УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" червня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах

апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого Галапаца І.І.

Суддів Ревера В.В., Танечника І.І.

з участю прокурора Кулинич Ю.М.

захисника-адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові

кримінальну справу за апеляцією захисника-адвоката ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 07 квітня 2010 року,

встановила:

цією постановою застосовано до ОСОБА_2 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом до виходу з хворобливого стану та зупинено провадження по кримінальній справі відносно останнього за ознаками злочину, передбаченого ст. 212 ч.3 КК України.

Постановлено відмінити запобіжний захід. підписку про невиїзд з моменту поміщення ОСОБА_2Б в психіатричну лікарню.

ОСОБА_2 обвинувачується в тому, що він, будучи службовою особою директором ТзОВ "Леолюкс" (юридична адреса: м. Львів вул. Городоцька, 9), в період січня-березня 2004 року своїми діями умисно ухилився від сплати податків та зборів на загальну суму 3 млн. 227 тис. 608 грн. 92 коп., що входять у систему оподаткування, введених у встановленому законом порядку, що призвело до фактичного ненадходження до бюджету коштів в особливо великих розмірах, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ст. 212 ч.3 КК України.

В апеляції захисник-адвокат ОСОБА_1 зазначає, що районним судом не враховано вирок Шевченківського районного суду м. Львова від 25 лютого 2008 року, яким виправдано ОСОБА_2 за ст. 212 ч.3 КК України, ухвали апеляційного суду Львівської області 08 квітня 2008 року та Верховного Суду України від 17 липня 2008 року, якими вирок суду залишено без змін.

Покликається на те, що ігноруючи рішення вказаних вище судів, які є обов'язковими для виконання на всій території України фізичними і юридичними особами, 30 листопада 2009 року слідчим СВ ПМ ДПІ у м. Львові відносно ОСОБА_2 порушено чергову справу за ст. 212 ч.3 КК України.

Наголошує, що він як захисник ОСОБА_2, ознайомившись з матеріалами справи в порядку ст.ст. 218-220 КПК України, 25 лютого 2010 року заявив клопотання про закриття кримінальної справи на підставі п.2 ст.6 КПК України, покликаючись на те, що порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_2 є незаконним, а отже і всі подальші дії органу досудового слідства у кримінальній справі є також незаконними, однак в задоволенні цього клопотання йому безпідставно відмовлено.

Також зазначає, що судом не враховано те, що в судовому засіданні експерт ОСОБА_3 зазначив, що ОСОБА_2 в даний час психічно хворий, однак за станом здоров'я не являється суспільно-небезпечною особою для суспільства, так як не представляє собою жодної суспільної загрози, а лише потребує примусового лікування тільки тому, що він обвинувачується у скоєнні злочину і за це не може нести кримінальної відповідальності.

Акцентує, що в судовому засіданні жодна із 10 осіб, які підлягають виклику в судове засідання не були допитані, матеріали кримінальної справи не оглядалися і не оголошувалися, а тому вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні суспільно-небезпечного діяння ніяким чином не доведена, тим самим суд порушив вимоги ст.ст. 419, 421 КПК України.

Просить постанову районного суду скасувати, а кримінальну справу в Галицький районний суд м. Львова на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, захисника-адвоката ОСОБА_1, який підтримав апеляцію, думку прокурора, яка заперечила апеляцію та просить постанову залишити без зміни, розглянувши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що така підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 419 ч.4 КПК України, при розгляді справ даної категорії, в судовому засіданні допитуються свідки та перевіряються докази, що доводять або спростовують вчинення даною особою суспільно небезпечного діяння, а також перевіряються інші обставини, які мають істотне значення для вирішення питання про застосування примусових заходів медичного характеру. В необхідних випадках в судове засідання викликається експерт.

Як вбачається з постанови районного суду, зазначені вимоги судом не виконані, а лише допитаний експерт психіатр ОСОБА_4

Отже, колегія суддів вважає, що суд істотно порушив кримінально-процесуальний закон, а саме порядок судового розгляду справ про застосування примусових заходів медичного характеру, а тому постанова суду підлягає скасуванню, а кримінальна справа направленню на новий судовий розгляд, під час якого слід усунути вказані недоліки і в залежності від здобутого прийняти законне та обгрунтоване рішення.

Керуючись ст.ст. 362, 366, 367 ч.1 п.3 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

постанову Галицького районного суду м. Львова від 07 квітня 2010 року, якою застосовано до ОСОБА_2 примусові заходи медичного характеру у вигляді госпіталізації до психіатричного закладу зі звичайним наглядом до виходу з хворобливого стану та зупинено провадження по кримінальній справі відносно останнього за ознаками злочину, передбаченого ст. 212 ч.3 КК України, скасувати, а матеріали кримінальної справи направити на новий судовий розгляд.

Головуючий

Судді