Справа № 11-а - 296/10 Головуючий у 1 інстанції Левик Я.А.
Доповідач: Партика І.В.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2010 року Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області у складі

головуючого - судді Тенюха В.П.,

суддів Партики І.В., Ревера В.В.,

за участю прокурора Войценка А.І.,

захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляції ОСОБА_3 та прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на вирок Золочівського районного суду Львівської області від 11 лютого 2010 року

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_3 06.08.1942р. народження, уродженець та мешканець с. Вижняни, вул. Шевченка, 19 Золочівського району Львівської області, одружений, українець, громадянин України, невійськовозобовязаний, ІНФОРМАЦІЯ_1, пенсіонер, судимостей не має, засуджений за ст. 124 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 3000 грн. штрафу.

Стягнуто з ОСОБА_3 187 грн. 80 коп. за проведення експертизи.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 296 КК України до певного покарання.

За вироком суду ОСОБА_3 засуджений за те, що 22.04.2009р. близько 2 год. 30 хв., перебуваючи на території свого господарства, яке знаходиться в с. Вижняни Золочівського району Львівської області, під час сварки, яка виникла між ним, його синами ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 з одного боку та ОСОБА_10, ОСОБА_5 з іншого, які з хуліганських спонукань, порушуючи громадський спокій, проникли на подвіря та почали бійку, де він, перебуваючи у стані сильного душевного хвилювання, у якому повинен був передбачати наслідки своїх дій, усвідомлюючи обстановку захисту, оцінювати небезпечність посягання на його родину та діяти відповідно такій поведінці, застосував предмет сільськогосподарського призначення вила для захисту від нападу групи осіб та для захисту від їх протиправного проникнення у його житло, інші приміщення. При цьому ОСОБА_3, розмахуючи вилами, перевищив межі необхідної оборони, завдав удару по голові ОСОБА_5, заподіявши йому тяжкі тілесні ушкодження у вигляді двох ран в лобово тімяній ділянці з пошкодженням твердої мозкової оболонки, дірчастого перелому діаметром 0,5 см в правій скроневій ділянці, внутрімозкового крововиливу до 40 см. куб. справа, забою головного мозку.

Не погоджуючись із вироком суду ОСОБА_3 подав апеляцію, у якій, незважаючи на те, що справа розглядалась в порядку ст. 299 КПК України оскаржив фактичні обставини справи, покликаючись на те, що він діяв в межах необхідної оборони, захищаючись від нападу озброєних хуліганів. Суд 1 інстанції не врахував, що він людина похилого віку, має освіту 6 класів, а тому не міг розуміти порядку розгляду даної справи. У доповненнях до апеляції просить вирок суду скасувати, а справу скерувати для проведення додаткового слідства, в ході якого кримінальну справу щодо нього закрити на підставі ч. 2 ст. 6 КПК України, визнати його та членів родини потерпілими по справі та цивільними позивачами на суму 750 000 грн., притягнути усіх винних до кримінальної відповідальності, перекваліфікувавши їх дії з ч. 2 ст. 296 КК України на ч. 4 вказаної статті, а також зазначив інші вимоги, які не входять в компетенцію апеляційного суду.

Прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, вніс на вирок суду апеляцію, у якій просить вирок суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд, покликаючись на те, що обране ОСОБА_3 покарання є надто суворим, не відповідає тяжкості злочину та особі засудженого, який визнав вину, щиро розкаявся у скоєному, вперше притягується до кримінальної відповідальності, його похилий вік та позитивну характеристику з місця проживання.

Заслухавши суддю-доповідача, засудженого ОСОБА_3 та його захисника, які підтримали подану апеляцію та доповнення до такої, адвоката ОСОБА_1, який проти поданих апеляцій заперечив, прокурора, який підтримав подані апеляції, дослідивши матеріали справи, що стосуються особи засудженого, колегія суддів вважає, що подані апеляції підлягають до задоволення частково з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 323 КПК України, постановляючи обвинувальний вирок, суд повинен обґрунтувати його доказами, які були розглянуті у судовому засіданні, дослідивши всебічно, повно та обєктивно всі обставини справи.

Згідно ч. 3 ст. 299 КПК України суд вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового розгляду, визнати недоцільність дослідження доказів стосовно тих обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому має зясувати, чи правильно розуміють підсудні та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції.

Так, вирішуючи питання визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, суд фактично обмежив їх допитом підсудних та дослідженням даних, які характеризують їх особи. При цьому не звернув уваги на вік ОСОБА_3, те що він має неповну середню освіту, конкретні обставини по справі, а тому повинен був обєктивніше поставитись до висловленої ним згоди про недоцільність допиту свідків у судовому засіданні, та дослідження інших доказів, детальніше зясувати істинність його позицій у цьому питанні.

У поданій апеляції засуджений заперечує фактичні обставини справи та свою згоду на слухання справи в порядку ст. 299 КПК України.

За таких обставин колегія суддів вважає, що розглядаючи справу в порядку ст. 299 КПК України, суд 1 інстанції істотно порушив вимоги кримінально-процесуального закону і ці порушення перешкодили суду повно та всебічно розглянути справу та постановити законний, обґрунтований і справедливий вирок.

Вимоги ОСОБА_3 щодо визнання його та членів родини потерпілими по справі та цивільними позивачами на суму 750 000 грн., притягнення усіх винних осіб до кримінальної відповідальності, необхідність перекваліфікації їх дій з ч. 2 ст. 286 КК України на ч. 4 вказаної статті, а також інші прохання, викладені в апеляційній скарзі, не підлягають розгляду судом апеляційної інстанції.

Доводи, викладені в апеляції прокурора щодо суворості призначеного ОСОБА_3 покарання також не можуть бути предметом апеляційного розгляду, оскільки вирок суду скасовується через істотне порушення норм кримінального-процесуального законодавства.

З огляду на наведене колегія суддів вважає, що суду 1 інстанції необхідно повно та всебічно розгляд унти справу та постановити законне рішення, призначивши винним особам покарання, яке відповідає вимогам ст. 65 КК України.

Керуючись ст. ст. 362, 365, 366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляції засудженого ОСОБА_3 та прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції задоволити частково.

Вирок Золочівського районного суду Львівської області від 11 лютого 2010 року щодо ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суду.

Головуючий

Судді