Апеляційний суд Херсонської області
Справа №1la-1289 2010р. Головуючий в 1-й інстанції Матвєєва Н.В.
Категорія: ч.З ст. 189 КК України. Доповідач ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року жовтня місяця 19 дня

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого Делієва О.М.

Суддів: Жили I.E., Михайлюка М.І.

З участю прокурора Литвиненка О О.,

засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4,

адвокатів ОСОБА_5, ОСОБА_6,

захисника ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2, засудженого ОСОБА_4, його захисника адвоката ОСОБА_5, засудженого ОСОБА_3 та його захисника адвоката ОСОБА_6,

І потерпілого ОСОБА_8, прокурора, який приймав участь при розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Новокаховського міського суду Херсонської області від 23 листопада 2009 року.

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком засуджено:

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше не судимого

за 4.2 ст. 190 КК України до позбавлення волі строком на два роки шість місяців; за ч.2 ст. 189 КК України до позбавлення волі строком на шість років шість місяців; за ч.З сг. 189 КК України до позбавлення волі строком на девять років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю; за ч,2 ст. 146 КК України до позбавлення волі строком на чотири роки шість місяців; за ч.2 ст. 127 КК України до позбавлення волі строком на шість років; за ч.2 ст. 289 КК України до позбавлення волі строком на сім років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю; за ч.2 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на два роки шість місяців. На підставі ст.. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на девять років з поміщенням до кримінально-виконавчої установи за критого типу із конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Запобіжний захід - взяття під варту з 23 березня 2007 року.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимого - за ч.2 ст. 190 КК України до позбавлення волі строком на два роки шість місяців; за ч.2 ст. 146 КК України до позбавлення волі строком на чотири роки; за ч.2 ст. 127 КК України до позбавлення волі строком на пять років; за ч.З ст. 189 КК України до позбавлення волі строком на вісім років шість місяців з конфіскацією всього майна, яке є його власністю; за ч.2 ст. 189 КК України до позбавлення волі строком на шість років; за ч.2 ст. 289 КК України до позбавлення волі строком на сім років з конфіскацією всього майна, яке є його власністю; за ч.І ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на два роки. На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років шість місяців з поміщенням до кримінально-виконавчої установи за критого типу із конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Запобіжний захід - взяття під варту з 23 березня 2007 року.

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого - за ч.2 ст. 189 КК України до позбавлення волі строком на шість років;

за ч.2 ст. 146 КК України до позбавлення волі строком на три роки шість місяців; за ч.2. 127 КК України до позбавлення волі строком на пять років шість місяців; за ч.2 ст. 289 КК України до позбавлення волі строком на сім років шість місяців з конфіскацією всього майна, яке є його власністю; за ч. 1 ст. 309 КК України до позбавлення волі строком на один рік шість місяців. На підставі ст.. 70 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на сім років шість місяців з поміщенням до кримінально-виконавчої установи закритого типу із конфіскацією всього майна, яке є його власністю.

Запобіжний захід - взяття під варту з 23 березня 2007 року.

Вирішено питання про стягнення судових витрат.

Вироком суду ОСОБА_10, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнано винними та засуджено за вчинення злочинів при наступних обставинах.

3 лютого 2006 року, ОСОБА_2, за попередньою змовою з ОСОБА_3, умисно, шляхом обману, заволоділи квартирою №4 в будинку №170 по пр. Дніпровський в м. Н.Каховка Херсонської області, вартістю 26372 грн, що належала ОСОБА_11, чим спричинили йому значну шкоду на вказану суму.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, в лютому 2006 року, близько 21 год., ОСОБА_2, за попередньою змовою з ОСОБА_3, повторно, з метою заволодіння чужим майном, перебуваючи в жилому масиві ОСОБА_12 м.Н.Каховка, поза волею ОСОБА_13, помістили останнього до багажника автомобіля НОМЕР_1, яким керував ОСОБА_2, і відвезли на садову ділянку №95 товариства «Таврія», розташованого на території м.Н.Каховка, де протягом 4 год., з метою залякування та примушування ОСОБА_13 передати їм право на належну йому квартиру АДРЕСА_1, спричиняли йому сильний фізичний біль, шляхом нанесення побоїв, застосовували до потерпілого насильство, небезпечне для його життя та здоровя, яке виразилось в нанесенні чисельних ударів ногами та руками, гумовим молотком по різних частинах тіла, в результаті чого ОСОБА_13, були спричинені легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад здоровя, позбавляли його на протязі 4 год. волі, шляхом поміщення до металевого ящику розміром 120X180 см., розташованого на подвірї садової ділянки, перебуваючи в якому ОСОБА_13 був позбавлений можливості вільно пересуватися, піддавався дії низьких температур замерзав, відчував голод, довгий час не міг змінити своє положення в обмеженому просторі.

В подальшому, на протязі часу з лютого до листопада 2006 року ОСОБА_9, за попередньою змовою із ОСОБА_3, використовуючи стан страху перед ними

погрожуючи застосуванням насильства, продовжували переконувати ОСОБА_13 вигідності передачі їм права власності на належну йому квартиру. Під дією застосування насильства, сприймаючи реально погрози ОСОБА_3 і ОСОБА_9, ОСОБА_13, поза своєї волею, 28 листопада 2006 року, перебуваючи в офісі нотаріуса ОСОБА_14, розташованого м. Н.Каховка, уклав з ОСОБА_15 і ОСОБА_3 договір куплі - продажу належної йому квартири №54 буд.6 по вул.. 60 р. радянської влади в м. Н.Каховка, вартістю відповідно до висновку експертизи, 63 552 грн., внаслідок чого право власності на вказану квартиру перейшло до ОСОБА_3 і ОСОБА_15, які 23 січня 2007 року продали її ОСОБА_16, таким чином спричинивши ОСОБА_13 матеріальну шкоду у великому розмірі в сумі 63 552 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність 24 жовтня 2006 року, ОСОБА_9, перебуваючи у вечірній час на території садової ділянки №95 товариства «Таврія» розташованого на території м. Н. Каховка, умисно, повторно, з метою незаконного заволодіння чужим майном, погрожуючи обмеженням прав і свобод, позбавляючи волі потерпілого, незаконно вимагав від ОСОБА_17 передати йому гроші в сумі 600 доларів США, що становить 3030 грн., в якості компенсації за мобільний телефон, що пропав у ОСОБА_18, при цьому для забезпечення гарантії отримання вказаних грошових коштів, ОСОБА_9 позбавив ОСОБА_17 волі, шляхом поміщення його до металевого сейфу розміром 120x180 см., який розташований у дворі садової ділянки, де він перебував в ізоляції понад 10 год., в період часу з 00.00 год. до 10 год., 25 жовтня 2006 року був позбавлений води, їжі, та можливості вільного пересування, внаслідок чого ОСОБА_17 25 жовтня 2006 року виконав вимогу ОСОБА_9 та передав останньому гроші в сумі 600 доларів США після чого потерпілий був відпущений. Своїми діями ОСОБА_9 спричинив потерпілому шкоду на суму 3030 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_9А, в лютому 2007 році в денний час перебуваючи на вул. Миру в м. Н.Каховка, умисно, з метою примушування ОСОБА_19 скоїти дії, що суперечать його волі - зізнатися в скоєні крадіжки його майна, в скоєні якої він його підозрював, спричинив ОСОБА_19 сильний фізичний біль шляхом нанесення йому чисельних ударів металевою частиною лопати в область тулуба і кінцівок, удару рукою в область голови, після чого, поза волею потерпілого помістив його в фургон автомобіля Москвич 2715, яким сам керував і вивіз на садову ділянку №95 садового товариства «Таврія», де повторно застосував до ОСОБА_19 насильство у виді нанесення чисельних ударів руками, ногами іншими предметами з обмеженою поверхнею, в область тулуба, голови, кінцівок, після чого позбавив його волі шляхом поміщення до металевого сейфу розміром 120x180 см., який розташований у дворі садової ділянки, де він перебував в ізоляції в якому потерпілий був позбавлений можливості вільного пересуватися, піддавався дії низьких температур - замерзав, не мав можливості змінювати положення тулуба, внаслідок чого зазнавав фізичних страждань.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_9А, 10 березня 2007 року, близько 20.00 год., умисно, повторно, з метою заволодіння чужим майном, за попередньою змовою з ОСОБА_4, ОСОБА_3, знаходячись на території автостоянки розташованої по вул.Жовтневій в м. Н.Каховка, погрожуючи застосуванням фізичного насильства, незаконно вимагали від ОСОБА_8 повернути майно, яке в лютому 2007 року було викрадене з автомобіля ОСОБА_2, після цього поза волею потерпілого, погрожуючи застосуванням щодо нього насильства, помістили його до салону автомобіля ОСОБА_20 д/н НОМЕР_2, яким керував ОСОБА_2, і вивезли на садову ділянку №95 садового товариства «Таврія», розташованого на території м. Н.Каховка, де протягом періоду часу з 10.03 по 14.03.2007 року, з метою примушування ОСОБА_8, скоїти дії що суперечать його волі зізнатися в скоєні крадіжки майна ОСОБА_9, в скоєні якої вони його підозрювали, спричиняли ОСОБА_8 сильний фізичний біль шляхом нанесення йому чисельних ударів руками, ногами, та іншими предметами з обмеженою поверхнею в область голови, тулуба та кінцівок, позбавляли його в нічний час волі, шляхом поміщення до металевого сейфу розмірами 120x180 см., розташованого у дворі садової ділянки, перебуваючи в якому він був позбавлений можливості вільно пересуватися, піддавався дії низьких температур замерзав, чим спричинили ОСОБА_8 фізичні страждання. 11.03.2007 року, близько 11 год., звільнивши ОСОБА_8 з металевого сейфу, ОСОБА_9 сумісно з ОСОБА_3 і ОСОБА_4, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого, змусили ОСОБА_8 перемістити належний йому автомобіль НОМЕР_3, яким ОСОБА_8 керував на підставі тимчасового технічного паспорта, з території автостоянки, розташованій по вул. Жовтневій в м. Н.Каховка, до гаражного кооперативу «Славутич» м. Н.Каховка, де заволодівши ключами від автомобіля вартістю 11034 грн., незаконно заволоділи транспортним засобом, скоїли на ньому поїздку до недобудованого будинку №79 по вул..Сагайдачного в м. Н.Каховка і залишили автомобіль у гаражі, розташованому у вказаному домоволодінні, і перебував в оренді ОСОБА_9 Своїми діями засуджені спричинили шкоду потерпілому на суму 11034 грн. Після чого, на протязі всього періоду знаходження ОСОБА_8 на садовій ділянці, постійно погрожували йому застосуванням фізичного насильства відносно нього та його близьких родичів, погрожували ОСОБА_8 вбивством, знищенням майна, а також застосовуючи насильство у виді ударів руками та ногами, а Жданов алюмінієвою битою по різним частинам тіла, в результаті чого потерпілому було спричинено легкі тілесні ушкодження, вимагали передати їм право на розпоряджання автомобілем НОМЕР_3 вартістю 11034 грн. та грошові кошти в сумі 1000 доларів США, що продажу недій відповідно до курсу НБУ становить 5050 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_2, в березні 2007 року, знаходячись на ринку в м. Н.Каховка, умисно, незаконно, без мети збуту, у невстановленої слідством особи, придбав особливо-небезпечну наркотичну речовину - каннабіс висушений масою 9,2 гр., який незаконно, перевіз в господарську споруду, розташовану на території садової ділянки №95 садового товариства «Таврія» в м. Н.Каховка, де незаконно зберігав без мети збуту до моменту виявлення та вилучення працівниками міліції під час проведення обшуку 20 березня 2007 року.

Він же, повторно, в березні 2007 року, незаконно, без мети збуту, придбав шляхом збору дикорослої коноплі речовину рослинного походження, що є особливо небезпечним наркотичною речовиною каннабіс масою 5,5 гр., яку незаконно перевіз і зберігав у автомобілі ОСОБА_20 д/н НОМЕР_2, яким керував на підставі генерального доручення до виявлення та вилучення працівниками міліції 20 березня 2007 року, близько 10.30 год.

ОСОБА_21, восени 2005 року, перебуваючи поблизу с. Райське м. Н.Каховка, в лісосмузі, умисно, незаконно, без мети збуту придбав шляхом збору дикорослої коноплі речовину рослинного походження, що є особливо небезпечним наркотичною речовиною - каннабіс масою 30 гр., яку незаконно перевіз і зберігав у кв.№13, буд.7 по вул.. 60 р. Жовтня в м. Н.Каховка до моменту виявлення та вилучення працівниками міліції 20 березня 2007 року, близько 14 год.

ОСОБА_4, незаконно, без мети збуту, при невстановлених слідством обставинах придбав речовину рослинного походження, що є особливо-небезпечним наркотичній засобом - каннабіс масою 6 гр., яку незаконно перевозив та зберігав в салоні автомобіля ВАЗ 21099 д/н В2632 ХО, яким керував на підставі доручення, до моменту виявлення вилучення працівниками міліції 20 березня 2007 року, близько 10 год.

В апеляції засуджений ОСОБА_9 вказує, що вирок суду є незаконним, справу було сфабриковано працівниками міліції, докази, які містяться у справі, мають суперечності, висновки суду не підтверджуються доказами дослідженими в судовому засіданні, суд не задовольняв клопотання учасників процесу, чим порушив права засуджених на захист. Крім того, призначаючи покарання суд не врахував наявність на утриманні малолітньої дитини, прохання потерпілих, тощо. Просить вирок суду скасувати, справу направити на новий судовий розгляд. * вони давалї

В апеляції адвокат ОСОБА_5 вказує, що вирок суду відносно ОСОБА_4 є незаконним, оскільки не відповідає фактичним обставинам справи, висновок суду підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема суд не звернув увагу на показання потерпілого ОСОБА_8, який в судовому засіданні показав, що ніяких злочинів засуджені відносно нього не вчиняли. Просить вирок суду відносно ОСОБА_4 скасувати, постановити виправдувальний вирок.

В апеляції засуджений ОСОБА_4 вказує аналогічні доводи незаконності вироку, крім того зазначає на суворість призначеного покарання. Просить вирок суду скасувати, справу направити на новий судовий розгляд.

В апеляції засуджений ОСОБА_21 також зазначає, що вирок суду є незаконним, оскільки ґрунтується на припущеннях, суд не прийняв до уваги докази надані в судовому засіданні: показанням потерпілих ОСОБА_13, ОСОБА_8, довідці садівничого товариства «Таврія», про те, що садова ділянка № 95 ОСОБА_9 не належала, довіреності на керування автомобілем ОСОБА_20, фотографії ОСОБА_13, на якій видно наявність шрамів на обличчі. Просить вирок суду скасувати, провадження по справі закрити за відсутністі складу злочину. дотрш

В апеляції адвокат ОСОБА_6 вказує, що суд безпідставно поклав в основу вироку докази здобуті під час досудового слідства, дії ОСОБА_21 по епізоду заволодіння квартирою потерпілого ОСОБА_22 неправильно кваліфіковано за ч.2 ст. 190 КК України, оскільки досудовим слідством не встановлено обовязкової ознаки злочину як обман, договір купівлі продажу недійсним у судовому порядку не визнавався, тобто вказаний договір є чинним, показання потерпілого під час досудового слідства є суперечливими, суд не звернув увагу, на показання вказаного потерпілого, даними в судовому засіданні, де Грищенко показав, що отримував гроші від засуджених за продану ним квартиру і ніякого обману з їх боку не було. Крім того суд безпідставно засудив ОСОБА_21 за ч.2 ст. 146, ч.2, ч.З ст. 189 КК України, по епізодам де потерпілими були ОСОБА_13, ОСОБА_8, з аналогічних підстав. Під час досудового слідства, слідчий призначив не того захисника, якого хотів Жданов, а іншого, також не було надано матеріали справи для ознайомлення, чим порушив його право на захист. Просить вирок суду скасувати, справу направити на новий судовий розгляд.

В апеляції потерпілий ОСОБА_8 вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, ніяких злочинів засуджені відносно нього не вчиняли, а суд безпідставно засудив їх.

В апеляції прокурор, який приймав участь при розгляді справи судом першої інстанції, вказує, що суд безпідставно перекваліфікував дії засуджених з ч.З ст. 146 на ч.2 ст. 146, з 4.4 ст. 189 на ч.2 ст. 189, з ч.З ст.289 на ч.2 ст. 289 КК України виключивши таку кваліфікуючу ознаку, як вчинення злочину організованою групою. Просить вирок суду скасувати, постановити новий вирок.

На дану апеляцію потерпілий ОСОБА_8 та засуджений ОСОБА_2 подали заперечення.

Заслухавши суддю доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляцію прокурора, який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції та заперечував проти доводів апеляцій засуджених та захисників; заслухавши адвокатів, які підтримали свої апеляції, апеляції підзахисних, та заперечували проти апеляції прокурора; засуджених, які в судових дебатах заперечували проти апеляції прокурора та підтримали свої апеляції та апеляції захисників, а під час надання їм останнього слова просили вирок суду скасувати, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляції задоволенню не підлягають.

Висновок суду про винність засуджених ОСОБА_10, ОСОБА_21 та ОСОБА_4 у вчинені злочинів, за які їх засуджено, за викладених у вироку обставин ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та перевірених судом доказах. Зокрема показами потерпілих ОСОБА_11, ОСОБА_23, ОСОБА_19, ОСОБА_8, ОСОБА_17, які вони давали під час досудового слідства про обставини вчинення щодо них злочинів засудженими. Так потерпілий ОСОБА_11 показував, що ОСОБА_2 та ОСОБА_21 запевнили його, що куплять квартиру в нього дорожче і просили нікому не продавати, потім почали запевняти його в необхідності оформити квартиру на них, після чого вони продадуть її, гроші вкладуть в бізнес ОСОБА_2, а через рік вони повернуть йому гроші в сумі 15 000 грн. (з урахуванням уточнень, зафіксованих в додатковому протоколі допиту потерпілого) і автомобіль марки «ВАЗ». Після переконання його в вигідності угоди, він погодився продати квартиру, грошей за квартиру не отримав. ОСОБА_9А і ОСОБА_21 зібрали його речі і відвезли на дачу, де він займався будівництвом підсобних приміщень, вирощуванням кролів, охороною. Грошей за роботу йому не платили, кормили погано. В лютому 2007 року він заробив грошей, випив алкогольних напоїв, ОСОБА_2 та ОСОБА_21 почали його бити, потім запхнули в ящик, примусили ОСОБА_24 вставити між пальцями ніг газету і підпалити. Коли газета горіла між пальцями ніг ОСОБА_2 і ОСОБА_21 знімали його на телефон. Проживши після цього на дачі декілька тижнів, він зрозумів, що грошей йому не повернуть і пішов з дачі ОСОБА_2 Під час укладення угоди купівлі-продажу квартири нотаріус не запитував в нього про розрахунок, але він і не сказав би, що грошей за квартиру не отримав, оскільки дотримувався усної домовленості, що існувала між ним та ОСОБА_3 і ОСОБА_9 (а.с. 13, 14, 21 т.2). Колегія суддів не приймає до уваги твердження захисника ОСОБА_25 в апеляції щодо дотримання обома сторонами угоди всіх умов договору купівлі-продажу, передачі грошей потерпілому перед нотаріальним посвідченням угоди, оскільки вони спростовуються показаннями потерпілого ОСОБА_11, даними в ході досудового слідства та частково в ході судового слідства, показаннями свідка ОСОБА_26, про те, що в її присутності гроші покупцями продавцеві не вручалися, а твердження підсудних щодо повного розрахунку з покупцем, крім їхніх слів, нічим не підтверджуються.

На досудовому слідстві потерпілий ОСОБА_13 надав покази, які на думку колегії суддів є правдивими і співвідносяться з іншими доказами, які суд правильно взяв до уваги. В жовтні 2005 року він звільнився з місць позбавлення волі і повернувся додому за адресою: АДРЕСА_2. Квартира була опечатана співробітниками КП «Ольвія», в квартирі ніхто не проживав. Він відкрив двері квартири і почав у ній проживати. Через деякий час під'їхав ОСОБА_2 і почав пропонувати йому продати квартиру. В подальшому вони приїздили разом з ОСОБА_3В переконували продати квартиру, а йому замість квартири купити дачу в СТ «Дружба», він не погодився. Працюючи охоронцем на складах, близько 21.00 годин він перебував на роботі разом із ОСОБА_19. До місця його роботи на автомобілі під'їхав ОСОБА_2, підійшов до нього і сказав, щоб він поїхав з ними для розмови. Він сів в автомобіль і побачив там ОСОБА_3 і ще одного невідомого хлопця. Після цього, він відразу ж виліз з машини сказав, що нікуди їхати не буде, тоді ОСОБА_2 і ОСОБА_3 запхнули його в багажник автомобіля та відвезли на дачу ОСОБА_2. На дачі ОСОБА_2 разом з ОСОБА_3 наносили йому удари по тілу і по голові, взяли трубу, що лежала в сейфі і били переважно по голові, били руками і ногами. Завдаючи тілесні ушкодження ОСОБА_2 і ОСОБА_3 говорили йому, щоб він віддав їм свої документи, а також щоб він погодився продати квартиру, а в замін одержати дачу. Він не погоджувався, тому ОСОБА_9А закрив його металевому сейфі, що розташований у дворі дачної ділянки. В сейфі йому було дуже холодно, він замерзав, не міг змінити позу. ОСОБА_11 відкрив сейф і випустив його, поруч стояли ОСОБА_2 і ОСОБА_21, які запитали в нього, чи подумав він і при цьому побачили, що на ньому кров та відвезли на роботу. Його бачив ОСОБА_19, він йому розповів про те, що трапилося. В міліцію, медичні установи він не звертався. ОСОБА_3 став обіцяти купити йому дачу замість квартири, іноді давав йому по 10-20 гривень. У листопаді 2006 року був оформлений договір купівлі - продажу його квартири АДРЕСА_3. Даний договір оформлявся в нотаріуса, покупцями виступав ОСОБА_3 і якась жінка. Після підписання договору він продовжував проживати у квартирі, оскільки ОСОБА_3 і ОСОБА_2 обіцяли йому після продажу квартири купити дачний будиночок, однак в січні 2007 року вони приїхали і сказали, щоб він збирав свої речі, бо квартира продана. До цього часу дачу йому не купили, грошей за квартиру не віддали. В результаті шахрайських дій йому спричинено матеріальну шкоду в сумі 37 501 грн. В судовому засіданні ОСОБА_13 від позову відмовився (т. 2 а с. 139-142, 153).

З показань свідка ОСОБА_15, в судовому засіданні видно, що купувала квартиру з ОСОБА_3 у ОСОБА_13, Вона дізналася, що продається квартира, але по ній є великі борги за комунальні послуги. Разом з ОСОБА_3 виплатили борги, які були, розрахувалися зі ОСОБА_13 Розрахунок проводився при ній, також їй відомо, що ОСОБА_3 кормив та одягав ОСОБА_13 ОСОБА_2 не знає. Під час укладення договору купівлі-продажу ОСОБА_13 був із всім згоден. Про те, що ОСОБА_13 закривали в сейф їй нічого невідомо. В подальшому вона вирішила, що не буде залишати квартиру собі, бо вона була в жахливому стані і вони продали її разом з ОСОБА_3 іншій людині. Суд правильно критично віднісся до показань свідка ОСОБА_15 О В. в частині того, що вони розрахувалися із ОСОБА_13, розрахунок провадився в її присутності, оскільки вони суперечать показам, даним нею на досудового слідстві (а.с.174-176 т.2), в яких вона показала, що зі слів ОСОБА_3 їй було відомо, що він купив ОСОБА_13 дачу, ОСОБА_13 вона грошей не передавала, бо не довіряла йому. В судовому засіданні свідок не вказала на причину зміни нею показань, судом не встановлено факту застосування до свідка недозволених методів слідства. На думку колегії суддів суд дійшов правильного висновку про те, що зміна показань була зумовлена тим, що пройшло багато часу після подій, які мали місце в 2006 році і свідок не пам'ятає всіх обставин справи, тому суд прийняв показі, дані на досудовому слідстві в сукупності з показами, даними в судовому засіданні, які не суперечать первинним показанням, оскільки вони повністю узгоджуються з іншими доказами, дослідженими в ході судового слідства. З показань свідка ОСОБА_19, даними ним під час досудового слідства слідує, що в 2006 році, він разом зі ОСОБА_13 йшов по м. Нова Каховка, в районі гаражного кооперативу «Таврія» до них під'їхав автомобіль, з якого вийшов ОСОБА_2 і підкликав ОСОБА_13. ОСОБА_13 сів в автомобіль і вони виїхали. Через кілька годин він знову зустрів ОСОБА_13, він був побитий, в синцях та крововиливах, розповів про те, що ОСОБА_2 і Жданов вивезли його на дачу до ОСОБА_2, побили, вимагали при цьому паспорт та документи на квартиру, щоб переоформити на себе.(т.2 а с. 190); В судовому засіданні ОСОБА_19 показав, що давав показання в стані алкогольного сп'яніння, вони йшли з ОСОБА_13 на роботу, у ОСОБА_13 була губа розбита, голова була ціла, коли шрам на голові в нього з'явився йому невідомо, за паспорт та квартиру ОСОБА_13 він нічого не чув. Суд критично відноситься до показань ОСОБА_19, даних в судовому засіданні, оскільки вони суперечать його показанням під час досудового слідства, постанові про відмову в порушенні кримінальної справи від 24.06.2009 року, з якої слідує, що ОСОБА_19 іноді вживає алкогольні напої, проте давав показання в нормальному стані.

З показань потерпілого ОСОБА_17, даними на під час досудового слідства (т.2 с.276-278), слідує, що приблизно в листопаді 2006 року він за запрошенням ОСОБА_27 їхав разом з ним на дачу, розташовану в садовому товаристві «Таврія». На дачі перебували ОСОБА_18 і ОСОБА_9. Вони стали вживати спиртні напої. При цьому попросив мобільний телефон у ОСОБА_18, щоб зателефонувати дружині, ОСОБА_18 передав телефон, він відійшов в сторону зробив дзвінок співмешканці і кудись поклав його. Через час ОСОБА_18 зажадав, щоб він повернув телефон, але він сказав, що не пам'ятає, куди його поклав. Вони всі стали шукати мобільний телефон ОСОБА_18, але безрезультатно. Він сказав, що відшкодує вартість мобільного телефону, ОСОБА_18 почав говорити, що повідомить в міліцію, в разі не повернення йому грошей за телефон. ОСОБА_28 до розмови приєднався ОСОБА_9 і почав вимагати в нього гроші в сумі 600 доларів США за мобільний телефон. На вимогу ОСОБА_9 він погодився передати гроші в сумі 600 доларів, оскільки не хотів, щоб вказаним питанням займалися працівники міліції. Він сказав, що зателефонує матері в м.Москву, щоб вона вислала гроші. Він зателефонував матері, яка погодилася вислати йому гроші в сумі 600 доларів США. Після цього ОСОБА_9 сказав йому, що він повинен буде ніч просидіти в металевому сейфі, щоб не обдурив його та примусив його залізти в сейф. В металевому сейфі він просидів з 24.00 год. до 10.00 годин наступного дня. Вранці ОСОБА_9 відкрив металевий сейф і повідомив, що дзвонила його мати і сказала, що переказала гроші. Після цього ОСОБА_9 дав йому мобільний телефон і він передзвонив своїй матері, яка повідомила йому номер переказу. Потім вони поїхали у відділення банку, що розташоване в м. Нова Каховка по вул.Дзержинського 15, де він одержав грошовий переказ від матері, всі гроші забрав ОСОБА_9,залишивши йому 100 грн. на проїзд. ОСОБА_28 ж дня він поїхав додому.

Потерпілий ОСОБА_19, в судовому засіданні показав, що в лютому 2007 року приїхав ОСОБА_9 і попросив його вийти на вулицю. Почав показувати розбите скло на машині, вдарив його, разом з ОСОБА_29 закинули його в будку, привіз його на дачу, на дачі знову побив, голова в нього була розбита, тіло боліло, потім закрив його в сейфі, було холодно, але він був в стані алкогольного спяніння. Скільки він перебував в сейфі не памятає , ОСОБА_9 вимагав від нього, щоб він зізнався в крадіжці магнітоли з автомобіля. Його сусід ОСОБА_30 сказав ОСОБА_9, що він міг скоїти крадіжку, проте він прийшов попалив листя біля будинку і пішов. Катування до нього ОСОБА_9 не застосовував, після того як випустив його з сейфу попросив допомогти знайти магнітолу за 50 грн., він погодився і ОСОБА_9 відвіз його додому.

На досудовому слідстві потерпілий ОСОБА_8 показав, що 10.03.2007 року близько 20 год. на стоянку по вул. Жовтневій в м. Нова Каховка підїхав автомобіль білого кольору ВАЗ 21099, з автомобіля вийшов хлопець та назвався ОСОБА_27, запитав в нього чи він не ОСОБА_18. Він пояснив, що йому потрібен ОСОБА_18. Коли він дав йому мобільний телефон, набравши номер ОСОБА_18, ОСОБА_27 почав говорити, що він разом з ОСОБА_18 викрали речі з автомобіля. Через деякий час підїхав автомобіль «Опель- Аскона» державний номер, з нього вийшло два хлопця ОСОБА_9 і Боря. Потім під'їхав автомобіль, з якого вийшов хлопець ОСОБА_17. Руслан почав йому говорити, що їм потрібен ОСОБА_18 і викрадені речі, на що він пояснив, що нічого не знає. ОСОБА_28 сказав, що він буде з ними кататися доки не згадає про ОСОБА_18. Руслан наказав йому сісти в автомобіль «ОСОБА_20 Аскону», сам сів за кермо, поруч Боря, позаду їхав на автомобілі ОСОБА_27 та ОСОБА_17. Коли він вийшов з автомобіля, ОСОБА_17 відразу вдарив його кулаком в обличчя, він впав і всі почали бити його руками і ногами в різні частини тіла. Після чого ОСОБА_17 взяв його за ногу і потягнув на територію дачі. Сергій взяв в машині алюмінієву биту і почав бити по ногам і по спині. Олексій в ході побиття зламав руку. Його завели до будинку і почали розпитувати, де можна знайти ОСОБА_18. В нього з кишень витягли всі речі, ОСОБА_28 вказав на мобільний телефон, який подарував йому ОСОБА_18, оскільки телефон був викрадений з автомобіля. З телефону ОСОБА_17 зателефонував ОСОБА_18, проте він заперечував проти крадіжки речей. ОСОБА_3, ОСОБА_9 і ОСОБА_4 забрали в нього ключі від автомобіля ВАЗ 2108. ОСОБА_3 знайшов невеликий молоток і намагався йому молотком розбити мочки пальців, але він йому не дав це зробити. Зі сторони ОСОБА_9, ОСОБА_3, Борі, ОСОБА_4 постійно надходили погрози, в тому числі і його життю, про те, що його спалять в його машині, а потім доберуться до родичів. Руслан прийняв рішення, що він залишиться на дачі в сейфі. Він був одягнений лише в спортивний костюм, в сейфі було дуже тісно, там були шланги для поливу і він перебував в одному положенні. Вночі було дуже холодно. Під час розмови він запропонував ОСОБА_9 відшкодувати шкоду і сплатити 300 доларів США, проте ОСОБА_9 сказав, що останній винен йому 1000 доларів США. Наступного дня 11.03.2007 року близько 11 годин приїхали підсудні і Боря (ОСОБА_29). ОСОБА_9 сказав, що поки ОСОБА_31 не поверне речі, вони заберуть його автомобіль ВАЗ 2108 і поїхали на стоянку на вул. Жовтневу м. Н. Каховка. На стоянці ОСОБА_9 дав йому ключі від авто, сказав ОСОБА_29 сісти з ним у машину і попередив, щоб він не вживав ніяких мір до втечі. Також ОСОБА_9 сказав, щоб він відігнав авто до гаражів «Славутич», де повинні були забрати авто, щоб він не бачив куди. Вони під'їхали до гаражів «Славутич», де він з Борею вийшли з авто. Вони разом сіли в машину і його відвезли на дачу та знову закрили в сейфі. Хлопці поїхали за його машиною, щоб переставити її. Коли повернулися, то ОСОБА_4 почав вимагати від нього доручення на машину для переоформлення авто на нього. Він пояснив, що автомобіль йому не належить, а він сам управляє ним по тимчасовому технічному паспорту. Після чого ОСОБА_4 О і ОСОБА_3 почали його бити руками і ногами по голові та тулубу, закрили в сейфі на ніч. 13.03.2007 року ОСОБА_9 Кілька разів ударив його по обличчю торцевою частиною молотка, яким раніше ОСОБА_3 хотів розбити йому мочки пальців і знову закрив у сейфі та наказав згадувати ще злочини, які робив ОСОБА_31 Вночі було дуже холодно і він замерзав. 14.03.2007 року на дачу приїхали ОСОБА_3 і ОСОБА_4, почали розпитувати, що він згадав про ОСОБА_31 і поїхали. Через якийсь час під'їхали ОСОБА_9 і Боря, яким він пояснив, що ОСОБА_31 Йому розповідав про декілька злочинів і про них він може розповісти. На дачі його визнання намагалися зняти на мобільний телефон, однак оскільки було темно, ОСОБА_9 сказав, що поїдуть вони всі в інше місце. Йому зав'язали очі, щоб він нічого не бачив, і вони п'ятеро поїхали на автомобілі «ОСОБА_20 - Аскона». Коли приїхали, він зрозумів, що вони перебувають у районі Ц. ОСОБА_12. Його підняли на 5 поверх. ОСОБА_9 відкрив двері квартири. Боря на мобільний телефон почав знімати його зізнання, ОСОБА_9 почав йому розповідати про злочини, які робив ОСОБА_31, щоб він також розповів їх при зйомці на мобільний телефон. У процесі цього ОСОБА_9 розбив гіпсокартонну плиту товщиною близько 1 см. об його голову і кілька разів ударив разом із ОСОБА_3 по тулубу. Він розповів про те, що йому говорив ОСОБА_9, коли його знімали на мобільний телефон. Злочини, про які він розповідав, він не робив. Після зйомки його відвезли на дачу, і ОСОБА_9 закрив його в сейфі. Вночі в сейфі було дуже холодно, і він змерз. 14.03.2007 року близько 10 годин його випустив із сейфа ОСОБА_9 і сказав, що зараз його зізнання будуть знімати на відео. На дачі були Жданов, ОСОБА_9, ОСОБА_4, Боря і ОСОБА_32. ОСОБА_32 зняв його зізнання на відеокамеру і поїхав. Його знову ОСОБА_9 закрив в сейф і сказав, що ввечері відпустить. Близько 17 год. ОСОБА_9 відкрив сейф і сказав, щоб Жданов С В. і ОСОБА_4 відвезли його до бару «Бахус». Перед тим як його випустити з машини, Жданов і ОСОБА_4 сказали йому, щоб він нікуди про те, що сталося не повідомляв, та що він винен 1000 доларів США. Якщо він протягом 2 днів не поверне гроші, його машина згорить у лісі. Після чого його відпустили. Погрози з їх боку про заподіяння йому тілесних ушкоджень і про позбавлення життя він сприймав як реальні. (т.З а с. 69-74, 86, 87-90).

На думку колегії суддів суд першої інстанції правильно поклав в основу вироку покази потерпілих на досудовому слідстві, не прийнявши до уваги покази потерпілих у судовому засіданні, обгрунтувавши у вироку свої доводи. Як вбачається з матеріалів справи,під час очної ставки між потерпілим ОСОБА_11 Ю О. та ОСОБА_9, ОСОБА_11підтвердив факт обману з боку ОСОБА_9 і ОСОБА_3 при продажі належної йому квартири і те, що він не отримав кошти за продане житло (т. 2 а с. 118-120). Такі самі покази потерпілий ОСОБА_11 дав і на очній ставці із ОСОБА_3 (т. 2 а с. 123-125). Потерпілий ОСОБА_13 на очних ставках із ОСОБА_3 та ОСОБА_9 стверджував, що вони застосовували до нього насильство з метою примусити його продати належну йому квартиру. В подальшому він продав їм квартиру, але вони не придбали йому дачу замість квартири, як вони домовлялися, а також не віддали йому гроші за квартиру ( т. 2 а с. 260- 261, 264-265). З показів свідка ОСОБА_24 на досудовому слідстві вбачається, що ОСОБА_9 і Жданов в автомобілі привезли на дачу, як він потім дізнався, ОСОБА_13. Вивели його у двір дечиї стали бити, наносячи удари руками і ногами по різних частинах тіла. Бючи ОСОБА_13, ОСОБА_9 і Жданов вимагали від нього якісь документи та говорили про продаж квартири. У ОСОБА_13 від ударів обличчя було в крові. Потім ОСОБА_9 і Жданов закрили ОСОБА_13 у металевий сейф, що стояв на дачній ділянці, де він сидів кілька годин. Покази на досудовому слідстві ОСОБА_24 підтвердив у судовому засіданні. Заяви потерпілих про застосування до них заборонених методів слідства під час досудового слідства перевірені за дорученням суду та не знайшли свого підтвердження. Винність ОСОБА_10, ОСОБА_21 та ОСОБА_4 у вчинені злочинів, за які їх засуджено, підтверджується також іншими доказами: показами свідків, висновками судово-медичних експертиз та іншими, якім суд дав належну оцінку, правильно кваліфікувавши їх дії. Покарання всім засудженим призначене з урахуванням вимог ст. 65 КК України і є справедливим.

Колегія суддів вважає, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження обвинувачення підсудних ОСОБА_9, ОСОБА_21, ОСОБА_4 за ст. 28 ч.З, ч.2 ст. 127, ст 146,ч 4 ст.189, ч.З ст.289 КК України, кваліфікуючою ознакою яких є скоєння злочину організованою групою, тому суд першої інстанції правильно перекваліфікував дії підсудних на відповідні статті - 127 ч.2, 146 ч.2, 189 ч.2, 289 ч.2 КК України.

Відповідно до п. 9 Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 13 «Про практику розгляду судами кримінальних справ про злочини, вчинені стійкими злочинними угрупуваннями», під організованою групою належить розуміти внутрішньо стійке об'єднання трьох і більше осіб, яке було попередньо утворене з метою вчинення ряду злочинів або тільки одного, який потребує ретельної довготривалої підготовки. Таку групу слід вважати утвореною з моменту досягнення її учасниками домовленості про вчинення першого злочину за наявності планів щодо подальшої спільної злочинної діяльності.

Ознаки організованої групи, передбачені ст.28 КК України, серед яких : 1) наявність декількох осіб (три і більше), 2) попередня їх зорганізованість у спільне об'єднання для готування або вчинення двох і більше злочинів; 3) стійкість такого об'єднання; 4)обеднаність злочину єдиним планом з розподілом функцій учасників групи, спрямованих на досягнення цього плану; 5) обізнаність всіх учасників групи з цим планом.

Судом першої інстанції встановлено, що злочини відносно ОСОБА_8А скоєні трьома особами - підсудними ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, але судом не встановлено попередньої зорганізованості підсудних у спільне об'єднання для скоєння злочину, стійкості групи осіб, які скоювали злочини, довготривалої підготовки до скоєння злочину, бо, як це витікає з матеріалів справи, ОСОБА_4 та ОСОБА_3 вирішли добровільно допомогти ОСОБА_2 знайти особу, яка вчинила крадіжку з його автомобіля. ОСОБА_33 повідомив їх про місцезнаходження ОСОБА_8 і вони зустріли його на втомобільній стоянці, де почали з ним розмовляти, а в подальшому відвезли на дачу до ОСОБА_2 При цьому судом не встановлено, що для скоєння злочину підсудні підшукували приміщення або обговорювали місце скоєння злочину, готували знаряддя скоєння злочину, бо як свідчили свідки в судовому засіданні предмети, з допомогою яких були заподіяні тілесні ушкодження були на дачі ОСОБА_2, які ним використовувалися у господарстві. У підсудних не було єдиного плану скоєння злочину відносно ОСОБА_8 злочинні дії розпочиналися спонтанно, вони не обговорювалися ними напередодні та не узгоджувалися в подальшому, про що свідчить нанесення всіма підсудними тілесних ушкоджень ОСОБА_8А після приїзду на дачу, прийняття рішення ОСОБА_9 про поміщення ОСОБА_8 до сейфу, вимагання грошей у ОСОБА_8 за викрадене майно всіма підсудними та інше. В судовому засіданні підсудні заперечували розподіл між собою ролей, судом не встановлено яку роль виконував кожний підсудний під час скоєння злочину, всі вони були виконавцями скоєних злочинів, оскільки кожен з них частково виконував обєктивну сторону злочину. Так, ОСОБА_2 закривав до металевого сейфу ОСОБА_8 позбавляючи його волі, всі підсудні наносили тілесні ушкодження ОСОБА_8, вимагали зізнань в скоєнні крадіжки з автомобіля ОСОБА_34, вимагали відшкодування, разом брали участь в незаконному заволодінні автомобілем. В ході скоєння злочину судом не встановлено підзвітності підсудних організатору ОСОБА_2, так з показань свідка ОСОБА_29 та ОСОБА_33 В вбачається, що ОСОБА_9 хотів відпустити ОСОБА_8 відразу, але ОСОБА_4 та ОСОБА_3В заперечували проти цього. Вказана група осіб, які скоїли злочини, що утворюють ідеальну сукупність злочинів, не була стабільною, про що свідчить і та обставина, що підсудні скоїли разом лише один злочин, до того ж не мали чіткої мети скоєння злочину, єдиного наміру на скоєння злочинів відносно ОСОБА_8, а лише допомагали своєму товаришу відшукати особу, яка скоїла крадіжку з його автомобіля.

На підставі викладеного суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність факту організації ОСОБА_2 групи в складі ОСОБА_3 і ОСОБА_35 для здійснення ряду злочинів. Доказів ретельної довгострокової підготовки до здійснення даних злочинів, розробки планів щодо наступної спільної злочинної діяльності в ході судового слідства не здобуто. В судовому засіданні також встановлено, що умисел підсудних, направлений на вимагання майна ОСОБА_8А, незаконне позбавлення його волі, застосування до нього катувань, незаконне заволодїння транспортним засобом потерпілого виник в процесі спілкування з ОСОБА_8 після його відмови зізнатися у скоєнні крадіжки та добровільно повернути майно. Злочинні дії, скоєнні підсудними відносно ОСОБА_8 не завжди обговорювалися між підсудними, пропозиції про подальші дії надходили від всіх підсудних, що також свідчить про відсутність організатора злочину.

Будь яких суттєвих порушень закону, які б тягли за собою безумовне скасування вироку, судом першої інстанції ие допущено.

Керуючись ст.ст. 365,366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА

Апеляції прокурора, засуджених ОСОБА_2, ОСОБА_21, ОСОБА_4, адвокатів ОСОБА_25, ОСОБА_36, потерпілого ОСОБА_8 залишити без задоволення, вирок Новокаховського міського суду Херсонської області від 23 листопада 2009 року щодо ОСОБА_9, ОСОБА_3, ОСОБА_4 без зміни.

Судді: