Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________
Провадження № 1-кп/490/143/2015
У Х В А Л А
28 жовтня 2015 року

Центральний районний суд міста Миколаєва

У складі : головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарі ОСОБА_4

за участі прокурора ОСОБА_5

обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7

захисників ОСОБА_8 , ОСОБА_9

представника потерпілих ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Миколаєві кримінальне провадження відносно

ОСОБА_11 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Миколаєві, є українцем, громадянином України, мекає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджувався

та

ОСОБА_12 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Миколаєві, є українцем, громадянином України, мешкає за адресою: АДРЕСА_2

про обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого пунктами 6, 12 частини 2 статті 115, частиною 4 статті 187 Кримінального Кодексу України, -

В С Т А Н О В И В :
Згідно обвинувального акту ОСОБА_13 та ОСОБА_7 звинувачено у вчиненні злочину за таких обставин.

1 серпня 2014 року вони, діючи за попередньою змовою поміж собою із корисливих мотивів, знаходячись у квартирі АДРЕСА_3 , шляхом удушення вбили ОСОБА_14 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , після чого заволоділи її майном, а її тіло вивезли з квартири та покинули у кущах очеретубіля поліклініки УМВС України у Миколаївській області, розташованої за адресою: місто Миколаїв, вул. Флотська, 71.
Під час вирішення питання про можливість закінчення судового розгляду прокурор заявив клопотання про надання доручення органам досудового розслідування для проведення низки слідчих дій з метою уточнення обставин вчинення злочину обвинуваченими.

Після вислуховування представника потерпілої, який заявлене клопотання підтримав, а також обвинувачених та їх захисників, які вважали заявлене клопотання таким, що не підлягає задоволенню та є спрямованим на затягування розгляду справи, суд дійшов такого.

І. Щодо подальшого руху справи.
Під час вирішення питання про можливість направлення доручення щодо проведення додаткових слідчих та розшукових дій суд враховує таке.

1. В цьому випадку об`єктом злочинного посягання є життя людини.

Відповідно до статті 3 Конституції України саме життя людини визнається найвищою соціальною цінністю, а згідно до статті 27 Основного Закону кожна людина має невід`ємне право на життя і ніхто не може свавільно позбавити життя людину.

Окрім того, відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року Конвенція про захист прав та основоположних свобод /далі - Конвенція/ та практика Європейського суду з прав людини визнаються в Україні джерелом права

Відповідно до статті 2 Конвенції право кожного на життя охороняється законом та нікого не може бути умисно позбавлено життя.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Андронікоу та Константіноу проти Кіпру", передбачене статтею 2 Конвенції право на життя «... є одним з найбільш фундаментальних положень Конвенції і охороняє одну з основних цінностей демократичного суспільства».

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини перше речення статті 2 Конвенції зобов`язує державу не тільки утримуватись від умисного або незаконного позбавлення життя, але також вживати відповідних заходів для захисту життя тих, хто знаходиться під її юрисдикцією. Обов`язок захищати право на життя за статтею 2 Конвенції визначається у поєднанні з загальним обов`язком держави за статтею 1 Конвенції, яка зобов`язує «гарантування кожному, хто перебуває під [її] юрисдикцією, права і свободи, визначені у Конвенції», також опосередковано вимагає наявності будь-якої форми ефективного розслідування, коли особу вбито в результаті використання сили (див. mutatis mutandis рішення від 19 лютого 1998 року у справі «Kaya v. Turkey», 1998-I, п. 105). Головна мета такого розслідування полягає у забезпеченні ефективного виконання національних законів, які захищають право на життя.

Для того, щоб розслідування стверджуваного незаконного вбивства було ефективним воно має бути здатне привести до встановлення обставин смерті людини та встановлення і покарання відповідальних осіб

Прогалини ж у розслідуванні, які підривають його здатність встановити причину смерті або відповідальних осіб, чи то прямих виконавців створюють ризик недодержання такого стандарту.

/див. рішення Європейського суду з прав людини у справах

«Муравська проти України» «Гонгадзе проти України», «Шевченко проти України», "Меркулова проти України" та інші/

2. Аналіз доказів, наданих суду під час судового розгляду, свідчить про відсутність сумлінності під час їх збирання протягом досудового розслідування, що призвело до того, що у справі наразі відсутні вичерпні докази з цього питання.

Так, матеріали справи наразі містять у собі саму лише позицію обвинуваченого ОСОБА_13 щодо визнання ним своєї вини у вбивстві ОСОБА_14 . Але ця позиція не має своїм наслідком отримання судом належного та допустимого доказу щодо причин смерті ОСОБА_15 та обставин її заподіяння, адже покази цього обвинуваченого /що, до речі, неодноразово змінювались ним же/ вочевидь не узгоджуються з об`єктивними даними судово-медичного дослідження.

Що ж стосується проведених в межах цієї справи слідчих експериментів, то їх результати через поверхневість їх проведення не утворюють самостійного доказу можливості заподіяння смерті у той чи інший спосіб, але є лише тими ж суперечливими та неповними показами обвинуваченого, що були надані ним на місці вчинення злочину.

Сам по собі ж висновок судово-медичного експерта в цьому випадку містить лише посилання про ймовірну причину смерті, але єдиним доказом такої причин через обставини виявлення трупу бути не може.

Отже, в цьому випадку є наявними саме такі прогалини розслідування, які підривають його здатність встановити причину смерті ОСОБА_14 , через що створюється ризик недодержання позитивного обов`язку держави щодо розслідування підозрілих смертей.

За таких обставин прийняття остаточного рішення у справі, може потягнути за собою порушення вимог статті 2 Конвенції, статей 3, 27 Конституції України та, зрештою, аж ніяк не сприятиме забезпеченню громадської довіри до здатності держави забезпечити право на життя та попередженню будь-яких ознак змови або поблажливості до незаконних дій.

За такого клопотання прокурора, зміст якого полягає у наданні можливості державі шляхом вчинення додаткових слідчих дій усунути ці прогалини є слушним та таким, що сприяє додержанню вимог статті 2 Конвенції, отже - вірним за своєю суттю.
Заперечення ж захисту проти можливості такого за своєю суттю є проявом зневаги до життя ОСОБА_14 , через що не можуть бути покладеним у підґрунтя судового рішення, через неприпустимість такого ставлення у судовій практиці.

3. Суд також відзначає, що клопотання прокурора є вірним за своєю процесуальною формою.

Так, відповідно до частини 3 статті 333 КПК України у разі, якщо під час судового розгляду виникає питання про встановлення обставин або перевірці обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, і вони не можуть бути встановлені або перевірені іншим шляхом, суд за клопотанням сторони кримінального провадження має право доручити органу досудового розслідування провести певні слідчі (розшукові) дії.

В цьому випадку, як встановлено вище, у клопотанні прокурора йдеться про встановлення та перевірку обставин, які мають істотне значення для кримінального провадження, істотність таких обставин є підтвердженою, зокрема, рішеннями Європейського суду з прав людини /див., наприклад, рішення у справі «Гонгадзе проти України»/.

4. У своєму клопотанні прокурор просить про вчинення слідчих дій, направлених на встановлення та перевірку викладених в обвинувальному акті причини смерті ОСОБА_14 та обставин її заподіяння.

Очевидним є те, що перевірка цих обставин може бути здійсненою лише шляхом проведення слідчих експериментів з відтворення обстановки та обставин подій, та саме про проведення цих слідчих дій просить прокурор.

При цьому прокурор просить й про проведення слідчих дій, спрямованих на належне /але - не поверхневе, як під час досудового розслідування/ відтворення обстановки, у якій був вчинений злочин, зокрема - наявності умивальнику у приміщенні, де відбувалось вбивство. Отже - в цій частині клопотання прокурора також є слушним.

Разом із тим, воно не є повним, адже не передбачає створення для суду можливості уточнити обставини вчинення злочину за допомогою вказаного прокурором доказу - показів свідка ОСОБА_16 , про допит якого просило обвинувачення, але явку якого до суду не спромоглось забезпечити через неналежне встановлення його адреси. Оскільки вчинення дій, спрямованих на усунення цієї прогалини, відповідає сутності заявленого клопотання, суд вважає за можливе доручити органу досудового розслідування проведення й слідчих дій, спрямованих на усунення цієї прогалини.

5. Вчинення цих слідчих дій силами самого суду не є можливим через особливості судового процесу.

До того ж, вчинення цих дій судом потягне порушення принципу змагальності процесу, оскільки сторони не матимуть можливість завчасно ознайомитись із доказами у справі та вчасно подати свої зауваження та коментарі із приводу доказів, що надаються.

6. Заперечення ж захисту проти можливості направлення доручення, окрім того, що є невірними за своєю суттю, не є юридично обґрунтованими, але є лише наслідками некоректного застосування посилань на певні загальні принципи.

Так, в обґрунтування своєї позиції захист посилається лише про необхідність дотримання розумних строків розгляду цієї справи у суді.

Але ці посилання в цьому випадку є недоречними за такого.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі "Гонгадзе проти України" /пункт 177/ чітко зазначив, що вимога щодо строків у справах про сумлінні смерті має розглядатись лише у контексті необхідності проведення ефективного розслідування з тим, щоб були встановлені усі обставини вчинення злочину - з метою вжиття усіх заходів задля збереження доказів, що мають відношення до подій, та вимога щодо строків існує лише опосередковано.

В цьому ж випадку суд не мав відношення ані до збирання, ані до вжиття заходів для їх збереження, навпаки - у єдиній доступній для формі вживає заходів для забезпечення права на життя, та таке, в контексті наведеної вище норми, вочевидь не свідчить про порушення судом вимог щодо розумності строків розгляду справи.

Отже, клопотання прокурора у цій частині підлягає повному задоволенню.

ІІ. Щодо запобіжного заходу, який слід застосовувати відносно обвинувачених.
Одночасно з клопотанням про надання окремого доручення прокурор заявив клопотання про продовження строку дії відносно обвинувачених запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, спираючись про те, що обставини справи не дозволяють прийти до висновку про те, що ризики, що зумовили обрання відносно них запобіжного заходу наразі є відсутніми.

Після вислуховування представника потерпілої, який вважав заявлене клопотання таким, що підлягає задоволенню, захисників, які по суті проти задоволення клопотання заперечували, та обвинувачених, які підтримали позицію захисників, суд дійшов такого.

Ухвалами слідчого судді Центрального районного суду міста Миколаєва ОСОБА_17 відносно обвинувачених був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

В подальшому слідчими суддями Центрального районного суду міста Миколаєва, а також - судом - цей строк продовжувався неодноразово, востаннє - ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 3 вересня 2015 року - до 1 листопада 2015 року.

Під час обрання цього запобіжного заходу та продовження строку його дії суд виходив з того, що існують ризики, що обвинувачені можуть переховуватись від органів досудового розслідування та суду.

Суд відзначає, що на цей час доказів того, що цей ризик зменшився, матеріали справи не містять.

Так, матеріали справи свідчать, та таке не заперечується обвинуваченими, що після вчинення злочину ОСОБА_13 та ОСОБА_7 вживали спільні дії щодо переховування злочину.

При цьому характер, зокрема, визнаних ними дій та наслідки таких дій свідчать, зокрема, про їх узгодженість та ефективність.

Так, обвинувачені спільно сховали тіло ОСОБА_14 , вжили заходів задля того, щоб з метою зникнення слідів злочину розшуки Юлії розпочались після сплинення значного часу з моменту її загибелі, та таке суттєво ускладнило встановлення обставин справи.

Протягом же всього періоду розгляду кримінального провадження обвинувачені не вчинили дій, що свідчать про те, що їх позиція, змістом якої є переховування обставин вчинення злочину, змінилась, зокрема - не надали суду бодай логічні свідчення щодо обставин вчинення ними вбивства, не вчинили інших дій щодо відшкодування бодай матеріальної шкоди, завданої внаслідок їх дій.

Таке, з урахуванням стадії розгляду справи - необхідності отримання додаткової інформації - не дає підстав вважати, що у разі зміни запобіжного заходу обвинувачені, у тому числі - ОСОБА_7 - не вчинять дій щодо подальшого переховування злочину.

Що ж стосується відомостей про осіб обвинувачених, то на цей час обставини, що зумовили обрання відносно них запобіжного заходу, не змінились.

Отже, підстави для зміни запобіжного заходу наразі є відсутніми, через що клопотання прокурора про продовження строку його дії підлягає задоволенню.
Керуючись ст. 331, 333, 376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :
Клопотання прокурора - задовольнити.
1.Доручити слідчому відділу Центрального РВ ММУ УМВС України у Миколаївській області виконати наступні слідчі дії:

a)шляхом допиту, зокрема, ОСОБА_18 та господаря квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_19 , а за необхідності - інших осіб - встановити обставини, за яких станом на початок серпня 2014 року у вказані квартирі був розбитий умивальник;

b)у приміщенні вказаної квартири або в іншому приміщенні відтворити обстановку, що була у ванній кімнаті у вказаній квартирі на момент вчинення злочину;

c)встановити місце проживання свідка ОСОБА_16 та додатково допитати його із приводу стану багажника автомобіля після перевезення обвинувачених до приміщення поліклініки УМВС України у Миколаївській області;

d)провести слідчі експерименти за участі статистів, судово-медичного експерта та - за необхідності або наполяганням - за участі обвинувачених, під час яких відтворити обставини, за яких можливе заподіяння ОСОБА_14 виявлених на її тілі тілесних ушкоджень в обстановці, що склалась на момент вчинення злочину, виходячи з наявної у справі інформації.

2.Продовжити обвинуваченому ОСОБА_13 строк тримання під вартою на 60 діб - до 27 грудня 2015 року.

3.Продовжити обвинуваченому ОСОБА_7 строк тримання під вартою на 60 діб - до 27 грудня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя = ОСОБА_1 =
Судді = ОСОБА_2 =
= ОСОБА_3 =

29.10.2015