У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарях судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
за участі прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні 11 лютого 2016 року апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 та прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , яка брала участь у судовому провадженні, з доповненнями заступника прокурора міста Києва ОСОБА_10 на вирок Подільського районного суду м. Києва від 22 вересня 2015 року у кримінальному провадженні № 120 131 100 700 068 74 відносно
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , без постійного місця проживання в м. Києві, судимого 19.08.2013 року Шевченківський районним судом м. Києва за ч. 1 ст. 190, ч. 2 ст. 190, ст. 70 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, -
В С Т А Н О В И Л А :
Цим вироком, з урахуванням виправлення описки ухвалою від 14 грудня 2015 року щодо написання по батькові обвинуваченого, ОСОБА_8 визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України, та йому за цим законом призначено покарання у виді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 19 серпня 2013 року та остаточно ОСОБА_8 призначено покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі.
Постановлено строк відбуття покарання ОСОБА_8 відраховувати з часу фактичного затримання - 25 травня 2015 року.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою ОСОБА_8 в Київському СІЗО УДПтС у м. Києві та Київській області до набрання вироком законної сили залишений без змін.
Постановлено стягнути з ОСОБА_8 885 грн. 60 коп. судових витрат.
Вирішено долю речових доказів.
За вироком суду ОСОБА_11 визнано винним у тому, що він 13 вересня 2013 року, близько 14 год. 40 хв., перебуваючи в приміщені супермаркету Фуршет, розташованого за адресою: м. Київ, вул. Ярославська, 56-А, та реалізуючи свій умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, а саме кави та жувальних гумок, що належать ДП Рітейл Центр, діючи з корисливих мотивів, ОСОБА_12 підійшов до полиць, на яких знаходилась кава, та, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, взяв дві упаковки кави Голднескафе, вартістю 97 грн. 99 коп. кожна, 58 шт. жувальної гумки Орбіт, вартістю 3 грн. 81 коп. кожна, 29 шт. жувальної гумки Дірол, вартістю 3 грн. 78 коп. кожна, та 58 шт. жувальної гумки Екліпс, вартістю 4 грн. 30 коп. кожна, всього на загальну суму 775 грн. 98 коп., які, сховавши в сумку, пройшов повз касу без сплати за товар та направився до виходу з супермаркету, чим заподіяв ДП Рітейл Центр майнову шкоду.
Проте, його дії були помічені начальником охорони супермаркету ОСОБА_13 , на прохання останнього зупинитись ОСОБА_8 не реагував та, розуміючи, що за ним спостерігають і його протиправні дії викрито, продовжив їх та направився з товаром в сторону виходу з супермаркету, при цьому усвідомлюючи, що таємне викрадення чужого майна переросло у відкрите викрадення.
Побачивши, що ОСОБА_8 не реагує на його вимогу зупинитися, ОСОБА_13 побіг за ним з метою затримання та наздогнав ОСОБА_8 лише на вулиці в 5 метрах від входу в супермаркет Фуршет, але ОСОБА_8 свої злочинні дії, направлені на відкрите викрадення чужого майна, вчинені повторно не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, так як був затриманий працівником супермаркет Фуршет ОСОБА_14 , в подальшому викрадений товар вилучено.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_7 просить вирок змінити, визнавши ОСОБА_8 винуватим у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України з призначенням покарання за вказаним законом.
При цьому захисник стверджує, що охоронець, який біг за обвинуваченим, а останній, в свою чергу, спокійно пройшов повз касу та вийшов з магазину, не кричав йому стій, а отже відразу і не намагався зупинити ОСОБА_8 , який був затриманий на вулиці в 5 метрах від входу в супермаркет. Тому дії ОСОБА_8 слід кваліфікувати, як замах на таємне, а не відкрите викрадення чужого майна.
Не погоджуючись із зазначеним вироком, обвинувачений фактично визнає свою винуватість за ч. 2 ст. 185 КК України посилаючись на дані відеозапису, що, на його думку, спростовують показання свідка ОСОБА_13 , який, на його-обвинуваченого переконання, не мав взагалі права його затримувати за межами магазину.
В апеляційній скарзі прокурор не оспорюючи фактичні обставини провадження та правильності кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок в частині призначеного ОСОБА_8 скасувати та ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 186 КК України покарання у виді 5 років позбавлення волі та за сукупністю вироків, на підставі ст. 71 КК України, остаточно призначити ОСОБА_8 5 років 6 місяців позбавлення волі.
На обґрунтування апеляційних вимог прокурор послався на те, що суд в достатній мірі не врахував тяжкість вчиненого злочину та особу обвинуваченого, який, будучи особою молодого віку, не працював, а під час досудового розслідування переховувався, у зв`язку з чим перебував у розшуку.
В доповненнях до апеляційної скарги прокурора у провадженні, заступник прокурора міста Києва ОСОБА_10 просить вирок скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а саме відсутності журналів судових засідань, та призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, за визначеною черговістю учасників провадження пояснення прокурора, що підтримав апеляційні вимоги, викладені заступником прокурора міста Києва ОСОБА_10 в доповненнях до апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні, пояснення захисника та обвинуваченого, що, погоджуючись з думкою прокурора, яка викладена в доповненнях до апеляційної скарги, та вважали за необхідне вирок суду скасувати та призначити новий розгляд провадження в суді першої інстанції, де необхідно дослідити і доводи їх апеляційних скарг, провівши судові дебати та вислухавши останнє слово обвинуваченого ОСОБА_8 , перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг обвинуваченого, захисника та прокурора у кримінальному провадженні з доповненнями заступника прокурора міста Києва ОСОБА_10 , колегія суддів приходить до наступних висновків.
Як указують приписи п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України, судове рішення у будь-якому випадку підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній журнал судового засідання.
Положеннями ч. 2 ст. 108 КПК України регламентовано, що журнал судового засідання ведеться та підписується секретарем судового засідання.
Через відсутність такого підпису журнал судового засідання перестає бути юридичним документом, унаслідок чого суд апеляційної інстанції позбавлений можливості перевірити законність і обґрунтованість судового рішення.
Як убачається з матеріалів досліджуваного кримінального провадження, журнали судових засідань від 26 червня 2015 року, 07 липня 2015 року та 13 липня 2015 року секретарем судового засідання не підписані (а.с. 37- 38, 48-49, 52-53), що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, які, в силу п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України та п. 1 ч. 1 ст. 415 КПК України, безумовно тягнуть за собою скасування вироку суду відносно ОСОБА_8 з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції, під час якого, якщо суд прийде до переконання про необхідність призначення судового розгляду на підставі обвинувального акта, необхідно дослідити і доводи апеляційних скарг захисника та обвинуваченого.
У зв`язку з викладеним, апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , яка брала участь у судовому провадженні, з доповненнями заступника прокурора міста Києва ОСОБА_10 , захисника ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 підлягають частковому задоволенню.
При цьому колегія суддів вважає за необхідне відмітити, що апеляційні вимоги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , яка брала участь у судовому провадженні, не відповідають нормам кримінального закону.
Приймаючи рішення про скасування вироку щодо ОСОБА_8 та призначення нового розгляду у суді першої інстанції, колегія суддів вважає за необхідне запобіжний захід обраний 27 травня 2015 року, продовжений до 25 жовтня 2015 року та залишений без змін до набрання вироком законної сили ОСОБА_8 у виді тримання під вартою в Київському СІЗО УДПтС у м. Києві та Київській області продовжити до 20 березня 2016 року, виходячи з конкретних обставин провадження, тяжкості покарання, що загрожує обвинуваченому у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, та наявності реальних ризиків щодо можливості його ухилення від суду.
Керуючись ст.ст. 331, 404, 407 КПК України, колегія суддів, -
Апеляційні скарги захисника ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_9 , яка брала участь у судовому провадженні, з доповненнями заступника прокурора міста Києва ОСОБА_10 задовольнити частково.
Вирок Подільського районного суду м. Києва від 22 вересня 2015 року відносно ОСОБА_8 скасувати та призначити новий розгляд обвинувального акта у кримінального провадження № 120 131 100 700 068 74 в суді першої інстанції зі стадії підготовчого засідання.

Запобіжний захід обраний 27 травня 2015 року, продовжений до 25 жовтня 2015 року та залишений без змін до набрання вироком законної сили ОСОБА_8 у виді тримання під вартою продовжити до 20 березня 2016 року.

Ухвала касаційному оскарженню не підлягає.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3