Справа №459/1294/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2015 року Червоноградський міський суд Львівської області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника адвоката ОСОБА_4
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5
законного представника неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6
представника відділу у справах дітей ОСОБА_7
неповнолітніх потерпілих ОСОБА_8 , ОСОБА_9
законних представників неповнолітніх потерпілих ОСОБА_10 , ОСОБА_11

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Червонограді кримінальне провадження №0000348 від 25.02.2015 р. про обвинувачення

неповнолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Жовкви Львівської області, українця, громадянина України, учня Червоноградської загальноосвітньої школи-інтернат І-ІІІ ступенів, проживаючого по АДРЕСА_1 , засудженого вироком Червоноградського міського суду Львівської області від 15.04.2015 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням на 1 рік, який не набрав законної сили,-

у кримінальному правопорушенні передбаченому ч.2. 185, ч.2 ст.186 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_5 22 лютого 2015 року близько 09.00 год., діючи повторно, маючи вільний доступ, зайшов у приміщення спальної кімнати учня ОСОБА_12 , яка розташована на третьому поверсі Червоноградської загальноосвітньої школи-інтернат І-Ш ступенів, що по вул.Івасюка,4 у м.Червонограді, Львівської області, звідки таємно викрав мобільний телефон марки «Нокіа 5230», належний ОСОБА_9 вартістю 800 гривень із сім-картою та картою пам`яті вартістю 100 гривень. З викраденим телефоном пішов до себе у кімнату, де використовував на власний розсуд, завдавши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 910 грн.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 24 лютого 2015 року близько 15 год. 15 хв., перебуваючи навпроти будинку №7, що по вул. Набережній у м. Червонограді Львівської області, поблизу водонапірної станції, зі сторони річки «Західний Буг», підійшовши до неповнолітнього потерпілого ОСОБА_8 і відкрито, вирвавши з рук, заволодів належним останньому мобільним телефоном марки «Леново А3161» вартістю 999 гривень із сім-картою вартістю 10 гривень та картою пам`яті марки «Теам» об`ємом 2 Гб. - вартістю 100 гривень, яким у подальшому розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 1109 грн.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 у пред`явленому йому обвинуваченні свою вину визнав частково. Пояснив, що 22 лютого 2015 року зайшов до кімнати ОСОБА_9 та у його відсутності взяв без дозволу мобільний телефон для того, що побавитись в ігри. Мав намір пізніше його повернути. Наступного дня на вимогу педагога телефон не повернув, сказав, що його не брав. Заховав його за радіатором. Пізніше, старшокласник ОСОБА_13 виявив телефон під радіатором опалення і повернув потерпілому ОСОБА_14 .

24 лютого 2015 року він прогулювався разом із ОСОБА_15 поблизу водонапірної станції у м.Червонограді. Напроти будинку №7, що по вул.Набережній побачив незнайомого хлопця з мобільним телефоном. Ним виявився неповнолітній потерпілий ОСОБА_8 .. Він підійшов до нього та запитав котра година? Коли той відповів, вихопив із рук останнього телефон, та відійшов з ним на відстань 400 метрів, щоб подзвонити. Відразу на вимогу ОСОБА_8 телефон не повернув, бо розмовляв по ньому, а потім не міг цього зробити, оскільки потерпілий пішов. Після цього він повернувся у школу-інтернат і через 2 години прийшли працівники міліції та вилучили у нього вищезгаданий телефон. У вчиненому щиро розкаявся.

Не зважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково, його винність підтверджується поясненнями потерпілих, свідків, протоколами слідчих дій, висновком експертизи, іншими письмовими доказами.

Так, допитана у судовому засіданні законний представник неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 пояснила, що їй було відомо, що неповнолітній ОСОБА_5 взяв без дозволу мобільний телефон ОСОБА_9 з його кімнати, коли той був відсутній. На вимогу повернути телефон, сказав, що його не брав.

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_9 у судовому засіданні пояснив, що 22 лютого 2015 року, коли він вийшов у ізолятор за таблетками, залишив свій мобільний телефон у себе в кімнаті на ліжку під подушкою, а коли повернувся, його там вже не було. Він відразу звернувся до вихователя, який почав шукати телефон і знайшли через день у кімнаті ОСОБА_5 ..

Свідок ОСОБА_16 у суді пояснив, що проживає разом із ОСОБА_9 в одній кімнаті у школі-інтернат м.Червонограда. 22 лютого 2015 року ОСОБА_5 прийшов до них у кімнату, коли ОСОБА_9 кудись вийшов. Заглядав у тумбочку та у шафу, казав що шукає телефон. В той час він пішов з кімнати.

Неповнолітній свідок ОСОБА_17 у судовому засіданні пояснив, що товаришує із обвинуваченим ОСОБА_5 .. Йому було відомо, що в інтернаті хтось вкрав у ОСОБА_9 мобільний телефон. Всі шукали цей телефон і пізніше ОСОБА_13 знайшов його під батареєю біля ліжка, де спить ОСОБА_5 ..

Неповнолітній свідок ОСОБА_18 суду пояснив, що живе у кімнаті разом із обвинуваченим ОСОБА_5 і бачив, як той перед сном ховав за батареєю мобільний телефон. Наступного дня прийшов ОСОБА_19 і повідомив, що у ОСОБА_9 вкрали телефон. Пізніше ОСОБА_20 знайшов цей телефон під батареєю у кімнаті біля ліжка ОСОБА_5 ..

Неповнолітній свідок ОСОБА_21 дав суду аналогічні показання, але повідомив, що особисто не бачив, як ОСОБА_5 користувався телефоном ОСОБА_9 ..

Свідок ОСОБА_22 суду пояснив, що навчається разом із обвинуваченим у школі-інтернат та проживає із ним в одній кімнаті. В один із днів лютого ОСОБА_5 зайшов у кімнату з мобільним телефоном і сказав, що взяв його у ОСОБА_23 подзвонити. Наступного дня вихователь сказала, що в ОСОБА_9 пропав телефон. Він не повідомив нікому, що йому відомо хто взяв мобільний телефон ОСОБА_9 , оскільки ОСОБА_5 обіцяв його повернути назад.

Аналогічні покази дав у суді свідок ОСОБА_24 ..

Неповнолітній потерпілий ОСОБА_8 у судовому засіданні пояснив, що 24 лютого 2015 року він разом із ОСОБА_25 повертався зі школи додому. Поблизу водонапірної станції у м.Червонограді до нього підійшов, як з`ясувалося пізніше, ОСОБА_5 та запитав котра година. Після чого вирвав у нього із рук мобільний телефон та почав втікати. На вимогу повернути телефон ОСОБА_5 не реагував, втік у кущі. Далі він зателефонував до своїх батьків і через деякий час за ним приїхав батько, а потім приїхали працівники міліції. ОСОБА_15 , який був із ОСОБА_5 , залишився на місці події і повідомив працівникам міліції прізвище особи, яка забрала у нього телефон. Він опізнав обвинуваченого по фотографії і після того прийшов сам ОСОБА_5 та видав телефон без сім-картки.

Допитаний в судовому засіданні законний представник неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 пояснив, що 24 лютого 2015 року в обідній час з іншого номеру телефону йому зателефонував син і повідомив, що у нього викрали телефон. Він приїхав за сином, який знаходився біля водонапірної станції у м.Червонограді по вул.Набережній. Вони дізнались, що хлопця, який забрав телефон, звуть ОСОБА_26 і що він навчається у школі-інтернат. Вони поїхали за ним у школу, прочекали 2 години, але ОСОБА_5 добровільно телефон не повернув. Тоді викликали міліцію, після чого ОСОБА_5 видав телефон.

Допитаний у суді свідок ОСОБА_27 вказав, що він являється однокласником потерпілого ОСОБА_8 24 лютого 2015 року вони разом повертались зі школи додому і біля водонапірної станції у м. Червонограді побачили двох хлопців, один із яких, виявився ОСОБА_5 .. Останній підійшов до них і запитав у Довбуша котра година та попросив телефон. ОСОБА_8 витягнув з кишені телефон і сказав котра година, але ОСОБА_5 попросив дати йому телефон. Одержавши телефон, почав втікати і кликав з собою ОСОБА_15 , але той залишився на місці. ОСОБА_8 почав кричати і бігти за ОСОБА_5 , просив повернути телефон, але останній не реагував на його вимоги. Повернувшись, ОСОБА_8 зателефонував з його телефону до своїх батьків та повідомив про те, що трапилось.

Свідок ОСОБА_15 в суді пояснив, що навчається разом із ОСОБА_5 у школі-інтернат, 24 лютого 2015 року вони прогулювались біля водонапірної станції поблизу річки «Західний Буг» у м. Червонограді, де зустріли двох незнайомих хлопців. ОСОБА_5 підійшов до одного з них. Ним виявився потерпілий ОСОБА_8 , і спитав котра година, потім взяв в руки його телефон і почав втікати. Пізніше в інтернат прийшли батьки потерпілого і міліція, і того ж дня ОСОБА_5 повернув їм телефон.

З протоколу огляду місця події від 24.02.2015 року встановлено, що у приміщенні адміністративної будівлі Червоноградського МВ ГУМВС України по вул.Св.Володимира, 8а в м. Червонограді Львівської області в кабінеті №265 ОСОБА_5 добровільно надав працівникам міліції мобільний телефон марки «Леново А3161» з картою пам`яті марки «Теам» об`ємом 2 Гб. - вартістю 100 гривень без сім-картки. Зі слів ОСОБА_5 даний телефон він взяв у ОСОБА_8 , а сім-картку викинув.

( а.м.к.п. 11-12)

Із протоколу огляду речового доказу від 25.02.2015 року та фото таблиці до нього встановлено, що слідчим СВ Червоноградського МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_28 в присутності понятих був оглянутий мобільний телефон марки «Леново А3161». При огляді було виявлено, що в мобільному телефоні наявна карта пам`яті марки «Теам» об`ємом 2 Гб..

(а.м.к.п. 15-16)

З протоколу огляду речового доказу від 25.02.2015 року з фото таблицею до нього вбачається, що слідчим СВ Червоноградського МВ ГУМВСУ у Львівській області ОСОБА_28 в присутності понятих був оглянутий мобільний телефон марки «Нокіа 5230». При огляді було виявлено, що в мобільному телефоні наявна сім-картка оператора «Лайф» та карта пам`яті марки «Мікро 8».

(а.м.к.п. 40-42)

Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №58 від 08.04.2015 року ОСОБА_5 притаманний достатній рівень розумового розвитку, він здатний вірно сприймати та відтворювати обставини, які мають значення по даному кримінальному провадженню. Рівень психічного розвитку обвинуваченого ОСОБА_5 відповідає його фактичному вікові. У момент інкримінованих йому дій та в період, який передував інкримінованим діям, не перебував у стані, який міг би істотно впливати на його здатність регулювати свою поведінку.

(а.м.к.п. 104-108)

Оцінюючи всі здобуті по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що вина обвинуваченого у судовому засіданні доведена повністю.

Вина неповнолітнього ОСОБА_5 у тому, що він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка), повторно.

Зазначені дії обвинуваченого вірно кваліфіковано за ч.2 ст.185 КК України.

Крім того, його вина і в тому, що він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), повторно.

Ці дії також вірно кваліфіковано за ч.2 ст.186 КК України.

Пояснення неповнолітнього обвинуваченого у тій частині, що він не мав наміру викрадати мобільний телефон ОСОБА_9 , а хотів пізніше повернути його, суд до уваги прийняти не може так як такі покази спростовуються дослідженими у судовому засіданні наведеними вище доказами, які підтверджують, що обвинувачений таємно заволодів телефоном потерпілого, знав, що його шукають і утримував його, заховавши під радіатор.

Також суд не приймає до уваги пояснення обвинуваченого в тій частині, що він взяв у потерпілого ОСОБА_8 з рук телефон і мав намір його повернути, так як вони об`єктивно спростовуються поясненнями самого потерпілого ОСОБА_8 , який ствердив, що обвинувачений вирвав у нього з рук телефон і почав втікати, не реагуючи на його вимоги повернути телефон. Сам же обвинувачений у своїх поясненнях 20.06.2015 року у суді вказав, що вихопив із рук ОСОБА_8 телефон, так як знав, що він добровільно не дасть йому телефон. Це вказує на умисел обвинуваченого у відкритому заволодінні майном ОСОБА_8 . Суд критично оцінює покази неповнолітніх свідків ОСОБА_29 і ОСОБА_30 у частині, що ОСОБА_8 передав телефон Кубаю, так як вони є непослідовними та у силу віку зазначених осіб, останні сприймали вказані події під емоційним впливом і не до кінця правильно могли дати їм аналіз.

Обираючи вид та міру покарання неповнолітньому обвинуваченому, суд враховує тяжкість вчинених кримінальних правопорушень.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому, є вчинення злочину після того, як вже вчиняв злочини.

Обставинами, що пом`якшують покарання є вчинення злочину у неповнолітньому віці та щире каяття у вчиненому, добровільне відшкодування збитків.

Разом з тим суд враховує і особу обвинуваченого, що є неповнолітнім, позбавлений батьківської опіки, круглий сирота, виховується у школі-інтернат, посередньо характеризується.

З врахуванням наведених всіх вище обставин в їх сукупності, враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції його від суспільства і до нього слід застосувати ст.104 КК України, тобто звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд -
З А С У Д И В :
неповнолітнього ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2. 185, ч.2 ст.186 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України 1 (один) рік позбавлення волі;

- за ч.2 ст.186 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Застосувати до засудженого ОСОБА_5 ст.ст.75,104 КК України та звільнити його від відбування призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1(один) рік 6 (шість) місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

Відповідно до ст.76 КК України покласти на засудженого обов`язок повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, навчання та періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід особисте зобов`язання, до вступу вироку в законну силу, залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Львівської області через Червоноградський міський суд Львівської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Головуючий:ОСОБА_1