Провадження № 1-кп/537/232/2015
Справа № 537/3374/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29.09.2015 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальне провадження № 0000926 за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Скадовська Херсонської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, дітей на утримані не маючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

1) вироком Скадовського районного суду Херсонської області від 03.07.2001 року за ст. 17, ч. 3 ст. 81 КК України до 4 років позбавлення волі;

2) вироком Скадовського районного суду Херсонської області від 21.09.2006 року за ч. 2 ст. 185, ч.3 ст. 185, ст.ст. 70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

3) вироком Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 18.08.2011 року за ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

4) вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 20.12.2011 року за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; постановою Снігурського районного суду Миколаївської області від 31.10.2013 року в силу ст. 81 КК України умовно - достроково звільнений на невідбутий строк 1 рік та 1 місяць;

6) вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.08.2014 року за ч. 2 ст. 185, ст. 71 КК України до1 року та 2 місяців позбавлення волі,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В:
11.07.2015 року ОСОБА_3 , перебуваючи за місцем проживання знайомого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_3 , маючи прямий умисел, спрямований на таємне заволодіння чужим майном, який виник раптово, таємно, повторно, шляхом вільного доступу заволодів мобільним телефоном марки «Nokia 215» (іmеі : НОМЕР_1 ), завдавши матеріального збитку потерпілій ОСОБА_6 на суму 250 гривень. З місця скоєння правопорушення зник, викраденим розпорядився на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєнні встановленого судом злочину таємному викраденні чужого майна, вчиненому повторно визнав повністю і пояснив про обставини і мотиви скоєного як вказано в описовій частині вироку. Вказав, що розкаюється у вчиненні злочину, завдану шкоду потерпілій відшкодував.

Враховуючи покази обвинуваченого, суд вважає, що ОСОБА_3 усвідомлює той факт, що він скоїв злочин таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно та правильно розуміє обставини справи, і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності його позиції.

Приймаючи до уваги той факт, що обвинувачений ОСОБА_3 вину свою у вчиненні злочину визнав у повному обсязі за обставин, зазначених у обвинувальному акті, інші учасники судового провадження фактичних обставин справи не оспорювали, суд, керуючись ст. 349 КПК України, вважає за недоцільне досліджувати докази із тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють учасники судового провадження зміст фактичних обставин справи, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що вони будить позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Кваліфікація дій ОСОБА_3 за ч. 2 ст. 185 КК України є вірною, так як обвинувачений вчинив злочин таємне викрадення чужого майна, вчинене повторно.

Вирішуючи питання, пов`язане з визначенням міри та виду покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки злочину, наслідки злочину, особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення злочинів з корисливих мотивів, офіційно не працює, має постійне місце проживання, одружений, утриманців не має, його вік, задовільний стан здоров`я та те, що на обліку у Кременчуцькому обласному психоневрологічному диспансері та Кременчуцькому обласному наркологічному диспансері не перебуває, його задовільну характеристику, а також те, що підсудний щиро розкаюється у скоєному, відшкодував спричинену шкоду.

Під обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття та сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

На підставі викладеного, суд вважає за можливе виправлення та перевиховання обвинуваченого за умов, що пов`язані з ізоляцією від суспільства та приходить до висновку, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції статті у виді позбавлення волі, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до ст..100 КПК.

Керуючись ст.373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :
ОСОБА_3 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді одного року позбавлення волі.

На підставі ст..71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07.08.2014 року і за сукупністю вироків визначити остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік 2 місяці позбавлення волі.

Обрати ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 рахувати з 29.09.2015 року.

Речові докази мобільний телефон «Nokia 215» (іmеі : НОМЕР_1 ) повернути власнику ОСОБА_6 .

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з моменту проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Суддя: ОСОБА_1