Справа № 579/163/15-к
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и
"13" лютого 2015 р. Слідчий суддя Кролевецького районного суду

Сумської області - ОСОБА_1 ,

за участі секретаря

судового засідання - ОСОБА_2 ,

та осіб, які беруть

участь у справі потерпілого - ОСОБА_3

старшого прокурора прокуратури

Кролевецького району - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кролевці Сумської області об`єднане кримінальне провадження за скаргами потерпілого ОСОБА_3 від 02 лютого 2015 року і від 09 лютого 2015 року про скасування постанови старшого слідчого слідчого відділення Кролевецького РВ УМВС від 28 січня 2015 року про закриття кримінального провадження,-

в с т а н о в и в:
Ухвалою слідчого судді Кролевецького районного суду від 03 лютого 2015 року відкрито провадження за скаргою потерпілого ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого слідчого відділення Кролевецького РВ УМВС від 28 січня 2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000417 від 11 липня 2014 року, справа 579/163/15-к номер провадження: 1-кс/579/27/15.

Ухвалою слідчого судді Кролевецького районного суду від 10 лютого 2015 року відкрито провадження за скаргою потерпілого ОСОБА_3 на постанову старшого слідчого слідчого відділення Кролевецького РВ УМВС від 28 січня 2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за №0000417 від 11 липня 2014 року, справа №579/188/15-к номер провадження: 1-кс/579/35/15.

Ухвалою слідчого судді Кролевецького районного суду від 10 лютого 2015 року зазначені кримінальні провадження об`єднані в одне кримінальне провадження, якому (об`єднаному кримінальному провадженню) визначений єдиний унікальний номер 579/163/15-к 1-кс/579/27/15.

Потерпілий ОСОБА_3 у скаргах від 02 лютого 2015 року і від 09 лютого 2015 року свої вимоги щодо скасування постанови старшого слідчого СВ Кролевецького РВ УМВС від 28 січня 2015 року мотивує наступним чином.

Ним 11 липня 2014 року до Кролевецького РВ УМВС було подано письмову заяву про реальну погрозу вбивством ОСОБА_5 , мешканцем м.Кролевець. Заява була зареєстрована за №1924. До тепрерішнього часу розслідування слідчими Кролевецького РВ УМВС не проведено щодо наявності у діях ОСОБА_5 злочину, пов`язаного з реальною погрозою вбивством. Надана повторно постанова за підписом слідчого ОСОБА_6 від 03 лютого 2015 року за №955 не відповідає тим подіям і фактам, що мали місце 11 липня 2014 року. Слідчим ОСОБА_6 не з`ясовано чому два рази та два дні приходив до його, ОСОБА_3 , помешкання саме ОСОБА_5 .

Слідчий ОСОБА_6 у постанові не вказує, що на вул.Берегова у м.Кролевець самовільно зрубано 15 беріз і до цього часу не встановлено винних у самовільному порубі беріз. У кримінальній справі не проведені слідчі дії з його, ОСОБА_3 , участю, як з потерпілим від злочину.

У судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 скарги від 02 лютого 2015 року і від 09 лютого 2015 року про скасування постанови від 28 січня 2015 року про закриття кримінального провадження підтримав у повному обсязі і просить їх задовольнити.

Одночасно в судовому засіданні на підтримання скарг він надав наступні показання.

Слідчий ОСОБА_6 під час розслідування кримінального провадження повністю не виконав положення ст.ст.214-222 КПК України. Зокрема, на його, ОСОБА_3 , письмові звернення не надав для ознайомлення матеріали кримінального провадження, обмежившись лише обіцянкою зробити це у майбутньому. З його, ОСОБА_3 , участю не проведено жодної слідчої дії у даному кримінальному провадженні, де він має статус потерпілого. Навпаки, він особисто власноручно написав пояснення стосовно тих подій, що мали місце 11 липня 2014 року біля його господарства і надав їх начальнику Кролевецького РВ УМВС ОСОБА_7 , однак ніякого розслідування проведено не було стосовно подій, викладених у письмовому поясненні від 14 липня 2014 року.

Його попередня заява про скасування постанови у даному кримінальному провадженні щодо його закриття, слідчим суддею Кролевецького районного суду була задоволена, постанова була скасована і справа була направлена на додаткове розслідування. Однак постанова слідчого судді від 22 грудня 2014 року слідчим ОСОБА_6 була проігнорована, тому він, потерпілий ОСОБА_3 , просить скасувати постанову від 28 січня 2015 року про закриття кримінального провадження і матеріали провадження направити на додаткове розслідування до іншого міськрайонного відділу внутрішніх справ. Це він пов`язує з тим, що є факти зловживання органами досудового розслідування Кролевецького РВ УМВС розслідування кримінальної справи, у який він є потерпілим, є заінтересованість у результаті кримінального провадження зі сторони слідчого органу Кролевецького РВ УМВС. Коли він, ОСОБА_3 , виявив самовільний поруб 15 беріз сиророслих двадцятирічного віку, то він зробив відповідні заяви Кролевецькому міському голові ОСОБА_8 і Кролевецькому РВ УМВС. Тому, причину приходу ОСОБА_5 до його господарства він, ОСОБА_3 , пов`язує з відповідними заявами міському голові ОСОБА_8 і Кролевецькому РВ УМВС щодо самовільного порубу 15 сиророслих беріз влітку 2014 року на вул.Берегова у м.Кролевець.

Старший слідчий ОСОБА_6 був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, однак у судове засідання, не прибув, заяву чи клопотання про відкладення судового розгляду суду не надав (а.с.11).

Згідно ч.3 ст.306 КПК України відсутність слідчого не є перешкодою для розгляду скарги.

Старший прокурор ОСОБА_4 , який здійснював повноваження прокурора у даному кримінальному провадженні, вважає, що підстав для задоволення двох скарг немає, оскільки старший слідчий ОСОБА_6 на підставі всебічного, повного і неупередженого дослідження обставин кримінального провадження 28 січня 2015 року прийняв постанову про закриття кримінального провадження, у якому ОСОБА_3 має статус потерпілого, у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України. Докази, на підставі яких прийнята постанова від 28.01.2015 року, отримані відповідно до окремих положень КПК України і є належними і допустимими. Під час досудового розслідування права ОСОБА_3 , як потерпілого, слідчим органом Кролевецького РВ УМВС порушені не були.

Вислухавши показання потерпілого ОСОБА_3 та думку старшого прокурора ОСОБА_4 , дослідивши матеріали додані до скарг від 02 лютого 2015 і від 09 лютого 2015 року у якості письмових доказів, оглянувши матеріали про закриття матеріалів провадження за ЄРДР №0000417 від 11 липня 2014 року, слідчий суддя прийшов до висновку, що скарги від 02 лютого 2015 року і від 09 лютого 2015 року підлягають задволенню, а отже постанова від 28 січня 2015 року про закриття кримінального провадження підлягає скасуванню.

До такого висновку слідчий суддя прийшов, виходячи із наступного.

Слідчим ОСОБА_6 11 липня 2014 року внесені до ЄРДР №0000417 відомості за заявою-скаргою ОСОБА_3 від 11 липня 2014 року проте, що 11 липня 2014 року близько 11 год. 30 хв. на вул.Береговій гр. ОСОБА_9 були висловлені погрози вбивством, які той сприйняв реально, правова кваліфікація ст.129 ч.1 КК України (а.с.1 кримінальне провадження).

Кримінальне провадження за ч.1 ст.129 КК України постановою слідчого ОСОБА_6 28 січня 2015 року закрите у вз`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України. При цьому старший слідчий ОСОБА_6 у постанові від 28.01.2015 року посилається на те, що ОСОБА_5 взагалі не виказував будь-яких погроз в адресу ОСОБА_3 , а тому буде відсутня об`єктивна сторона складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України (а.с.7, 22).

До такого висновку старший слідчий ОСОБА_6 прийшов на підставі показань свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , які показали, що ОСОБА_5 будь-яких дій, які б виражали погрозу здоров`ю або життю ОСОБА_3 не вчиняв, будь-яких погроз в його адресу не вказав. Факт висловлювання погроз в адресу ОСОБА_3 ОСОБА_5 заперечив.

ОСОБА_3 під час допиту в якості потерпілого у кримінальному провадженні надати показання відмовився. Під час подвірних обходів по вул.Береговій встановити очевидців виказаної події не представилося за можливе. Пояснення ОСОБА_3 ніякої доказової сили не мають, і не можуть бути визнані як доказ взагалі.

Згідно ч.2 ст.9 КПК України слідчий зобов`язаний всебічно, повно, неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, надати їм належну правову оцінку та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.

Згідно ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню обставини, зокрема:

- подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

- винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Зазначені вимоги закону старшим слідчим ОСОБА_6 при прийнятті постанови про закриття кримінального провадження 28 січня 2015 року у повному обсязі дотримані не були.

Кріимінальна відповідальність за ч.1 ст.129 КК України настає за погрозу вбивством, якщо були реальні підстави побоюватися здійснення цієї погрози.

З об`єктивної сторони злочин характеризується дією у виді погрози вчинити вбитвство, тобто виявленому намірі позбавити іншу людину життя.

Така погроза може бути виражена різними засобами: усно, письмово, за допомогою жестів, міміки, демонстрації зброї тощо.

Для кваліфікації за ст.129 КК України не має значення, чи була така погроза одноразовою або кілька разовою, систематичною, такого, що має характер тероризування. Погроза повинна бути реальною, тобто сприйматися потерпілим як така, що може здійснитися. При вирішення цього питання слід враховувати як суб`єктивний, так і об`єктивний критерій. Необхідною умовою є те, що погроза звернена до конкретної особи.

У постанові від 28.01.2015 старший слідчий ОСОБА_6 зазначає про відсутню об`єктивну сторону складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, оскільки ОСОБА_5 взагалі не виказував будь-яких погроз в адресу ОСОБА_3 .

Разом з тим, старший слідчий ОСОБА_6 у постанові від 28.01.2015 року взагалі не враховує про суб`єктивний критерій погрози вчинити вбивство зі сторони ОСОБА_5 .

Тобто, чи були у ОСОБА_5 мотив і мета вчинити вбивство ОСОБА_3 11 липня 2014 року близько 11 год. 30 хв. біля господарства ОСОБА_3 чи пізніше у іншому місці.

Так, під час досудового розслідування не з`ясоване питання щодо самовільного порубу 15 беріз двадцятирічного віку влітку 2014 року на вул.Берегова у м.Кролевець біля території ЗОШ №2; чи були звернення ОСОБА_3 щодо самовільного порубу беріз і встановлення винних у самовільному порубі беріз до Кролевецької міської ради, міського голови ОСОБА_8 , Кролевецького РВ УМВС, прокуратури Кролевецького району, Кролевецької районної державної адміністрації, в інші державні органи.

Також, не з`ясовано під час досудового розслідування питання щодо причетності ОСОБА_5 до самовільного порубі беріз; чи вказував у відповідних заявах, скаргах зверненнях, повідомлення ОСОБА_3 , що саме ОСОБА_5 вчинив самовільний поруб беріз; не з`ясовано які рішення були прийняті щодо звернення ОСОБА_3 (за результатами перевірки) по самовільному порубі беріз іншими органами, до яких були його звернення; не встановлено чи притягувався за самовільний поруб беріз ОСОБА_5 до юридичної відповідальності (кримінальної, адміністративної, цивільно-правової, матеріальної).

Зазначене свідчить про те, що старшим слідчим ОСОБА_6 під час досудового розслідування кримінального провадження не встновленні обставини, що підлягають доказуванню, а саме: - винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_5 (п.2 ч.1 ст.91 КПК України).

В той же час потерпілий ОСОБА_3 у своїх заявах-скаргах, письмових поясненнях, скаргах, які є у кримінальному провадженні, пов`язує погрозу вчинити вбивством з помстою зі сторони ОСОБА_5 за зроблену ним, ОСОБА_3 , заяву щодо самовільного порубу 15 беріз влітку 2014 року.

У постанові від 28 січня 2015 року старший слідчий ОСОБА_6 вказує, що ОСОБА_3 , як потерпілий, відмовився давати свідчення (а.с.7, 22).

Згідно ч.8 ст.135 КПК України особа має отримати повістку про виклик вбо бути повідомленою про нього іншим шляхом не пізніше ніж за три дні до дня, коли вона зобов`язана прибути за викликом.

Повістку про виклик ОСОБА_3 до старшого слідчого ОСОБА_6 на 15 год. 15 січня 2015 року працівники Кролевецького РВ УМВС намагалися вручити ОСОБА_3 14 січня 2015 року о 19 год. 30 хв. за місцем його проживання, що підтверджується наявними у кримінальному провадженні письмовим рапортом ІПС Кролевецького РВ УМВС ОСОБА_12 та повісткою про виклик.

Зазначене свідчить про недотримання старшим слідчим ОСОБА_6 загальних положень щодо порядку здійснення виклику в кримінальному провадженні.

За таких обставин постанова яку виніс старший слідчий ОСОБА_6 , 28 січня 2015 року про закриття кримінального провадження є передчасною, невмотивованою та необгрунтованою, а тому підлягає скасуванню з направленням матеріалів кримінального провадження до слідчого відділення Кролевецького РВ УМВС для проведення досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 303, 304, 306, 307 КПК України,-

п о с т а н о в и в:
Скарги потерпілого ОСОБА_3 від 02 лютого 2015 року і від 09 лютого 2015 року - задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого слідчого відділення Кролевецького РВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_6 від 28 січня 2015 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР від 11 липня 2014 року за № 0000417 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, у зв`язку з відсутністю події кримінального провопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України і матеріали про закриття матеріалів провадження за ЄРДР №0000417 від 11 липня 2014 року направити начальнику слідчого відділення Кролевецького РВ УМВС України в Сумській області для визначення слідчого, який здійснюватиме досудове розслідування.

Ухвала є остаточною і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1