Провадження № 11-кп/792/626/15
Справа № 671/820/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 листопада 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю:
секретаря судового
засідання ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника адвоката ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 14 лютого 2015 року за № 0000057, за спільною апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 на вирок Старокостянтинівського районного суду від 02 вересня 2015 року,-
в с т а н о в и л а:
Цим вироком:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Гарнишівка Волочиського району, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, пенсіонера, раніше не судимого,-
засуджено за ч. 1 ст. 115 КК України на 12 років позбавлення волі.
Строк відбування йому покарання постановлено рахувати з 14 лютого 2015 року.
Запобіжний захід ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишено без зміни тримання під вартою.
Стягнуто з ОСОБА_7 на користь: потерпілого ОСОБА_9 10120 грн. матеріальної та 200000 грн. моральної шкоди; держави 589 грн. 25 коп. судових витрат за проведення експертиз.
Питання про речові докази вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
За вироком місцевого суду 13 лютого 2015 року обвинувачений ОСОБА_7 у власному будинку по АДРЕСА_2 разом з ОСОБА_10 , інвалідом 2-ї групи, на протязі тривалого часу вживали спиртні напої та грали в карти. Увечері ОСОБА_11 зібрався йти додому і попросив ОСОБА_7 допомогти йому в цьому, оскільки, окрім вжитого спиртного та значної маси тіла, пересувався лише за допомогою милиці із-за перелому ноги. Однак ОСОБА_7 відмовився провести ОСОБА_12 , так як сам цього зробити не зміг би. Близько 21 год. того ж дня на цьому грунті між ними виникла сварка, яка переросла в бійку, під час якої ОСОБА_7 макогоном наніс 4 удари ОСОБА_13 по голові від чого той упав на підлогу. Незважаючи на це, ОСОБА_7 продовжив побиття ОСОБА_12 , наносячи удари макогоном по різних частинах тіла. Зокрема, по голові близько 7 ударів, по грудній клітці 1 удар, по верхніх кінцівках не менше 15 ударів і по нижніх кінцівках близько 5 ударів.
Після цього ОСОБА_7 , з метою убивства, кухонним ножем умисно наніс потерпілому ОСОБА_14 2 удари в грудну клітку, спричинивши останньому проникаючі колото-різані поранення грудної клітки з пошкодженням обох легень, від яких ОСОБА_11 помер на місці події.
ОСОБА_15 , пересвідчившись, що ОСОБА_11 мертвий, з метою позбавитися трупа, за допомогою ножа і сокири розчленував труп на 4 частини, які по черзі виніс на поле і викинув неподалік кладовища с.Вигода Волочиського району.
Потім, з метою приховати сліди злочину, ОСОБА_7 змив сліди крові на підлозі та спалив макогон, свій одяг і частину одягу ОСОБА_12 , а також покривало, в якому виносив частини трупа.
В спільній апеляційній скарзі обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 ставиться питання про скасування вироку місцевого суду та постановлення нового, яким ОСОБА_7 просять визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 118 КК України та обрати обвинуваченому покарання у виді 2 років позбавлення волі зі стягненням з останнього на користь потерпілого 10120 грн. матеріальної та 50000 грн. моральної шкоди.
Стверджують, що ОСОБА_7 у своєму будинку оборонявся від дій потерпілого ОСОБА_14 , який спровокував сварку та бійку, висловлював реальні погрози розправитись з обвинуваченим.
Тому ОСОБА_7 мав право на необхідну оборону, в ході якої і наніс потерпілому макогоном більше 27 легких тілесних ушкоджень. А потім обвинувачений дійсно застосував ніж, що і є перевищенням необхідної оборони як від посягання, так і від наступної погрози.
Вважають, що місцевим судом не було враховано таких обставин, як: сприяння обвинуваченим встановленню обставин вчинення вбивства, надання ним вичерпних та послідовних показань, його письмову заяву про дозвіл працівникам міліції проводити слідчий експеримент та огляд його домогосподарства. Більшість добровільних показань обвинуваченого збіглась з висновками криміналістичних експертиз. ОСОБА_7 визнав цивільний позов у частині відшкодування матеріальної шкоди родичу вбитого і частково визнав його у частині заявленої потерпілим розміру моральної шкоди, але з урахуванням розміру його пенсії заявлена сума є об`єктивно непосильною для нього. Також суд не врахував що обвинувачений хворіє на тяжку хворобу за діагнозом «ішемічна хвороба серця».
Заслухавши: суддю-доповідача про зміст оскаржуваного судового рішення, доводи обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 про необхідність перекваліфікації дій ОСОБА_7 з ч. 1 ст. 115 КК України на ст. 118 КК України з призначенням останньому за цим кримінальним законом покарання у виді 2 років позбавлення волі зі стягненням 10120 грн. матеріальної та 50000 грн. моральної шкоди з мотивів, зазначених в спільній апеляційній скарзі; думку прокурора про законність і обгрунтованість вироку та безпідставність доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до переконання, що вона не підлягає до задоволення з таких підстав.
В ч. 1 ст. 404 КПК України виписано, що суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 в умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині - потерпілому ОСОБА_14 за викладених у вироку обставинах, ґрунтується на доказах, одержаних у встановленому законом порядку, досліджених в судових засіданнях, належно оцінених судом і він є обгрунтованим.
Посилання в спільній апеляційній скарзі на те, що досудове слідство проведено неповно та однобічно, а місцевий суд розглянув кримінальне провадження необ`єктивно, безпідставні.
Ці заперечення проти звинувачення детально розглядались судом та спростовані слідуючими доказами.
Так, сам засуджений ОСОБА_7 показав, що 13 лютого 2015 року в його будинку він з ОСОБА_14 вживали спиртні напої і грали в карти. Ввечері ОСОБА_14 став вимагати щоб він відвів його додому, оскільки із-за кількості випитого спиртного, значної ваги та пересування з милицею не міг самостійно це зробити. Тому між ними виникла сварка, під час якої ОСОБА_14 декілька разів вдарив його рукою в ділянку нирок. У відповідь він взяв макогон та вдарив ним ОСОБА_14 , але останній вирвав у нього макогон та наніс удар у відповідь. В свою чергу він відібрав макогон у ОСОБА_14 і наніс ним декілька ударів останньому в голову, від чого ОСОБА_14 впав на підлогу. Що відбувалось далі не пам`ятає, а коли отямився, ОСОБА_14 вже був мертвий. Тоді він за допомогою ножа та сокири розчленив труп потерпілого і виніс на поле біля сільського кладовища. Після цього він вимив підлогу, а на подвір`ї спалив покривало, в якому виносив частини трупа, макогон, свій одяг та частину одягу потерпілого.
Потерпілий ОСОБА_9 показав, що увечері 13 лютого 2015 року до нього прийшов ОСОБА_7 , якому він на прохання батька ОСОБА_14 дав пляшку горілки для спільного вживання. В той же вечір під час телефонної розмови з батьком йому стало відомо, що останній перебуває в будинку обвинуваченого. Оскільки батько не ночував дома та не відповідав на телефонні дзвінки, він почав його розшукувати. Через деякий час на полі біля сільського кладовища був знайдений розчленований труп батька.
За даними протоколу огляду місця події від 14 лютого 2015 року на полі неподалік кладовища в с. Вигода Волочиського району було виявлено розчленований на 4 частини труп ОСОБА_14 .
Як вбачається з даних акта про застосування службової собаки від 14 лютого 2015 року, з місця виявлення розчленованого трупа потерпілого службова собака привела членів слідчо-оперативної групи до домогосподарства обвинуваченого ОСОБА_7 по АДРЕСА_2 .
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 28 причиною смерті ОСОБА_14 є масивна внутрішня та зовнішня кровотеча, яка виникла внаслідок 2-х проникаючих колото-різаних поранень грудної клітки з пошкодженням обох легень. Виявлені на тілі трупа ОСОБА_14 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаних поранень на передній поверхні грудної клітки справа та зліва з пошкодженням легень могли виникнути від дворазової дії одного і того ж твердого предмета, що має колюче-ріжучі конструктивні особливості характерні для ножа. Після заподіяння зазначених ушкоджень смерть могла настати в проміжок часу від декількох секунд до декількох хвилин.
Крововиливи, садна та поверхневі рани, виявлені при зовнішньому та внутрішньому дослідженні трупа потерпілого могли утворитись від багаторазової дії (по голові-близько 7 ударів; по грудній клітці 1 удар; по верхніх кінцівках не менше 15-20 ударів; по нижніх кінцівках близько 5 ударів) тупого твердого предмета з обмеженою травмуючою поверхнею, яким міг бути макогон. Ці тілесні ушкодження могли утворитись в короткий термін часу між їх нанесенням і незадовго до моменту настання смерті.
Зважаючи на відсутність вертикальних потьоків крові на обличчі, грудній клітці та одежі, ОСОБА_14 в момент нанесення забійних ран на лобній ділянці та колото-різаних ран на передній поверхні грудної клітки міг знаходитись в горизонтальному положенні лежачи на спині.
Тілесні ушкодження у вигляді різаних ушкоджень шкіри і м`яких тканин, рубаних пошкоджень шкіри в місцях розчленування трупа потерпілого, а також переломів ребер і садна на переднє-зовнішній поверхні верхньої третини правого стегна є посмертними.
В крові трупа ОСОБА_14 виявлено етиловий алкоголь в кількості 1,52 % (проміле), що відповідає середній степені алкогольного сп`яніння у живої людини.
Під час проведення слідчого експерименту ОСОБА_7 розповів і показав яким чином і куди саме наносив удари макогоном ОСОБА_14 , місце куди виніс частини розчленованого трупа та викинув милицю потерпілого, де вона і була виявлена.
За даними протоколу огляду у будинку ОСОБА_7 на підлозі, стіні, дверях, відрі, штанах, кухонному ножі та сокирі виявлені сліди крові, яка за висновками судово-імунологічних експертиз №№ 194, 195, 196 могла належати ОСОБА_14 . А на подвір`ї виявлено сліди вогнища з обгорілими фрагментами тканини.
Свідок ОСОБА_16 показала, що після 16 год. 14 лютого 2015 року їй зателефонував батько ОСОБА_7 і повідомив, що він вбив ОСОБА_14 .
З показань свідка ОСОБА_17 вбачається, що її чоловік ОСОБА_14 був інвалідом другої групи внаслідок травми правої ноги і міг ходити лише за допомогою милиці. Увечері 13 лютого 2015 року чоловік перебував в будинку обвинуваченого. А через деякий час син їй повідомив, що знайшов розчленований труп батька.
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 45 у ОСОБА_7 було виявлено легке тілесне ушкодження у вигляді садна в ділянці лівої брови, яке могло утворитись від дії тупого твердого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею внаслідок одного прикладення травмуючої дії і не виключається можливість його утворення внаслідок падіння з висоти власного зросту.
За висновком стаціонарної судової психолого-психіатричної експертизи № 226 обвинувачений ОСОБА_7 психічними захворюваннями не страждав та не страждає, а тому міг усвідомлювати свої дії та керувати ними під час вчинення інкримінованого йому кримінального правопорушення. Також він в стані фізіологічного афекту, фрустрації, психологічного стресу не перебував. Під час вчинення кримінального правопорушення здатність обвинуваченого усвідомлювати свої дії і керувати ними не могла бути зниженою. Бурхливий і раптовий перебіг емоційно-вольових процесів не характерний для ОСОБА_7 з врахуванням його індивідуально-психологічних особливостей, особливостей взаємовідносин з потерпілим, а також особливостей його характеру, темпераменту, стилю мислення та сприймання.
Наведені докази спростовують доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_7 захищався від суспільно небезпечного посягання з боку потерпілого, оскільки ОСОБА_14 після побиття його обвинуваченим, з урахуванням свого стану здоров`я та сп`яніння, не міг нападати на ОСОБА_7 , а останній наніс удари ножем потерпілому коли той перебував у безпорадному стані.
За таких обставин місцевий суд прийшов до правильного висновку про те, що умисне вбивство потерпілого ОСОБА_7 вчинив не при перевищенні меж необхідної оборони і з наведенням відповідних мотивів та доказів обґрунтував це.
Доводи спільної апеляційної скарги обвинуваченого та його захисника зазначених висновків суду не спростовують, а тому підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_7 на ст. 118 КК України не вбачається.
Уся сукупність зібраних у справі доказів була ретельно проаналізована судом першої інстанції, що дало можливість дійти обгрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненому злочині.
Будь-яких даних, які б ставили під сумнів достовірність наведених у вироку доказів, не встановлено.
Оскільки ОСОБА_7 дав добровільну згоду на огляд його житла та домогосподарства, а також на проведення в них з його участю слідчого експерименту, то відповідно до положень ч. 1 ст. 233, ч. 2 ст. 237, ч. 5 ст. 240 КПК України дозволу слідчого судді на проведення зазначених слідчих дій, про що зазначено в апеляційній скарзі, не потрібно( т. 1, а.к.п. 78, 206).
Стосовно не огляду у суді першої інстанції макогону та кухонного ножа, на що звертається увага в апеляційній скарзі, то макогон був знищений обвинуваченим, а про огляд ножа клопотання ніким із учасників судового провадження під час судового розгляду не заявлялось.
Дії ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України кваліфіковані правильно.
Покарання обвинуваченому призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного, обставин, які обтяжують та пом`якшують його і воно є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження нових злочинів.
При цьому судом були враховані і ті обставини, на які є посилання в апеляційній скарзі.
Тому підстав для пом`якшення покарання ОСОБА_7 не вбачається.
Цивільний позов про стягнення моральної шкоди вирішено відповідно до вимог цивільного закону і з урахуванням душевних страждань, яких зазнав потерпілий ОСОБА_9 від втрати батька внаслідок злочинних дій ОСОБА_7 , а також вимог розумності та справедливості.
В результаті перевірки матеріалів кримінального провадження не було встановлено таких порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду першої інстанції повно та всебічно розглянути справу та постановити законний та обгрунтований вирок.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 407, 418, 419, 426, 532 ч. 2 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а:
Вирок Старокостянтинівського районного суду від 02 вересня 2015 року стосовно ОСОБА_7 залишити без зміни, а спільну апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника адвоката ОСОБА_8 без задоволення.
Ухвала набирає законної сили після її ухвалення, проте може бути оскаржена в касаційному порядку до Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення апеляційною інстанцією, а засудженим ОСОБА_7 , який утримується під вартою в той самий строк з дня вручення йому її копії.

Судді:/підписи/
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2