Справа № 539/3658/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2015 року Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

представник Миргородського відділу кримінально-виконавчої інспекції управління ДПтСУ в Полтавській області ОСОБА_4 ,

розглянувши в судовому засіданні м. Лубни подання Миргородського МВ КВІ УДПтСУ в Полтавській області відносно ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, на утриманні двоє малолітніх дітей, проживаючого АДРЕСА_1 , раніше судимого, зокрема засуджений 17.11.2014 року Глобинським районним судом Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України до 2 років обмеження волі з випробуванням, іспитовий строк 1 рік, - про скасування іспитового строку та направлення засудженого для відбуття покарання призначеного вироком суду, на підставі ст. 78 ч. 2 КК України; ст. 166 ч. 2 КВК України,

про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням та направлення в місця позбавлення волі,

В С Т А Н О В И В :
Вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 17.11.2014 року ОСОБА_5 був засуджений за ч.2 ст.185 КК України до 2-х років обмеження волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік.

В судовому засіданні представник Миргородського міжрайонного підрозділу кримінально-виконавчої інспекції Управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області ОСОБА_4 подання підтримала і пояснила, що ОСОБА_6 вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 17.11.2014 року був засуджений за ч.2 ст.185 КК України до 2-х років обмеження волі, звільнений від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк 1 рік, обов`язки передбачені ст.76 КК України на засудженого судом не покладалися. ОСОБА_6 було поставлено на облік в Глобинському МВ КВІ УДПтС України в Полтавській області 19.12.2014 року, а з 25.02.2015 року справа на засудженого ОСОБА_5 прийнята до провадження КВІ Лубенського РП Миргородського МРВ КВІ УДПтСУ в Полтавській області.

Також зазначила, що засуджений будучи ознайомленим із порядком та умовами відбуття іспитового строку належних висновків не зробив, ухилився від контролю за його поведінкою контролюючими органами, допустив неявки за викликом до КВІ 05 травня, 16 червня, 01 вересня та 15 вересня 21015 року без поважних причин, змінив місце проживання без відому КВІ, що свідчить про небажання стати на шлях виправлення. Просила відповідне подання задовольнити та скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням засудженому ОСОБА_5 .

Прокурор в судовому засіданні подання підтримав.

ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що інколи не з`являвся на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції через зловживання алкогольними напоями та виїздом зі свого постійного місця проживання, про що кримінально-виконавчу інспекцію не повідомляв.

Заслухавши думку прокурора, представника КВІ, пояснення засудженого, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що подання задоволенню не підлягає.

Згідно ч.2 ст.78 КК України суд направляє засудженого для відбування призначеного покарання, якщо засуджений не виконує покладені на нього обов`язки або систематично вчинює правопорушення.

За ч.3 ст.166 Кримінально-виконавчого кодексу невиконанням обов`язків вважається таке, коли засуджений не виконав хоч один з обов`язків, які було покладено на нього судом.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.537 КПК України під час виконання вироку суд має право вирішити питання про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком.

Судом встановлено, що вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 17 листопада 2014 року ОСОБА_5 засуджено за ч.2 ст.185 КК України до двох років обмеження волі та із застосуванням ст.ст.75,76 КК України звільнено від відбування покарання з іспитовим строком на один рік.

При цьому, жодних обов`язків передбачених ст.76 КК України вироком суду на засудженого покладено не було. Крім того, жодних правопорушень засуджений протягом іспитового строку не вчинив. За таких обставин відсутні визначені ст. 78 КК України підстави для направлення ОСОБА_5 відбування призначеного покарання.

Водночас, відповідно до ч.3 ст.164 КВК України звільнені від відбування покарання з випробуванням зобов`язані: виконувати обов`язки, які покладені на них судом; повідомляти інспекцію про зміну місця проживання; з`являтися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції. У разі неприбуття до кримінально-виконавчої інспекції без поважних причин до засудженого може бути застосовано привід, який здійснюється органом внутрішніх справ.

Однак, допущені неявки за викликом КВІ є поодинокими, не мають систематичного характеру, можуть бути підставою для застосування приводу, однак не передбачені в якості самостійної підстави для направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання.

За таких обставин суд вважає, що підстави для скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням ОСОБА_5 відсутні, а тому в задоволені подання КВІ слід відмовити.

Керуючись ч.2 ст.78 КК України, ст.ст.395, 537-539 КПК України, ст.ст.164, 166 Кримінально-виконавчого кодексу України, суд, -
УХ В А Л И В:
Відмовити в задоволенні подання Миргородського міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції Управління державної пенітенціарної служби України в Полтавській області про скасування звільнення від відбування покарання з випробуванням за вироком Глобинського районного суду Полтавської області від 17 листопада 2014 року відносно ОСОБА_5 .

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Полтавської області протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду ОСОБА_1