Справа № 369/8072/14-к Головуючий в суді I інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1446/15 Доповідач ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області від 10 грудня 2015 року задоволено апеляційну скаргу прокурора прокуратури міста Ірпеня Київської області на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 листопада 2015 року про повернення обвинувального акта у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.175 КК України.
Не погоджуючись з рішенням колегії, відповідно до ч.3 ст.375 КПК України, викладаю окрему думку з приводу відсутності правових підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора на ухвалу суду першої інстанції.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт, крім інших відомостей, повинен містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Як вбачається з оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, підставою для повернення обвинувального акта щодо ОСОБА_3 прокурору міста Ірпеня Київської області є його невідповідність вимогам ст. 291 КПК України. Зокрема, як зазначає в своїй ухвалі суд першої інстанції, в обвинувальному акті в порушення вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України відсутнє формулювання обвинувачення, висунуте ОСОБА_3 органом досудового слідства.
Аналіз обвинувального акта, складеного відносно ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.175 КК України, підтверджує висновок суду першої інстанції щодо його невідповідності вимогам ст. 291 КПК України. В зазначеному обвинувальному акті міститься виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, та кримінально-правова кваліфікація зазначеного кримінального правопорушення.
Однак, в обвинувальному акті повністю відсутнє сформульоване органом досудового слідства обвинувачення ОСОБА_3 із зазначенням обставин, які свідчать про наявність доведених даних про подію (час, місце, спосіб) кримінального правопорушення, форму вини, мотив, обставини, які впливають на ступінь тяжкості кримінального правопорушення тощо.
З огляду на вимоги ст.337 КПК України щодо меж судового розгляду в рамках висунутого особі обвинувачення відповідно до обвинувального акта, відсутність сформульованого обвинувачення в обвинувальному акті щодо ОСОБА_3 , виключає можливість призначення судового розгляду на підставі даного обвинувального акта та являється правовою підставою для повернення обвинувального акта прокурору відповідно до п.3 ч.3 ст.314 КПК України.
Крім того, повертаючи обвинувальний акт щодо ОСОБА_3 прокурору, суд першої інстанції обґрунтовано вказав на порушення органом досудового слідства вимог ч.1 ст.293 КПК України щодо обов`язкового вручення захиснику підозрюваного копій обвинувального акта та реєстру матеріалів досудового розслідування. Невручення зазначених матеріалів захиснику, на мою думку, є нічим іншим, як обмеженням його процесуальних прав по здійсненню захисту підозрюваної ОСОБА_3 .
За таких обставин вважаю, що ухвала Києво-Святошинського районного суду Київської області від 05 листопада 2015 року про повернення обвинувального акта в кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.175 КК України прокурору міста Ірпеня Київської області є законною, обґрунтованою та вмотивованою, у зв`язку з чим підстав для її скасування та задоволення апеляційної скарги прокурора не вбачаю.
Суддя
Апеляційного суду
Київської області ОСОБА_4