У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

доповідача ОСОБА_9.,
суддів ОСОБА_10, ОСОБА_11.,
за участю: прокурора ОСОБА_12.,
при секретарі ОСОБА_13,

розглянула в судовому засіданні 24 вересня 2015 року в м. Києві кримінальне провадження №0000036 за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді провадження судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 8 вересня 2014 року про повернення апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні на вирок Рівненського міського суду Рівненської області від 11 липня 2014 року щодо ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8

Цим вироком засуджено:

ОСОБА_6 за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч.ч. 2, 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190; ч.ч. 2, 3 ст. 27, ч. 4 ст. 190; ч.ч. 2, 3 ст. 27, ч. 3 ст. 146; ч.ч. 2, 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 357; ч.ч. 2, 3 ст. 27, ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 353 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - кожного за сукупністю злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 190; ч. 4 ст. 190; ч. 3 ст. 146; ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 357; ч. 3 ст. 28, ч. 2 ст. 353 КК України, до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки та покладенням обов'язків, передбачених пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 8 вересня 2014 року апеляційну скаргу прокурора на зазначений вирок йому повернуто.

У касаційній скарзі прокурор посилається на безпідставне повернення апеляційної скарги прокурора. Вважає, що подана прокурором апеляційна скарга відповідала вимогам закону. Просить скасувати ухвалу та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, думку прокурора на підтримання касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

З матеріалів провадження убачається, що прокурором, який не погодився із вказаним вироком щодо ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, було подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду Рівненської області від 20 серпня 2014 року апеляційну скаргу прокурора залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків апеляційної скарги.

Відповідно до вказаної ухвали апеляційного суду прокурор, оспорюючи правову кваліфікацій дій обвинувачених, дану судом першої інстанції, в апеляційній скарзі не зазначає, якими доказами підтверджується кваліфікація дій винних за ч. 4 ст. 187 та ч. 4 ст. 189 КК України, визначена органами досудового розслідування, чи досліджувались ці докази в суді першої інстанції, тощо, якими доказами підтверджується вина кожної особи у вчиненні цих кримінальних правопорушень. Із змісту апеляційної скарги не можна дійти однозначного висновку, яка підстава для скасування вироку та постановлення нового. Крім того, висловивши прохання про вирішення цивільного позову і стягнення судових витрат, прокурор не зазначив, яка сума становить до відшкодування майнової шкоди, а яка - моральної, на чию користь і які суми слід стягнути, тощо.

На виконання ухвали апеляційного суду від 20 серпня 2014 року в установлений строк прокурор повторно подав апеляційну скаргу.

Оскаржуваною ухвалою апеляційного суду апеляційна скарга прокурора повернута у зв'язку з невідповідністю її вимогам ст. 396 КПК України.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали апеляційного суду, перевірка апеляційної скарги прокурора була проведена поверхнево без урахування наведених вимог особи, яка подала апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Зі змісту уточнюючої апеляційної скарги видно, що на виконання ухвали апеляційного суду від 20 серпня 2014 року прокурором усунуто недоліки щодо розмежування сум відшкодування цивільного позову в частині визначення розміру майнової та моральної шкоди.

Крім того, у відповідності до вимог ст. 126 КПК України в уточнюючій апеляційній скарзі на усунення недоліків за ухвалою від 20 серпня 2014 року суду запропоновано вирішити питання щодо процесуальних витрат, зокрема стягнути солідарно з обвинувачених процесуальні витрати щодо проведення комплексного дослідження транспортного засобу, у розмірі 489 грн. в прибуток держави.

Також апеляційний суд в ухвалі вказав, що прокурор не зазначив, якими доказами підтверджується вина і кваліфікація дій обвинувачених, визначена органом досудового розслідування. Однак суд мав дослідити докази, які зібрані на стадії досудового розслідування та містяться у матеріалах провадження, після чого прийняти рішення, чи підтверджується ними вина і кваліфікація дій обвинувачених.

Таким чином, судом апеляційної інстанції порушено вимоги статей 393, 395,399 КПК України щодо права на апеляційне оскарження вироку прокурором, тобто істотно порушено вимоги кримінального процесуального закону, що, відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК України, є підставою для скасування ухвали апеляційного суду.

З огляду на викладене ухвала щодо ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 у зв'язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, під час якого суду необхідно врахувати наведене у даній ухвалі, перевірити доводи, викладені у касаційній скарзі прокурора, та прийняти рішення згідно з вимогами закону.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.

Ухвалу Апеляційного суду Рівненської області від 8 вересня 2014 року про повернення апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні щодо ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 скасувати.

Призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_9 ОСОБА_10 ОСОБА_11