У Х В А Л А

21 січня 2016 року м. Київ

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_2., розглянувши заяву захисника засудженого ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_3. про перегляд судових рішень щодо ОСОБА_1 Верховним Судом України,

в с т а н о в и л а:

Ржищівський міський суд Київської області вироком від 5 листопада 2014 року засудив ОСОБА_1 за частиною четвертою статті 368 Кримінального кодексу України (далі - КК) до покарання у виді позбавлення волі на строк сім років з позбавленням права обіймати посади в органах державної влади на строк три роки з конфіскацією майна та без спеціальної конфіскації. На підставі статті 54 КК позбавлено ОСОБА_1 13 рангу державного службовця.

Апеляційний суд Київської області ухвалою від 28 січня 2015 року зазначений вирок залишив без зміни.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 15 вересня 2015 року вирок місцевого суду та ухвалу апеляційного суду щодо ОСОБА_1 залишив без зміни.

9 грудня 2015 року до Верховного Суду України надійшла заява захисника ОСОБА_3. про перегляд вищевказаних судових рішень щодо ОСОБА_1

Однак, заява не містила вказівки на конкретну підставу або підстави, перелічені у статті 445 КПК, для перегляду судових рішень Верховним Судом України та належного обґрунтування цих підстав. Доводи заяви зводилися до порушення судами під час кримінального провадження щодо ОСОБА_1 норм процесуального права щодо повноти та всебічності з'ясування обставин вчиненого кримінального правопорушення й оцінки доказів з точки зору їх допустимості. Але сама по собі перевірка Верховним Судом України доводів такого змісту поза межами його законодавчо визначених повноважень щодо перегляду судових рішень у кримінальних справах у порядку, передбаченому главою 33 КПК, є недопустимою. При цьому на обґрунтування доводів заяви захисник ОСОБА_3. посилався на порушення статей 84, 85, 86, 87, 88, 89, 91, 94, 249, 358, 370, 410 КПК, не розкриваючи їх змісту та не конкретизуючи, у чому саме полягає порушення судами передбачених ними норм. Крім того, заявник стверджував, що застосування цих норм у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_1 суперечить судовій практиці, та приводив ряд ухвал Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а також постанову Пленуму Верховного Суду України, але не розкрив змісту цих рішень і не зазначив, наявність якої або яких з перелічених у статті 445 КПК підстав для перегляду судових рішень Верховним Судом України вони підтверджують. До того ж, вимоги заяви у частині покладення на суд першої інстанції обов'язку щодо дослідження наявності ряду доказів та правомірності їх отримання не узгоджуються з повноваженнями Верховного Суду України, передбаченими статтею 455 КПК, щодо прийняття рішення у разі задоволення заяви.

Ухвалою судді Верховного Суду України від 14 грудня 2015 року захисника ОСОБА_3. було повідомлено про невідповідність його заяви вимогам статей 448 і 449 КПК та встановлено строк для усунення зазначених в ухвалі недоліків - до 15 січня 2016 року. Також заявнику було роз'яснено, що у разі, якщо зазначені в ухвалі недоліки заяви не буде усунуто в установлений строк, заяву буде йому повернуто.

19 січня 2016 року на виконання вимог ухвали судді Верховного Суду України надійшла уточнена заява захисника ОСОБА_3. від 15 січня 2016 року. У ній заявник, посилаючись на порушення під час кримінального провадження щодо ОСОБА_1 вимог статті 86 КПК, стверджує, що висновок про винуватість засудженого у вчиненні злочину ґрунтується на недопустимих доказах, які призвели до неправильної кваліфікації його дій. Зі змісту заяви не зрозуміло, з якої саме підстави або підстав, передбачених статтею 445 КПК, подано заяву, а висловлені у ній вимоги не конкретизовано з урахуванням повноважень Верховного Суду України щодо перегляду судових рішень у кримінальних справах у порядку, передбаченому главою 33 цього Кодексу.

Як убачається зі змісту заяви, захисник ОСОБА_3. не усунув недоліків, зазначених в ухвалі судді Верховного Суду України від 14 грудня 2015 року, у зв'язку з чим заява підлягає поверненню заявнику на підставі пункту 1 частини четвертої статті 450 КПК.

Відповідно до частини п'ятої статті 450 КПК повернення заяви на підставах, передбачених у частині четвертій цієї статті, не перешкоджає повторному зверненню у разі належного оформлення заяви або на інших підставах, ніж ті, які були предметом розгляду.

Керуючись статтею 450 Кримінального процесуального кодексу України,

у х в а л и л а:

заяву захисника ОСОБА_3. про перегляд судових рішень щодо ОСОБА_1 Верховним Судом України повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_2