ун. № 1-805/11
пр. № 1/2519/11
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 вересня 2011 року

Святошинський районний суд міста Києва

в складі головуючого - судді Косик Л.Г.,

при секретарі Плетньовій О.А.,

за участю прокурора Паламарчук Я.А.,

адвоката Луценка Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві кримінальну

справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Іваново Російської Федерації, громадянина України, росіянина, освіта вища, розлученого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1, судимого 11.08.2009 року Святошинським районним судом м. Києва за ч.1 ст. 286 КК України на 2 роки обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.190 КК України,

встановив:

В період часу з березня 2005 року до грудня 2006 року ОСОБА_2, знаходячись біля будинку №103 по пр-ту Перемоги в м. Києві, шляхом обману, заволодів грошовими коштами, які належать ОСОБА_3, в особливо великих розмірах, чим завдав потерпілому матеріальну шкоду.

Так, ОСОБА_2 в лютому 2005 року через інформацію ріелторських компаній м. Києва, познайомився з ОСОБА_3, що займав посаду директора ТОВ "Атлант Моторc". На той час ОСОБА_3 мав намір придбати земельну ділянку на території м. Києва для розвитку діяльності ТОВ "Атлант Моторс" і таким чином отримати частку в статутному фонді ТОВ "Атлант Моторс".

Тоді, ОСОБА_2 знаючи про те, що ОСОБА_3 має намір придбати земельну ділянку в м. Києві для будівництва площадки з продажу автомобілів, вирішив заволодіти, шляхом обману, грошовими коштами останнього. З метою виконання свого злочинного умислу, направленого на заволодіння грошовими коштами ОСОБА_3, не маючи на меті виконувати своїх зобов'язань, ОСОБА_2 повідомив ОСОБА_3, що він нібито має можливість домовитись в Київській міській Державній адміністрації щодо відведення в оренду земельної ділянки для ТОВ "Атлант Моторc" під будівництва площадки з продажу автомобілів, з правом її подальшого викупу.

При цьому ОСОБА_2, повідомив ОСОБА_3, що для повного вирішення даного питання, йому необхідно передати грошові кошти в сумі 700 тис. дол. США, які він нібито мав намір використовувати для оформлення оренди та отримання технічної документації на землю. На пропозицію ОСОБА_2, ОСОБА_3 погодився і починаючи з березня 2005 року до грудня 2006 року, знаходячись біля будинку №103 по пр-ту Перемоги в м. Києві, передав ОСОБА_2 грошові кошти на загальну суму 362 100 доларів США, що згідно курсу валют Національного банку України станом на 2005- 2006 рік, із розрахунку 5 грн. 05 коп. за 1 дол. США, складає 1 828 605 гривень, які надавались ОСОБА_3, як аванс, за відвід в оренду земельної ділянки на розі АДРЕСА_2

Вказану суму грошових коштів ОСОБА_2 зобов'язався повернути, за умови невиконання своїх домовленостей перед ОСОБА_3, до 20.03.2008 року.

Таким чином, ОСОБА_2 з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, шляхом обману, заволодів грошовими коштами на загальну суму 1828605 грн., яка у 600 і більше разів перевищує один неоподатковуваний мінімум доходів громадян, завдавши ОСОБА_3 матеріальну шкоду в особливо великих розмірах.

В подальшому ОСОБА_2 свої зобов'язання не виконав і грошові кошти отримані від ОСОБА_3 не повернув, а використав їх в особистих цілях.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненому злочині при обставинах, викладених в обвинувальному висновку, визнав повністю та пояснив, що дійсно в 2005 році він познайомився з ОСОБА_3, який працював в ТОВ "Атлант М", з яким він почав підтримувати товариські відносини. Після знайомства з ОСОБА_3 він звернувся до останнього з проханням отримати в борг 700 000 доларів США, які необхідні були йому для особистих цілей, яких саме він не пам'ятає, одним із варіантів було придбання земельної ділянки на території м. Києва для подальшої її реалізації. На його прохання ОСОБА_3 погодився і в період 2005-2006 року надав йому в борг 1 130 000 гривень, при цьому будь-яких гарантій повернення боргу ОСОБА_3 не вимагав. В подальшому з метою забезпечення своїх зобов'язань перед ОСОБА_3 ним було написано останньому боргову розписку, строк якої ним виконано не було, після чого 21.01.2008 року між ними було укладено безстроковий договір позики, умови якого ним також виконано не було у зв'язку з відсутністю коштів для повернення ОСОБА_3 Щодо копії примірника договору позики від 21.01.2008 року наданого в ході слідства ОСОБА_3, де було вказано термін дії договору на протязі двох місяців, то вказану дату повернення коштів в договорі він не ставив, оскільки на його примірнику договору, оригінал якого він надати не може дата строку закінчення договору-відсутня. При цьому, ОСОБА_3 він обговорював можливий перепродаж останньому земельної ділянки, яку він мав намір придбати, але конкретних домовленостей і пропозицій не було. Домовленостей між ним та ОСОБА_3 про організацію з його боку відведення ТОВ "Атлант М" в оренду земельної ділянки в м. Києві для будівництва площадки з продажу автомобілів не було, подібних зобов'язань він на себе не брав. За декілька місяців до затримання працівниками міліції він втратив свій мобільний телефон, в зв'язку з чим не міг повідомити ОСОБА_3 про своє місцезнаходження. Грошовий борг не повернув, оскільки не було такої можливості, так як грошові кошти він витратив. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_3 на суму 1828605 гривень визнав у повному обсязі. Підсудний повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у скоєному та просив суворо його не карати.

Враховуючи те, що підсудний ОСОБА_2 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства злочину при обставинах, викладених в обвинувальному висновку, визнав заявлений по справі цивільний позов, та беручи до уваги, що інші учасники судового розгляду також не оспорювали фактичні обставини справи, розміри цивільного позову і судом встановлено, що учасники судового розгляду, в тому числі підсудний, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз'яснивши їм положення ч. 3 ст. 299 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини справи та розмір цивільного позову у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового розгляду, які не заперечували проти розгляду кримінальної справи, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 299, ст. 301-1 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи та розміру цивільного позову, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд допитавши підсудного та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують особу підсудного, прийшов до висновку, що вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю. Дії підсудного ОСОБА_2 за ч. 4 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене в особливо великих розмірах, кваліфіковані правильно.

При призначенні ОСОБА_2 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до особливо тяжкого злочину, обставини вчинення злочину, відсутність тяжких наслідків від вчиненого злочину, дані про особу підсудного, який осудний, розлучений, має на утриманні двох малолітніх дітей: дочку ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_5 та сина ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_6 та матір похилого віку ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, за місцем тимчасового утримання в черговій частині Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві характеризувався посередньо, згідно з даними облікової документації під наркологічним диспансерно-динамічним наглядом не перебуває, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, раніше до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався, має вищу освіту, працездатний, на момент затримання не працював, має постійне місце проживання та реєстрації.

Відповідно до п. 1 ч. 1, ч. 2 ст. 66 КК України обставинами, що пом'якшують покарання, суд вважає щире каяття ОСОБА_2 у вчиненому, наявність у нього матері похилого віку та малолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_2 у відповідності зі ст. 67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд вважає, що перевиховання та виправлення підсудного ОСОБА_2 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому необхідно призначити йому покарання у виді позбавлення волі, але беручи до уваги наявність кількох обставин, що в сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і пом'якшують покарання, а також враховуючи особу підсудного, суд вважає можливим застосувати ст. 69 КК України і призначити ОСОБА_2 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 4 ст. 190 КК України без конфіскації майна із врахуванням вимог ст. 70 ч. 4 КК України.

Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 2 ст. 81 КПК України, долю судових витрат необхідно вирішити відповідно до вимог ст.93 КПК України.

Цивільний позов заявлений потерпілим ОСОБА_3 суд вважає обґрунтованим, тому він підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочинів, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, що призначено вироком Святошинського районного суду міста Києва від 11.08.2009 року, більш суворим, що призначено за даним вироком, визначити остаточне покарання ОСОБА_2 у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки без конфіскації майна з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 2 роки.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_2 обчислювати з 25 грудня 2008 року.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_2 залишити без змін - утримання під вартою в Київському СІЗО № 13 Управління Державного департаменту України з питань виконання покарань в м. Києві та Київській області.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 1828605 гривень.

Стягнути з засудженого ОСОБА_2 судові витрати по справі - вартість проведення почеркознавчої експертизи сумі 1095,25 грн., отримувач платежу НДЕКЦ при ГУМВС України в м. Києві ГУДКУ у Київській області, р/р 0466 в УДК в Київській області код ЗКПО № 25575285 МФО 821018.

Речові докази по справі: договір позики від 21.01.2008 року, копію боргової розписки від 04.10.2007 року, вилучені у потерпілого ОСОБА_3, візитку картку, вилучену у ОСОБА_2, що зберігаються при матеріалах справи - залишити при матеріалах справи.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Святошинський районний суд м. Києва протягом 15 діб з моменту проголошення, а засудженим який перебуває під вартою - в той же строк з моменту отримання ним копії вироку.

Суддя: Л.Г. Косик