Провадження №1-кп/523/524/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.08.2015 року Суворовський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

за участю захисника ОСОБА_4

у присутності обвинуваченого ОСОБА_5

потерпілої ОСОБА_6

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні у залі Суворовського районного суду м. Одеси обвинувальний акт та угоду про примирення між потерпілою та обвинуваченим по кримінальному провадженню за № 0003906 за підозрою:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеси, українця, громадянина України, з середньою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, працюючого неофіційно на будівництві, раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ; проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
Згідно обвинувального акту під час досудового розслідування встановлено, що 18.07.2015 року приблизно о 11:00 годині, ОСОБА_5 , знаходячись біля будинку №76, розташованому по вул. Добровольського у м. Одесі, діючи з корисливих мотивів, маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, підійшовши до потерпілої ОСОБА_6 , яка йшла в напрямку шостої парадної вищевказаного будинку, шляхом ривку зірвав з її шиї золотий ланцюжок з золотим хрестиком загальною вагою 15 грам вартістю 9000 гривень, тим самим своїми діями завдавши потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 9000 гривень, після чого він з місця скоєння злочину втік, однак був затриманий співпрацівниками міліції.

Органом досудового слідства ОСОБА_5 висунута підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.1 КК України за кваліфікуючими ознаками: відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Під час підготовчого судового засідання 13.08.2015 року була надана угода про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_5 , яка була укладена 31 липня 2015 року.

Відповідно за змістом вказаної угоди сторони домовились на призначення ОСОБА_5 , покарання за ст.186 ч.1 КК України у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто у розмірі 850 гривень. Крім того, сторони погодились із обмеженням процесуальних прав на оскарження вироку, для підозрюваного відмова від здійснення прав, передбачених абзацами 1 та 4 п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, для потерпілої позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення та змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди. Також відповідно до ст.476 КПК України було з`ясовано питання, що підозрюваному зрозуміло про наслідки невиконання угоди про примирення, а саме що у разі невиконання угоди потерпілий або прокурор мають право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду з клопотанням про скасування вироку.

В якості обставин, що пом`якшують покарання, в угоді зазначається щире каяття, повне визнання своєї провини, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, які обтяжують покарання під час досудового слідства не встановлено.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні за наявності підстав вважав за можливе затвердити угоду про примирення, так як вона відповідає вимогам діючого КПК України, вид і розмір покарання на його думку співвідносяться з характером та ступенем скоєного ОСОБА_5 діяння.

Захисник обвинуваченого просила затвердити угоду про примирення, мотивуючи тим, що скоєне кримінальне правопорушення відноситься до категорії середньої тяжкості та у відповідності до ч.3 ст. 477 КПК України відноситься до категорії кримінального провадження у формі приватного обвинувачення, у зв`язку з чим сторони згідно ст. 469 ч.3 КПК України можуть укласти угоду про примирення. Крім того від потерпілої не має ніяких претензій, ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в скоєнні інкримінованого йому діяння.

Обвинувачений ОСОБА_5 та потерпіла ОСОБА_6 , будучи ознайомленими зі своїми правами та наслідками затвердження угоди про примирення, передбаченими ст.ст.473-474 КПК України, повністю підтвердили добровільність укладення цієї угоди, при цьому не оспорюючи викладені у обвинувальному акті фактичні обставини скоєного кримінального правопорушення в обсязі пред`явленої підозри та докази, які містяться у матеріалах досудового розслідування, дослідження яких не здійснювалось згідно зі ст.ст. 314 ч.3 п.1, 474 ч.2 КПК України. Крім того, потерпіла підтвердила відсутність майнової шкоди та позивних вимог щодо підозрюваного, у зв`язку з відшкодуванням завданого збитку. Також відповідно до ст. 476 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд переконався, що підозрюваному зрозуміло про наслідки невиконання угоди про примирення.

З`ясувавши думку сторін, приймаючих участь у підготовчому судовому засіданні - прокурора, який не заперечував проти затвердження угоди; захисника, яка підтримала угоду; обвинуваченого ОСОБА_5 , який не оспорював кваліфікацію його дій за ознаками ст. 186 ч.1 КК України, та вказавши, що дійсно при вказаних обставинах місці та часу, знаходячись біля будинку АДРЕСА_3 підійшовши до потерпілої, зірвав з її шиї золотий ланцюжок з хрестиком, який висів на її шиї, після чого став тікати, додатково пояснивши, що ніколи нічого не крав, скоїв даний злочин під негативним впливом товаришів на спір, щиро розкаюється; потерпілої, яка погодилася з кваліфікацією дій ОСОБА_5 , підтвердив обставини скоєного злочину, просила призначити обвинуваченому покарання, визначене в угоді про примирення; дослідивши обвинувальний акт та угоду, приймаючи до уваги наведені обставини, суд дійшов до висновку, що складені процесуальні документи відповідають формальним вимогам, встановленими ст.ст. 291, 471 КПК України, та умови угоди не суперечать правовій кваліфікації інкримінованого обвинуваченому кримінального правопорушення, визначена міра покарання відповідає загальним правилам призначення кримінальних покарань і співвідносяться з видом та розміром покарання, яке остаточно узгоджене між сторонами у підготовчому судовому засіданні.

Таким чином, суд вважає, що існує достатньо підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

При визначенні міри покарання ОСОБА_5 суд враховує умови угоди, характер та ступінь тяжкості вчиненого діяння, особу обвинуваченого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, його ставлення до скоєного, відсутність матеріальних збитків.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно ст. 66 КК України є щире каяття, визнання своєї провини в повному обсязі, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачені ст. 67 КК України, судом не встановлено та не вказано досудовим слідством.

Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що під час досудового розслідування щодо підозрюваного ОСОБА_5 на підставі ухвали Суворовського районного суду м. Одеси 21.07.2015 року був змінений запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на запобіжний захід у вигляді застави, яка була внесена заставодавцем ОСОБА_7 на банківський рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області (банк ГУ ДКСУ в Одеській області) р/р 0123 МФО 828011 (Код ) у сумі 24360 гривень згідно квитанції № N19U246969 та діє до теперішнього часу.

Відповідно до положень ч.8 ст.182 КПК України у разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або порушив інші покладені на нього обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.

За змістом ст.182 ч.11 КПК України, застава, що не була звернена в дохід держави повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень.

Застава, внесена застоводавцем, може бути звернена судом на виконання вирку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.

Під час підготовчого судового засідання захисником було заявлене клопотання про повернення внесеної застави застовадавцю. Вислухавши думку учасників процесу, враховуючи ту обставину, що обвинувачений протягом досудового слідства та судового розгляду виконання покладених на нього обов`язків при застосуванні запобіжного заходу не порушував, суд вважає за можливе повернути внесені ОСОБА_8 кошти у розмірі 24360 гривень заставодавцю.

При цьому, запобіжний захід у вигляді застави змінений під час досудового розслідування щодо ОСОБА_9 суд вважає за доцільне до набрання вироком законної сили залишити без змін.

З огляду реєстру матеріалів досудового розслідування та вивченням обвинувального акту встановлено, що до кримінального провадження під час досудового розслідування речові докази не долучалися, залучення експертів для проведення експертиз не здійснювалось, у зв`язку з чим судові витрати відсутні.

Матеріали кримінального провадження за № 0003906 до обвинувального акту не долучались, тому суд визначає місце їх зберігання у прокуратурі Суворовського району м. Одеси.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд, оцінюючи обставини скоєного кримінального правопорушення, враховуючи умови угоди, характер та ступінь тяжкості вчиненого діяння, особу ОСОБА_5 , його негативне ставлення до скоєного, відсутність матеріальних збитків, вважає, що міра покарання у вигляді штрафу є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нового злочину.

Керуючись ст.ст. 182, 314, 368-371, 374, 394-395, 471, 473-476 КПК України, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення від 31.07.2015 року, укладену між потерпілою ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 .

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.1 КК України та призначити йому узгоджене між сторонами покарання у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі 850 гривень.

Запобіжний захід, змінений під час досудового розслідування щодо підозрюваного ОСОБА_5 у вигляді застави, після набрання вироком чинності, припиняє свою дію та внесена сума застави у розмірі 24360 гривень підлягає поверненню заставодавцю - ОСОБА_7 відповідно квитанції за № N19U246969 від 21.07.2015 року, внесених заставодавцем на банківський рахунок Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області (Банк: ГУ ДКСУ в Одеській області) р/р 0123 МФО 828011 (Код ).

Матеріали кримінального провадження за №0003906 внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 18.07.2015 року зберігати в прокуратурі Суворовського району м. Одеси.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до суду апеляційної інстанції через Суворовський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням обмеження права оскарження вироку відповідно до положень ст. 473 КПК України.

Суддя: