Ухвала

іменем україни

22 вересня 2015 року м. Київ

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі колегії:

головуючого ОСОБА_6,
суддів: при секретарі ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9,

розглянувши у судовому засіданні касаційну скаргу заступника прокурора міста Києва на ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 26 березня 2015 року у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000043, за обвинуваченням

ОСОБА_5,

ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки України, що зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1, в силу ст. 89 КК не судиму,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК;

за участю прокурора ОСОБА_10,

в с т а н о в и л а:

Вироком Оболонського районного суду м. Києва від 16 лютого 2015 року ОСОБА_5 засуджено за ч. 1 ст. 309 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_5 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік та покладенням обов'язків, передбачених частинами 2-4 ст. 76 КК.

На зазначену ухвалу прокурор подав апеляційну скаргу, яку ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 26 березня 2015 року було повернуто заявникові.

Повертаючи апеляційну скаргу, суд зазначив, що відповідно до вимог ст. 395 КПК вирок суду першої інстанції може бути оскаржений протягом 30 днів з дня його проголошення. Однак, скаргу на вирок від 16 лютого 2015 року прокурор подав лише 19 березня 2015 року, тобто з пропуском установленого строку, а питання про його поновлення не порушив.

У касаційній скарзі заступник прокурора м. Києва ставить питання про скасування ухвали апеляційного суду і призначення нового розгляду у суді апеляційної інстанції. Стверджує, що ухвала апеляційного суду незаконна, оскільки винесена з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, зокрема положень ст. 116 КПК. Зазначає, що скарга була подана ним в передостанній день встановленого законом строку апеляційного оскарження, який сплинув 18 березня 2015 року, що підтверджується копією квитанції КМД УАППЗ «Укрпошти».

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку касаційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суддя апеляційного суду належним чином перевірив наявність передбачених кримінальним процесуальним законом підстав для відкриття апеляційного провадження та, дійшовши висновку, що скаржник при подачі апеляційної скарги пропустив встановлений статтею 395 КПК строк, обґрунтовано повернув її апелянту.

Колегія суддів погоджується із висновком апеляційного суду про те, що скарга подана прокурором 19 березня 2015 року є такою, що подана з пропуском тридцятиденного строку на апеляційне оскарження. Прохання про його поновлення скарга не містить, а тому відповідно до ч. 4 ст. 399 КПК підлягала поверненню особі, яка її подала.

Твердження прокурора про те, що скаргу до апеляційного суду було направлено 17 березня 2015 року не підтверджується наданими до касаційної скарги документами, оскільки долучена копія квитанції КМД УАППЗ «Укрпошти» про направлення рекомендованого листа до Оболонського районного суду м. Києва не містить відомостей про зміст поштового відправлення, а також відсутнє рекомендоване повідомлення про його вручення.

З огляду на те, що доводи касаційної скарги і матеріали кримінального провадження не містять вказівок на порушення вимог кримінального процесуального закону, які були би підставами для зміни або скасування судового рішення, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 433, 434, 436 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 26 березня 2015 року про повернення апеляційної скарги прокурора на вирок Оболонського районного суду м. Києва від 16 лютого 2015 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а касаційну скаргу заступника прокурора міста Києва - без задоволення.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8