печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 травня 2014 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , розглянувши скаргу адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного у кримінальному провадженні стосовно громадянина Польші ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.190 КК України на бездіяльність слідчого в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_5 щодо нездійснення ним процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити, -

В С Т А Н О В И В :

24 квітня 2014 року в провадження слідчого судді Печерського районного суду м. Києва надійшла скарга адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного у кримінальному провадженні стосовно громадянина Польші ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.190 КК України на бездіяльність слідчого в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_5 щодо не здійснення ним процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити.

Скаргу мотивовано тим, що 19 січня 2014 року ОСОБА_4 уклав з ним договір про надання правової допомоги №10/14, який відповідає вимогам ст.27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» і являється згідно ч.1 ст.50 КПК України однією з юридичних підстав залучення його слідчим або прокурором в якості захисника під час досудового розслідування.

13 березня 2014 року він звернувся до старшого слідчого в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_5 з письмовим клопотання про допуск в якості захисника у вищезазначеному провадженні та надання в порядку ст.221 КПК України можливості ознайомитися з матеріалами досудового розслідування до його завершення, до якого додав ксерокопії вказаного вище договору та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю.

Разом з тим, слідчий всупереч вимогам ст.220 КПК України листом №13/4-С-1819 від 14 березня 2014 року, відмовила йому у задоволенні клопотання по суті, мотивуючи це тим, що в порушення вимог ст.ст.46,50 КПК України на підтвердження своїх повноважень не надав оригіналу договору про надання правової допомоги та свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю і долучені до клопотання ксерокопії зазначених документів ним не завірені.

21.03.2014 року він звернувся зі скаргою до прокурора, що здійснює процесуальне керівництво за розслідуванням даного кримінального провадження, в якій обґрунтував свою позицію щодо неправомірності дій слідчого та просив задовольнити клопотання.

14 квітня 2014 року отримав листа №04/2/5-3056-13 за підписом процесуального керівника, в якому зазначено, що йому на законних підставах відмовлено в задоволенні його законних вимог та відповідно до ст.ст. 303-307 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора розглядається слідчим суддею місцевого суду за правилами судового розгляду.

Зважаючи на вказані обставини, сторона захисту вбачає підстави для оскарження бездіяльності слідчого за правилами п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України.

В судовому засіданні особа, яка подала скаргу адвокат ОСОБА_3 скаргу підтримав з викладених в ній підстав, просив її задовольнити.

Слідчий в судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Слідчий суддя, заслухавши думку особи, яка подала скаргу ОСОБА_3 , у відповідності до ч.3 ст.306 КПК України, визнав за можливе розглянути скаргу у відсутність слідчого, так як відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Вивчивши матеріали скарги, заслухавши пояснення особи, яка подала скаргу, приходжу до наступного висновку.

Як зазначено в ст. 303 КПК України захисником підозрюваного на досудовому розслідуванні може бути оскаржена бездіяльність слідчого щодо нездійснення процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений КПК України строк.

Так, відповідно до вимог ст. 221 КПК України слідчий, прокурор зобов`язані за клопотанням сторони захисту, потерпілого надати їм матеріали досудового розслідування для ознайомлення, за виключенням матеріалів про застосування заходів безпеки щодо осіб, які беруть участь у кримінальному судочинстві, а також тих матеріалів, ознайомлення з якими на цій стадії кримінального провадження може зашкодити досудовому розслідуванню. Відмова у наданні для ознайомлення загальнодоступного документа, оригінал якого знаходиться в матеріалах досудового розслідування, не допускається. Під час ознайомлення з матеріалами досудового розслідування особа, що його здійснює, має право робити необхідні виписки та копії.

Відповідно до вимог ст. 50 КПК України повноваження захисника на участь у кримінальному провадженні підтверджуються свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордером, договором із захисником або дорученням органу, уповноваженої законом на надання безоплатної правової допомоги.

Згідно ч. 4 ст. 46 КПК України, захисник користується процесуальними правами підозрюваного з моменту надання слідчому документів, передбачених ст. 50 КПК України.

Аналіз вищезазначених норм свідчить про те, що момент набуття захисником його процесуального статусу в конкретному кримінальному провадженні, зокрема і права звертатися до суду зі скаргою, чітко пов`язується з моментом надання слідчому документів, які підтверджують повноваження захисника.

А отже, не надавши слідчому відповідні документи, особа не вправі користуватися правами, якими закон наділив захисника, в тому числі ставити питання про ознайомлення з матеріалами справи та оскаржувати дії (бездіяльність) слідчого у цьому кримінальному провадженні.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів скарги, в ній не міститься будь-яких належних доказів того, що адвокат ОСОБА_3 надав слідчому визначений законом перелік документів (ордер), які б підтверджували його повноваження на захист громадянина Польші ОСОБА_4 , а тому підстав вважати, що ОСОБА_3 міг користуватися передбаченими законом правами захисника у даному кримінальному провадженні, немає.

Посилання адвоката ОСОБА_3 на те, що адвокат, який займається індивідуальною практикою не повинен надавати ордер, так як це не передбачено законодавством, спростовується наступним.

Пунктами 10,11,12 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядку ведення реєстру ордерів передбачено, що адвокати, адвокатські об`єднання або адвокатські бюро отримують ордерні книжки за заявами: адвокатів, які здійснюють адвокатську діяльність індивідуально, керівників (уповноважених осіб) адвокатського об`єднання, адвокатського бюро в раді адвокатів регіону, або як виняток у передбачених Радою адвокатів України випадках безпосередньо у Раді адвокатів України, про що здійснюється запис у Журналі реєстрації ордерних книжок відповідної ради; адвокат, адвокатське об`єднання або адвокатське бюро мають право отримати необхідну їм кількість ордерних книжок; адвокати, які здійснюють адвокатську діяльність індивідуально, керівники адвокатського бюро, адвокатське об`єднання зберігають та ведуть облік руху ордерів у Журналі обліку ордерів (Додаток No3), який є предметом адвокатської таємниці, захищеної Законом; ордер, що видається адвокатом, який здійснює свою діяльність індивідуально, підписується адвокатом та посвідчується печаткою адвоката (за її наявності).

З урахуванням викладеного, слідчий суддя вважає, що адвокат ОСОБА_3 передчасно звернувся до слідчого судді із вказаною скаргою, не долучивши до матеріалів провадження всіх, передбачених законом документів, які б офіційно підтверджували набуття ОСОБА_3 статусу захисника у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_4 .

Керуючись ст.ст. 50,221, 303, 304, 309 слідчий суддя, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 в інтересах підозрюваного у кримінальному провадженні стосовно громадянина Польші ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.190 КК України на бездіяльність слідчого в ОВС ГСУ МВС України ОСОБА_5 щодо нездійснення ним процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1