Апеляційний суд Житомирської області
Справа №0617/1291/2012 Головуючий у 1-й інст. Гришковець
Категорія ст. 236-1,236-2 КПК Доповідач Михайловський В. І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2012 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого судді Михайловського В.І.

суддів: Фоміна Ю.В.,

ОСОБА_1

з участю: прокурора Мохарєва О.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляцію прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 19 березня 2012 року,

В С Т А Н О В И Л А:

За матеріалами справи, близько 13-ї години 30 хвилин 28 вересня 2006 року по вул. Щорса в селі Невгоди Овруцького району Житомирської області відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої малолітній пішохід ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

10 жовтня 2011 року старшим інспектором ВДАІ Овруцького РВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_3 відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_4 за відсутністю в її діях складу злочину, передбаченого ст.291 КК України.

Постановою судді Овруцького районного суду Житомирської області від 19 березня 2012 року скаргу ОСОБА_5 на постанову старшого інспектора ВДАІ Овруцького РВ УМВС України в Житомирській області від 10 жовтня 2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_4 задоволено частково, а матеріали справи повернуто для додаткової перевірки.

Згідно змісту постанови суду та матеріалів справи, скаржник ОСОБА_5 звернулась до суду в порядку ст.236-1 КПК України зі скаргою на постанову старшого інспектора ВДАІ Овруцького РВ УМВС України в Житомирській області від 10 жовтня 2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_4 у звязку з тим, що вважає її незаконною та не обгрунтованою, тому просить направити матеріали для проведення додаткової перевірки.

Крім того, просить в ухвалі суду відповідно до ч.4 ст. 377 КПК України вказати необхідність проведення повторного автотехнічного дослідження на вказаних нею нових вихідних даних та прийнятті заходів реагування до осіб, які допускають тяганину при прийнятті законного рішення по даних матеріалах, мотивуючи тим, що при прийнятті постанови не дано юридичної оцінки злочинній бездіяльності ОСОБА_6, не виконані вказівки, зазначені в постановах Овруцького районного суду від 01.02.2010 року, 26.05.2010 року, 30.11.2010 року, 18.04.2011 року та 11.08.2011 року, не проведено повторного автотехнічного дослідження, на якому вона наполягала.

Обґрунтовуючи прийняте рішення, суд першої інстанції послався на те, що органом дізнання належним чином не виконані вказівки Овруцького районного суду, які наведені в постановах від 01.02.2010 року, 26.05.2010 року та 30.11.2010 року, а також в ухвалі апеляційного суду Житомирської області від 17 січня 2012 року.

В апеляції прокурор просить постанову Овруцького районного суду від 19.03.2012 року про скасування постанови інспектора дізнання ВДАІ та ATI м. Овруч при УМВС України в Житомирській області від 10.10.2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_6 та повернення матеріалів для проведення додаткової перевірки - скасувати, а скаргу ОСОБА_5 на постанову інспектора з дізнання ВДАІ та ATI м. Овруч лейтенанта міліції ОСОБА_3, якою в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_4 за ст.291 КК України відмовлено - залишити без задоволення. Посилається на те, що встановити велосипеда, яким керувала ОСОБА_7 не можливо, відповідно неможливо встановити стан гальмівної системи, що не дає можливість призначити додаткову автотехнічну експертизу з вихідними даними про несправність гальмівної системи велосипеда.

На думку апелянта, у вироку Овруцького районного суду від 05.05.2011 року та ухвалі від 23 серпня 2011 року колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області точне місце наїзду велосипедом під керуванням ОСОБА_5 на малолітнього ОСОБА_2 не вказано, та не усунуто вказані суперечності щодо точного місця наїзду, а лише зазначено, що, - « ОСОБА_5 28 вересня 2006 року близько 13 годин 30 хвилин, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння і рухаючись на велосипеді марки «Ардіс» по вул. Щорса у с. Невгоди Овруцького району Житомирської області, неподалік буд.17 в напрямку с. Велика Фосня, будучи неуважною до дитини, при виникненні небезпеки для руху, яку вона об'єктивно виявила, не вживши заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, здійснила наїзд на малолітнього пішохода ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2, який раптово став рухатись із заїзного карману зупиночного майданчика справа наліво в напрямку проїзної частини для її переходу».

Згідно ч.3 п.29 Постанови КМ України № 198 від 30.03.1994 р. «Про затвердження єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони» заїзний карман не є проїзною частиною дороги, а відповідно п.4.14 ПДР України не може поширюватись на дії ОСОБА_6

Висновок автотехнічної експертизи не узгоджується з матеріалами перевірки, зокрема, суперечить поясненням ОСОБА_6, ОСОБА_8, ОСОБА_9, а також цей висновок експерта не узгоджується з вироком Овруцького районного суду від 05.05.2011 р. та з ухвалою від 23.08.2011 р. колегії суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області, що малолітній ОСОБА_2 раптово вибіг на проїзну частину дороги.

Згідно вироку суду від 05.05.2011 року та ухвали від 23.08.2011 року апеляційного суду Житомирської області ОСОБА_5 визнана винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 291 КК України, та їй призначено покарання за цим законом у виді 1 року виправних робіт з відрахуванням 10% заробітної плати в дохід держави.

В матеріалах перевірки немає достатніх даних, які свідчили б про причетність ОСОБА_2 до вчинення злочину. Крім того, до матеріалів перевірки долучено вирок Овруцького районного суду від 05.05.2011 р. та ухвала від 23.08.2011 р. колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області, згідно яких під час розгляду справи, не встановлено, що малолітній ОСОБА_2 вибіг на проїзну частину дороги через недбалість його матері ОСОБА_6

Як стверджує прокурор, немає потреби у проведенні додаткового автотехнічного дослідження, оскільки дані матеріали стосуються дій ОСОБА_6, а не дій ОСОБА_5, яка рухалась на велосипеді, діям ОСОБА_5 вже дана юридична оцінка, про що й винесено вирок у справі.

Заслухавши доповідача по справі, міркування прокурора, який підтримав подану апеляцію з наведених мотивів, вважаючи, що відсутні підстави для повернення матеріалів справи для проведення додаткової перевірки, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що постановою старшого слідчого ВР ДТП СУ УМВС України в Житомирській області від 8.05.2009 року матеріали кримінальної справи виділені в окреме провадження для прийняття рішення за ст.291 КК України щодо ОСОБА_4 відповідно до вимог ст.97 КПК України, внаслідок чого розпочато здійснення певної перевірки та винесено постанову про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_4 на підставі ст.6 п.2 КПК України.

Відповідно до ст. 236-2 КПК України суд, розглядаючи скаргу на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, перевіряє, чи були виконані вимоги ст. 99 КПК України при відмові у порушенні кримінальної справи.

Суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що органом дізнання такі вимоги виконані не були, як не були виконані належним чином вказівки суду, наведені в постановах від 01 лютого, 26 травня 2010 року та 30 листопада 2010 року.

Не надана належна оцінка висновку експерта від 28.03.2009 року №3/120 (а.м.13 ) про те, що ОСОБА_6 визнана учасником дорожнього руху, яка припустила порушення п.4.14 (в) Правил дорожнього руху України (пішоходам забороняється допускати самостійний, без нагляду дорослих, вихід дітей дошкільного віку на проїзну частину).

Так, старший інспектор ВДАІ Овруцького РВ УМВС України в Житомирській області лейтенант міліції ОСОБА_3 в оскаржуваній постанові про відмову в порушенні кримінальної справи зазначає, що вказаний висновок експерта не узгоджується з матеріалами перевірки, і, зокрема, суперечить поясненням ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_9

Зазначений висновок суперечить висновкам, викладеним у вироку Овруцького районного суду від 05.05.2011 року та ухвалі апеляційного суду Житомирської області від 23.08.2011 року в тій частині, що малолітній ОСОБА_2 раптово вибіг на проїзну частину дороги. Відповідно до вироку Овруцького районного суду від 05.05.2011 року (а.м.120-124 ) саме зазначений висновок експерта визнано доказом вини ОСОБА_5 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно висновку експерта № 3/286 від 19.06.2007 року причиною виникнення дорожньо-транспортної пригоди встановлено рух пішохода ОСОБА_2 у напрямку смуги руху велосипеда „Ардіс під керуванням ОСОБА_5 на відстані значно меншій відстані, необхідної для зниження швидкості велосипеда з метою уникнення наїзду.

У постанові про відмову в порушенні кримінальної справи не надано належної оцінки суперечностям у поясненнях ОСОБА_4, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 щодо обставин пригоди, поясненням експерта ОСОБА_10 під час слухання кримінальної справи, протоколу огляду транспортного засобу від 28.09.2006 року.

Щодо призначення повторного автотехнічного дослідження зазначено лише про неможливість його проведення.

Що стосується необхідності застосування норм ст. 377 КПК України, то суд першої інстанції дійшов вірного висновку про те, що в цій частині скарга ОСОБА_5 не підлягає задоволенню.

Під час здійснення додаткової перевірки органу досудового слідства необхідно у повному обємі виконати вимоги, викладені у постанові суду першої інстанції від 19 березня 2012 року, здійснити, належним чином дослідити та надати необхідну оцінку додатково зібраним даним та доказам по справі, прийняти законне та обгрунтоване рішення відповідно до вимог ст. ст. 97, 99 КПК України.

За таких обставин, постанову Овруцького районного суду від 19 березня 2012 року слід залишити без зміни, а апеляцію прокурора без задоволення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366, 382 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, залишити без задоволення, а постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 19 березня 2012 року про скасування постанови старшого інспектора ВДАІ Овруцького РВ УМВС України в Житомирській області від 10 жовтня 2011 року про відмову в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_4 та повернення матеріалів для додаткової перевірки без зміни.

Судді: