Справа № 366/2767/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1510/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 28 30.12.2015

УХВАЛА
Іменем України
30 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника на вирок Іванківського районного суду Київської області від 26.10.2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Станішівка Іванківського району Київської області, українця, гр.України, військовозобов`язаного, із середнє-спеціальною освітою, розлученого, утриманців немає, раніше не судимого, працюючого механіком на СМТ в м.Києві, зареєстрованого мешканцем АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 ,

засуджено за ч.1 ст. 263-1 КК України до 3 років позбавлення волі; за ч.1 ст. 263 КК України до 4 років позбавлення волі. Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_7 призначене шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді 4 років позбавлення волі. Відповідно до ст.ст.75,76 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням на 2 роки з покладенням на нього відповідних обов`язків,

В С Т А Н О В И Л А:
За вироком ОСОБА_7 у період 2004 -2010 р.р., точна дата слідством та судом не встановлені, перебуваючи за місцем свого проживання, а саме в буд. АДРЕСА_2 , маючи злочинний, протиправний умисел,спрямований на незаконне виготовлення вогнепальної зброї, вирішив кустарним способом виготовити пристрій для стрільби-самопал та, не маючи на те відповідного спеціального дозволу, за допомогою металевої трубки як ствола та дерев`яного прикладу для зручності тримання, шляхом з`єднання даних частин цвяхами та гумовою накладкою для прилаштування до стрільби, кустарним способом виготовив самопал, чим вчинив дії, спрямовані на незаконне виготовлення вогнепальної зброї.

В подальшому, ОСОБА_7 , з метою перевірки виготовленого пристрою до стрільби,шляхом подачі до каналу ствола сірки та сторонніх предметів здійснював постріли, тим самим усвідомлюючи всю суспільну небезпечність виготовленого ним пристрою для стрільби, а саме: самопалу, та, не маючи на те будь-яких встановлених законом дозволів, не видавши його добровільно органам влади, почав незаконно зберігати в приміщенні власного будинку, чим вчинив дії, спрямовані на незаконне зберігання вогнепальної зброї.

19.09.2015 року під час проведення обшуку приміщення будинку АДРЕСА_2 було вилучено предмет, схожий на самопал, який відповідно до висновку судово-балістичної експертизи №3-01/1418 від 23.09.2015 року придатний до стрільби та являється саморобною вогнепальною зброєю, виготовленою по типу дульнозарядних пістолетів, який ОСОБА_7 незаконно зберігав без передбаченого законом дозволу.

В апеляційній скарзі захисник просить вирок суду змінити, ухваливши про засудження ОСОБА_7 лише за ч.1 ст. 263 КК України із застосуванням ст.69 КК України до штрафу. Обґрунтовуючи свої вимоги зазначає, що дії щодо незаконного виготовлення вогнепальної зброї Шевченко вчинив у період з 2004 по 2010 рік, в той час як Кримінальний Кодекс України доповнений статтею 263-1 згідно із законом від 05.07.2012 року, що свідчить про неправильну кваліфікацію дій ОСОБА_7 за ч.1 ст. 263-1 КК України. Крім того, судом не враховано практично повну відсутність суспільної небезпеки вчиненого ним діяння, а саме те, що виготовлений ним самопал лише формально визнається вогнепальною зброєю як предмет, придатний для здійснення пострілу, цей пристрій є гладко дульним, дульнозарядним, непридатним для використання у ньому унітарного патрона; він є вкрай примітивним, його далекобійність, пробивна здатність та скорострільність вкрай низькі, більше 10 років він не використовувався. Захисник просить врахувати, що ОСОБА_7 вперше притягується до кримінальної відповідальності, характеризується позитивно, має джерело доходу, утримує себе та малолітню дитину, у скоєному щиро розкаюється, сприяв у встановленні істини у кримінальному провадженні, не намагався уникнути відповідальності за вчинене.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Винуватість ОСОБА_7 у виготовленні та зберіганні вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу за обставин, викладених у вироку, стверджується матеріалами справи та не оспорюється сторонами в апеляційному порядку.

Проте, кваліфікуючи дії обвинуваченого, суд першої інстанції припустився помилки.

Як встановлено вироком, дії по виготовленню вогнепальної зброї ОСОБА_7 вчинив у 2004-2010 р.р., а КК України був доповнений ст.263-1 КК України у 2012 році і за правилами ст.5 КК України ОСОБА_7 не може нести відповідальність за вказаною правовою нормою.

Вказані дії на час вчинення охоплювалися диспозицією ч.1 ст.263 КК України у редакції 2001 року, оскільки він виготовив вогнепальну зброю без передбаченого законом дозволу, а тому кваліфікація його дій за ч.1 ст.263-1 КК України є зайвою, а призначення покарання за сукупністю злочинів неправомірним.

Крім того, призначаючи покарання за ч.1 ст.263 КК України у виді 4-х років позбавлення волі, суд першої інстанції не належним чином врахував обставини вчинення злочину, позитивні характеристики особи обвинуваченого та обрав покарання, яке є явно несправедливим внаслідок суворості, а тому воно підлягає пом`якшенню до мінімальної межі, передбаченої санкцією вказаної правової норми. Також, на думку колегії суддів, ОСОБА_7 необхідно зменшити до мінімального тривалість іспитового строку, визначеного за правилами ст.75 КК України.

За вказаних обставин вирок суду підлягає зміні шляхом виключення із кваліфікації дій засудженого посилання на ч.1 ст.263-1 КК України та на призначення покарання за сукупністю злочинів, а також шляхом пом`якшення призначеного покарання за ч.1 ст.263 КК України і зменшення тривалості випробування.

Керуючись ст.ст.404,405,407,419 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:
Вирок Іванківського районного суду Київської області від 26.10.2015року щодо ОСОБА_7 змінити.

Виключити з вироку посилання на засудження ОСОБА_7 за ч.1 ст.263-1 КК України та на призначення покарання за сукупністю злочинів.

Пом`якшити ОСОБА_7 призначене покарання за ч.1 ст.263 КК України та вважати ОСОБА_7 засудженим за ч.1 ст.263 КК України до покарання у виді 3-х років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування призначеного покарання з випробуванням на 1 рік.

Відповідно до вимог ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

У решті вирок залишити без зміни.

Суддя: Суддя: Суддя: