Справа № 1-9/12 Номер провадження
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 січня 2011 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області, в складі:

головуючої - судді Кочура О.О.,

при секретарі - Лукаш Н.Я.,

з участю:

прокурора - Лугова О.М.,

підсудного - ОСОБА_1,

потерпілого - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Новгород-Сіверському кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, приватного підприємця, має на утриманні неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, у силу ст.89 КК України раніше не судимого: у скоєнні злочину, передбаченого ст. 122 ч.І КК України,-

встановив:

14 серпня 2011 року близько 14 години ЗО хвилин ОСОБА_1, знаходячись на лузі розташованому на првому березі р.Десна, в м.Новгород-Сіверський, Чернігівської області, поблизу озера <Джгань», на грунті раптово виниклих виниклих неприязних відносин, завдав декілька ударів руками і ногами по тілу ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4. Один з ударів, а саме ногою, було нанесено у поперекову ділнку спини ОСОБА_2. внаслідок чого останній, відповідно до висновку судово-медичної експертизи У°136 від 27.10.2011 року, отримав тілесне ушкодження у вигляді закритого перелому поперечного відростку 3-го поперекового хребця, що потяг за собою розлад здоров'я потребуючи лікування більше 21 дня і за цією ознакою відноситься до категорії тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину в скоєні інкримінованого йому злочину визнав повністю, та показав, що дійсно на лузі розташованому на правому березі р.Десна, в м.Новгород-Сіверський, Чернігівської області, поблизу озера «Джгань», на грунті раптово виниклих неприязних відносин, завдав декілька ударів руками і ногами ОСОБА_2, у результаті чого, як потім зясувалося, завдав ОСОБА_2, тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. У скоєному щиро кається. Цивільний позов, заявлений ОСОБА_2, визнає.

Потерпілий ОСОБА_2, у судовому засіданні відмовився від завленого раніше цивільного позову оскільки підсудний сплатив йому суму моральної та матеріальної шкоди у добровільному порядку та просив застосувати до підсудного ст.69 КК України.

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, проти цього не заперечують учасники судового розгляду, зясувавши правильне розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, розяснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд, обмежився лише допитом підсудного та дослідженням таких матеріалів справи, які характеризують особу підсудного.

Правові наслідки застосування судом положень ч.3 ст.299 КПК України підсудному роз'яснені та зрозумілі.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, Суд приходить до висновку

що дії ОСОБА_1, в умисному заподіянні ОСОБА_2, середньої тяжкості ушкодження доведена повністю. Дії підсудного органом досудового слідства кваліфіковано за частиною 1 статті 122 КК України.

Переходячи до обговорення питання про вид та міру покарання ОСОБА_1, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину підсудного який раніше не судимий, має на утриманні неповнолітню дитину. За місцем проживання характеризується задовільно, його щире каяття, на обліку у лікарів нарколога психіатра не перебуває.

Обставиною, що помякшує покарання підсудного ОСОБА_1, згідно ст.66 КК України є щире каяття, добровільне відшкодування потерпілому шкоди завданої вчиненням.

працюючого, має на утриманні неповнолітню дитину.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного ОСОБА_1, згідно ст.67 КК України справі не виявлено.

Враховуючи помякшуючі обставини, особу підсудного, який характеризується- задовільно, суд вважає за доцільне застосувати до нього покарання у вигляді громадських робіт, що не передбачено санкцією ст.122 ч. 1 КК України застосувавши при цьому положення ст.69 КК України та перейти до іншого, більш мякого виду основного покарання, не зазначеного в санкції даної статті. До такого висновку суд приходить враховуючи наявність обставин, що помякшують покарання. Саме таке покарань буде необхідним та достатнім для виправлення та попередження нових злочинів.

. Речові докази які знаходяться на зберіганні під схоронною розпискою у ОСОБА_2 необхідно залишити у розпорядженні власника, ОСОБА_2.

Цивільні позови заявлені прокуратурою Новгород-Сіверського району та потер сплачено.

Запобіжний захід, до набрання вироком законної сили, необхідно залишити без зміни. !

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 323, 324, 328, 335 КПК України, Суд -

ЗАСУДИВ

ОСОБА_1 визнати винним та призначити покарання за ч.1 ст. 1 України із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 100 (сто) годин громадських робіт.

Міру запобіжного заходу щодо ОСОБА_1 до вступу законну силу залишити обрану - підписку про невиїзд.

:

Вирок протягом 15 діб з моменту проголошення, а підсудним з моменту вручал, вироку, може бути оскаржений до кримінальної палати апеляціййого суду Чернігівсь і області, шляхом подання апеляції через Нозгород-Сіверський районний суд Чернігівської області.

Головуюча О.О. Кочура