Справа № 1-61/11
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2011 року смт.Баришівка.

Баришівський районний суд Київської області у складі

головуючого судді Єременка В.М.

при секретарі Котенко Л.О.

прокурора Бабюк С.М.

адвоката ОСОБА_1

представника потерпілого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3 в скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Баришівського районного суду Київської області знаходиться кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_3 в скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України.

Досудовим слідством встановлено, що 23.08.2010 року близько 23 години на 75 км. автодороги "Київ-Харків", Баришівського району Київської області відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля КАМАЗ-53212, д.н.з. 386-28АА під керуванням ОСОБА_3, з причепом ГКБ-8350, д.н.з. 029-27АІ, та автомобіля «RЕNАULТ-25», д.н.з. 927-41КН. яким керував ОСОБА_4.

Згідно постанови про притягнення в якості обвинуваченого, де дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_3, який у порушення вимог п. 10 1. п 34 1.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, пересік вузьку суцільну лінію горизонтальної дорожньої розмітки та виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з керованим ОСОБА_4 автомобілем «RЕNАULТ-25», д.н.з. 927-41КН.

В результаті ДТП пасажир автомобіля «RЕNАULТ-25», д.н.з. 927-41КН ОСОБА_5 отримав тяжкі тілесні ушкодження, а водій даного автомобіля ОСОБА_4 отримав середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження.

ОСОБА_3 перебуває у трудових стосунках з ВАТ "Вознесенськстройтранс" та керував вказаним автомобілем на підставі шляхового листа № 454881. Згідно запису у свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль КАМАЗ-53212, д.н.3.386-28 АА, з причепом ГКБ-8350, д.н.з. НОМЕР_1 належить товариству "Сімфа" та згідно договору, переданий в оренду ВАТ "Вознесенськбудтранс".

За вчинення вказаної дорожньо-транспортної пригоди водій ОСОБА_3 притягнутий до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.286 КК України.

В судовому засіданні захисник підсудного ОСОБА_3, ОСОБА_1 заявив клопотання про повернення кримінальної справи на додаткове розслідування прокурору Київської області.

Свої доводи обґрунтовує тим, що кримінальна справа порушена 02.09.2010 року в.о. нач. слідства Баришівського СВ ГУ МВС України в Київській обл. ОСОБА_6 по факту ДТП за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Провадження досудового слідства доручено слідчому Пилипенку С.В., який не прийняв її до свого провадження і справа якимось незрозумілим чином появилась в провадженні слідчого відділу розслідування ДТП СУ ГУ МВС України в Київській області, а саме у слідчого Клименка А.М. Протокол огляду місця ДТП складено за участю понятих ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які за зазначеними в протоколі адресами не проживають в т.ч., як в м. Києві так і області і з,ясувати у них обставини ДТП немає можливості. Протокол огляду місця ДТП та схема підписувалася вказаними понятими , де в подальшому вихідні дані протоколу і схеми покладені в основу призначених та проведених експертиз. (висновок №926 А від 15.12.2010 року а.с.129-152, висновок №67 А від 25.01.2011 року , а.с.201-204) Окрім того слідчим проводилось фотографування місця ДТП після того, як ОСОБА_3 на вимогу працівників МЧС намагався від,їхати з місця ДТП з метою дістати з пошкодженого легкового автомобіля водія ОСОБА_4 ОСОБА_1 вважає, що порушені правила підслідності, де справа порушена за ч.1 ст.286 КК України і місце скоєння ДТП 75-й км. автодороги Київ-Харків, що на території Баришівського району Київської області. Особа, яка визнана потерпілою по справі приховала від органів досудового слідства та суду своє місце роботи та посаду, а саме те, що він працює на посаді старшого інспектора ДПС 4 взводу роти ДПС по обслуговуванню стаціонарних постів дорожньо-патрульної служби полку ДПС ДАІ, підпорядкованого Головному управлінню МВС України в м.Києві. Слідчий в свою чергу не перевірив цю обставину, а тому ОСОБА_1 вважає, що кримінальна справа порушена не компетентною особою. Вважає, що органом досудового слідства не перевірялись пояснення потерпілих, свідків на якому місці дороги потерпілі на легковому автомобілі перетнули дорогу біля АЗС на 75- му км і чи не мало місце порушення правил дорожнього руху потерпілим при перетинанні суцільної розподільної смуги, та чи дозволяла дорожня обстановка йому це робити. ОСОБА_1 зазначає в клопотанні, що не встановлено, як потерпілий ОСОБА_4 рухався по дорозі (ближче до узбіччя чи до дорожньої розмітки, за скільки метрів побачив зустрічний транспортний засіб). За таких обставин ОСОБА_9 вважає, що зібрані досудовим слідством докази не є належними і допустимими, а тому необхідно встановити механізм ДТП, місце зіткнення ТЗ, скласти схему ДТП та протокол місця ДТП з участю підсудного, перевірити показання потерпілих та провести з ними відтворення обстановки та обставин події.

Прокурор по справі, потерпілий та його представник заперечували проти заявленого клопотання.

Заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що кримінальна справа підлягає направленню на додаткове розслідування.

Так, судом в судовому засіданні встановлено, що протокол огляду місця ДТП та схема ДТП складена без участі підсудного ОСОБА_3, який весь час знаходився в районі місця ДТП. ОСОБА_3 слідчий, який виїздив на пригоду не залучив до проведення огляду місця ДТП та до складання схеми ДТП і підсудний не був познайомлений з даними процесуальними документами та відсутні його підписи в них. Це підтвердив в судовому засіданні ОСОБА_3, який від початку досудового слідства і по даний час не визнає свою вину в ДТП. Не встановлене місце ДТП, так як у схемі і в протоколі огляду місця ДТП взагалі не зазначені суттєві обставини, а саме не відображено осип скла від пошкодженого легкового автомобіля, осип пошкоджених вузлів і деталей легкового автомобіля, витікання мастила на проїздну частину дороги. На фотографіях , що в матеріалах справи (а.с.25) мається видимий гальмівний шлях правих задніх колес автомобіля «КАМАЗ», яким керував ОСОБА_10, однак , а ні на схемі ДТП, а ні в протоколі огляду місця ДТП це не відображено. Допитаний в судовому засіданні свідок слідчий Семенішин Олександр Васильович показав суду, що він проводив фотографування транспортних засобів до того, як автомобілі були роз,єднані, однак дані фотографії у справі відсутні і чому їх немає, не зміг пояснити суду, що теж могло мати суттєве значення по справі. Чому ОСОБА_3 не приймав участі в огляді місця ДТП та складанні схеми ДТП також суду не пояснив.

Суд вважає, що по справі є ряд суттєвих недоліків, які не можна усунути в ході судового слідства це встановлення точного місця ДТП, що суттєво може вплинути на подальше розслідування справи, необхідність в призначенні по кримінальній справі комплексної судово-трасологічної, судово - автотехнічної експертизи, де на розгляд експертів поставити запитання:

1. Стосовно судово-трасологічного дослідження на вирішення поставити питання:

- в якому положенні один до одного перебували транспортні засоби , а саме легковий автомобіль та грузовий автомобіль в момент первинного контакту.

2. Стосовно судово- автотехнічного дослідження на вирішення поставити слідуючі запитання:

- які механічні пошкодження отримали транспортні засоби , а саме грузовий автомобіль та легковий автомобіль в момент ДТП;

- яка була швидкість легкового автомобіля в момент зіткнення, виходячи із механічних пошкоджень транспортних засобів: автомобіля «RЕNАULТ-25», д.н.з. 927-41КН., яким керував ОСОБА_4 та автомобіля КАМАЗ-53212, д.н.з. 386-28АА під керуванням ОСОБА_3, сліда гальмування автомобіля «КАМАЗ» по дорожньому покриттю, відображеному на фотографії (а.с.25) справи;

- чи мали водії транспортних засобів: технічну можливість уникнути зіткнення в момент виявлення небезпеки для руху з урахуванням проведених окремо відтворень обстановки і обставин події з кожним потерпілим, підсудним. По справі слід також встановити та допитати в якості свідків понятих, які були присутні під час складання протоколу і схеми ДТП ОСОБА_7 та ОСОБА_8, працівників АЗС на 75 км автодороги Київ-Харків.

Таким чином, при провадженні досудового слідства по справі слідчим були допущені такі порушення кримінального-процесуального закону та гарантовані законом права обвинуваченого, які не можуть бути усунуті в судовому засіданні та унеможливлюють прийняти судом об,єктивне справедливе рішення по справі.

Таким чином, суд заслухавши думку учасників судового розгляду справи, прийшов до висновку, що за даних обставин кримінальна справа повинна бути повернута Прокурору Київської області для проведення додаткового розслідування в зв,язку з допущеними порушеннями, які не можна усунути в судовому засіданні через невиконання органами досудового слідства вимог КПК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 11.02.2005 року Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування.

Керуючись ст.ст. 22, 223, 281 КПК України, Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 11.02.2005 року Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3 в скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.2 КК України направити Прокурору Київської області для проведення додаткового розслідування.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 залишити попередній підписку про невиїзд.

На дану постанову протягом семи діб з дня її винесення може бути подана апеляція через Баришівський районний суд Київської області.

Суддя Баришівського районного суду ОСОБА_11