АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю секретарів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року про повернення скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах громадян Китайської Народної Республіки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого з ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС України в Київській області ОСОБА_9 та процесуального керівника в кримінальному провадженні, яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна, та зобов`язання вчинити певні дії, особі, яка її подала,

за участю учасників кримінального провадження:
захисника ОСОБА_6 , -

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року, якою скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах громадян Китайської Народної Республіки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого з ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС України в Київській області ОСОБА_9 та процесуального керівника в кримінальному провадженні, яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна, та зобов`язання вчинити певні дії, повернуто особі, яка її подала, оскільки в ній відсутні переконливі докази поважності причин пропуску строку оскарження бездіяльності слідчого, тому слідчий суддя не знайшов підстав для його поновлення. Крім того, слідчий суддя зазначив, що вимогами ч. 1 ст. 303 КПК України не передбачено оскарження бездіяльності процесуального керівника, яку також оскаржує захисник ОСОБА_6 .

Захисник ОСОБА_6 в апеляційній скарзі зі змінами й доповненнями просить ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року скасувати,постановити нову ухвалу, якою поновити строк на оскарження бездіяльності слідчого з ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС України в Київській області ОСОБА_9 та процесуального керівника; задовольнити скаргу на бездіяльність слідчого та
зобов`язати орган досудового розслідування СУ ФР ГУ ДФС у Київській області, слідчого ОСОБА_9 та процесуального керівника в кримінальному провадженні повернути паспортні документи № НОМЕР_1 громадянину Китайської народної республіки ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для виїзду за кордон і внутрішній паспорт та № НОМЕР_2 громадянину Китайської народної республіки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для виїзду за кордон і внутрішній паспорт.

При цьому апелянт посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, незаконність та необґрунтованість ухвали слідчого судді.
В апеляції зазначено, що 14 серпня 2015 року слідчим СУ ФР ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_9 при проведенні обшуку в складських приміщеннях, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 , було незаконно вилучено паспортні документи № НОМЕР_1 у громадянина Китайської народної республіки ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для виїзду за кордон і внутрішній паспорт та № НОМЕР_2 у громадянина Китайської народної республіки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , для виїзду за кордон і внутрішній паспорт, дозвіл на вилучення яких слідчим суддею не надавався.

Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду міста Києва від 14 серпня 2015 року у кримінальному провадженні №0000027 від 10 серпня 2015 року за ч. 3 ст. 204 КК України надано дозвіл слідчому СУ ФР ГУ ДФС у Київській області ОСОБА_9 було дано на проведення обшуку за вказаною адресою з метою виявлення та вилучення незаконно виготовлених алкогольних напоїв, спирту етилового, пристроїв та знарядь для їх виготовлення.
Оскільки дозвіл на вилучення паспортів слідчим суддею не надавався, то вилучення документів здійснено слідчим незаконно.
Вилучені паспорти апелянт вважає тимчасово вилученим майном і вказує на те, що арешт на вказане майно у порядку ст. ст. 170-174 КПК України не накладався.
Незаконне вилучення паспортів у громадян Китаю порушує та обмежує їх законні права та інтереси і перешкоджає їх поверненню до КНР.
У зв`язку з наведеним 27 жовтня 2015 року ОСОБА_6 звернувся до слідчого з вимогою щодо повернення незаконно вилучених паспортів, проте паспортні документи громадянам КНР не повернуті, будь-яких процесуальних рішень слідчого з цього питання не надходило.
З урахуванням наведеного апелянт вважає, що ним не були пропущені строки, передбачені ст. 304 КПК України.
Також в апеляції зазначено, що якщо, на думку слідчого судді строки і були пропущені, то у скарзі було клопотання про поновлення строків, однак це залишилось поза увагою слідчого судді.
Разом з тим, захисник наполягає на тому, що бездіяльність слідчого у кримінальному провадженні, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна - паспортних документів громадян КНР ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , має триваючий характер, а тому строки, передбачені ст. 304 КПК України, захисником не пропущено.

Окрім того, в апеляції наведено ряд доводів щодо незаконності проведення обшуку слідчим ОСОБА_9 за вищевказаною адресою, зокрема, обшук був проведений не тим слідчим, якому надавався дозвіл ухвалою слідчого судді, без обґрунтованої підозри.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення апелянта, який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає, а ухвалу слідчого судді слід залишити без змін, виходячи з таких підстав.

Висновок, викладений в ухвалі слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року, про те, що адвокат ОСОБА_6 пропустив строк на оскарження бездіяльності слідчого, яка полягала у неповерненні тимчасово вилученого майна паспортів громадян ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та відсутність поважних причин для поновлення цього строку відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

З матеріалів провадження убачається, що 12 листопада 2015 року ОСОБА_6 звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із скаргою на бездіяльність слідчого з ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС України в Київській області ОСОБА_9 та процесуального керівника в кримінальному провадженні, яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна паспортів громадян Китайської Народної Республіки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , які були вилучені під час обшуку 14 серпня 2015 року.
У скарзі ОСОБА_6 зазначав, що обшук проводився 14 серпня 2015 року та був завершений 14 вересня 2015 року.
Отже, у скарзі ОСОБА_6 не вказана конкретна дата вилучення паспортів. Проте, якщо виходити з того, що паспорти були вилучені 14 вересня 2015 року і на їх вилучення не було надано дозволу в ухвалі слідчого судді про проведення обшуку, то відповідно до вимог ч. 5 ст. 171 КПК України, клопотання слідчого про арешт тимчасово вилученого майна мало бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення, тобто 15 вересня 2015 року або слідчий мав повернути тимчасово вилучене майно.
За таких обставин строк оскарження бездіяльності слідчого по неповерненню тимчасово вилученого майна у даному випадку починається 16 вересня 2015 року та закінчується, з урахуванням вимог ч. 1 ст. 304 КПК України, 25 вересня 2015 року. Скарга на бездіяльність слідчого, яка полягала у неповерненні тимчасово вилученого майна, була подана адвокатом 12 листопада 2015 року, тобто з пропуском строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України.
Отже, висновок, викладений в ухвалі слідчого судді про те, що скарга ОСОБА_6 на бездіяльність слідчого, яка полягала у неповерненні тимчасово вилученого майна, подана з пропуском строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, правильним.
У скарзі на бездіяльність слідчого, яка полягала у неповерненні тимчасово вилученого майна, ОСОБА_6 , вважаючи, що ним не було пропущено строк на оскарження такої бездіяльності, разом з тим, просив поновити вказаний строк.
З ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року убачається, що слідчий суддя вивчав матеріали провадження на предмет наявності підстав для поновлення строку на оскарження бездіяльності слідчого, яка полягала у неповерненні тимчасово вилученого майна, за скаргою ОСОБА_6 і, як зазначено в ухвалі, слідчий суддя не знайшов переконливих доказів поважності причин пропуску вказаного процесуального строку.
Таким чином висновок, викладений в ухвалі слідчого судді, колегія суддів вважає правильним, оскільки посилання ОСОБА_6 на те, що громадяни КНР ОСОБА_7 та ОСОБА_8 прибули в Україну в липні 2015 року як туристи, не знають мови та у кримінальному провадженні, в рамках якого проведено обшук, мають статус свідків, матеріалами провадження не підтверджується.
Посилання у скарзі адвоката ОСОБА_6 на те, що 27 жовтня 2015 року він звертався до слідчого з вимогою про повернення незаконно вилучених паспортів, проте слідчий документи не повернув та не прийняв будь-яких процесуальних рішень з цього питання, не може вважатися поважною причиною пропуску строку на оскарження бездіяльності слідчого по неповерненню тимчасово вилученого майна, оскільки відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України бездіяльність слідчого у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний був вчинити у визначений Кримінальним процесуальним кодексом строк (у даному випадку слідчий не розглянув клопотання адвоката у строк, передбачений ст. 220 КПК України), оскаржується незалежно від оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.
Звернення до суду із скаргою на нездійснення слідчим процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений Кримінальним процесуальним законом строк, за змістом п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, є окремою формою захисту прав особи у кримінальному провадженні і само по собі не може бути підставою для поновлення процесуального строку, пропущеного скаржником, на подачу скарги щодо іншого виду бездіяльності, у даному випадку - бездіяльності слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.
Таким чином, доводи апеляції про те, що слідчий суддя не вирішив питання про поновлення строку на звернення із скаргою є безпідставними.
Окремо колегія суддів хоче звернути увагу на доводи апеляції про те, що бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, має триваючий характер.
Вказані доводи не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах закону. Так, ч. 1 ст. 304 КПК України передбачено, що скарги на бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені ч. 1 ст. 303 КПК України, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту вчинення бездіяльності.
З урахуванням встановленого ч . 5 ст. 171 КПК України строку, у який слідчий зобов`язаний звернутися з клопотанням про арешт тимчасово вилученого майна, а саме: не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, то бездіяльність слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, починається з наступного дня за днем, визначеним у ч. 5 ст. 171 КПК України.
Також окремо колегія суддів звертає увагу на доводи апеляції про незаконність обшуку загалом (неуповноваженими особами, за відсутності обґрунтованої підозри тощо) і вважає, що вказані доводи не підлягають розгляду у провадженні, по якому було прийнято законне і обґрунтоване рішення слідчого судді про повернення скарги на бездіяльність слідчого, яка полягала у неповерненні тимчасово вилученого майна, у зв`язку з пропуском скаржником строку на подачу скарги, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України.
Колегія суддів не може не погодитись з викладеними в апеляції доводами про те, що незаконне вилучення документів у громадян порушує та обмежує їх законні права і інтереси. При цьому колегія суддів вважає, що чинним кримінальним процесуальним законом, окрім оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, передбачені інші способи захисту та поновлення прав громадян, якими вони та їх захисник можуть скористатись у випадку пропуску без поважних причин строку на оскарження бездіяльності слідчого, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 12 листопада 2015 року про повернення скарги захисника ОСОБА_6 в інтересах громадян Китайської Народної Республіки ОСОБА_7 , ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого з ОВС ВКР СУ ФР ГУ ДФС України в Київській області ОСОБА_9 та процесуального керівника в кримінальному провадженні, яка полягає в неповерненні тимчасово вилученого майна, та зобов`язання вчинити певні дії, особі, яка її подала, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_7 , ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

[1] Справа № 11-сс/796/3379/2015 Категорія: ст. 303 КПК України
Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_12
Доповідач: ОСОБА_1