Справа № 464/4168/14-к
пр.№ 1-кп/464/377/14
У Х В А Л А
31.12.2014 року м.Львів

Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

з участю: прокурора ОСОБА_2

потерпілого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

секретаря судових засідань ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м.Львові матеріали кримінального провадження про обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні кримінальних правопорушення, передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.190 КК України,-
в с т а н о в и в:

у провадженні Сихівського районного суду м.Львова перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , яке надійшло із апеляційного суду Львівської області на новий розгляду, у зв`язку із скасуванням вироку Сихівського районного суду м.Львова від 26.09.2014 за ч.2, ч.3 ст.190 КК України; запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 тримання під вартою залишити без змін.

Прокурор у попередньому судовому засіданні заявив клопотання про доцільність продовження застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_5 , оскільки відсутні підстави для зміни запобіжного заходу, а відтак клопотання заявлене, у відповідності до ст.331 КПК України, просить задовольнити повністю.

У підготовчому судовому засіданні потерпілий підтримав думку прокурора.

У підготовчому судовому засіданні захисник та обвинувачений заперечили проти продовження строку тримання під вартою, оскільки обвинувачений має постійне місце проживання, а тому можна застосувати більш м`який запобіжний захід.

Заслухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали кримінального провадження, суд приходить наступного висновку.
Згідно ч. 3 ст.331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців. Копія ухвали вручається обвинуваченому, прокурору та направляється уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Судом встановлено, що при обранні та продовженні запобіжного заходу тримання під вартою, враховано особу обвинуваченого та тяжкість вчинених злочинів, адже ОСОБА_5 обвинувачується у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2, ч.3 ст.190 КК України та згідно із ст.12 КК України, один із яких є тяжким злочином (ч.3 ст.190 КК України) за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до восьми років; враховуючи наявність відомостей, зазначених у ст.184 КПК України, а також обставин, які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшились, а тому обрання обвинуваченому більш м`якого запобіжного заходу не забезпечить виконання останнім процесуальних обов`язків.

Із врахуванням наведеного, а також обставини, що обвинувачений ОСОБА_5 , перебуваючи на волі може переховуватися від суду, підстави для зміни запобіжного заходу відсутні, суд приходить до висновку, що строк тримання під вартою останньому необхідно продовжити на два місяці, а клопотання прокурора задовольнити.

Щодо доводів захисника та обвинуваченого про зміну запобіжного заходу на більш м`який, у зв`язку із наявністю постійного місця проживання обвинуваченого, то такі суд оцінює критично, оскільки така обставини не виправдовує тримання під вартою.

Керуючись ст. ст. 315, 331, 372 КПК України, суд, -

п о с т н о в и в:
клопотання прокурора про продовження тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою задовольнити.
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_5 тримання під вартою строком на два місяці, тобто до 01 березня 2015 року включно.

Копію ухвали вручити обвинуваченому, прокурору та направити уповноваженій службовій особі місця ув`язнення.

Ухвала остаточна та оскарженню не підлягає.

Головуючий