АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа №642/7123/13-к Головуючий у 1 інстанції: Шрамко Л.Л.
Провадження № 11кп/790/589/13
Категорія: ч.2 ст.185 КК Укр.та ін.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2013 року, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді Снігерьової Р.І.

суддів - Соколенко В.Г., Шабельнікова С.К.

при секретарі - Білик О.М.

за участю прокурора - Левчені Г.М.

обвинувачених - ОСОБА_1, ОСОБА_2

захисника - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинувачених ОСОБА_1, ОСОБА_2, його захисника, адвоката ОСОБА_3, на вирок Ленінського районного суду міста Харкова від 3 жовтня 2013 року,

В с т а н о в и л а:

Вказаним вироком:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянин України, українець, з середньою

спеціальною освітою, судимий 15.05.2013 року Білопільським

районним судом Сумської області за ч. 1 ст. 286, ч.2 ст. 15, ч.2 ст.

194 КК України з застосуванням ст. 70 КК України до 3 років 3

міс. позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений

від відбування покарання з випробувальним терміном 2 роки,

проживав ІНФОРМАЦІЯ_3,

визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.ч.1,2 ст.185, ч.2 ст.289, ч.2 ст.194 КК України з призначенням покарання:

- за ч.1 ст.185 КК України 1 рік позбавлення волі;

На підставі ч.4 ст.70 КК України з урахуванням вироку Білопільського районного суду Сумської області від 15 травня 2013 року за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено 1 рік 3 місяці позбавлення волі.

- за ч.2 ст.185 КК України 4 років позбавлення волі;

- за ч.2 ст.289 КК України 6 років позбавлення волі, з кофіскацією майна, яке є його власністю;

- за ч.2 ст.194 КК України 5 років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено 6 років позбавлення волі, з конфіскацією всього майна.

Відповідно до ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком, остаточно призначено 6 років 6 місяців позбавлення волі, з конфіскацією всьго майна.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_4

українець, гр. України, уроженець і мешканець смт Нова Водолага,вул.Петровського 113, Харківської області,ІНФОРМАЦІЯ_5, не працюючий, не одружений, раніше не судимий,

визнаний винним у вчиненні кримінальних правопорушеннь, передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.289, ч.1 ст.304 КК України з призначенням покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України 3 роки позбавлення волі;

- за ч.2 ст.289 КК України 6 років позбавлення волі з конфіскацією всого майна;

- за ч.1 ст.304 КК України 4 роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено 6 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою залишено без змін.

Цим же вироком засуджений ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, який апеляційну скаргу не подавав, а подана щодо нього прокурором апеляційна скарга - відізвана.

Судом першої інстанції встановлено, що на початку березня 2013 року, точна дата та час під час досудового слідства не встановлені, ОСОБА_1, перебуваючи за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, смт.Нова Водолага, вул.Петровського 68, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, неповнолітній, маючи умисел, спрямований на втягнення останнього в злочинну діяльність, шляхом вмовляння, втягнув неповнолітнього в злочинну діяльність.

На початку березня 2013 року, точна дата та час в ході досудового слідства не встановлені, ОСОБА_1 запропонував ОСОБА_4 скоїти крадіжку чужого майна з автомобіля, на що він погодився. Тоді ж, у вечірній час, ОСОБА_1 та неповнолітній ОСОБА_4 стали переміщуватися на автомобілі ВАЗ-2101 ОСОБА_1 територією м.Харкова в пошуках автомобіля для скоєння з нього крадіжки. Біля будинку №38 по вул.Котлова у м.Харкові побачивши такий автомобіль, вирішили таємно вчинити крадіжку майна з автомобіля марки «ВАЗ-2101», реєстраційний номер 67965ХК. Розділивши ролі: неповнолітній ОСОБА_4 повинен був спостерігати за обстановкою, в разі виникнення небезпеки повідомити ОСОБА_1, а останній - за допомогою викрутки відкрити автомобіль та викрасти майно, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, підійшли до автомобіля. ОСОБА_4 спостерігав за обстановкою, а ОСОБА_1 підійшов до автомобіля, за допомогою викрутки відімкнув замок двері, проник в автомобіль, відкривши зсередини капот, викрав акумуляторну батарею марки «Power Optimal СТ-60Аз», вартістю 450 гривень. Після цього ОСОБА_1, за допомогою викрутки відімкнув замок багажного відділення, звідки таємно викрали та переклали в автомобіль ОСОБА_1 ключ балонний розміру 17 вартістю 13 грн., ключ балонний розміру 19 вартістю 13 грн., ключі ріжкові розмірами 10, 12, 17, 19 вартістю 8 грн. за один ключ, покришку зимову, без шипів, торгівельної марки «Росава», розміром 175x70R13, яка була на металевому диску розміром R13,4x98, вартістю 453 грн., домкрат важільно - гвинтовий, фірми «Слафт», вартістю 54 грн. та домкрат ромбоподібний вартістю 67 грн., всього майна ОСОБА_5 на загальну суму 1074 гривень.

16.05.2013 року, приблизно о 02-00 годині, ОСОБА_1, знаходячись біля будинку № 84 по вул.Полтавський Шлях у м. Харкові, побачив автомобіль марки «ВАЗ 2105», реєстраційний номер НОМЕР_1., у нього виник умисел, направлений на таємне викрадення акумуляторної батареї із вказаного автомобіля. ОСОБА_1, діючи повторно, із корисливих спонукань, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою викрутки відкрив передні водійські двері, з салону автомобіля відкрив капот, звідки таємно викрав акумуляторну батарею марки «ZAP Pluscalcium 50Ah420-А», яка належить ОСОБА_6, вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 84 від 22.07.2013 року, 300 гривень.

09.05.2013 року, приблизно об 11- 00 годині, ОСОБА_2, знаходячись на автомийці, розташованій в м. Харкові, вул. Котлова, 89-А, в автомобілі марки «Таврія», реєстраційний номер НОМЕР_2, побачив мобільний телефон марки «Iphone 3», який вирішив викрасти. Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_2, вважаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав мобільний телефон, що належить ОСОБА_7, марки «Iphone 3», вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертиз № 84 від 22.07.2013 року, 1 970 гривень, із сім-картою оператора мобільного зв'язку «Лайф», без грошових коштів на рахунку.

20.05.2013 року, приблизно о 00-00 годині, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, діючи повторно, із корисливих спонукань, за попередньою змовою і в групі, знаходячись поблизу будинку № 5 по пров.Верховському у м.Харкові, побачили припаркований автомобіль ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_3, у них виник умисел незаконно ним заволодіти. ОСОБА_2, згідно розподілених ролей, спостерігав за обстановкою. Впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_1 підійшов до автомобіля, викруткою відімкнув замок водійської двері, спрацювала протиугінна сигналізація. Автомобілем ОСОБА_1 за допомогою буксирувального тросу відтягнули автомобіль на відстань близько 1000 метрів, тим самим незаконно заволоділи вказаним автомобілем. ОСОБА_1 відключив протиугінну сигналізацію, запустив двигун та на вказаному автомобілі поїхав за адресою: Харківська область, Нововодолазький район, смт.Нова Водолага, вул.Лєрмонтова 19, де сховали автомобіль в гаражі ОСОБА_1, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальні збитки, згідно висновку судово-автотоварознавчої експертизи № 249 від 16.07.2013 року, на 7 571 гривень.

20.05.2013 року, близько 08 - 00 години, ОСОБА_1, перебуваючи своєму гаражі в смт. Нова Водолага по вул.Лєрмонтова 19, достовірно знаючи, що ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_7, неповнолітній, шляхом вмовляння, втягнув його в злочинну діяльність, а саме: вмовив розукомплектувати викрадений ним та ОСОБА_2 автомобіль ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_3, збути його частинами, пообіцявши грошову винагороду, на що ОСОБА_4 погодився, разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розукомплектували автомобіль, і збули частини вищевказаного майна, здобутого злочинним шляхом.

20.05.2013 року, близько 08-00 годині, неповнолітньому ОСОБА_4 при перебуванні в гаражі, ОСОБА_1 розповів про скоєння ним та ОСОБА_2 заволодіння транспортним засобом, став вмовляти ОСОБА_4 вступити з ними в злочинну діяльність та скоїти кримінальне правопорушення: розукомплектувати автомобіль ВАЗ 2101, реєстраційний номер НОМЕР_3, який вони переховували гаражі в смт.Нова Водолага по вул.Лєрмонтова 19, потім продати. ОСОБА_4 погодився, та протягом доби разом з ними розукомплектовував автомобіль, розпилив кузов на частини, потім разом все продали як металобрухт.

27.05.2013 року, приблизно о 02-00 годині, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, діючи повторно, за попередньою змовою між собою та в групі, маючи корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, переміщувались на автомобілі ОСОБА_1, ВАЗ-2101, в м. Харкові у пошуках автомобіля для скоєння з нього крадіжки. В дворі будинку №19 по вул. Коцарській у м.Харкові, побачивши автомобіль "GEELYMR7151 А», реєстраційний номер ВІ 5787 AT, вирішили таємно викрасти з вказаного автомобіля колеса. Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_2 спостерігав за обстановкою, а ОСОБА_1 зняв три колеса, диски GEELY розміру R14 з покришками NokianW 175/65 R14 M+S, вартістю, згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи № 267 від 23.07.2013 року, 498 гривень за одне колесо, які перенесли в автомобіль ОСОБА_1 Після цього ОСОБА_1 з багажного відділення викрав аналогічне четверте колесо, та з салону автомобіля - набір інструментів з 108 предметів, марки «TOPTUL», модель «GCAI108R», вартістю, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 84 від 22.07.2013 року, 700 гривень. Своїми умисними діями спричинили потерпілому ОСОБА_9 матеріальні збитки на 2 692 гривень.

27.05.2013 року, приблизно о 03-00 годині, ОСОБА_2, знаходячись у дворі будинку №19 по вул.Коцарській у м.Харкові, після скоєння з ОСОБА_1 крадіжки чотирьох коліс з покришками та набору інструментів, з метою приховання слідів злочину, усвідомлюючи, що автомобіль знаходиться у дворі жилого будинку на відстані, до 5 метрів від нього, рядом знаходяться інші автомобілі і його дії можуть спричинити пожежу в будівлі, вирішив знищити автомобіль шляхом підпалу, тобто загальнонебезпечним способом.

За допомогою запальнички ОСОБА_2 підпалив заднє сидіння автомобіля, виникла пожежа, в результаті якої автомобіль згорів. Такими діями ОСОБА_2 спричинив потерпілому ОСОБА_10 матеріальні збитки, згідно висновку судово-автотоварознавчої експертизи № 267 від 23.07.2013 року, на 49 185 гривень.

В травні 2013 року, точна дата та час під час досудового слідства не встановлені, ОСОБА_1, знаходячись біля будинку №7 по пров.Чередніченківському у м.Харкові, побачив автомобіль марки «ВАЗ 2105», реєстраційний номер НОМЕР_1, у нього виник умисел на таємне викрадення майна. Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_1, діючи повторно, із корисливих спонукань, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, викруткою відкрив багажне відділення, звідки таємно викрав дві металеві каністри, ємкістю по 20 л. кожна, загальною вартістю 136 грн., з бензинового баку злив 10 літрів бензину А92, на 104 грн., чим спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальні збитки, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №84 від 22.07.2013 року, на 240 гривень.

30.05.2013 року, приблизно о 00 05 годині, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, діючи повторно, за попередньою змовою між собою та в групі, маючи корисливий умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, знаходячись біля першого підїзду будинку №4 по вул.Словянській в м.Харкові, побачили пристебнутий протиугінним металевим тросом за заднє колесо до перил мопед А1 ТМ «Пежо», модель «NEWvivaSHIQM50QT», в них виник умисел на таємне його викрадення.

Реалізуючи злочинний умисел, ОСОБА_2 спостерігав за обстановкою. ОСОБА_1, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, підійшов до мопеда, і за допомогою ключів, взятих у своєму автомобілі, зняв заднє колесо, з викраденим мопедом обидва зникли, спричинивши потерпілому ОСОБА_12 матеріальні збитки, згідно висновку судово - товарознавчої експертизи № 84 від 22.07.2013 року, на 2 200 гривень.

На початку червня 2013 року, в нічний час, точна дата та час в ході досудового слідства не встановлені, ОСОБА_1, знаходячись на вул.Єсеніна в м.Харкові, побачив припаркований автомобіль ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_4, у нього виник умисел про незаконне заволодіння цим автомобілем.

Реалізуючи злочинний умисел, діючи повторно, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, за допомогою викрутки відкрив замок на водійській двері, виштовхавши автомобіль на відстань близько 50 метрів, запустив двигун та зник з місця скоєння правопорушення, після чого розпорядився автомобілем на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_13 матеріальні збитки, згідно висновку судово - автотоварознавчої експертизи № 267 від 23.07.2013 року, на 12 470 гривень.

20.06.2013 року, приблизно о 01-00 годині, ОСОБА_1 та ОСОБА_2, діючи повторно, переміщувались на автомобілі ВАЗ-2101 ОСОБА_1 територією м.Харкова в пошуках автомобіля, з метою незаконного заволодіння ним, за попередньою змовою та в групі.

Поблизу будинку №32 по пров.Жиловському у м.Харкові, побачивши припаркований автомобіль ВАЗ 2106, реєстраційний номер НОМЕР_3, вирішили ним заволодіти. ОСОБА_1, впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає, за допомогою викрутки відкрив замок на водійській двері. З ОСОБА_2 виштовхали автомобіль на проїжджу частину дороги приблизно на 100 метрів, де ОСОБА_1 запустив його двигун, а ОСОБА_2 сів за кермо автомобіля ОСОБА_1 та з місця скоєння правопорушення зникли. Викраденим автомобілем розпорядились на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_14 матеріальні збитки, згідно висновку автотоварознавчої експертизи №248 від 16.07.2013 року, на 12 927 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_2 в поданій апеляційній скарзі просить вирок у відношення нього скасувати, а кримінальне провадження закрити в звязку з відсутностю в його діях складів кримінальних правопорушень. В обгрунтування вимог вказує, що при постановленні вироку суд першої інстанціїї послався на недопустимі докази - покази обвинуваченного ОСОБА_1, який свої покази давав під тиском працівників міліції, та свідка ОСОБА_15, який знаходився разом з ним та ОСОБА_1М при скоєнні крадіжок автомобілів. ОСОБА_15, як і ОСОБА_2 не знав, що ОСОБА_1 скоює викрадення автомобілів, але його, ОСОБА_1, притягли до відповідальності, а ОСОБА_15 проходить по справі як свідок, хоча також приймав участь у скоєнні злочинів.

Захисник обвинуваченного ОСОБА_2, адвокат ОСОБА_3, в поданній апеляції просить вирок суду стосовно ОСОБА_2 скасувати, а кримінальне провадження закрити. В обгрунтування доводів вказує на те, що по епізодах крадіжок, незаконного заволодіння транспортними засобами, знищення майна шляхом підпалу, вирок суду грунтуєтья на припущеннях. По епізодам незаконного заволодіння автомобілями ОСОБА_8, ОСОБА_14, крадіжки майна ОСОБА_16, ОСОБА_10 та підпалу автомобіля суд послався на покази свідка ОСОБА_15, які слід вважати припущеннями, а також на покази обвинуваченого ОСОБА_1, які він давав в ході слідчого експеременту, але пізніше ОСОБА_1 вказав на те, що оговорив ОСОБА_2 в звязку з застосованням до нього незаконних методів ведення слідства: психологічного та фізичного впливу. Прокурорська перевірка по данному факту була проведена формально, без допиту обвинувачених та уточнення всіх обставин їх затримання та подальшого утримання у відділку міліції.

Обвинувачений ОСОБА_1 в поданній апеляційній скарзі просить про помякшення йому покарання, так як вважає призначене судом покарання не відповідаючим ступеню тяжкості вчиненого, даним про його особу, внаслідок суровості винесенного покарання. Просить врахувати помякшуючі його покарання обставини: те що він виховувався і проживає у багатодітній сімї, батько - інвалід 3 групи, постраждалий від Чернобильської АЕС, не судимий, позитивно характеризується, він єдиний утримувач сімї.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 захисника ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3, які підтримували доводи поданих апеляційних скарг, заперечення прокурора, перевіривши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг колегія суддів вважає, що подані апеляційні скарги задоволенню не підлягають з таких підстав.

Розглянувши кримінальне провадження в межах апеляційних вимог встановлено, що суд першої інстанції з достатньою повнотою, в межах визначеного судом обсягу, обєктивно дослідив обставини вчинення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 інкримінованих їм кримінальних правопорушень, при обставинах, визнаних судом доведеними. Зібраним по справі доказам дав належну юридичну оцінку, правильно кваліфікував дії обвинувачених.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_1 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнав частково вказавши, що кримінальні правопорушення він вчиняв один. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 участі з ним не приймали. У вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 304 УК України вину не визнав, так як ОСОБА_4 не було відомо про те, що він приймав участь у розборі та збуті краденого автомобіля, тому у злочинну діяльність його не втягував. ОСОБА_2 не знав про вчинення ним кримінальних правопорушень, оскільки не ставив ОСОБА_2 до відома про обставини викрадення із автомобілів коліс та іншого майна, про угон автомобілів та мопеда. ОСОБА_4 не знав про викрадення акумуляторної батареї та іншого майна. Визнавальні покази на досудовому слідстві про вчинення крадіжок та угонів автомобілів за попередньою змовою групою осіб давав внаслідок застосування до нього працівниками міліції фізичного та психічного насильства. Вважає, що ОСОБА_4 повністю визнав вину також внаслідок застосування насильства.

Обвинувачений ОСОБА_2 в ході судового розгляду вину у вчиненні кримінальних правопорушень та цивільні позови не визнав, вказавши, що не знав про їх вчинення ОСОБА_1 при перебуванні разом з ним. 9 травня 2013 року на автомийці, де він працював мийником, мобільного телефону не бачив, а ОСОБА_15 помилково підтвердив, що бачив вкрадений телефон у нього. 27 травня 2013 року він з ОСОБА_1 не знаходився, крадіжки не вчиняв, автомобіль не підпалював.

ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних правопорушень визнавав повністю, підтверджував факт вчинення ним, на початку березня 2013 року, з ОСОБА_1 за попередньою змовою крадіжки із автомобіля марки ВАЗ 2101, він його умовив поїхати з ним. 20 травня 2013 року вранці ОСОБА_1 в гаражі розповів йому про вчинення з ОСОБА_2 угона автомобіля ВАЗ 2101 та попросив допомогти його розукомплектувати, він погодився. Разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 розібрали автомобіль, за що ОСОБА_1 дав йому 350 грн. Будь-якого насильства працівники міліції до нього не застосовували.

В процесі розгляду кримінального провадження судом першої інстанції були перевірені доводи обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про непричетність ОСОБА_2 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, мотивовано з ними не погодився, навівши відповідні докази їх необгрунтованності та аргументи спростування.

Винність обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень доведена вказаними у вироку доказами, аналіз яким суд привів у мотивувальній його частині.

По епізоду вчинення крадіжки на початку березня 2013 року

майна потерпілого ОСОБА_5, втягнення ОСОБА_4 у злочинну діяльність.

Показами потерпілого ОСОБА_5 про викрадення в період з 3 по 9 березня 2013 року з його автомобіля ВАЗ 2101, реєстраційний номер 67965ХК, біля будинку № 38 по вул. Котлова в м.Харклві, акумуляторної батареї, балонних та ріжкових ключів, покришки на металевому диску, двох домкратів.

Даними слідчого експерименту від 25 липня 2013 року, в ході якого ОСОБА_1 показував і детально розповідав про те, як напочатку березня 2013 року він запропонував неповнолітньому ОСОБА_17 вчинити крадіжку з автомобіля, на що той погодився. В цей же день вони з ОСОБА_17 викрали з автомобіля марки ВАЗ 2101, який знаходився біля будинку №38 по вул. Котлова, акумулятор, ключі, запасне колесо, два домкрати. /т.3 а.с. 115-126/.

Крім наведених доказів, факт вчинення даного кримінального правопорушення ОСОБА_1 стверджується; даними протоколу огляду місця події від 16.03.3013 року - автомобіля ВАЗ 2101 потерпілого ОСОБА_5, висновком судово-товарознавчої експертизи №84 від 22.07.2013 року про ринкову вартість викраденого у нього майна, на загальну суму 1 074 гривень, даними протоколу предявлення речей для впізнання від 17.07.2013 року про впізнання ОСОБА_5 належних йому домкратів, які були оглянуті та визнані речовими доказами, даними протоколу обшуку від 22.06.2013 року гаражів по вул. Лєрмонтова, 19 у смт.Нова Водолага, Харківської області про виявлення частин від автомобілів - автомобіля ВАЗ 2102 кузова ХТА 210100 С 95347 червоного кольору, 4 автомобільні двері зеленого кольору, 3 колеса з металевими дисками розміром R-13, торпеди з приборами, два передні крила зеленого кольору, капота / а.с. 200-204/.

По епізоду вчинення крадіжки у травні 2013 року

майна потерпілого ОСОБА_11

Визнавальними показами обвинуваченого ОСОБА_1

Показами потерпілого ОСОБА_11, який підтвердив факт викрадення у 2013 році із його автомобіля ВАЗ 2101, державний номер НОМЕР_5, який був припаркований біля будинку №7 по пров.Чередніченківському в м.Харкові, трьох металевих каністр ємкістю по 20 літрів та злито 10 літрів бензину.

Даними слідчого експерименту від 25 липня 2013 року, в ході якого ОСОБА_1 детально розповів про обставини, за яких він з автомобіля, припаркованого неподалік будинку №7 по пров. Чередніченківському у м.Харкові, таємно викрав 2 каністри, та злив 10 літрів бензину. /т.3 а.с.115-126/.

Даними протоколу огляду викрадених двох металевих каністр від 17.07.2013 року ОСОБА_11, визнаних речовими доказами, вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи №84 від 22.07.2013 року, 240 гривень.

По епізоду вчинення крадіжки мобільного телефону потерпілого ОСОБА_7

Показами потерпілого ОСОБА_7 про те, що 9 травня 2013 року він заїхав на мийку автомобілів по вул.Котлова, 89-а у м.Харкові. Свій мобільний телефон «Iphon-3» в корпусі білого кольору залишив у автомобілі. Приблизно через 10 хвилин телефона на місці не виявилось. Проглянувши з керівником автомийки відеозапис, було встановлено, що один із двох його мийників, ОСОБА_2, в цей час відлучався з місця роботи.

Свідок ОСОБА_15 підтверджував суду, що 9 травня 2013 року, коли він з ОСОБА_2 ішли додому, бачив у нього мобільний телефон «Iphon-3» в корпусі білого кольору. На запитання, де він його взяв, ОСОБА_2 відповів, що знайшов, однак за його реакцією зрозумів, що це саме той телефон, у крадіжці якого його підозрюють.

Покази цього свідка суд обґрунтовано визнав допустимими і правдивими оскільки підстав оговорити ОСОБА_2, у ОСОБА_15 не було.

Винність обвинуваченого ОСОБА_2 також підтверджується: даними товарознавчої експертизи №84 від 22.07.2013 року про ринкову вартість мобільного телефона ТМ «AppleIphone 3G», 1 970 гривень, даними протоколу огляду автомобіля «Таврія «Ріск-up», реєстрреєстраційний номер НОМЕР_6., даними, що міститься на диску, оглянутому в судовому засіданні, та письмовою інформацію про вхідні та вихідні дзвінки за телефонним номером 91, належним ОСОБА_18 і телефоном з Імеі 018, ОСОБА_7 З вказаної інформації вбачається, що 18 травня 2013 року з мобільного телефону ОСОБА_7 зафіксовані телефонні дзвінки з м.Сум, вул. Засумська 1. З 12 травня 2013 року були зафіксовані телефонні дзвінки з телефонного номеру ОСОБА_2 з м.Сум, у тому числі і з вказаної адреси. Постійним місцем проживання ОСОБА_2 є місто Суми.

По епізодам незаконного заволодіння автомобілем

ОСОБА_8 втягнення ОСОБА_4 у злочинну діяльність.

Показами потерпілого ОСОБА_8 про те, що 19 травня 2013 року, близько 23-00 години, він залишив свій автомобіль ВАЗ 2101, темно-зеленого кольору, з кришкою багажника бежевого кольору, двигун 1003015-10 АПЗЗ, державний номер 371-23ХВ, по пров. Верховському в м.Харкові біля будинку №5. 20 травня 2013 року о 6 годині 10 хв. свого автомобіля не виявив.

Свідок ОСОБА_15 підтверджував, що вночі 20 травня 2013 року він разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 знаходились в районі Холодної гори м.Харкова, де ОСОБА_1 повідомив, що знайомий попросив його відремонтувати автомобіль ВАЗ 2101 зеленого кольору, який був пригнаний. ОСОБА_1 сів за кермо цього автомобіля, а ОСОБА_2 - за кермо автомобіля ОСОБА_1 та доставили його у гараж ОСОБА_1 в смт. Нова Водолага.

Згідно данних слідчого експерименту від 25 липня 2013 року, ОСОБА_1 показував і розповідав про обставини, за яких 20 травня 2013 року, о 00 годин 05 хв. разом з ОСОБА_2 угнали автомобіль ВАЗ 2101 зеленого кольору, який був припаркований біля будинку №5 по пров. Верховському у м. Харкові. Вони його відігнали у смт.Нову Водолагу, де в гаражі, який він знімав, його розібрали, та частинами здали на металобрухт. Допомогти розкомплектувати автомобіль та здати метал на пункт прийому він пропонував неповнолітньому ОСОБА_4, якому говорив, що автомобіль він з ОСОБА_2 угнали, на що ОСОБА_4 погодився і приймав з ними участь.

Винність обвинувачених ОСОБА_19 та ОСОБА_1 підтверджується: даними протоколу огляду ділянки місцевості по пров.Верховському 5 у м.Харкові, де ОСОБА_8 залишив свій автомобіль, даними свідоцтва ХАС №707421 від 27.07.2004 року про реєстрацію автомобіля ВАЗ 2101, огляду двох ключів від автомобіля ВАЗ 2101, реєстраційний номер 37123ХВ від 23.05.2013 pоку, та визнання їх речовими доказами, висновку судово-автотоварознавчої експертизи №249 від 16.07.2013року, відповідно до якого ринкова вартість автомобіля ВАЗ 2101 на момент угону, на 20.06.2013 року, становила 7 571 гривень, даними протоколу огляду автомобіля ВАЗ 2101, червоного кольору, державний номер В3343 ХА, яким керував ОСОБА_1, під капотом якого був виявлений двигун № 21011-1003015-10АПЗЗ, належний ОСОБА_8

По епізоду вчинення крадіжки майна ОСОБА_20

Показами потерпілого ОСОБА_20 про те, що 15 травня 2013 року він залишив свій автомобіль ВАЗ 2105, реєстраційний номер НОМЕР_7, червоного кольору, біля підїзду будинку № 84 по вул. Полтавський шлях. Вранці 16 травня 2013 року під відкритим капотом він виявив відсутність акумуляторної батареї, зламаний замок на дверях водія, відкритий автомобіль.

Даними висновку судово-товарознавчої експертизи №84 від 22.07.2013року про ринкову вартість акумуляторної батареї марки «ZAPPluscalcium 50Ah 420-А», яка становила 300 гривень та огляду акумуляторної батареї, визнаної речовим доказом.

По епізоду вчинення крадіжки майна ОСОБА_10

та знищення автомобіля шляхом підпалу 27.05.2013 року.

Показами потерпілого ОСОБА_9, який підтвердив, що 27 травня 2013 року йому по місцю служби зателефонувала мати і повідомила, що його автомобіль «GEELY MR7151А», реєстраційний номер ВІ5787 AT, спалений. З автомобіля викрадено 3 колеса і одне колесо - з багажного відділення. Також був викрадений набір інструментів «TOPTUL», моделі GCAI108R, ринковою вартістю, згідно висновку товарознавчої експертизи №84 від 22.07.2013 року, 700 гривень.

Свідок ОСОБА_15 пояснював, що вночі 27 травня 2013 року на автомобілі ОСОБА_1 в м. Харкові він катався з ОСОБА_1 та ОСОБА_19. На вул.Коцарській ОСОБА_1 та ОСОБА_19 кудись пішли, при цьому ОСОБА_1 щось взяв у багажнику. Потім приніс 4 колеса та набір інструментів, які поклав в багажник та на переднє сидіння. Де вони взяли це майно, йому не повідомляли. Коли відїхали, він бачив, що біля підїзду будинку загорівся автомобіль.

Згідно даних слідчого експерименту від 25 липня 2013 року, підозрюваний ОСОБА_1 детально розповів про обставини, за яких 27 травня 2013 року, в нічний час, він разом з ОСОБА_2 таємно викрали із автомобіля «GEELY», який знаходився у дворі будинку №19 по вул.Коцарській у м.Харкові, 4 колеса та набір інструментів, після чого ОСОБА_2 підпалив вказаний автомобіль.

Винність обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні крадіжки майна, та ОСОБА_2 у вчиненні підпалу автомобіля, підтверджуються: даними протоколом огляду від 27.05.2013 року у м.Харкові по вул. Коцарській 19, автомобіля «GEELY», реєстраційний номер В 15787 AT, в ході якого було встановлено, що згорів його салон, виявлена відсутність коліс, схемою до протоколу та фотознімками обгорівшого автомобіля, протоколом огляду від 27.05.2013 року ділянки місцевості в м.Харкові, вул.Коцарська 19, актом про пожежу від 27.05.2013 pоку та довідкою про пожежу, із яких вбачається, що пожежа виникла в салоні вищевказаного автомобіля, яку виявлено о 2 годині 50 хв. 27.05.2013 pоку, в результаті чого було знищено внутрішнє оздоблення салону, лакофарбове покриття кузову та дверей, висновками автотоварознавчих експертиз № 267 від 23.07.2013 року, про вартість автомобіля - 49 185 гривень, чотирьох коліс - 1 992 гривень, вартість одного колеса - 498 гривень, показами свідка ОСОБА_21 про придбання у травні-червні 2013 року у ОСОБА_1 за 500 гривень 4 автомобільних колеса з покришками і дисками, які були виявлені та вилучені, згідно протоколу огляду від 04.07.2013 pоку, з гаража батька по вул.Гагаріна 12 у с. Безруки Дергачівсьі району Харківської області.

По епізоду вчинення крадіжки майна потерпілого

ОСОБА_12 30 травня 2013 року

Показами потерпілого ОСОБА_12, який пояснив, що вночі 30 травня 2013 року належний йому на праві власності мопед АІ ТМ «Пежо» він прикріпив до перил біля 1-го підїзду буд.№4 по вул. Словянській 4 у м.Харкові, о 04-00 годин виявив тільки пристебнуте до перил заднє колесо, що стверджується протоколом огляду місця події від 01.06.2013 року. /т.2 а.с.101-104/.

Свідок ОСОБА_15 пояснював, що вночі 31 травня 2013 року йому зателефонував ОСОБА_2 і повідомив про придбання мопеда без заднього колеса, попросив поставити його в сарай по вул.Словянській. Через 2 дні ОСОБА_2 забрав мопед, який з ОСОБА_1 повезли в м.Суми.

Свідок ОСОБА_22 підтверджував, що ОСОБА_2 з ОСОБА_1 привозили до нього у в м.Суми скутер у розібраному стані, який попросили залишити на кілька днів для ремонту, який, згідно протоколу від 22.07.2013 року, з гаража ОСОБА_23 у м.Суми по вул.Залізнична 6, було виявлено та вилучено, а також ящик з інструментом марки «TOPTUL» /т.2 а.с.136-137/.

Згідно даних слідчого експерименту від 25 липня 2013 року, ОСОБА_1 показав і розповів про обставини, за яких 30 травня 2013 року вночі він з ОСОБА_2 таємно викрали скутер марки «Пежо», потім відвезли у м.Суми до знайомого ОСОБА_2 Скутер знаходився біля 1-го підїзду будинку №4 по вул. Словянській у м.Харкові /т.3 а.с.116-126/.

Ринкова вартість мопеду АІ ТМ «Пежо» модель «NewvivaSHIQM50QT», з обємом двигуна 49 куб. см., за висновком товарознавчої експертизи №84 від 22.07.2013року, 2 200 гривень.

По епізоду незаконного заволодіння автомобілем потерпілого

ОСОБА_13 на початку червня 2013 року.

Показами потерпілого ОСОБА_13, який пояснив, що на початку червня 2013 року він залишив свій автомобіль ВАЗ-2106, реєстраційний номер НОМЕР_8, білого кольору, біля музичної шкоди по вул.Єсеніна в м.Харкові. По прибуттю 8-9 червня 2013 року на вказане місце, щоб забрати автомобіль, його там не виявилось. В ході слідства йому повернули двоє дверей та два передніх сидіння від угнаного автомобіля, які він впізнав.

В ході слідчого експерименту, 25 липня 2013 року ОСОБА_1 показував і детально розповідав про обставини, за яких на початку червня 2013 року він угнав автомобіль ВАЗ 2106, який стояв біля будинку №11 по вул.Єсеніна у м.Харкові, потім відігнав у смт. Нова Водолага, де розпилив та здав на металобрухт /т.3 а.с.116-126/.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні даного кримінального правопорушення також стверджуються: свідоцтвом ХАС №595515 від 15.02.2002 року про реєстрацію легкового автомобіля ВАЗ 2106, реєстраційний номер 355930ХКД, 1977 року випуску, висновком автотоварознавчої експертизи № 267 від 23.07.2013 року про ринкову вартість цього автомобіля, яка складає 12 470 гривень, даними огляду двох дверей білого кольору від автомобіля ВАЗ 2106 та двох передніх сидінь.

По епізоду незаконного заволодіння автомобілем потерпілого

ОСОБА_14 20.06.2013 року

Показами потерпілого ОСОБА_14, який пояснив, що 19 червня 2013 року він залишив свій автомобіль ВАЗ 2106, бежевого кольору, державний номер АХ 4961 CM, біля будинку 32 по пров.Жиловському в м.Харкові, а 21 червня 2013 року, о 07-00 годині, виявив його відсутність.

Згідно даних слідчого експерименту від 25 липня 2013 року, ОСОБА_1 показував і розповідав про обставини, за яких 20 червня 2013 року, о 01-00 годині, з ОСОБА_2 угнали автомобіль ВАЗ 2106, припаркований до будинку 32 по пров.Жиловському у м.Харкові, потім поїхали в смт.Нова Водолага, де забрали ОСОБА_24 та поїхали в с.Безруки, де у знайомого ОСОБА_1 розкомплектували автомобіль. Коли їхали у м.Харків, щоб продати запчастини з вказаного автомобіля, були затримали працівники міліції.

Крім цього,винність ОСОБА_1 та ОСОБА_25 стверджується: даними свідоцтва САК №567756 від 10.07.2012 року про реєстрацію легкового автомобіля ВАЗ 2106, 1978 року випуску, бежевого кольору, на ОСОБА_26, даними протоколу огляду автомобіля ВАЗ 21011, державний номер НОМЕР_9 синього кольору, від 29.07.2013 pоку, у якому виявлено двигун від ВАЗ 2106, блок двигуна синього кольору, № двигуна 356197, коробка передач від автомобіля, передні сидіння,в багажному відділенні виявлено 4 колеса на титанових дисках /т.2 а.с.175-176/, даними протоколу огляду місця події від 21.06.2013 року - дільниці місцевості та домоволодіння № 12 по вул.Карла Маркса с.Безруки Дергачівського району Харківської області, де був виявлений та вилучений автомобіль ВАЗ 2101 червоного кольору, державний номер В33433А, кузов ВА32106 бежевого кольору з комплектуючими салону та підкапотного простору,даними протокола про визнання речовими доказами двигуна № 356197, 4 коліс, КПП, сидіння, кузова бежевого кольору від ВАЗ 2106 з комплектуючими салону /т.2 а.с.185,179-183/,висновком судово-автотоварознавчої експертизи №248 від 16.07.2013року про ринкову вартість автомобіля ВАЗ 2106 станом на 20.06.2013 року, 12 927 гривень.

З урахуванням наведених доказів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції аргументовано спростував покази обвинувачених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судовому засіданні про непричетність ОСОБА_2 до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень, зазначивши, що такі покази спростовуються даними слідчого експерименту з участю обвинуваченого ОСОБА_1 про вчинення кримінальних правопорушень за попередньою змовою з ОСОБА_2, вчинення ОСОБА_2 підпалу автомобіля, показами свідка ОСОБА_15, поясненнями обвинуваченого ОСОБА_4 про втягнення його у злочинну діяльність, та вчинення крадіжки, які узгоджуються з наведеними у вироку доказами.

В судовому засіданні перевірялись доводи обвинуваченого ОСОБА_27 про застосування до нього в ході досудового розслідування недозволених методів ведення слідства, що, шляхом проведення прокурорської перевірки, встановлено не було. Постановою слідчого прокуратури Ленінського району м.Харкова від 5 вересня 2013 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000137 від 28.08.2013 року за повідомленням про застосування заходів фізичного та психологічного впливу співробітниками міліції закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України, за відсутністю складу кримінального правопорушення. При цьому брались до уваги пояснення ОСОБА_4 про відсутність у нього претензій до працівників Ленінського РВ ХМУ ГУМВС.

При таких обставинах, суд обґрунтовано визнав змінені покази ОСОБА_2 та ОСОБА_1 неправдивими, як спосіб захисту, даними ОСОБА_2 з метою уникнення відповідальності за скоєне, ОСОБА_1 - з метою сприяти цьому, та помякшити свою участь, а приведені у вироку докази - допустимими, достовірними і достатніми.

Доводи апелянтів про відсутність належних доказів вини обвинуваченого ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень, попередньої змови з обвинуваченим ОСОБА_1 по епізодам їх сумісної діяльності, відсутності доказів вини ОСОБА_2 у таємному викраденні телефона, порушенні прав обвинувачених при зібранні доказів шляхом застосування насильства, в тому числі, порушені права на захист обвинувачених, інші доводи, обєктивно нічим не підтверджуються, тому не мають правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч.4 ст.404 КПК України, суд апеляційної інстанції не вправі розглядати обвинувачення, що не було висунуте в суді першої інстанції, тому доводи апеляційних скарг про сумісне скоєння кримінальних правопорушень із ОСОБА_15, який теж повинен нести кримінальну відповідальність, відхиляються.

Порушень вимог кримінально-процесуального закону, які у будь-якому разі тягнуть скасування судового рішення, не встановлено.

Даючи оцінку висновкам суду щодо правильності кваліфікації дій обвинувачених, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 та ОСОБА_27 по факту вчинення таємного викрадення майна потерпілого ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб, дії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по фактам вчинення таємного викрадення майна потерпілих ОСОБА_10, ОСОБА_12 за попередньою змовою групою осіб, повторно, дії ОСОБА_1 про вчинення ним таємного викрадення майна потерпілих ОСОБА_20 та ОСОБА_11 повторно, за ч.2 ст.185 КК України.

Дії ОСОБА_1, який втягнув неповнолітнього ОСОБА_4 у злочинну діяльність, суд правильно кваліфікував за ст. 304 КК України.

Дії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по фактам незаконного заволодіння транспортними засобами потерпілих ОСОБА_8 та ОСОБА_14, суд вірно кваліфікував за ч.2 ст.289 КК України як вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно. Дії ОСОБА_2 по факту незаконного заволодіння транспортним засобом потерпілого ОСОБА_13 вірно кваліфіковані за ч.2 ст.289 КК України як вчинене повторно.

Дії ОСОБА_2 про умисне знищення чужого майна потерпілого ОСОБА_10, вчинене шляхом підпалу, суд вірно кваліфікував за ч.2 ст.194 КК України.

Дії ОСОБА_4 про вчинення ним заздалегідь не обіцяного збуту майна, завідомо одержаного злочинним шляхом, вірно кваліфікував за ст.198 КК України.

По факту крадіжки мобільного телефону потерпілого ОСОБА_28 від 9 травня 2013 року дії обвинуваченого ОСОБА_2, які органом досудового розслідування кваліфіковані по ч.2 ст.185 КК України, суд обґрунтовано перекваліфікував на ч.1 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, привівши відповідні аргументи відсутності у його діях кваліфікуючої ознаки, повторності /відсутність належних доказів вчинення ним злочинів, що утворюють повторність, до 9 травня 2013 року/.

Перевіряючи вирок в частині правильності призначення покарання ОСОБА_1 та ОСОБА_29, необхідного і достатнього для їх виправлення і запобігання вчиненню нових злочинів, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції призначив їм покарання відповідно до вимог ст.ст.50,65 КК України, врахувавши конкретні обставини справи, кількість злочинних діянь, роль кожного із обвинувачених.

При призначенні покарання обвинуваченим суд врахував характер і ступінь тяжкості вчинених ними кримінальних правопорушень, те, що передбачені ч.2 ст.289, ч.2 ст.194, ч.1 ст.304 КК України правопорушення являються тяжкими, передбачені ч.ч.1, 2 ст.185 КК України та ст.398 КК України - середньої тяжкості, дані про особу кожного. При цьому обґрунтовано прийняв до уваги те, що ОСОБА_2 судимий, злочин вчинив в період іспитового строку, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває, за колишнім місцем навчання - в ДПТНЗ «Білопільський ПЛЗТ» характеризується посекредньо.

Обвинувачений ОСОБА_1 на обліках у нарколога та психіатра не перебуває, не судимий, по місцю проживання характеризується негативно, за місцем навчання в ХПЛЗТ - позитивно, його батько - постраждалий від катастрофи на Чорнобильській АЕС, проживав у багатодітній сімї. Обставин, які помякшують чи обтяжують покарання обвинуваченим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не встановлено.

З урахуванням наведених обставин, суд обґрунтовано обрав ОСОБА_2 та ОСОБА_1 за вчинені ними кримінальні правопорушення покарання в вигляді позбавлення волі в межах санкцій статей, з призначенням за ч.2 ст.289 КК України додаткового покарання, конфіскації майна. Суд при призначені покарання кожному із обвинувачених за сукупністю злочинів, ОСОБА_2 щей за сукупністю вироків, вимоги ст.ст. 70, 71 КК України не порушив.

При призначенні покарання ОСОБА_1 суд врахував обставини, на які він посилається в апеляційній скарзі. Підстав для помякшеня йому покарання, як і обвинуваченому ОСОБА_2, колегія не вбачає.

Заявлені потерпілими ОСОБА_14, ОСОБА_13, ОСОБА_12, ОСОБА_9, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_8 цивільні позови про відшкодування матеріальної шкоди суд розглянув у відповідності до вимог ст.ст. 22, 1166, 1179 ЦК України, в межах заподіяної шкоди задоволив їх вимоги.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів,

У х в а л и л а:

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_2, ОСОБА_1, захисника ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Вирок Ленінського районного суду м.Харкова від 3 жовтня 2013 року стосовно ОСОБА_2, ОСОБА_1, ОСОБА_4 залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення, може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а обвинувачені ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у той же строк, з моменту вручення копії ухвали.

СУДДІ:

_______________ _____________ _______________

ОСОБА_30 ОСОБА_31 ОСОБА_32К