Справа № 361/544/16-к
Провадження № 1-кп/361/93/16
У Х В А Л А
ПІДГОТОВЧОГО СУДОВОГО ЗАСІДАННЯ
=========================================================================
16 лютого 2016 року м.Бровари
Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:
головуючого, судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
з участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченої - ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м.Бровари Київської області, із середньою освітою, незаміжньої, тимчасово офіційно не працюючої, інвалідності не маючої, ніде не зареєстрованої, проживаючої в АДРЕСА_1 , міра запобіжного заходу не обиралась, раніше не судиму,-
у вчиненні злочину, передбаченого ст.ст.15ч.2, 185ч.1 КК України,
Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід щодо підозрюваної ОСОБА_4 під час досудового розслідування згідно реєстру матеріалів досудового розслідування не застосовувалися.
Ухвалою суду від 03 лютого 2016 року вказані матеріали кримінального провадження були призначені до розгляду в підготовчому судовому засіданні.
В судове засідання прибули прокурор ОСОБА_3 , обвинувачена ОСОБА_4 , представник потерпілого ОСОБА_6 про день та час розгляду провадження повідомлений належним чином, але в судове засідання не прибув, звернувся із заявою в якій просить суд проводити розгляд у його відсутність.
В підготовчому судовому засіданні прокурор вказала, що обвинувальний акт відповідає чинному законодавству, провадження можливо призначити до судового розгляду.
Обвинувачена ОСОБА_4 також не заперечувала проти призначення кримінального провадження до судового розгляду.
Будь-яких інших клопотань від учасників підготовчого судового засідання не поступило.
Заслухавши в підготовчому судовому засіданні учасників судового розгляду суд вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору, виходячи з наступного.
Суд в підготовчому судовому засіданні відповідно до вимог п.3ч.3ст.314 КПК України має право повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимогам цього Кодексу.
Згідно п.13ч.1ст.3 КПК України, обвинувачення це твердження про вчинення певною особою діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, висунуте в порядку, встановленому цим Кодексом.
Процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування, відповідно до положень ч.4ст.110 КПК України є обвинувальний акт, який повинен відповідати вимогам передбаченим статтею 291 цього Кодексу.
Відповідно до ст.291ч.2п.5 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення. Також до обвинувального акта додається реєстр матеріалів досудового розслідування.
Аналіз змісту обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування указує на те, що при складанні обвинувального акту прокурором не було дотримано цих вимог закону, оскільки направлений прокурором обвинувальний акт не містить у собі належним чином сформульованого конкретного обвинувачення, не вказано вартість продуктів, які таємно намагалась викрасти обвинувачена ОСОБА_4 .
Так, обвинувальний акт в описовій частині та при формулюванні обвинувачення вказує на об`єктивну сторону злочину, перераховано кількість чужого майна, яке бажала обвинувачена таємно викрасти, але разом з тим не вказана його вартість, що робить неможливим визначити чи є в діях останньої склад кримінального злочину, тобто не можливо відрізнити крадіжку від дрібного викрадення чужого майна, відповідальність за яке передбачена ст.51 КУпАП.
Крім цього, суд зазначає, що вартість викраденого майна не вказана в жодному документі надісланому прокурором до суду.
Залишивши поза увагою відсутність висунутого конкретного обвинувачення щодо підозрюваної прокурор порушив вимоги чинного законодавства.
Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
Європейський суд з прав людини (далі Суд) у справі «Абрамян проти Росії» від 09 жовтня 2008 року, зазначив, що у тексті підпункту «а`п.3ст.6 Конвенції вказано на необхідність приділяти особливу увагу роз`ясненню «обвинувачення» особі, стосовно якої порушено кримінальну справу. Деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення (див. рішення від 19 грудня 1989 року у справі «Камасінскі проти Австрії», п.79). Крім того, Суд нагадує, що положення підпункту «а» п.3ст.6 Конвенції необхідно аналізувати у світлі більш загальної норми про право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 цієї статті. У кримінальній справі надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду (див.: рішення від 25 березня 1999 року у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.52; рішення від 25 липня 2000 року у справі «Матточіа проти Італії», п.58; рішення від 20 квітня 2006 року у справі «І.Н. та інші проти Австрії», п.34).
Справедливість під час провадження у справі необхідно оцінювати, беручи до уваги розгляд справи в цілому (див. рішення від 1 березня 2001 року у справі «Даллос проти Угорщини» п.47). Крім того, право бути поінформованим про характер і причини обвинувачення потрібно розглядати у світлі права обвинуваченого мати можливість підготуватися до захисту, гарантованого підпунктом «b» п.3 ст.6 Конвенції (див. зазначені рішення у справі «Пелісьє та Сассі проти Франції», п.54, а також «Даллос проти Угорщини», п.47).
Із урахуванням викладеного, суд звертає увагу на те, що розгляд кримінального провадження за відсутності висунутого конкретного обвинувачення, суттєво утруднює з`ясування судом обставин і робить неможливим здійснення ОСОБА_4 належного захисту своїх прав, чим грубо порушуються гарантовані законом процесуальні права обвинуваченої на захист, передбачені п.1ч.3ст.42 КПК України.
Ухвалення судового рішення за таких обставин, у будь-якому разі може бути визнане незаконним у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.
Щодо можливості зміни обвинувачення в судовому засіданні то суд таку обставину вважає безпідставною, оскільки вказане порушення законодавства виявлено при поступленні матеріалів до суду, тому воно повинно бути усунутим безпосередньо при виявленні, а не проводити тривалі судові процеси в яких змінювати обвинувачення тим самим порушуючи принцип загальних засад кримінального провадження, зокрема п.21 статті 7 КПК України розумності строків.
Крім цього, не зазначена вартість викраденого не дає можливості встановити чи є склад злочину в діях обвинуваченої ОСОБА_4 .
Таким чином, на думку суду, допущені прокурором порушення унеможливлять суд в послідуючому постановити законний, обґрунтований і вмотивований вирок, зміст якого б відповідав вимогам ст.374 КПК України.
Неналежне виконання уповноваженими особами вимог ст.291 КПК України унеможливлює призначення кримінального провадження до судового розгляду, в зв`язку з чим обвинувальний акт слід повернути прокурору для усунення виявлених недоліків при його складанні.
Відповідно до вимог ч.3ст.315 КПК України під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження в тому числі запобіжний захід обраний щодо обвинуваченого. За відсутності зазначених клопотань сторін кримінального провадження застосування заходів забезпечення кримінального провадження, обраних під час досудового розслідування, вважається продовженим.
Прокурор в судовому засіданні щодо міри запобіжного заходу обвинуваченій ОСОБА_4 ніяких клопотань не заявляв, тому суд не вважає за необхідне обирати їй запобіжний захід.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.314, 315, 372 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
Зобов`язати прокурора усунути вказані недоліки протягом 30 діб з дня проголошення ухвали.
Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_4 не обирати.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд протягом семи днів з дня її оголошення.
Суддя ОСОБА_1