодексу.

Приписами статті 9 КПК України передбачено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно дотримуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий зобов`язані всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого, а також обставини, що пом*якшують чи обтяжують його покарання, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Статтею 91 КПК України встановлено обставини, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, зокрема, подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення); винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення; вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Згідно з ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого.

Частинами 1 та 2 ст. 93 КПК України передбачено, що збирання доказів здійснюється сторонами кримінального провадження, потерпілим у порядку, передбаченому цим Кодексом. Сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних .підстав.

Про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Відповідно до ч. 9 ст. 224 КПК України слідчий, прокурор має право провести одночасний допит двох чи більше вже допитаних осіб для з`ясування причин розбіжностей у їхніх показаннях.

Згідно ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

З урахуванням викладеного, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання захисника про проведення одночасного допиту підозрюваного ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000015 від 28 січня 2015 року для усунення розбіжностей у показаннях підозрюваного і свідка.

Керуючись ст.ст.303-307, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя
УХВАЛИВ:
Скаргу задовольнити.

Постанову заступника начальника слідчого відділу прокуратури Львівської області від 04 серпня 2015 року про відмову у задоволенні клопотання про проведення слідчих дій, - скасувати.

Зобов`язати заступника начальника слідчого відділу прокуратури Львівської області ОСОБА_3 провести одночасний допит підозрюваного ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_6 у кримінальному провадженні № 0000015 від 28 січня 2015 року.

Ухвала постановлена в нарадчій кімнаті, в судовому засіданні 10 серпня 2015 року. Повний текст ухвали проголошений 13 серпня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1