Справа №: 398/1685/15-к
ВИРОК
Іменем України
"22" жовтня 2015 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

за участю обвинуваченого та потерпілої розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Олександрія кримінальне провадження №0000050, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 22 січня 2015 року за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, освіта повна загальна середня, не військовозобов`язаного, не працюючого, не одруженого, не має на утриманні неповнолітніх дітей, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 24 квітня 2015 року Олександрійським міськрайонним судом за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік ;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,-

встановив:

Підсудний за місцем свого проживання вчинив кримінальне правопорушення проти власності.

Так, в кінці листопада 2014 року, точної дати слідством не встановлено, ОСОБА_5 з метою викрадення чужого майна прибув на територію домоволодіння АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_6 , де діючи умисно, усвідомлюючи свої протиправні дії та бажаючи їх настання шляхом зламу запираючого пристрою цеглиною, яку знайшов на території домоволодіння, проник до підсобного приміщення, звідки таємно викрав бензин марки А-95 об`ємом 1,5 літра, відливи металеві довжиною по 2 метри у кількості 3 шт., заднє колесо від велосипеду «України» в зборі, 5 металевих відер об`ємом по 10 літрів, 1 чавунний казан об`ємом 5 літрів 3 металевих казани об`ємом по 5 літрів, 2 алюмінієві миски об`ємом по 5 літрів, тазик цинковий, рознос металевий, граблі та підборну лопату, вартістю з урахуванням зносу відповідно до висновку судово товарознавчої експертизи № 101 від 20 березня 2015 року в розмірі 1 247 грн. 41 коп. після чого разом з викраденим майном ОСОБА_5 покинув територію домоволодіння та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 матеріальних збитків на вказану суму.

Суд проводить судовий розгляд в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Проаналізувавши викладене, враховуючи, що учасниками процесу фактичні обставини справи не оспорювалися, зібрані досудовим розслідуванням докази під сумнів не ставилися, суд визнав докази належними, достовірними, допустимими і достатніми для визнання ОСОБА_5 винним у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся вибачився перед потерпілою та перед судом та показав суду, що дійсно в листопаді 2014 року він проник до підсобного приміщення, звідки викрав майно потерпілої. Погоджується із тим, що вказано в обвинувальному акті та з його розміром вартості, визначеної експертизою. Запевняє суд, що був один, викрадене перевіз до себе додому та згодом продав циганам десь за 200 грн. Цивільний позов не визнає в повному обсязі погоджується із вартістю викраденого майна, що вказана у висновку експерта. Моральну шкоду не визнає. Просить суд суворо його не карати.

Крім повного визнання вини обвинуваченим ОСОБА_5 його вина повністю доведена зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_6 , яка будучи допитаною в суді показала, що має у власності будинок по АДРЕСА_1 . Взимку їй зателефонували сусіди та повідомили про вибиті двері та зірвані дошки, вона викликала міліцію. Із кладовки винесли усе, що там було. Вважає, що обвинувачений був не один;

- заявою потерпілої від 22 січня 2015 року про крадіжку;

- протоколом огляду місця події від 16 березня 2015 року, в ході якого було оглянуто домоволодіння потерпілої та зафіксовано обстановку і відсутність викрадених металевих речей (а.к.п. 17-18 т.1);

- висновком судово-товарознавчої експертизи №101 від 20 березня 2015 року щодо вартості викрадених речей станом на момент викрадення з урахівнням зносу встановлено в сумі 1 247 грн. 41 коп. (а.к.п. 22-28, т. 1);

- протоколом проведення слідчого експерименту від 31 березня 2015 року та фото таблицею до нього за участю обвинуваченого, в ході якого обвинувачений ОСОБА_5 вказав, як проникав та повертався з подвір`я потерпілої та показав на місце, де знаходилося викрадене майно (а.к.п. 36-38 т. 1);

та іншими доказами у кримінальному провадженні.

За згодою усіх учасників процесу суд не допитував свідків та не враховує як докази показання свідків, що стосуються обставин вчинення обвинуваченим кримінального правопорушення.

Даючи оцінку результатам судового розгляду справи, суд визнає, що вина обвинуваченого доведена повністю. Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення.

Суд приймає до уваги позицію потерпілої, яка наполягає на суворому покаранні обвинуваченого, однак визнає, що обвинувачений не буде засуджений до позбавлення волі в умовах ізоляції від суспільства. Має претензії матеріального та морального характеру до обвинуваченого про стягнення з нього 3 000 грн. та просить суд їх задовольнити в повному обсязі.

При призначенні покарання ОСОБА_5 відповідно до вимог ст. 65 КК України суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного обвинуваченим, оскільки ним вчинено тяжкий злочин; особу винного, який є особою, раніше судимою, не працює, не одружений. Обвинувачений на обліку в лікаря-психіатра та в лікаря-нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, скарг та нарікань від жителів села на нього не надходило.

Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття обвинуваченого та сприяння у розкриттю кримінального правопорушення та його добровільні, правдиві показання в ході досудового слідства та в суді, що допомогли встановити істину у справі.

Обставини, обтяжуючі покарання обвинуваченого судом не встановлено.

Суд приймає до уваги, що за вироком Олександрійського міськрайонного суду від 24 квітня 2015 року ОСОБА_5 був засуджений за крадіжки чужого майна в листопаді 2014 року за ч.3 ст. 185, 75, 76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік .

Сукупність зібраних у справі доказів свідчить про те, що ОСОБА_5 скоїв кримінальне правопорушення також в листопаді 2014 року, тобто до вчинення кримінальних правопорушень, за які він був засуджений за вироком у попередній справі.

Відповідно до ст. 65 КК України суд призначає за вчинений злочин більш суворий вид покарання з числа передбачених в санкції частини 3 статті 185 КК України, оскільки вважає, що саме такий вид покарання буде достатній для виправлення та попередження вчинення обвинуваченим нових злочинів.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_5 офіційно не працює, та приймаючи до уваги його прохання суворо не наказувати, суд вважає можливим застосувати ст.ст. 75,76 КК України, звільнивши ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням. Враховуючи наведені вище обставини, суд вважає, що перевиховання та виправлення обвинуваченого можливо не тільки в умовах ізоляції його від суспільства.

Відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_5 покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим з урахуванням призначеного покарання за попереднім вироком Олександрійського міськрайонного суду від 24 квітня 2015 року, застосувавши до підсудного відповідно до ст. ст. 75,76 КК України звільнення від відбування призначеного покарання з випробовуванням.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 в ході досудового розслідування не обирався.

Збитки завдані кримінальним правопорушенням не відшкодовані.

Цивільний позов у справі потерпілою заявлений на суму 3 000 грн. про відшкодування 1 500 грн. матеріальної шкоди, який підлягає задоволенню частково, в розмірі вартості викраденого майна в сумі 1 247 грн. 41 коп., визначеній за висновком судово- товарознавчої експертизи, оскільки в решті вимог позовні вимоги не знайшли свого підтвердження, та в сумі 1 500 грн. моральної шкоди, що завдана кримінальним правопорушенням. Враховуючи характер, обсяг і тривалість душевних, моральних та психічних страждань, що потерпіла могла зазнати, доведеності позовних вимог та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди в сумі 1 500 грн., вважаючи, що відсутні докази, що відображають ступінь моральних та душевних страждань потерпілої у зв`язку з вимушеними негативними змінами у її звичному житті, що настали, виходячи із характеру немайнових втрат, їх тривалості та можливості їх відновлення. До суду потерпілою не надані докази чому, виходячи з яких критеріїв чи міркувань вона оцінює моральну шкоду саме в таких розмірах.

Суд приймає до уваги, що потерпілій дійсно було завдано моральні страждання. Враховуючи характер, обсяг і тривалість душевних, моральних та психічних страждань, що потерпіла зазнала при вирішенні питання про відшкодування шкоди, що завдана їй крадіжкою, ступінь вини обвинуваченого, його поведінку в тому, що сталось в листопаді 2014 року, матеріальне становище і обвинуваченого, і потерпілої, суд частково погоджується із доводами потерпілої та виходячи із принципів розумності, виваженості та справедливості, оцінює її моральні страждання саме в сумі 500 грн., що адекватно відображає перенесені нею моральні страждання, враховуючи, що саме дії обвинуваченого призвели до моральних страждань потерпілої.

Судові витрати відсутні.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 124, 129, 349, 368, 369, 370, 371, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним за ч. 3 ст. 185 КК України та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим з урахуванням призначеного покарання за попереднім вироком Олександрійського міськрайонного суду від 24 квітня 2015 року остаточно призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

Відповідно до ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і своєю зразковою поведінкою виправдає виявлену судом довіру та виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну свого місця проживання чи місця роботи; періодично з`являтись для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Цивільний позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_6 суму 1 247 грн. 41 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та суму 500 грн. на відшкодування моральної шкоди, а всього 1 747 грн. 41 коп.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області через Олександрійський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: