Справа № 734/379/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/88/2016
Категорія - ст. 289 ч. 2 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Секретаря судового засідання ОСОБА_5

За участю учасників судового провадження:

Прокурора ОСОБА_6

Обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8

Захисників: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Законного представника обвинувачуваного ОСОБА_11 .

Представника ЧВП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_12

Розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000533, за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Козелецького району ОСОБА_13 , захисника ОСОБА_10 в інтересах ОСОБА_8 , ОСОБА_7 на вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 17 листопада 2015 року по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 за вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 289 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И Л А:

Цим вироком суду:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та проживаючий в АДРЕСА_1 , громадянин України, не працюючий, учень Чернігівського професійного будівельного ліцею, з середньою освітою, неодружений, раніше судимий: вироком від 16.03.2015 року за ст. 185 ч. 1, ст. 185 ч. 2, ст. 289 ч. 2, ст. ст. 69, 70, 75, 104 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; вироком від 24.06.2015 року за ст. 185 ч. 2, ст. 70 ч. 4, ст. 75, 104 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

засуджений за ст. 289 ч. 2 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком 3 роки.

На підставі ст. 76 КК України покладено обов`язок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або роботи і періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та проживаючий в АДРЕСА_2 , громадянин України, не працюючий, з середньою освітою, неодружений, раніше судимий: вироком від 21.11.2013 року за ст. 289 ч. 1, ст. 69 КК України до 80 годин громадських робіт; вироком від 16.03.2015 року за ст. 185 ч. 2, ст. 289 ч. 2, ст. ст. 69, 70 до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; вироком від 23.04.2015 року за ст. 185 ч. 2, ч. 4 ст. 70 до 4 років 1 місяця позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; вироком від 24.06.2015 року за ст. 185 ч. 2, ч. 4 ст. 70, ст. 75, 104 КК України до 4 років 4 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки; вироком від 14.07.2015 року за ст. 289 ч. 1, ст. 289 ч. 2, ст. 69, ст. 70, ст. 75, 104 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки,

засуджений за ст. 289 ч. 2 КК України до покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України ОСОБА_8 від відбування призначеного судом покарання з іспитовим строком 3 роки та на підставі ст. 76 КК України покладено обов`язок не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або роботи і періодично з`являтися в ці органи для реєстрації.

Стягнуто з ОСОБА_8 , на користь держави 1179 грн. 36 коп. судових витрат за проведення експертиз.

Вироком суду ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнаний винним у тому, що 29 серпня 2014 року, за попередньою змовою між собою та особою, стосовно якої виділені матеріали досудового розслідування, про незаконне заволодіння транспортним засобом, прибули до смт. Козелець Чернігівської області. Зайшовши на неогороджену автостоянку ТОВ «Форнетті Україна», яке розташоване в смт. Козелець, вул. Комсомольська, 125, Чернігівської області, в період час з 03 год. 22 хв. до 03 год. 59 хв., ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та особа, стовно якої виділені матеріали досудового розслідування, умисно, з корисливих мотивів, незаконно, за попередньою змовою між собою заволоділи: мопедом марки «Alpha» модель ZS 50 F, чорного кольору, вартістю 4782 грн. 44 коп., який належить ОСОБА_14 ; мопедом марки «Alpha» модель ZS 50 F, синього кольору, вартістю 3265 грн. 37 коп., який належить ОСОБА_15 та мопедом марки «BAOTIAN», чорного кольору, вартістю 8776 грн. 59 коп. який належить ОСОБА_16 ; на яких виїхали в Чернігів.

31 серпня 2014 року, приблизно о 05 год., ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , за попередньою змовою між собою про незаконне заволодіння транспортним засобом, прибули до багатоповерхового квартирного будинку, який розташований в АДРЕСА_3 , де з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу біля під`їзду будинку незаконно заволоділи транспортним засобом: мопедом марки «G-MAXRACER», червоного кольору, вартістю 2839 грн. 12 коп., який належить ОСОБА_17 .

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду скасувати внаслідок м`якості призначеного покарання, ухвалити новий вирок, яким за ст. 289 ч. 2 КК України призначити покарання ОСОБА_7 у виді 5 років позбавлення волі; ОСОБА_8 у виді 5 років позбавлення волі. Звертає увагу на неможливість застосування ст. 75 КК України, оскільки необхідно враховувати не тільки дані про особу засудженого, та обставини, що пом`якшують покарання, а й ступінь тяжкості вчинених злочинів, обставини їх вчинення, а також на наявність судимостей раніше за аналогіні злочини. Таку обставину, як щире каяття неможливо врахувати, оскільки обвинувачені вчинивши попередні кримінальні правопорушення і будучи викритими правоохоронними органами продовжували вчиняти злочини. Дії, що вказують на активне сприяння розкриттю злочину також відсутні. Звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується до неповнолітніх строком від 1 до 2 років. Суд першої інстанції безпідставно застосував до неповнолітніх обвинувачуваних іспитовий строк 3 роки.

В апеляційних скаргах захисники ОСОБА_10 та ОСОБА_9 просять вирок суду змінити, призначивши обвинувачуваним ОСОБА_7 та ОСОБА_8 іспитовий строк в межах, визначених ст. 104 ч. 3 КПК України.

В судовому засіданні прокурр підтримав подану апеляційну скаргу.

Обвинувачені, законний представник обвинувачуваного та їх захисники підтримали свої апеляційні скарги, а апеляційну скаргу прокурора просили залишити без задоволення.

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пояснили, що вони повністю визнають свою вину, щоро каються та просять не позбавляти їх волі.

Заслухавши доповідача, думки учасників судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження та доводи поданих апеляційних скарг, колегія суддів вважає необхідним апеляційні скарги захисників задовольнити в повному обсязі, а апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Винність обвинувачуваних ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих злочинів, при обставинах, наведених у вироку суду повністю підтверджуються сукупністю доказів, які досліджені в суді першої інстанції. В поданих апеляційних скаргах прокурора та захисників доведеність вини обвинувачуваних не оспорюється.

В суді першої інстанції обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 вину визнали повністю та показали, що в ніч на 30 серпня 2014 року вони, повертаючись з відпочинку в м. Носівка до м. Чернігова, через смт. Козелець, вирішили викрасти мопеди, щоб доїхати до м. Чернігова. Помітивши, що охоронець біля ТОВ «Форнетті Україна» не спостерігає за автостоянкою, з вказаною метою вони зайшли на неогороджену автостоянку; викотили мопеди за територію автостоянки. Після чого вони сіли на виведені мопеди і поїхали в м. Чернігів. Приїхавши в м. Чернігів, вони приблизно півмісяця катались на викрадених мопедах, після чого їх продали. 31 серпня 2014 року, знаходячись в смт. Козелець біля багатоповерхового будинку, побачивши мопед біля під`їзду останнього, вирішили його викрасти. З вказаною метою вони зняли з підніжки мопед та покотили. Спробувавши їхати, вони зрозуміли, що в мопеда погано працює двигун, тому вони заховали його в кущах, а самі на таксі поїхали в м. Чернігів. Через два дні ОСОБА_18 приїхав до викраденого мопеда, замінив двигун та поїхав в м. Чернігів, де викрадений мопед забрали працівники міліції.

Крім того, вина ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтверджується також іншими доказами, які досліджені в суді першої інстанції.

Судом першої інстанції дії обвинувачуваних ОСОБА_7 та ОСОБА_8 правильно кваліфіковані за ст. 289 ч. 2 КК України.

Покарання обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 судом першої інстанції призначене у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з врахуванням ступеня тяжкості злочину, сімейного стану, їх позитивних характеристик. Крім того судом також враховано, що обвинувачувані вчинили злочини до постановлення відносно них попередніх вироків, якими вони засуджені до покарання у виді позбавлення волі з випробування та з встановленням іспитового строку.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинувачуваних судом обґрунтовано визнано повне визнання ними вини, їх щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів, сімейний стан та неповнолітній вік обвинувачуваних. Обставин, які обтяжують покарання відсутні.

Враховуючі наведене колегія судіів погоджується з висновками суду першої інстанції про можливість призначення неповнолітнім обвинувачуваним покарання, із звільненням від відбування покарання з випробуванням. Призначене обвинувачуваним покарання є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

Тому, колегія судді не знаходить підстав для задоволення доводів апеляційної скарги прокурора, в які ставиться питання про призначення обвинувачуваним більш суворого покарння.

Суд першої інстанції, без врахування вимог ст. 104 ч. 3 КК України, безпідставно призначив неповнолітнім обвинувачуваним іспитовий строк 3 роки. Тому, колегія суддів вважає необхідним задовольнити доводи поданих апеляційних скарг прокурора та захисників встановити неповнолітнім обвинувачуваним іспитовий строк 2 роки.

Керуючись ст., ст. 371, 404, 407, 418, 419 КПК України судова колегія,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Козелецького району ОСОБА_13 задовольнити частково, апеляційні скарги захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_9 в інтересах ОСОБА_8 , ОСОБА_7 - задовольнити, вирок Козелецького районного суду Чернігівської області від 17 листопада 2015 року відносно ОСОБА_7 , ОСОБА_8 змінити.

Вважати ОСОБА_7 засудженим за ст. 289 ч. 2 КК України до покарання, призначеного судом першої інстанції у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 104 КК України звільнити обвинувачуваного ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ст. 289 ч. 2 КК України до покарання, призначеного судом першої інстанції у виді 5 років позбавлення волі.

На підставі ст. 104 КК України звільнити обвинувачуваного ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки.

В іншій частині вирок суду залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4