Справа № 126/2431/15-к
Провадження №11-кп/772/47/2016
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 лютого 2016 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

адвоката ОСОБА_8 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 2 жовтня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, освіта середня спеціальна, раніше в порядку ст. 89 КК України не судимого
визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначено покарання у виді двохсот годин громадських робіт.

ОСОБА_7 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення за наступних обставин.

06 березня 2015 року близько 09 год в с. М`якохід Бершадського району Вінницької області в приміщенні сільської ради, що розташоване по вул. Карла Маркса, 2-б, в кабінеті бухгалтера виникла суперечка між ОСОБА_9 та ОСОБА_7 . Дана суперечка в подальшому переросла у бійку, під час якої ОСОБА_7 умисно взяв рукою за волосяний покрив голови ОСОБА_9 та почав тягнути її за волосся донизу, після чого штовхнув її в бік вхідних дверей в результаті потерпіла впала колінами на підлогу. Внаслідок чого ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді синців на волосяній частині голови, верхніх та нижніх кінцівках, які згідно висновку судово-медичної експертизи №39 від 10 березня 2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не потягли за собою короткочасний розлад здоров`я.
Обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати вирок суду, кримінальне провадження закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Вирок суду вважає незаконним та необґрунтованим, висновки суду такими не відповідають фактичним обставинам справи. Судом відкинуті його пояснення та взяті до уваги пояснення потерпілої та свідків, які є заінтересованими особами. Вважає, що його вина у вчиненні злочину не доведена.

Заслухавши доповідь головуючого судді, виступи обвинуваченого ОСОБА_7 та адвоката ОСОБА_8 на підтримку апеляційної скарги, заперечення прокурора ОСОБА_6 проти апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_7 в умисному заподіянні легких тілесних ушкоджень і правова кваліфікація дій обвинуваченого за ст. 125 ч. 1 КК України є обґрунтованими, відповідають фактичним обставина кримінального провадження та ґрунтуються на зібраних у кримінальному провадженні доказах.

Зокрема, вина ОСОБА_7 підтверджується показаннями потерпілої ОСОБА_9 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 про обставини вчинення правопорушення.

Вказані показання суд першої інстанції поклав в основу вироку, оскільки вони узгоджуються між собою та підтверджуються висновком експерта, згідно якого у ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження у вигляді синців на волосяній частині голови, верхніх та нижніх кінцівках (а.с. 66).
Колегія суддів вважає, що вказані докази є достовірними.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_7 , викладені в апеляційній скарзі, щодо невідповідності показів свідків у суді та під час досудового розслідування не є слушними.

Суд першої інстанції не досліджував покази свідків, які вони надавали під час проведення досудового розслідування, а безпосередньо дослідив покази, які вони надали під присягою в судовому засіданні.

Відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 7 КПК України безпосередність дослідження показань, речей та документів відноситься до однієї із загальних засад кримінального провадження.

Суд виконав вимоги закону в повному обсязі.

Твердження ОСОБА_7 , що покази свідків суперечать дослідженим у суді протоколам проведення слідчого експерименту, колегія суддів вважає необґрунтованими.

Суд першої інстанції безпосередньо дослідив як самі протоколи, так і покази свідків та дав їм належну оцінку.

Версія обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що тілесні ушкодження ОСОБА_9 отримала внаслідок падіння не знайшла свого підтвердження в суді першої інстанції.

При призначенні покарання ОСОБА_7 , суд першої інстанції, відповідно до ст. 65 КК України, врахував тяжкість скоєного злочину, дані, які характеризують його як особу, відсутність пом`якшуючи та обтяжуючих відповідальність обставин і прийшов до обґрунтованого висновку, що призначене покарання ОСОБА_7 повинно бути у виді громадських робіт.

Керуючись ст. 405, 407 КПК України, суд

у х в а л и в :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Бершадського районного суду Вінницької області від 2 жовтня 2015 року щодо ОСОБА_7 без змін.

Ухвала може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий: (підпис) ОСОБА_2
Судді: (підписи) ОСОБА_3
ОСОБА_4
Згідно оригіналу.
Суддя: