Справа № 185/8449/15-к
Провадження № 1-кп/185/506/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 вересня 2015 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
потерпілої ОСОБА_4
представника потерпілої ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Павлограда кримінальне провадження, що внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001749 за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Іванівка Карловського району Полтавської області, українця, громадянина України, пенсіонера, неодруженого, з середньою освітою, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 ч.1 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
08.07.2015 року приблизно о 19.17 годині обвинувачений ОСОБА_6 , керуючи технічно справним легковим автомобілем марки «Рено Сандеро», державний номерний знак НОМЕР_1 , та рухаючись по лівій смузі вул. К.Маркса м.Павлограда зі сторони вул. Леніна в напрямку вул. Ст.Фронту, проїжджаючи нерегульоване перехрестя вул. К.Маркса та вул. Радянської, маючи об`єктивну можливість своїми односторонніми діями забезпечити безпеку дорожнього руху, грубо порушуючи Правила дорожнього руху, не маючи будь-яких перешкод технічного і фізичного характеру для безпечного забезпечення руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки, не надавши дорогу пішоходу ОСОБА_4 , яка переходила проїзну частину вул. К.Маркса по нерегульованому пішохідному переході зліва направо відносно напрямку руху автомобіля, допустив наїзд на пішохідному переході на пішохода ОСОБА_4 . Своїми діями обвинувачений ОСОБА_6 грубо порушив вимогу п. 18.1 Правил дорожнього руху України, в якому вказано: «Водій транспортного засобу, що наближається до нерегульованого пішохідного переходу, на якому перебувають пішоходи, повинен зменшити швидкість, а в разі потреби зупинитися, щоб дати дорогу пішоходам, для яких може бути створена перешкода чи небезпека».
Порушення п. 18.1 Правил дорожнього руху України знаходиться в причинному зв`язку з настанням події даної дорожньо-транспортної пригоди та з наступними наслідками.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпіла ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, яка супроводжувалась струсом головного мозку, гематомою потиличної області, пошкодження капсули правого колінного суглобу з гемартрозом, пошкодження медіального утримувача наколінника, набряк бічної поверхні латерального мищелку стегнової кістки та нижньомедіальної порції наколінника, переломів без зміщення (тріщини) голівки малогомілкової кістки та передньої поверхні латерального мищелку стегнової кістки; множинних саден в поперекові, сідничній областях, які утворились від дії тупих твердих предметів, що діяли за ударно-струсуючим механізмом та по дотичній з місцем прикладання діючої сили у вищевказані області, або при ударі об такі, та такими предметами могли бути виступаючі частини транспортного засобу та дорожнє покриття при ударі об нього. Вищевказані тілесні ушкодження за своїм характером відносяться до ушкоджень середньої тяжкості, які спричинили тривалий розлад здоров`я на термін понад три тижні (більш ніж як 21 день).
Допитаний обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, визнав повністю, судові пояснив, що дійсно 08.07.2015 року приблизно о 19.00 годині він рухався по вул. Карла Маркса м.Павлограда на своєму автомобілі марки «Рено». За декілька метрів від пішохідного переходу він побачив автомобіль ДАЇ, рухався зі швидкістю не більше 40 км/год. Відволікся під час наближення до пішохідного переходу, і в цей момент вже майже біля капоту автомобіля зліва побачив потерпілу, спробував зупинитись, але зіткнення відбулось. Дівчина впала на проїзну частину, співробітники ДАЇ викликали швидку. В скоєному щиро кається, просить вибачення у потерпілої, а також не позбавляти його водійського посвідчення, оскільки автомобіль йому дуже потрібний. Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 13000 гривень визнає частково у сумі 10000 гривень, які може сплатити лише частинами, оскільки отримує лише пенсійні виплати, інших доходів не має. До цього він вже надав потерпілій матеріальну допомогу у розмірі 2000 гривень.

Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що 08.07.2015 року ввечері вирішила піти до подруги, переходячи вул.К.Маркса м.Павлограда по пішохідному переходу, вона побачила автомобіль білого кольору, який наближався до пішохідного переходу. Вважаючи, що автомобіль зупиняється, вона продовжувала рух через перехід. Але автомобіль не зупинився та збив її на пішохідному переході. Що трапилось далі не пам`ятає. В лікарні їй поставили діагноз численні забої, садна, струс головного мозку, пошкодження правого колінного суглобу. В лікарні вона пробула до 23.07.2015 року. В цей час пропустила вступні екзамени до вищого навчального закладу. В наступний час відчуває біль при тривалому знаходження на ногах, в неї змінився звичайний уклад життя, вона знервується, тривалий час проводить в лікарнях. Позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 13000 гривень з обвинуваченого підтримує в повному обсязі. Щодо стягнення матеріальних збитків, завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, та моральної шкоди зі страхової компанії, просить залишити їх поки без розгляду, оскільки після вирішення питання про притягнення обвинуваченого до кримінальної відповідальності, має намір звернутись до страхової компанії для компенсації заподіяних збитків. При призначенні покарання наполягає на позбавленні обвинуваченого права керування транспортними засобами.
Представник потерпілої ОСОБА_5 в судовому засіданні розповіла, що 08.07.2015 року вона ввечері провела дочку ОСОБА_4 з дому, яка намагалась потрапити до своєї подруги. Через 5 хвилин дочка подзвонила їй на мобільний телефон та сповістила, що її збив автомобіль на пішохідному переході по вул. К.Маркса м.Павлограда. Вона прибігла на місце дорожньої пригоди, дочка з нею була госпіталізована до лікарні. Там дочка пробула спочатку на стаціонарному лікуванні, в наступний час продовжує лікуватись. У зв`язку з перенесеними травмами дочка постійно нервує, відчуває болі, пропустила впускну кампанію до вищого навчального закладу. Тому вважає, що заявлений цивільний позов в частині стягнення моральної шкоди з обвинуваченого у розмірі 13000 гривень підлягає стягненню з обвинуваченого в повному обсязі. Щодо стягнення матеріальної шкоди та моральної шкоди зі страхової компанії, яка застрахувала цивільно-правову відповідальність обвинуваченого, просить залишити їх в наступний час без розгляду, оскільки має намір звернутись до зазначеної установи після вирішення питання про кримінальну відповідальність обвинуваченого. Дійсно після пригоди з дочкою обвинувачений перерахував на її банківську картку 2000 гривень.
Крім повного визнання своєї провини і свідчень, винність ОСОБА_6 у скоєнні інкримінованого йому злочину підтверджується і іншими фактичними доказами справи, які всіма учасниками судового розгляду визнані, ніким не оспорюються, у відповідності зі ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільними їх дослідження. При цьому судом з`ясовано, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.
Оскільки сторони вважають, що фактичні обставини справи підтверджені наявними у справі доказами, які не вимагають дослідження в ході судового розгляду справи, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, також визнає фактичні обставини справи та розмір цивільного позову доведеними.
До них відносяться: протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 08.07.2015 року /т.2 а.п.6-21/, протокол проведення слідчого експерименту від 13.07.2015 року /т.2 а.п.30-32/, протокол проведення слідчого експерименту від 15.07.2015 року /т.2 а.п.41-43/, висновок судово-медичної експертизи №234 від 28.07.2015 року /т.2 а.п.55-57/, висновок судової авто-технічної експертизи №70/27-465 від 23.07.2015 року /т.2 а.п.51-54/, речові докази, долучені до справи /т.2 а.п.28-29, 46-47/.
Сукупність доказів, що узгоджуються між собою дають суду підстави кваліфікувати дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ст. 286 ч.1 КК України, - як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, віднесення його до категорії злочинів невеликої тяжкості, ступінь негативних наслідків, дані про особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є пенсіонером, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в психіатричному та наркологічному диспансері не перебуває, а також враховує повне визнання вини та каяття у вчиненому.
Обставинами, відповідно вимог ст.66 КК України, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає повне визнання вини та каяття у вчиненому.
Обставин, відповідно до вимог ст. 67 КК України, що обтяжують покарання обвинуваченого, суд не встановив.
За сукупністю обставин вчинення кримінального правопорушення, ступеня тяжкості, даних про особу обвинуваченого, який не судимий, є пенсіонером, за місцем реєстрації характеризується позитивно, пом`якшуючих його покарання обставин, суд дійшов висновку, що виправлення ОСОБА_6 можливе без ізолювання від суспільства та призначає йому покарання в межах санкції інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України без застосування додаткового покарання.
Міра запобіжного заходу обвинуваченому ОСОБА_6 не обиралась.
Під час проведення досудового розслідування проводилась судова автотехнічна експертиза, згідно довідки НДЕКЦ ГУМВС України в Дніпропетровській області на проведення криміналістичної експертизи було витрачено 613.80 гривень /т.2 а.п.50/. Зазначені витрати у відповідності вимог ст.122 КПК України відносяться до процесуальних витрат.
Частина 2 статті 124 КПК України передбачає, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Оскільки судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_6 винний у вчиненні інкримінованого злочину за описаних у вироку обставинах, то суд вважає за необхідне стягнути з обвинуваченого на користь держави вартість проведеної криміналістичної експертизи у розмірі 613.80 гривень.
Доля речових доказів повинна бути вирішена у порядку, передбаченому ст.100 КПК України:
- автомобіль марки «Рено Сандеро», державний номерний знак НОМЕР_1 , переданий на відповідальне збереження обвинуваченому ОСОБА_6 після набрання вироком законної сили залишити останньому по приналежності;
- вилучений диск DVD-R, на якому знаходиться відеозапис події наїзду автомобіля марки «Рено Сандеро», державний номерний знак НОМЕР_1 , на пішохода з камери відеоспостереження, яка виведена на перехрестя вул. К.Маркса та вул. Радянської м.Павлограда, що зберігається в матеріалах кримінального провадження, - підлягає збереженню разом з матеріалами кримінального провадження.
Представником неповнолітньої потерпілої в рамках кримінального провадження заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1969.00 гривень, що понесені на лікування потерпілої, та моральної шкоди в розмірі 5000 гривень, завданих злочином, які необхідно стягнути з АТ «Українська пожежно-страхова компанія» та стягнення моральної шкоди у розмірі 13000 гривень з обвинуваченого ОСОБА_6 . В підтвердження завданих матеріальних збитків потерпілою стороною надано квитанції про сплату вартості ліків, що були витрачені на лікування потерплої у розмірі 1969.00 гривень. До початку розгляду кримінального провадження по суті представник потерпілої ОСОБА_5 та неповнолітня потерпіла ОСОБА_4 попросили залишити без розгляду подану позовну заяву в частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1969.00 гривень, що понесені на лікування потерпілої, та моральної шкоди в розмірі 5000 гривень, завданих злочином, які необхідно стягнути з АТ «Українська пожежно-страхова компанія», оскільки вони мають намір після ухвалення рішення щодо притягнення обвинуваченого до кримінально відповідальності звернутись до страхової компанії для вирішення цього питання.
У відповідності вимог ч.5 ст.128 КПК України, цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми Цивільного процесуального кодексу України, якщо вони не суперечать засадам кримінального судочинства.
Відповідно до вимог п.5 ч.1 ст. 207 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо позивачем було подано заяву про залишення позову без розгляду.
У зв`язку з викладеним, суд при вирішенні питання про задоволення заявлених позовних вимог вважає за необхідне залишити без розгляду позовну заяву представника потерпілої ОСОБА_5 в частині відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1969.00 гривень, що понесені на лікування потерпілої, та моральної шкоди в розмірі 5000 гривень, завданих злочином, які необхідно стягнути з АТ «Українська пожежно-страхова компанія»
Згідно ст. 1167 ЦК України моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю відшкодовується особою, яка їх спричинила у разі її винуватості.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Частина 3 ст. 23 ЦК України передбачає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Постанова Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику по справам про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» зі змінами внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27.02.2009 року № 1 у пункті 9 Постанови орієнтує суди, що розмір відшкодування моральної шкоди, суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань /фізичних, психічних та інших/, яких зазнав позивач, характер немайнових витрат, їх тривалість, можливість відновлення тощо та з урахуванням інших обставин. Зокрема враховується стан здоров`я потерпілого.
Враховуючи конкретні обставини справи, характер і обсяг фізичних та душевних страждань, яких зазнала неповнолітня потерпіла ОСОБА_4 , час, протягом якого вона знаходилась на лікуванні, наслідки завданих тілесних ушкоджень, пропуск останньою вступної кампанії до вищих навчальних закладів, матеріальний стан сторін, а також суд враховує принцип розумності і справедливості, і з урахуванням всього цього вважає можливим стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 , як винної особи, яка завдала тілесних ушкоджень потерпілій, на користь останньої моральну шкоду у сумі 13000 гривень.
Керуючись ст.ст. 368, 374 КПК України, суд -
У Х В А Л И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ст. 286 ч.1 КК України, і призначити покарання у виді штрафу у розмірі 3400 (три тисячі чотириста) гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами.
Речові докази:
- автомобіль марки «Рено Сандеро», державний номерний знак НОМЕР_1 , переданий на відповідальне збереження обвинуваченому ОСОБА_6 після набрання вироком законної сили залишити останньому по приналежності;
- вилучений диск DVD-R, на якому знаходиться відеозапис події наїзду автомобіля марки «Рено Сандеро», державний номерний знак НОМЕР_1 , на пішохода з камери відеоспостереження, яка виведена на перехрестя вул. К.Маркса та вул. Радянської м.Павлограда, що зберігається в матеріалах кримінального провадження, - зберігати разом з матеріалами кримінального провадження.
Залишити без розгляду позовну заяву представника потерпілої ОСОБА_5 , яка виступає в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 , про стягнення з АТ «Українська пожежно-страхова компанія» відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1969.00 гривень, що понесені на лікування потерпілої, та моральної шкоди в розмірі 5000 гривень, завданих злочином.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь представника потерпілої ОСОБА_5 , яка виступає в інтересах неповнолітньої потерпілої ОСОБА_4 , моральну шкоду, завдану в результаті злочину, у розмірі 13000 гривень.
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави вартість проведеної криміналістичної експертизи експертами НДЕКЦ ГУМВС України в Дніпропетровській області у розмірі 613.80 гривень.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Вирок суду відповідно до ч. 2 ст.394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1