Справа № 484/3606/15-к
Провадження № 1-кс/484/312/15
УХВАЛА

про відмову в задоволенні клопотання про арешт майна.
м. Первомайськ 18 вересня 2015 р.

Слідчий суддя Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2

за участю слідчого ОСОБА_3 , прокурора - ОСОБА_4
розглянувши в порядку, передбаченому ч.2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого СВ Первомайського МВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене із Первомайським міжрайонним прокурором радником юстиції ОСОБА_4 , винесене у кримінальному провадженні № 0002846, про арешт майна, -
ВСТАНОВИВ:
Слідчий СВ Первомайського МВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_3 звернулась до суду з клопотанням, погодженим із прокурором Первомайської міжрайонної прокуратури радником юстиції ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно - врожай кукурудзи, який знаходиться в межах Ленінської сільської ради Первомайського р-ну Миколаївської обл. на земельних ділянках з відповідними кадастровими номерами в кількості 365 (триста шістдесят п`ять) кадастрових номерів земельних ділянок.
Обґрунтовуючи подання, слідчий зазначила, що 08.09.2015р. на адресу Первомайського МВ УМВС надійшла заява ТОВ «Агрофірма Корнацьких» за фактом того, що службові особи відділу ДВС Первомайського МРУЮ, зловживають службовим становищем під час примусового виконання судового рішення на користь ТОВ «Партнер-Агро».

Матеріали за вказаним фактом внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 08.09.2015р. та розпочато кримінальне провадження № 0002846 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 364 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що предметом спору між ТОВ «Агрофірма Корнацьких» та ТОВ «Партнер - Агро» являються земельні ділянки (паї) з вказаними вище кадастровими номерами.

Слідчий вважає, що оскільки наявні спірні питання між ТОВ «Агрофірма Корнацьких» та ТОВ «Партнер-Агро» потягнули за собою заворушення 08.09.2015 р. та можуть потягнути більш масові заворушення і порушення громадського порядку, які можуть спричинити значні людські жертви, виникла необхідність накладення арешту на урожай кукурудзи, який знаходиться на вказаних земельних ділянках з вищеперерахованими кадастровими номерами до вирішення питання про право власності на врожай кукурудзи.

Крім того, обґрунтовуючи подання про накладення арешту на врожай кукурудзи, слідчий посилається на його необхідність для надання правової оцінки діям відділу ДВС Первомайського МРУЮ та позбавлення можливості посадових осіб ТОВ «Агрофірма Корнацьких» чи ТОВ «Партнер-Агро» здійснювати дії по збиранню даного врожаю, для запобігання подальших можливих конфліктів, заворушень, що можуть спричинити людські жертви та інші тяжкі наслідки, з метою недопущення зникнення, втрати чи пошкодження майна, або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

При розгляді даного клопотання в судовому засіданні слідчий та прокурор заявлене клопотання підтримали, просили задовольнити в повному обсязі, після повернення матеріалів клопотання на усунення недоліків додали до первісних доказів перелік власників даних 365 земельних ділянок, копії актів понесених затрат та виконаних робіт.
Вислухавши думку прокурора, позицію слідчого, які підтримали подання, суд приходить до наступного висновку.

За правилами ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення:

-підозрюваного;

-обвинуваченого;

-осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння,

-юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, -

можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для:

-особи, на майно якої накладено арешт,

- іншої особи, у володінні якої перебуває майно, -

розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.

Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині ст. 167 цього Кодексу, а саме:

-підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди;

-призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;

-є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;

-одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Відповідно до ст. 171 КПК Україниу клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинно бути зазначено:

- підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна;

- перелік і види майна, що належить арештувати;

- документи, що підтверджують право власності на майно, що належить арештувати.

До клопотання також мають бути додані оригінали або копії документів та інших матеріалів, якими слідчий, прокурор обґрунтовує доводи клопотання.

У клопотанні цивільного позивача, слідчого, прокурора про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, іншої особи для забезпечення цивільного позову повинно бути зазначено:

1) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням;

2) докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Вартість майна, яке належить арештувати з метою забезпечення цивільного позову, повинна бути співмірною із розміром шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Проте, дане клопотання наведеним вимогам не відповідає.
Так, слідчим та прокурором не зазначено в поданні, не обґрунтовано в ньому та не додано до подання доказів того, що в межах кримінального провадження відносно «СЛУЖБОВИХ ОСІБ ВІДДІЛУ ДВС Первомайського МРУЮ за ч.1 ст.364 КК України (зловживання владою або службовим становищем), - саме врожай кукурудзи, щодо якого ставиться питання про арешт, є - підшуканим, виготовленим, пристосованим чи використаним як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберіг на собі його сліди; призначався (використовувався) для схиляння осіб до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з його незаконним обігом; одержаний внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходом від нього, а також майном, в яке його було повністю або частково перетворено, як того вимагає ч. 2 ст.167 КПК України.
При розгляді даної справи не було доведено, що арештом майна є тимчасове позбавлення саме підозрюваного, обвинуваченого, осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, - можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку, поскільки дані особи до даного часу не встановлені.
Також в клопотанні не ставиться питання про :

- «ЗАБОРОНУ ДЛЯ ОСОБИ, НА МАЙНО КОТРОЇ НАКЛАДЕНО АРЕШТ, ЧИ ІНШОЇ ОСОБИ, У ВОЛОДІННІ ЯКОЇ ПЕРЕБУВАЄ МАЙНО» -

розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його, не надано переконливих доказів стосовно особи, котрій належить майно, на котре необхідно накласти арешт та іншої особи, у володінні якої перебуває майно.

До того ж, як зазначено в Узагальненні судової практики щодо розгляду слідчим суддею клопотань про застосування заходів забезпечення кримінального провадження від 07.02.2014 р., не може бути прийнято ухвалу про арешт майна щодо осіб, які не є в даному кримінальному провадженні ні підозрюваними, ні обвинуваченими, ні особами, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Тому навіть якщо у слідчого судді є достатні підстави вважати, що певною особою було вчинено кримінальне правопорушення, він не має повноважень накладати арешт на майно особи, яка не є підозрюваним у даному кримінальному провадженні.
При розгляді справи в судовому засіданні а ні слідчий, а ні прокурор конкретно не назвали правові підстави для арешту майна, передбачені ст.170 КПК України, не надала достатньо доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, а також розмір можливої конфіскації майна (санкція ч.1 ст.364 КК України взагалі не передбачає конфіскації майна), можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням та цивільного позову.
Також при поданні даного клопотання та в судовому засіданні слідчим та прокурором не вказано конкретно власників «врожаю кукурудзи», на котрий необхідно накласти арешт (дані відомості не підтверджені відповідними доказами), його, а саме «врожаю кукурудзи» розмір та вартість, можливість чи заборону розпоряджатись чи користуватись даним майном, проведенням будь яких інших і конкретних дій, направлених на збереження цілісності і вартості даного майна, осіб, котрі повинні виконувати ці дії, також місце зберігання майна (врожаю кукурудзи, який знаходиться в межах Ленінської сільської ради Первомайського р-ну Миколаївської обл. на земельних ділянках з відповідними кадастровими номерами в кількості 365 (триста шістдесят п`ять) кадастрових номерів земельних ділянок, на котре необхідно накласти арешт, не вказано цілєвє призначення даних земельних ділянок, на котрих знаходиться «врожай кукурудзи» , не конкретизовано порядок виконання ухвали про арешт майна, а саме відповідальних осіб, котрим дане майно повинно бути передано для зберігання його цілісності та вартості.

Тому подане клопотання є передчасним.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що клопотання про накладення арешту не підлягає задоволенню, в такому клопотанняі повинно бути відмовлено.

Керуючись ст. ст. 170-173, 309, 395 КПК України, слідчий суддя, -
УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання слідчого СВ Первомайського МВ УМВС України в Миколаївській області ОСОБА_3 , погоджене із Первомайським міжрайонним прокуратуром радником юстиції ОСОБА_4 , винесене у кримінальному провадженні № 0002846, про накладення арешту на врожай кукурудзи, який знаходиться в межах Ленінської сільської ради Первомайського р-ну Миколаївської обл. на земельних ділянках з відповідними кадастровими номерами в кількості 365 (триста шістдесят п`ять) кадастрових номерів земельних ділянок.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до апеляційного суду Миколаївської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя: