печерський районний суд міста києва
Справа № 757/4326/15-к
У Х В А Л А
24 листопада 2015 року Печерський районний суд м. Києва у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
представника служби у справах дітей ОСОБА_7 ,
законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 ОСОБА_9
адвокатів ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні питання щодо можливості зміни міри запобіжного заходу у справі відносно вчинення

ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_8 злочинів, передбачених ч.2 ст.186, ч.1 ст.304 КК України, ОСОБА_9 злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Зазначене кримінальне провадження перебуває в провадженні суду на підготовчій стадії розгляду.
У відповідності з вимогами ст.331 КПК України судом в судовому засіданні на обговорення поставлено питання про можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Прокурори зазначили, що відсутні підстави для зміни міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою стосовно обвинувачених, потерпілі підтримали думку прокурорів.

Захисники обвинувачених вважали необхідним зміну міри запобіжного заходу щодо підзахисних на більш м`який, виходячи з даних про особу, тривалого часу тримання під вартою.

Обвинувачені підтримали думку захисників.

Суд, заслухавши думку вказаних осіб, приходить до наступних висновків.

Так, згідно ч. 1 ст. 331 КПК України під час судового розгляду суд за клопотанням сторони обвинувачення або захисту має право своєю ухвалою змінити, скасувати або обрати запобіжний захід щодо обвинуваченого.

Відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України до спливу продовженого строку суд зобов`язаний повторно розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою, якщо судове провадження не було завершене до його спливу.

Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_15 запобіжний захід при обґрунтованій підозрі з урахуванням його тривалості ще не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, який є повнолітнім, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, неодноразово судимий, одна лише загроза застосування суворого покарання є ризиком уникнення від суду, у зв`язку з чим суд вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слід продовжити ще на 60 днів.
Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_16 запобіжний захід при обґрунтованій підозрі з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, який раніше судимий, має постійне місце проживання, одна лише загроза застосування суворого покарання є ризиком уникнення від суду, у зв`язку з чим суд вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, обраний щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, слід продовжити ще на 60 днів.
Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_17 запобіжний захід при обґрунтованій підозрі з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, який одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, постійне місце проживання, раніше судимий, одна лише загроза застосування суворого покарання є ризиком уникнення від суду, у зв`язку з чим суд вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, обраний щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, слід продовжити ще на 60 днів.
Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_8 запобіжний захід при обґрунтованій підозрі з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, одна лише загроза застосування суворого покарання є ризиком уникнення від суду, у зв`язку з чим суд вважає, що для забезпечення належної процесуальної поведінки обвинуваченого, обраний щодо нього запобіжний захід у виді тримання під вартою, слід продовжити ще на 60 днів.
Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що суд своїм рішенням має забезпечити не лише права підозрюваних, але і високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів, що саме по собі вимагає від суду більшої суворості в оцінці порушень цінностей суспільства.
Обвинувачені раніше судимі за вчинення аналогічних та корисливих злочинів, та обґрунтовано підозрюються у скоєнні інших злочинів, що виключає на даний час зміну міри запобіжного заходу на більш м`який.
Вирішуючи питання про можливість зміни міри запобіжного заходу щодо обвинуваченого ОСОБА_9 суд приходить до наступних висновків.

Суд бере до уваги, що тримання під вартою має застосовуватись до неповнолітнього лише у виняткових випадках як крайня міра, з визначенням якомога коротших термінів такого тримання та із забезпеченням періодичного перегляду через короткі проміжки часу підстав для його застосування чи продовження (Рішення ЄСПЛ від 28 жовтня 1998 року у справі "Ассенов та інші проти Болгарії"). Реалізуючи положення ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя, а також суд відповідно до ч. 3 ст. 331 КПК України мають враховувати, що після спливу певного часу (строку дії попередньої ухвали) саме лише існування обґрунтованої підозри перестає бути підставою для позбавлення свободи.
Безпосередньо в цьому судовому засіданні ОСОБА_9 та його захисник заявили про застосування до обвинуваченого насильства в умовах СІЗО і такі дані хоча і не могли бути перевіреними судом, однак наразі не виключаються.
Суд не знаходить підстав подальшого тримання під вартою щодо обвинуваченого ОСОБА_9 та можливості їх наведення у цій ухвалі з урахуванням строку тримання неповнолітнього обвинуваченого під вартою та початкової стадії судового провадження (Рішення ЄСПЛ від 20 січня 2011 року у справі "Прокопенко проти України").

Одна лише суворість покарання при обґрунтованій підозрі, яка загрожує ОСОБА_9 наразі не є співвідносною з реальною можливістю порушення прав неповнолітнього.

Суд вважає, що подальше перебування підсудного ОСОБА_9 під вартою буде суперечити п.п. «c» п. 1 ст. 5 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини та принципу правової держави, оскільки час, який неповнолітня особа знаходиться під вартою, вже не є співмірним з тяжкістю обвинувачення, яке на даний час не є доведеним.

Такий висновок суду сприятиме гуманізації та підвищенню гарантій захисту прав особи, згідно з якими тримання особи під вартою має бути винятковим запобіжним заходом.

Таким чином, враховуючи стадію розгляду кримінального провадження, тривалість знаходження обвинуваченого ОСОБА_9 під вартою, особу обвинуваченого, його вік та стан здоров`я, наявність постійного місця проживання, суд вважає неможливим збереження застосованого запобіжного заходу та вважає за необхідне змінити міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши обвинуваченому ОСОБА_9 залишати місце свого проживання з 18 години до 06 години.

Визначення відповідного проміжку часу забезпечить конституційне право обвинуваченого ОСОБА_9 на освіту.

На підставі викладеного, керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 5, 6 Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини, ст. 331 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_15 залишити без змін у виді тримання під вартою, продовживши строк запобіжного заходу до 22.01.2016 року включно.
Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_16 залишити без змін у виді тримання під вартою, продовживши строк запобіжного заходу до 22.01.2016 року включно.
Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_17 залишити без змін у виді тримання під вартою, продовживши строк запобіжного заходу до 22.01.2016 року включно.
Міру запобіжного заходу відносно обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без змін у виді тримання під вартою, продовживши строк запобіжного заходу до 22.01.2016 року включно.
Змінити відносно обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, заборонивши йому залишати місце свого проживання з 18 години до 06 години, строком на два місяці, а саме до 22.01.2016 року.

Звільнити обвинуваченого ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - з-під варти в залі суду.

Покласти на обвинуваченого ОСОБА_9 обов`язки: прибувати за кожною вимогою до суду; не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу суду; повідомляти суд про зміну свого місця проживання, утримуватись від спілкування опосередковано через інших осіб чи іншим чином з іншими обвинуваченими у провадженні, безпосередньо з потерпілими та свідками, докласти зусиль до пошуку навчання, утримуватись від відвідування місць реалізації спиртних напоїв.

Строк дії обов`язків, покладених судом, визначити до 22 січня 2016 року включно.

Роз`яснити обвинуваченому, що відповідно до ч. 5 ст. 181 КПК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього зобов`язань.
Контроль за виконанням обвинуваченим обов`язків покласти на прокурорів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1