Провадження №1-кп/331/486/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 грудня 2015 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Улан-Уде, Російська Федерація, українця, громадянина України, офіційно не працює, не одружений, освіта вища, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не засуджений,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:
02 вересня 2015 року, приблизно о 15 годині 45 хвилин, ОСОБА_5 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу проник до двору будинку АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав майно, яке належить ОСОБА_4 , а саме:
- 4 відра з нержавіючої сталі об`ємом 15 л., вартість яких згідно висновку експерта № 2088 від 09.09.2015 року складає 904 гривні 90 копійок;
- 4 металевих швелера №50 довжиною 150 см., вартість яких згідно висновку експерта №2088 від 09.09.2015 року складає 473 гривні 86 копійок;
- металевий мангал без ніжок розміром 30x50 см, висотою 20 см., вартість якого згідно висновку експерта №2088 від 09.09.2015 року складає 53 гривні 12 копійок;
- металевий таз об`ємом 40 л., вартість якого згідно висновку експерта №2088 від 09.09.2015 року складає 14 гривень 29 копійок;
- дерев`яні двері, які не представляють матеріальну цінність.
Таким чином, ОСОБА_5 своїми злочинними діями спричинив ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 1446 гривень 17 копійок.
Відповідно до ст. 349 КПК України суд визнає недоцільним дослідження в судовому засіданні доказів, щодо фактичних обставин справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів судового провадження, які характеризують його особу.

Будучи допитаним, у ході судового розгляду, обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину, щиросердно розкаявся у скоєному та пояснив суду, що 02.09.2015 року перебуваючи на вул. Кірова зайшов у двір будинку АДРЕСА_2 де взяв деякі речі, а саме кілька відер, металевих швелерів, мангал і дерев`яні двері, про свій вчинок дуже шкодує.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в інше приміщення.

При призначенні виду та розміру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, його наслідки, дані про особу обвинуваченого, відношення самого обвинуваченого до вчиненого, обставини пом`якшуючі покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 раніше не судимий, вчинив тяжкий злочин, офіційно не працює, має постійне місце проживання, за місцем проживання скарг на його поведінку не надходило, на диспансерному обліку в спеціальних медичних лікувальних закладах не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд визнає, що він вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями сприяв становленню істини у справі.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги думку потерпілої ОСОБА_4 , яка просила призначити покарання на розсуду суду, враховуючи наявність декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного, який раніше не судимий, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся у вчиненому, суд прийшов до висновку про можливість застосування до обвинуваченого ОСОБА_5 положень ст. 69 КК України та переходу до іншого більш м`якого виду покарання, не зазначеного в санкції ч. 3 ст. 185 КК України, а саме до обмеження волі, вважаючи, що таке покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

Цивільний позов не заявлений.
Долю речових доказів суд вирішує в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати не підлягають стягненню з обвинуваченого, оскільки експертиза проводилася державною установою.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді 1 року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 ,від відбування, призначеного покарання, якщо він протягом іспитового строку 1 рік не вчинить нового злочину і виконає, покладені на нього обов`язки згідно п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

На підставі п. п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_5 ,не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_5 ,до набрання вироком законної сили залишити без зміни особисте зобов`язання.

Речові докази: 4 відра з нержавіючої сталі об`ємом 15 л., 4 металевих швелера №50 довжиною 150 см., металевий мангал без ніжок розміром 30x50 см, висотою 20 см., металевий таз об`ємом 40 л., дерев`яні двері, передані на відповідальне зберігання потерпілій ОСОБА_4 залишити за належністю.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1