ВИРОК

Іменем України

05 липня 2011 року Вишгородський районний суд Київської області в складі: головуючого судді Заріцького С.М,

при секретарі Смілянець І.В.,

за участі прокурора Міненко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, 19 вересня 1981 року, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженого, не працюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше судимий,

30.04.2009року Шевченківським районним судом м. Києва за ч. 1 суп. 190 КК України до 240 годин громадських робіт, 27.09.2010р. Деснянським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 185 КК України, засуджений до двох років десяти днів позбавлення волі, Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду м. Києва, вирок Деснянського районного суду м. Києва змінений та призначено покарання у вигляді одного року десяти днів позбавлення волі

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,-

встановив:

30.04.2009року підсудний ОСОБА_1 був засуджений ОСОБА_2 райсудом м. Києва за ст. 190 ч.І КК України до 240 годин громадських робіт. Рішення суду направлено до кримінально - виконавчої інспекції Вишгородського району. 07.07.2009 року КВІ Вишгородського району УДДУ ПВП в м. Києві та Київській області даний вирок суду прийнятий до виконання.. В період з 07.07.2009 року по 07.08.2009 року ОСОБА_1 до КВІ Вишгородського району УДДУ ПВП в м. Києві та Київській област: не зявлявся, за місцем проживання останній не перебував з невстановлених причин.

07.08.2009року, працівниками КВІ засудженому ОСОБА_1, який зявився до працівників КВІ, були розяснені порядок та умови відбування покарання, вимоги законодавства до засуджених до покарання у виді громадських робіт, обовязки та права засудженого. Засудженому ОСОБА_1 відповідно до ст. 13 КВК України встановлено дні явки на реєстрацію до інспекції та призначено днем явки перша, друга, третя та четверта пятниця кожного місяця. ОСОБА_1 попереджений про відповідальність за ухилення від відбування покарання згідно ч.2 ст.389 КК України.

07.08.2009року ОСОБА_1 було видане направлення для відбування покарання до Вишгородського РВ ГУ МВС України в Київській області, куди він повинен зявитися 07.08.2009 року та приступити до відбування покарання у виді громадських робіт згідно затвердженого графіку, складеного керівництвом Вишгородського РВ ГУМВС з урахуванням того, що ОСОБА_1 не мав постійного місця роботи та ніде не навчався.

Згідно табелю виходу на роботу за серпень місяць 2009 року, з яким ознайомився засуджений, ОСОБА_1 повинен відпрацювати 72 годин. Засуджений ОСОБА_1 відпрацював 11.08.09., 12.08.09., 13.08.09., 14.08.09., 15.08.09 по 4 години щодня у Вишгородському РВ у загальній кількості 20 годин.

ОСОБА_1 без поважних причин не виходив на роботу - 10.08.09, 17.08.09, 18.08.09,

19.08.9,20.08.09, 21.08.09, 22.08.09, 25.08.09, 26.08.09, 27.08.09, 28.08.09, 29.08.09, 31.08.09, чим умисно ухилявся від відбуття громадських робіт, про причину неявки до місця відбуття громадських робіт заздалегідь не повідомляв та будь - яких документів з приводу неявки не надавав.

Згідно табелю виходу на роботу за вересень місяць 2009 року, з яким ознайомився засуджений ОСОБА_1 повинен відпрацювати 104 годин. Засуджений ОСОБА_1 відпрацював 08.09.09, 09.09.09., 12.09.09., 15.09.09., 16.09.09., 17.09.09., 19.09.09., 21.09.09,

22.09.09.23.09.9по 4 години у Вишгородському РВ у загальній кількості 40 годин.

ОСОБА_1 без поважних причин не виходив на роботу - 02.09.09, 03.09.09,

04.09.9,05.09.09, 07.09.09, 10.09.09, 11.09.09, 14.09.09, 18.09.09, 24.09.09, 29.09.09, 30.09.09, чим умисно ухилявся від відбуття громадських робіт, про причину неявки до місця відбуття громадських робіт заздалегідь не повідомляв та будь яких документів з приводу неявки не надавав.

Згідно табелю виходу на роботу за жовтень місяць 2009 року, з яким ознайомився засуджений ОСОБА_1 повинен відпрацювати 108 годин. Засуджений ОСОБА_1 відпрацював 01.10.09, 02.10.09., 03.10.09., 05.10.09., 08.10.09., 09.10.09., 12.10.09., 13.10.09,

20.10.9по 4 години у Вишгородському РВ у загальній кількості 36 годин.

ОСОБА_1 без поважних причин не виходив на роботу - 06.10.09, 07.10.09, 10.10.09,

14.10.9,15.10.09., 16.10.09, 17.10.09, 19.10.09, 21.10.09, 22.10.09, 23.10.09, чим умисно

ухилявся від відбуття громадських робіт, про причину неявки до місця відбуття громадських робіт заздалегідь не повідомляв та будь яких документів з приводу неявки не надавав.

Таким чином, ОСОБА_1 в період з 10.08.2009 року по 23.10.2009 року без поважних причин не виконував громадські роботи 36 днів, тобто ухилився від виконання громадських робіт в кількості 144 годин.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 повністю визнав себе винним у скоєні інкримінуємого йому злочину і пояснив, що відповідно до вироку Шевченківського районного суду м. Києва він повинен був виконувати громадські роботи, але у звязку з тим, що йому потрібно було доглядати свого малолітнього сина, а також через хворобу він не відпрацював, встановлені судоми години громадських робіт.

Крім особистого визнання підсудним своєї вини у вчинені злочину, його винність підтверджується зібраними та дослідженими по справі доказами.

Зокрема, постановою про встановлення днів явки на реєстрацію, табелями виходу на роботу підсудного ОСОБА_1 в серпні, вересні, жовтні та листопаді 2009 року.

Попередженням ОСОБА_1 від 04 та 15 вересня, а також від 01 жовтня 2009р. .09.2009 року про наслідки не відбуття призначеного судом покарання в повній м'рі.

Оцінивши зібрані по справі та досліджені в ході судового слідства докази, суд приходить до переконання, що вина підсудного ОСОБА_1 повністю доведена в суді і його дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбудування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, ОСОБА_1 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 389 КК України.

При призначенні покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного.

Обставинами, що помякшують покарання, суд визнає щире розкаяння у вчиненні злочину, позитивну характеристику підсудного з місця проживання, а також те, що в підсудного на утриманні перебуває малолітня дитина.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного, суд не вбачає.

Зважаючи на те, що підсудний щиро розкаявся у вчиненні злочину, позитивно характеризується за місцем проживання, а також враховуючи, що ОСОБА_3 перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом - епілептичний синдром, суд вважає за доцільне призначити мінімальне покарання, визначене санкцією ч. 2 ст. 389 КК України.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) місяця арешту.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, суд шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточну міру покарання за сукупністю злочинів визначити у вигляді 1 року 10 днів позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_1 обчислювати з 17 липня 2010 року.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком чинності засудженому залишити тримання під вартою в слідчому ізоляторі №13 управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у м. Києві та Київській області.

Вирок протягом 15 діб може з моменту проголошення може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляції через Вишгородський районний суд, а засудженим у той же строк і в тому ж порядку з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий : Заріцький С.М.