Справа № 1 -744/2010 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2010 року Святошинський районний суд міста Києва

в складі: головуючого - судді Почупайло A.B.

при секретарі Колісник К.В.

за участю прокурора Тимчука В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, що народився в м. Києві, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, працюючого провідним бухгалтером Солом'янського відділення № НОМЕР_1 «Ощадбанк», проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, не судимого, у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, -

встановив:

Підсудний ОСОБА_1 10 березня 2010 року, приблизно в 22.30 годин, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, виходячи з приміщення кафе «Пузата хата», розташованого по вул. Г. Юри, 20 в м. Києві, таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_2

Так, ОСОБА_1 10 березня 2010 року, приблизно з 20.00 годин разом зі своєю знайомою ОСОБА_2 знаходячись в приміщенні кафе «Пузата хата», розташованого по вул. Г. Юри, 20 в м. Києві розпивали спиртні напої. Приблизно в 22.30 годин після вживання спиртних напоїв ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння помітив у боковій кишені сумочки ОСОБА_2 мобільний телефон «НТС Р-3400», крадіжку якого вирішив скоїти. З метою виконання свого злочинного умислу ОСОБА_1, виходячи разом з ОСОБА_2 з приміщення вказаного кафе, взяв сумочку ОСОБА_2 та скориставшись тим, що за його діями вона не спостерігає, з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_2, а саме: мобільний телефон «НТС Р-3400», ціною 1000 гривень в якому знаходилась флеш-картка об'ємом 256 МГб, ціною 120 гривень та сім-карта мобільного оператора «МТС», яка для потерпілої матеріальної цінності не представляє, на рахунку якої були гроші в сумі 2 гривні. З викраденим чужим майном ОСОБА_1 з місця скоєння злочину втік, завдавши потерпілій ОСОБА_2 матеріальну шкоду.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому йому складі злочину, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України визнав повністю, щиросердно розкаявся, дав суду показання, які повністю відповідають встановленим обставинам, підтвердив суду обставини скоєння ним злочину, вказавши на час, місце, спосіб і мету скоєння злочину.

Оскільки підсудний ОСОБА_1, свою вину в скоєному визнав повністю та не оспорює фактичні обставини справи, судом встановлено, що він правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви в добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників процесу та роз'яснивши їм положення ч. З ст. 299 КПК України, суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, обмежився показаннями підсудного ОСОБА_1, та дослідженням матеріалів справи, що характеризують особу підсудного, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі, відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, дослідивши зібранні по справі докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що вина підсудного ОСОБА_1, у скоєнні інкримінованого йому складу злочину повністю доведена й кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 185 КК України є правильною, оскільки він таємно викрав чуже майно.

Обговорюючи питання про міру та вид покарання підсудному ОСОБА_1, суд, приховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, що є злочином середньої тяжкості, особу підсудного, який посередньо характеризується за місцем проживання, на час скоєння злочину був зайнятий суспільно-корисною працею, працює, раніше не судимий, його відношення до скоєного, викрадене у потерпілої майно повернуто останній в ході досудового слідства, обставиною, що обтяжує покарання підсудного у відповідності до вимог ст. 67 КК України суд визнає скоєння злочину особою що перебуває в стані алкогольного сп'яніння, обставиною, що пом'якшує покарання підсудного у відповідності до вимог ст. 66 КК України суд визнає щире каяття, та вважає за необхідне обрати йому покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів, у вигляді штрафу.

Речові докази по справі: мобільний телефон «НТС Р-3400», переданий під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_2, суд вважає за необхідне залишити у власності потерпілої.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу розміром сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1, до вступу вироку в законну силу, залишити підписку про невиїзд.

Речові докази по справі: мобільний телефон «НТС Р-3400», переданий під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_2, залишити у власності потерпілої.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва протягом 15 діб, з моменту його проголошення.

Суддя: