Справа № 11а-864/10 Головуючий у 1 інстанції: Юрків О.Р.
Провадження № 11а-864/10
Категорія ст.ст.15 ч.3, 289 ч.2 КК України Доповідач: Волинець М. М.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2010 року Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Апеляційного суду Львівської області в складі:

головуючого Волинця М.М.

суддів Танечника І.І.. ОСОБА_1

при секретарі Семчишин М.Б.

за участю прокурора Горин У.І.

адвокатів ОСОБА_2, ОСОБА_3

та засуджених ОСОБА_4, ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_6 на вирок Галицького районного суду м. Львова від 29 вересня 2010 року,-

в с т а н о в и л а:

цим вироком:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, працюючого оператором ВАТ "Іскра", проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,-

- визнано винними та засуджено за ч.3 ст. 15. ч.2 ст.289 КК України на 5(п'ять) років позбавлення йолі.

На підставі ст. 15 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2(два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покладено на засудженого ОСОБА_4 обов'язок повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродження м.Львова, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, працюючого слюсарем-механіком, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_6, раніше не судимого,-

- визнано винним та засуджено за ч.3 ст. 15, ч.2 ст.289 КК України па 5(п"ять) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України засудженого ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2(два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покладено на засудженого ОСОБА_5 обов'язок повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи.

Постановлено стягнути солідарно з засуджених: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в користь НДЕКЦ при ГУМУСУ у Львівській області 412 грн. 80 коп. витрат за проведення експертиз.

Вирішено питання про речові докази відповідно до вимог ст.ст.88, 330 КПК України.

Запобіжний захід засудженим: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишено підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вироком суду ОСОБА_4 та ОСОБА_5 визнано винними і засуджено за те, що 05.08.2010 року о 03 год. вони будучи в стані алкогольного сп'яніння, та перебуваючи на вул. Мосяжній, 2 у м. Львові, побачивши автомобіль НОМЕР_1, що належить потерпілому ОСОБА_7, та який був припаркований біля будинку №2, з метою доїзду додому, вирішили ним заволодіти. Підійшовши до даного автомобіля, ОСОБА_5 відчинив ножем дверку водія автомобіля, та намагаючись його завести, зламав панель приладів. Зрозумівши, що таким чином автомобіль не завести, вони почали штовхати автомобіль, однак заблокувалось кермо, і автомобіль, ставши не керованим, в'їхав в автомобіль НОМЕР_2, який був припаркований біля будинку №2 на вул. Мосяжній у м. Львові, після чого ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з місця події втекли. Своїми діями ОСОБА_4 та ОСОБА_5 завдали потерпілому ОСОБА_7 матеріальну шкоду на суму 25000 грн. 00 коп.

Прокурор, який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_6 подав апеляцію на вирок суду, мотивуючи тим, що суд обрав засудженим: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 занадто м'яке покарання.

В обгрунтування своєї апеляції покликається на те, що суд першої інстанції при значив засудженим мінімальне покарання, яке передбачене санкцією ст. 289 ч. 2 КК України щей звільнивши засуджених від відбування покарання з випробуванням із застосуванням на підставі ст. 75 КК України іспитового строку.

Зокрема, судом не враховано, що засуджені вчинили злочин, який відноситься до категорії тяжких, санкція статті якого передбачає покарання від 5 до 8 років позбавлення полі.

Крім того, не враховано те, що злочин, вчинений ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб.

А тому просить вирок Галицького районного суду Львова від 29.09.2010 року відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - скасувати у зв'язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину внаслідок його м'якості та постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_4 за ч. 3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України покараним у вигляді 5(п'яти) років позбавлення волі з конфіскацією належного майна. ОСОБА_5 за ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України покарання у вигляді 5(п»яти) років позбавлення волі з конфіскацією належного майна.

Заслухавши доповідача, пояснення засуджених: ОСОБА_4, ОСОБА_5 які просять вирок суду першої інстанції залишити без зміни, а апеляцію прокурора без задоволення, та адвокатів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в інтересах засуджених, які просять вирок суду залишити без зміни, а апеляцію прокурора без задоволення, міркування прокурора, який підтримав апеляцію, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляція до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винності засуджених ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вчиненні зазначених у вироку злочинних дій відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Усім цим доказам, суд першої інстанції дав оцінку, яка не викликає сумніву в її об»єктивності та обґрунтованості.

При перевірці справи колегія суддів не виявила допущених істотних порушень кримінально-процесуального закону чи неправильне застосування кримінального закону, які тягнули б за собою скасування чи зміну вироку, про що порушується питання в апеляції.

Покарання засуденим ОСОБА_4 та ОСОБА_5 призначене з дотриманням вимог ст.65 КК України, яке відповідає характеру тяжкості вчиненого злочину і даним про їх особу.

Обране остаточне покарання засудженим: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на думку колегії суддів, є необхідним і достатнім для виправлення засуджених та попередження нових злочинів.

Підстав для скасування вироку суду першої інстанції у зв'язку з м'якістю обраного покарання засудженим, про що порушується питання в апеляції прокурором, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 362. 366 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Вирок Галицького районного суду м. Львова від 29 вересня 2010 року відносно ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - залишити без зміни, а апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи в суді першої інстанції ОСОБА_6 - без задоволення.

Головуючий:

Судді: