АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 607/1350/15-кГоловуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/789/376/15 Доповідач - ОСОБА_2
Категорія - ч. 1 ст. 286 КК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2015 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - ОСОБА_2

Суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі - ОСОБА_5

за участі прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

захисника - ОСОБА_8

потерпілої - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 серпня 2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Орджонікідзе Серево-Осетії, українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, пенсіонера, раніше не судимого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді арешту строком чотири місяці з позбавленням права керувати транспортними засобами строком два роки.

Стягнуто із ОСОБА_7 в користь держави процесуальні витрати на суму 2 828,54 грн.

Долю речових доказів вирішено.

Згідно вироку суду, 02 серпня 2014 року близько 10.30 год. водій ОСОБА_7 , керуючи технічно справним автомобілем Hyndai I20д.н.з. НОМЕР_1 , рухався проїзною частиною вул. Митрополита Шептицького в м.Тернополі в напрямку перехрестя з вул. А.Живова. Під час руху, в порушення вимог п.4.1. ПДР України, у попутному напрямку тією ж смугою біля правого краю проїзної частини ведучи з правої сторони від себе велосипед рухалася пішохід ОСОБА_9 . Під час руху ОСОБА_7 не був достатньо уважним та не стежив належно за дорожньою обстановкою, щоб своєчасно реагувати на її зміну та не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху, чим порушив вимоги п.2.3. (б,д) ПДР України. Так, під час подальшого руху із швидкістю 11,7 км/год., водій ОСОБА_7 в порушення вимог п.1.10. (в частині визначення понять дорожня обстановка, небезпека руху та виконання їх вимог), з моменту виникнення небезпеки для його руху, яку він об`єктивно спроможний був виявити, а саме зміни пішоходом ОСОБА_9 напрямку руху вліво, негайно не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, хоча мав таку можливість, а продовжив рух. Внаслідок порушення вказаних пунктів ПДР України, ОСОБА_7 не забезпечив безпеку дорожнього руху та поставив себе в такі умови, що несвоєчасно застосував екстренне гальмування, чим позбавив себе технічної можливості зупинити керований ним автомобіль та його передньою правою частиною скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_9 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пішохід ОСОБА_9 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритих переломів 3-ої та 4-ої плеснових кісток лівої стопи на межі їх діафізів (тіл) і проксимальних епіфізів (анатомічних основ), які призвели до тривалого (більш як 21 день) розладу здоров`я та за цією оцінкою належать до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості. Порушення водієм ОСОБА_7 вимог п.1.10. ( в частині визначення понять дорожня обстановка, небезпека для руху та виконання їх вимог), п.2.3. (б,д) та п.12.3. ПДР України, перебуває в прямому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди та спричиненням середньої тяжкості тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_7 просить вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області відносно нього скасувати, та повернути на повторний судовий розгляд, мотивуючи тим, що зазначений вирок суду є незаконним, необґрунтованим та невмотивованим, ухваленим при неповному судовому розгляді, таким, що не відповідає фактичним обставинам кримінального провадження.

Зокрема зазначає про те, що під час досудового слідства, слідчим проводилось упереджене слідство, зокрема протокол огляду місця події та схема до нього складені без понятих, та підписані тільки слідчим. Також, слідчим не було зауважено розбіжності між розміщенням об`єктивів на відеореєстраторі та схемі огляду місця події. Слідчим належним чином не досліджено протиріччя між показами потерпілої та записом з оптичного диску місця події. Крім того, зазначає про численні порушення, що були допущені під час проведення комп`ютерно-технічної експертизи. ОСОБА_7 в апеляції посилається також на те, що покази потерпілої ОСОБА_9 не відповідають фактичним обставинам, оскільки згідно її показань наїзд на неї відбувся коли вона рухалась повільно і прямолінійно, однак, як видно із відеозапису, наїзд на останню відбувся тоді, коли вона різко повернула в ліво. Також, посилається на те, що висновок суду про те, що він намагається уникнути відповідальності спростовуються матеріалами справи, оскільки обвинувачений сприяв розслідуванню і надавав правдиву інформацію щодо ДТП. Крім того, зазначає про те, що призначене судом покарання є надто суворим та не відповідає тяжкості злочину, а також при оголошенні вироку учасники судового процесу були відсутні, чим порушено його право на справедливий суд.

Заслухавши доповідача суддю апеляційного суду, апелянта ОСОБА_7 та захисника його інтересів адвоката ОСОБА_8 , які вважають вирок суду незаконним та необґрунтованим, як в цілому так і в частині призначення судом покарання, що є надто суворим і не відповідає принципам достатності покарання для виправлення винного, а тому просять скасувати його та призначити новий розгляд в суді першої інстанції, потерпілу ОСОБА_9 , яка вважає вирок суду законним та обґрунтованим, прокурора, який вважає вирок суду законним та обґрунтованим, в тому числі щодо призначення покарання, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є: 1) неповнота судового розгляду; 2) невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; 3)істотне порушення норм кримінального процесуального закону.

Як вбачається з вироку суду, в його основу було покладено наступні докази:

пояснення обвинуваченого ОСОБА_7 , який не визнав себе винуватим у інкримінованому йому правопорушенні, пояснивши, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини потерпілої ОСОБА_9 , яка рухалась проїзною частиною автодороги по вул. Живова у м.Тернополі та створила перешкоду водію ОСОБА_7 - різкий рух вліво, якої з технічної точки зору він ухилитися не міг;

пояснення потерпілої ОСОБА_9 , яка не заперечуючи того, що рухалася проїзною частиною автодороги по вул. Живова у м.Тернополі на якій було велике скупчення людей і вважає, що наїзд на неї відбувся з вини водія ОСОБА_7 ;

пояснень свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , які вказують, що зі слів потерпілої ОСОБА_9 02.08.2014 року на вул.Живова на неї вчинив наїзд ОСОБА_7 , в результаті якого вона отримала пошкодження стопи лівої ноги;

протокол огляду транспортного засобу Hundai I20 д.н.з. НОМЕР_1 від 03.08.2014 року згідно з яким на передньому бампері з правої сторони виявлено механічні пошкодження та ковпак переднього правого колеса у верхній та правій частині відігнутий від диска;

висновок експерта №1173 від 17.09.2014 року, про тілесні ушкодження отримані ОСОБА_9 02.08.2014 року;

висновки експертів №5-440/14 від 20.08.2014 року та №64 від 19.09.2014 року згідно з якими локалізація, характер і механізм утворення слідів на наданих речових доказах, враховуючи дані протоколу огляду транспортного засобу Hundai I20 д.н.з. НОМЕР_1 та характер тілесних ушкоджень у потерпілої, у сукупності свідчать про можливість їхнього утворення під час наїзду легковим транспортним засобом (не виключено Hundai I20) на потерпілу;

дослідження оптичного диску, добровільно наданого ОСОБА_7 02.08.2014 року, на якому відображено події 02.08.2014року під час його руху автомобілем Hundai I20 по вул. Живова м.Тернополя та наїзду на пішохода ОСОБА_9 ;

висновком експерта №1-948/14 від 10.12.2014 року, згідно з яким часм з моменту зміни пішоходом напрямку руху до моменту наїзду становить 1,47 сек;

висновком експерта №1-1168-5-687/14 від 25.12.2014 року, згідно з яким автомобіль Hundai I20 перед наїздом на пішохода рухався зі швидкістю 11,7 км/год.

Разом з тим, стороною обвинувачення суду надано як доказ протокол огляду місця події від 02.08.2014 року та схему до нього у якому не відображено місця наїзду на потерпілу, оскільки відсутні будь-які ознаки (сліди гальмування, осип та інше). Жодних дорожніх знаків та інших особливостей автомобільної дороги у протоколі не відображено. Зазначене підтверджується долученою в судовому засіданні до матеріалів кримінального провадження схемою організації дорожнього руху, яка діє на зазначеній ділянці дороги.

Вказаний протокол огляду місця події та план-схема до нього складені без понятих та підписані тільки слідчим, що є недопустимим.

Судом зазначені обставини до уваги не взято, що є порушенням ст.ст.91 та 374 КПК України згідно з якими підлягають доведенню місце вчинення кримінального правопорушення.

Суд в основу вироку винуватості ОСОБА_7 поклав докази отримані з відеореєстратора наданого органу досудового розслідування та висновків експерта побудованих на вихідних даних із вказаного відео реєстратора, хоча з матеріалів кримінального провадження вбачається, що відеореєстратор, як один із доказів та вихідні дані з нього отриманні з порушенням вимог КПК України, про що свідчать відсутність відповідних протоколів та постанови органу досудового слідства. Крім цього, в дослідницькій частині висновку експерта №1-948/14 від 10.12.2014 року зазначено, що оптичний диск надійшов на дослідження В НДЕКЦ в паперовому конверті, який не опечатаний, що не забезпечує зберігання об`єктів дослідження й запобігання несанкціонованому доступу до них.

У самому висновку експерта відсутня інформація про те, чи не піддавався відеозапис монтажу. Дану обставину в суді першої інстанції підтвердив експерт ОСОБА_12 . Враховуючи наведене, суд повинен був вирішувати питання про допустимість доказів, отриманих таким чином, однак не зробивши цього поклав їх в основу вироку.

Відповідно до протоколу огляду транспортного засобу від 03.08.2014 року виявлено пошкодження у вигляді подряпин на передньому бампері в правій його частині, дещо відігнутість від диска ковпака переднього правого колеса автомобіля Hundai I20 д.н.з. НОМЕР_1 .

Однак у висновку авто технічної експертизи № 5-440/14 від 20.08.2014 року виявлено лише потертості на вказаному бампері, як можливого контакту з іншим об`єктом.

Разом з тим, обвинувачений ОСОБА_7 звертав увагу органів слідства та суду, що дані пошкодження мають давній характер і що це зазначено у сервісній книжці автомобіля, однак ця обставина була проігнорована, як слідством так і судом та не була предметом дослідження.

Також, в ході досудового слідства не проводилось відтворення обставин та обстановки події, не перевірено, чи не порушувала Правила дорожнього дорожнього руху потерпіла ОСОБА_9 рухаючись проїзною частиною автодороги в результаті чого і сталася ДТП. В судовому слідстві питання про проведення повторної чи додаткової авто технічної експертизи не ставилося, а тому суд апеляційної інстанції не взмозі усунути недоліки (неповноту) судового слідства шляхом проведення вказаних авто технічних експертиз. При цьому суд не вказав чому взяв до уваги одні докази та не взяв інших,зокрема пояснень обвинуваченого. В своїй апеляційній скарзі обвинувачений також вказував на те, що суд не повідомив його та інших учасників кримінального провадження про час оголошення вироку, через що вони були позбавлені можливості бути присутніми при його проголошенні, що потягло відповідні наслідки та його право на справедливий суд відповідно до ст. 376 КПК України,що підтверджується матеріалами кримінального провадження.

Таким чином, враховуючи вимоги ст.ст. 409, 412, 415 КПК України колегія суддів вважає висновки суду, викладені у даному вироку такими, що не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження та побудовані на неповноті судового розгляду, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду ухвалити законне та обґрунтоване рішення і такими, що не можуть бути усуненими в апеляційному розгляді.

У зв`язку з цим, вирок суду слід скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції під час якого необхідно у повному обсязі всесторонньо перевірити та проаналізувати докази подані стороною обвинувачення та захисту, дати їм точну юридичну оцінку, усунути викладені в апеляційній скарзі та ухвалі суду недоліки та при доведеності вини обвинуваченого прийняти обґрунтоване та законне рішення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 415, 419 КПК України, колегія суддів,-

Ухвалила:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 04 серпня 2015 року стосовно ОСОБА_7 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_2