В И Р О К
Іменем України
3 листопада 2015 р.

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченої - ОСОБА_4 ,

потерпілого - ОСОБА_5 ,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Краматорську Донецької області, громадянки України, освіта середня, незаміжньої, яка має на утриманні малолітню дитину, не працює, раніше судимої:
- 11.07.2002 р. Вознесенським міським судом Миколаївської області за ч.2 ст. 307, ст. 69 КК України до 2 років позбавлення волі з випробуванням строком на 2 роки;

- 15.06.2004 р. Вознесенським міським судом Миколаївської області за ч.2 ст. 307, ст. 71 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією майна, звільнилась 25.06.2008 р. умовно-достроково, не відбутий строк 1 рік 10 місяців 12 днів;

- 23.06.2015 р. Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт;

- 25.06.2015 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт, ухвалою Ленінського районного суду м. Миколаєва від 17.09.2015 року, на підставі ч.4 ст. 70 КК України остаточно призначено покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 389, ч.2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25.06.2015 року ОСОБА_4 засуджено за ч.1 ст. 185 КК України до відбування покарання у вигляді 80 годин громадських робіт.

Так, 29.07.2015 ОСОБА_4 інспектором Ленінського районного підрозділу м. Миколаєва Центрального міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області роз`яснено порядок та умови відбування покарання, повідомлено про відповідальність за ухилення від відбування громадських робіт, призначено дні реєстрації та видано направлення до Пологового будинку № 2 для відпрацювання 80 годин громадських робіт.

Однак, ОСОБА_4 , будучи достовірно обізнаною про порядок та умови відбування покарання у вигляді громадських робіт, про відповідальність за ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт, умисно, маючи намір не виконувати вирок суду, до теперішнього часу без поважних причин до відбування у вигляді громадських робіт не приступила, на реєстрацію до Ленінського районного підрозділу м. Миколаєва Центрального міжрайонного відділу кримінально-виконавчої інспекції управління Державної пенітенціарної служби України в Миколаївській області не з`являється.

Таким чином, ОСОБА_4 з 29.07.2015 року умисно ухиляється від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Крім того, 14.09.2015 приблизно о 21:30 год., ОСОБА_4 , продовжуючи свою злочинну діяльність, перебуваючи на балконі 8-го поверху будинку АДРЕСА_3 , діючи умисно, повторно, із корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрала майно, належне ОСОБА_5 , а саме:

- дитячі джинси вартістю 350 грн.;

- чоловічі шорти вартістю 100 грн.;

- жіночу нічну сорочку вартістю 100 грн., спричинивши потерпілому збитки на загальну суму 550 грн.

Після чого з місця злочину зникла, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 389, ч.2 ст. 185 КК України визнала повністю та пояснила, що вона була засуджена в 2015 році Ленінським районним судом м. Миколаєва та Корабельним районним судом м. Миколаєва до громадських робіт. Не відпрацьовувала їх, так як захворіла та погано себе почувала. Скільки хворіла не пам`ятає. Швидку не викликала, ніяких підтверджуючих документів про хворобу у неї немає. В КВІ розписувалась в графіку. Інспектор роз`яснила відповідальність за невиконання покарання. Вона усвідомлювала наслідки за не відпрацювання громадських робіт. Призначили відпрацьовувати в пологовому будинку № 2, 2 рази на місяць. Приходили на домашню адресу з інспекції, телефонували. Вона поїхала з Миколаєва, оскільки посварилась з чоловіком, дитина залишилась з чоловіком та бабусею. Інспектора вона не попередила про те, що поїде.

14.09.2015 року приблизно о 21:00 - 22:00 год. вона зайшла до гуртожитку по вул. Космонавтів, піднялась на 8 поверх, зайшла на балкон, зняла речі, вказані в обвинувальному акті, поклала в пакет. Зайшли потерпілі, вона покурила з ними та пішла. Потім потерпілий наздогнав її на сходах на 5-6 поверсі та попросив показати пакет. Речі хотіла продати. У вчиненому кається.

Вина обвинуваченої підтверджується:

- показами потерпілого ОСОБА_5 , який суду пояснив, що 14.09.2015 року він з дружиною вийшли на балкон 8 поверху покурити. Обвинувачена сиділа на балконі, попросила прикурити. Потім обвинувачена пішла. Дружина зібралась знімати речі, сказала, що не вистачає речей. Він наздогнав обвинувачену та попросив показати пакет. В пакеті булі всі речі, перелічені в обвинувальному акті. Їм все повернули. Він викликав міліцію;

- розпискою ОСОБА_5 про те, що він отримав від слідчого свої речі: дитячі джинси, спортивні шорти, начну сорочку;

- протоколом огляду місця події від 14.09.2015 року, згідно в приміщенні Ленінського РВ ММУ були оглянуті речі: дитячі джинси, шорти та нічна сорочка. Зі слів потерпілого, дані речі він вилучив у невідомої жінки, яка їх вкрала;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, згідно якого ОСОБА_5 звернувся до правоохоронних органів із заявою про те, що 14.09.2015 р. приблизно о 21:30 год. раніше не знайома жінка шляхом вільного доступу з балкону на 8 поверсі будинку АДРЕСА_3 , вчинила крадіжку одягу на суму 550 грн.;

- товарним чеком від 16.09.2015 року, згідно якого вартість джинсів дитячих 350 грн., шортів 100 грн., нічної сорочки 100 грн.;

- протоколом проведення слідчого експерименту від 01.10.2015 року, згідно якого ОСОБА_4 розказала та показала обставини викрадення нею речей з балкону гуртожитку за адресою: АДРЕСА_3 ;

- копією особової справи № 14/2015 на ОСОБА_4 , засуджену 25.06.2015 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт; 23.06.2015 р. Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 15 ч.1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт, з якої вбачається, що ОСОБА_4 була ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання, а також попереджена, що в разі ухилення від відбування покарання на підставі ч.2 ст. 389 КК України може бути притягнута до кримінальної відповідальності, але за повідомленням міського пологового будинку № 2, ОСОБА_4 для відпрацювання громадських робіт - не з`являлася.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ч.2 ст. 389 КК України, тобто ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання; ч.2 ст. 185 КК України, тобто таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Вивченням особи обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що вона раніше судима, вчинила злочин в період не відбутого покарання, на обліку в МОПЛ не перебуває, перебуває на обліку в ОНД з 12.02.2010 р. з діагнозом: "Синдром залежності від опіатів", характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи суспільну небезпечність вчинених злочинів, які відносяться до злочину невеликої тяжкості (ч.2 ст. 389 КК України) та злочину середньої тяжкості (ч.2 ст. 185 КК України), обставини справи, особу обвинуваченої, обставину, яка пом`якшує покарання - щире каяття, суд вважає необхідним призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі, так як її виправлення неможливе без ізоляції від суспільства.

Крім того, суд на підставі ст. 71 КК України, вважає необхідним до покарання ОСОБА_4 за даний злочин, частково приєднати не відбуте покарання, призначене їй за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25.06.2015 року.

Оскільки санкцією ч.2 ст. 389 КК України передбачено покарання лише у вигляді арешту або обмеження волі, які з огляду на особу обвинуваченої не можуть бути до неї застосовані, так як ОСОБА_4 має на утриманні дитину віком до семи років, то вона підлягає звільненню від покарання за цією статтею.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України та звільнити її від покарання.

ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання у вигляді 1 року позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного ОСОБА_4 за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 25.06.2015 року, остаточно призначити до відбування покарання у вигляді 1 року 10 днів позбавлення волі, рахуючи строк покарання з моменту затримання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1