Справа № 461/9896/15-к
Провадження № 1-кс/461/6465/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
особи, яка подала скаргу ОСОБА_3
прокурора ОСОБА_4
слідчого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, -
ОСОБА_3 в судовому засіданні просив задовольнити скаргу. Надав пояснення, аналогічні викладеним в скарзі.
Слідчий та прокурор в судовому засіданні просили відмовити в задоволенні скарги, зазначивши про її законність та обґрунтованість.
Вивчивши скаргу та надані матеріали кримінального провадження, заслухавши ОСОБА_3 , слідчого, прокурора, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Слідчий суддя вважає, що слідчим не вжито всіх передбачених законом заходів для всебічного, повного і об`єктивного дослідження обставин справи, постанова про закриття кримінального провадження є незаконною і підлягає скасуванню.
Згідно з ст. 2 КПК України завданням кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.
Зі змісту ст. 284 КПК України вбачається, що кримінальне провадження припиняється в силу наявності обставин, які його виключають, та чіткий перелік яких міститься в даній статті.
Прийняття рішення про закриття кримінального провадження можливе лише після всебічного, повного та неупередженого дослідження всіх обставин кримінального провадження та безпосереднього дослідження й оцінки слідчим, прокурором показань, речей і документів, які стосуються цього провадження, у їх сукупності.
У процесі досудового слідства слідчим не вживалися всі необхідні заходи для збирання доказів щодо встановлення обставин, що підлягають доказуванню (ст.ст. 91 ,92, 93 КПК України).
Крім того, відповідно до заяви ОСОБА_3 про вчинення злочину від 12.08.2015 року, слідчим ОСОБА_6 було внесено неправдиві відомості до протоколу особистого обшуку від 26.05.2015 року, згідно якого під час проведення даної слідчої дії (18.45 год. - 20.20 год.) ОСОБА_7 добровільно видав грошові кошти в розмірі 2 800 грн., хоча насправді в ході даної слідчої дії такі кошти не вилучались, а були отримані дружиною ОСОБА_7 близько 22.00 год. від іншої особи ( ОСОБА_8 ) та лише після цього добровільно видані нею працівникам міліції.
Слідчий прокуратури мотивує прийняте рішення про закриття кримінального провадження тим, що слідчий ОСОБА_6 жодних неправдивих відомостей до зазначених протоколів не вносив, а відтак в його діях відсутній склад кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст.366 КК України.
Це слідчий прокуратури обґрунтовує тим, що, відповідно до вимог ч. 1 ст.236 КПК України, слідчий зобов`язаний вжити заходів для забезпечення присутності під час проведення обшуку осіб, чиї права та законні інтереси можуть бути обмежені або порушені, а тому вимога ОСОБА_6 про присутність біля нього під час проведення особистого обшуку та обшуку приміщення ОСОБА_7 не може трактуватися як затримання цієї особи в понятті ст.ст.208-209 КПК України.
На переконання слідчого прокуратури, ОСОБА_6 вірно вказано дату та час затримання ОСОБА_7 (22.30 год. 26.05.2015 року), оскільки саме в цей час було завершено проведення слідчих дій за участі ОСОБА_7 та йому повідомлено про його затримання.
Крім того, слідчий прокуратури в обґрунтування прийнятого рішення посилається на те, що грошові кошти в розмірі 2 800 грн. були виявлені, видані та вилучені в ході проведення слідчих дій за участі ОСОБА_7 разом із сумою 29 тис. грн.
Зокрема, оскаржувану постанову слідчий прокуратури мотивує наступними доказами:
-показами допитаного в якості свідка ОСОБА_6 , згідно яких останній 26.05.2015 року близько 18.30 год. прибув разом з понятими за адресою проживання ОСОБА_7 , о 18.45 год. він зачитав зміст ухвали слідчого судді про проведення його особистого обшуку та вручив останньому примірник такої ухвали. Після чого ОСОБА_7 добровільно видав наявні у нього грошові кошти в сумі 28 400 грн. та в подальшому було проведено його особистий обшук; також ОСОБА_7 видав в подальшому грошові кошти в розмірі 2 800 грн.; після цього ОСОБА_6 разом з понятими, працівником УСБУ та ОСОБА_9 піднялись на другий поверх будинку ОСОБА_9 , де було проведено обшук приміщення на підставі ухвали слідчого судді, відеозапис обшуку не застосовувався у зв`язку з технічними моментами та після обшуку було складено відповідний протокол. Кінаша було затримано та доставлено в приміщення УБОЗ після проведення обшуку десь о 22.30 год.; протокол затримання складено в приміщенні УБОЗ в присутності адвокатів ОСОБА_3 та ОСОБА_10 . Годину затримання зазначено 22.30 год., бо саме в цей час завершились слідчі дії, пов`язані з обшуком та саме тоді ОСОБА_9 було повідомлено про його затримання, тобто о 22.30 год. 26.05.2014 року відбулось фізичне затримання останнього і з того моменту він вважався затриманим у відповідності до вимог ст.209 КПК України.
-показами допитаного в якості свідка ОСОБА_7 , який підтвердив факт добровільної видачі слідчому ОСОБА_6 грошових коштів в сумі 29 тис. грн. та 2800 грн. в процесі його особистого обшуку 26.05.2015 року. При цьому слідчий прокуратури не бере до уваги та не перевіряє показів ОСОБА_7 в частині щодо часу його фактичного затримання, що мало місце о 18.40 год. 26.05.2015 року.
Інших доказів, які б спростовували вчинення службового підроблення ОСОБА_6 , в ході досудового слідства не здобуто.
Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що інших слідчих дій в ході досудового розслідування з метою з`ясування наявності чи відсутності в діях ОСОБА_6 ознак злочину фактично проведено не було.
Зокрема, в ході досудового розслідування не встановлено обставин (часу та ким видані) видачі грошових коштів в розмірі 2 800 грн.; а також не перевірено обставин, які вказують, що затримання ОСОБА_7 відбулось набагато раніше та в іншому місці, ніж про це зазначено в протоколі затримання.
Для з`ясування цих питань не було допитано в якості свідків:
-депутата селищної ради ОСОБА_8 з приводу передачі ним коштів на суму 2 800 грн. дружині ОСОБА_7 , ОСОБА_11 ;
- ОСОБА_7 з приводу обставин проведення його особистого обшуку та затримання 26.05.2015 року;
- ОСОБА_12 , ОСОБА_13 з приводу купівлі 26.05.2014 року ОСОБА_7 та ОСОБА_8 будматеріалів, необхідних для проведення ремонту приміщення бібліотеки в с. Грабовець, а також з приводу оплати за придбані будматеріали.
Слідчий прокуратури не звертався з клопотанням до слідчого судді про отримання тимчасового доступу до речей і документів, які знаходяться у ПрАТ «Київстар», а саме до роздруківок телефонних дзвінків з зазначенням часу їх здійснення, їх тривалості та з прив`язкою до базових станцій мобільного зв`язку та їх азимутів абонента мобільного зв`язку з номером № НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_11 , в період часу з 18.30 год. до 24.00 год. 26.05.2015 року.
Не долучено до матеріалів досудового розслідування відеозапис з камер відеоспостереження за 26.05.2014 року з магазину будівельних матеріалів за адресою: АДРЕСА_1 , що був добровільно наданий власником магазину ОСОБА_14 на запит адвоката ОСОБА_3 , а також не долучені копії пояснень ОСОБА_15 , ОСОБА_8 , відібрані в порядку ст.20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Скарга в частині зобов`язання слідчого вчинити певні дії не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про:
1) скасування рішення слідчого чи прокурора;
2) зобов`язання припинити дію;
3) зобов`язання вчинити певну дію;
4) відмову у задоволенні скарги.
Даний перелік є вичерпним, не передбачає можливості одночасного скасування рішення слідчого з зобов`язанням вчинити певну дію. Слідчий суддя не може виходити за межі повноважень, визначених КПК України. Слідчий суддя не має правових підстав для зазначення слідчому тих дій, які він повинен виконати, оскільки слідчий є процесуально самостійною особою.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 306, 307 КПК України, суд -
Скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження задовольнити частково.
В решті заявлених в скарзі вимог відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1