Дата документу Справа № 331/5187/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єд. унікальний №331/5187/15-к Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
№ пров. 11-кп/778/1731/15 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 вересня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження з апеляційною скаргою прокурора прокуратури Запорізької області на ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2015 року, якою повернуто до прокуратури обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно

ОСОБА_8 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.28 ч.2, 15 ч.2,113, 258-3 ч.1, 263 ч.1 КК України, та ОСОБА_9 , обвинуваченій у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.28 ч.2, 15 ч.2,113 КК України, прокурору Запорізької області для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, протягом розумного строку.

Продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на 2 місяці до 20 листопада 2015 року.

Продовжено дію запобіжного заходу у виді тримання під вартою відносно обвинуваченої ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строком на 2 місяці до 20 листопада2015 року.

Згідно з ухвалою суду, до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно ОСОБА_10 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.28 ч.2, 15 ч.2, 113, 258-3 ч.1, 263 ч.1 КК України, та ОСОБА_11 , обвинуваченій у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.28 ч.2, 15 ч.2,113 КК України.

Суд, під час підготовчого судового засідання, приймаючи рішення про необхідність повернення обвинувального акту прокурору у своїй ухвалі зазначив про те, що вказаний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України.

В апеляції прокурор, не погодившись з вищевказаною ухвалою суду, просить її скасувати і призначити новий розгляд у тому ж суді першої інстанції. Обґрунтовує свої вимоги тим, що обвинувальний акт складений з дотриманням вимог ст.291 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляцію та вважав, що ухвала районного суду є незаконною та необґрунтованою; адвоката ОСОБА_7 , який підтримав апеляцію прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляції, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вказано в ухвалі суду, підставами для повернення обвинувального акту прокурору, стало те, що: «у порушення вимог п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт містить виклад фактичних обставин кримінального правопорушення в частині вчинення з метою ослаблення держави вибухів, які інші дії були вчинені обвинуваченими обвинувальний акт не містить, тобто в цій частині фактичні обставини не викладені».

Колегія суддів вважає, що цей довід суду безпідставним у зв`язку з тим, що відповідно до п.5 ч.2 ст. 291 КПК України, у обвинувальному акті відносно ОСОБА_11 та ОСОБА_10 викладені фактичні обставини кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, зазначена правова кваліфікація кримінальних правопорушень вчинених ОСОБА_11 та ОСОБА_10 з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Зокрема, згідно із обвинувальним актом: «Відповідно до розробленого ОСОБА_10 злочинного плану, необхідно було підібрати ділянку залізничної колії, встановити «гальмівний башмак» із гранатою для створення аварії залізничного поїзду через наїзду на нього та вибуху гранати із наступним сходом з рейок та перекиданням потягу».

У наступних абзацах обвинувального акту описується, яким саме чином було реалізовано вказаний злочинний план ОСОБА_10 та ОСОБА_11 по вчиненню диверсії шляхом встановлення «гальмівного башмаку» та гранати.

Тобто, у встановленні «гальмівного башмаку» на залізничну колію для сходження з рейок потягу і виразились «інші дії», які зазначенні у кваліфікації дій ОСОБА_10 та ОСОБА_11 за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ст. 113 КК України.

Крім того, однією з підстав повернення обвинувального акту прокурору суд першої інстанції зазначив те, що: «зі змісту обвинувального акту не вбачається, який саме умисел мав на меті обвинувачений ОСОБА_10 , умисел на вчинення диверсії з метою ослаблення держави, чи умисел на інший злочин, пов`язаний із знищенням чи пошкодженням майна».

Вказані твердження суду першої інстанції не відповідають дійсності та змісту обвинувального акту із наступних підстав.

Зокрема, відповідно до обвинувального акту, а саме першого абзацу викладу обвинувачення за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ст. 113 КК України: « ОСОБА_10 , діючи умисно, з метою послаблення держави Україна, через зруйнування об`єкта, що має важливе народногосподарське значення, а саме вчинення диверсії...», так само у кожному наступному абзаці формулювання обвинувачення вказується, що всі дії ОСОБА_10 були вчинені з умислом на вчинення диверсії.

У зв`язку із вищевикладеним, твердження суду першої інстанції про не зазначення, який саме умисел мав на меті обвинувачений не відповідає змісту обвинувального акту.

Крім того, виходячи із вищевказаних тверджень та змісту обвинувального акту, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні одного злочину, формулювання обвинувачення за ч. 2 ст. 28 ч. 2 ст. 15 ст. 113 КК України у обвинувальному акті у ОСОБА_10 та ОСОБА_11 аналогічні.

Відповідно до ухвали суду першої інстанції, однією з підстав повернення обвинувального акту - це те, що нібито «у порушення ч.4 ст.291 КПК України до обвинувального акту не додана розписка захисника обвинуваченого ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_12 про отримання копії обвинувального акту, хоча у супровідному листі про направлення кримінального провадження до суду міститься повідомлення саме цьому адвокату, саме цього адвоката було повідомлено про завершення досудового розслідування...».

Вказані обставини не відповідають дійсності, так як відповідно до вимог ч.4 ст.291 КПК України, до обвинувального акту долучена розписка адвоката ОСОБА_13 про отримання копії обвинувального акту, який був залучений для проведення окремої процесуальної дії - повідомлення про підозру, ознайомлення з матеріалами кримінального провадження (доручення регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги №008-0002731 від 23.07.2015) через перебування у відпустці захисника ОСОБА_10 - адвоката ОСОБА_12 , тобто права підозрюваного ОСОБА_10 на захист під час надання доступу до матеріалів кримінального провадження були дотримані.

Крім того, відповідно до п. 90 Розділу II Реєстру матеріалів досудового розслідування, саме захиснику ОСОБА_13 було повідомлено про завершення досудового розслідування, а не адвокату ОСОБА_12 , котрий перебував у відпустці, як зазначено в ухвалі Жовтневого районного суду від 20.08.2015.

Таким чином, Реєстр матеріалів досудового розслідування відповідає матеріалам кримінального провадження.

Також, під час підготовчого судового засідання 20.08.2015 у суду першої інстанції не виникло запитань щодо повноважень захисників, крім того, від обвинувачених ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та їх захисників під час підготовчого судового засідання не надходило скарг про неотримання копій обвинувальних актів та порушення їх прав на захист під час завершення досудового розслідування.

Окрім цього, в ухвалі Жовтневого районного суду від 20.08.2015 вказано, що: «в обвинувальному акті взагалі не зазначені додатки до нього».

Разом з тим, ч.2 ст.291 КПК України не містить норму, в якій зазначено, що в обвинувальному акті обов`язково мають зазначатись додатки до нього.

Відповідно до опису матеріалів, які були направлені до Жовтневого районного суду, а також супровідного листа №04/4-2054-15 від 27.07.2015, зазначено, що до обвинувального акту додані розписки сторони захисту про отримання копій обвинувального акту та реєстру матеріалів досудового розслідування.

Вказані факти підтверджують необґрунтованість ухвали суду першої інстанції повернення обвинувального акту прокурору.

Таким чином висновки суду щодо невідповідностей, зазначених в обвинувальному акті у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , не відповідають матеріалам провадження та на думку колегії суддів є необґрунтованими.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляцію прокурора прокуратури Запорізької області задовольнити.

Ухвалу Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_10 , обвинуваченого у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.28 ч.2, 15 ч.2,113, 258-3 ч.1, 263 ч.1 КК України, та ОСОБА_11 , обвинуваченій у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.28 ч.2, 15 ч.2,113 КК України, повернуто прокурору Запорізької області для усунення недоліків, зазначених в ухвалі, протягом розумного строку скасувати.

Призначити новий розгляд в підготовчому судовому засіданні в суді першої інстанції.

Головуючий:

Судді: