Апеляційний суд Львівської області
Справа №11а- 879/10
Категорія : ст.186 ч.2 КК України Головуюча у 1 інстанції: Малахова-Онуфер А.М.
Доповідач Танечник І.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2010 року Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого: Танечника І.І.

Суддів: Ревера В.В., Урдюк Т.М.

з участю прокурора: Клісовського Й.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальну справу за апеляцією помічника прокурора Городоцького району Львівської області ОСОБА_1 на вирок Городоцького районного суду Львівської області від 13 вересня 2010 року,

цим вироком

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, непрацюючий, проживаючий ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимий

засуджений за ст.186 ч.2 КК України на пять років позбавлення волі. Застосовано ОСОБА_2 ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням три роки. В порядку ст.76 КК України зобовязано засудженого не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів КВІ, повідомляти ці органи про зміну місця проживання і навчання, періодично зявлятись на реєстрацію до органів КВІ.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, студент 4 курсу Погірцівського професійного аграрного ліцею, проживаючий ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимий,

засуджений за ст.186 ч.2 КК України на чотири роки позбавлення волі. Застосовано ОСОБА_3 ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням три роки.

В порядку ст.76 КК України зобовязано засудженого не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів КВІ, повідомляти ці органи про зміну місця проживання і навчання, періодично зявлятись на реєстрацію до органів КВІ.

Запобіжний захід ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишено підписку про невиїзд.

ВСТАНОВИЛА :

за вироком районного суду ОСОБА_2 та ОСОБА_3 визнані винними в тому, що о 22 год. 29 січня 2010р., за попередньою змовою, в групі між собою, в стані алкогольного спяніння кожен, на подвірї будинку №1, що по вул.Науковій в с.Вишня Городоцького району Львівської області, накинулись на ОСОБА_4 і застосувавши до нього насильство, що не було небезпечним для життя чи здоровя того, збили на землю, копали і наносили удари по тілу, утримували його, при цьому відкрито відібрали в нього мобільний телефон вартістю 212,50 грн. із стартовим пакетом вартістю 50 грн., гроші в сумі 230 грн., а всього на суму492,50 коп.

В апеляції прокурор покликається на те, що вирок суду є незаконним та необгрунтованим, у звязку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого /мякість призначеного покарання/, а тому підлягає скасуванню, оскільки при призначенні покарання засудженим не враховано, що ОСОБА_2 раніше вчинив тяжкий злочин, злочин скоєно у стані алкогольного спяніння за попереднім зговором групою осіб.

Просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок, яким ОСОБА_2 призначити покарання за ст.186 ч.2 КК України 5 років позбавлення волі, ОСОБА_3 за ст.186 ч.2 КК України 4 роки позбавлення волі.

Вислухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію , потерпілого ОСОБА_5, який підтримав висновок прокурора, засуджених, які просили залишити вирок без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що така не підлягає до задоволення.

Висновок місцевого суду про доведеність винності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вчиненні зазначених у вироку злочинних дій відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обгрунтованим.

Вина засуджених та правильність кваліфікації їх дій не оспорюється в апеляції, які, на думку колегії, правильно кваліфіковано за ст.186 ч.2 КК України.

Призначаючи покарання засудженим, місцевий суд врахував тяжкість скоєного злочину, дані про їх особи, зокрема те, що ОСОБА_3 навчається, засуджені вперше притягаються до кримінальної відповідальності, відшкодували заподіяні збитки, а також враховано думку потерпілого, який не настоював на застосуванні суворого покарання, помякшуючі та обтяжуючі покарання обставини, тому обране покарання відповідає вимогам ст.65 КК України. Підстав для застосування до засуджених більш суворого покарання , а отже і для задоволення апеляції не вбачається.

Визначене місцевим судом покарання буде, на думку колегії, необхідне й достатнє для виправлення засуджених та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.ст.362, 366 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Вирок Городоцького районного суду Львівської області від 13 вересня 2010 року відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 залишити без змін, апеляцію прокурора без задоволення.

Головуючий:

Судді: