№ 209/3573/15-к
№ 1-кп/209/345/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26.08.2015 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні кримінальне провадження № 1-кп/209/345/15 відносно обвинуваченого

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Староостропіль Старокостянтинівський район Хмельницької області м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області, українця, громадянина України, не одруженого, освіта професійно-технічна, працюючого ПАТ «ДМКД», мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 Кримінального кодексу України;

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_4 з 24 травня 2004 року перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 , як військовозобов`язаний. 26 червня 2015 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 на виконання Указу Президента України №607 від 21 липня 2014 року «Про часткову мобілізацію» для проведення призову за мобілізацією, проходження медичного огляду та відправлення у військову частину було виписано повістку військовозобов`язаному ОСОБА_4 .. Однак всупереч вимог законодавства, військовозобов`язаний ОСОБА_4 26 червня 2015 року у денний час в приміщенні ДМКД в АДРЕСА_2 з метою ухилитися від призову за мобілізацією, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, відкрито, відмовився від отримання повістки про прибуття до ОМВК м. Дніпродзержинська для проходження медичної комісії та відправлення до військової частини, про що був складений акт про відмову бути призваним на військову службу по частковій мобілізації і проходження медичної комісії. Таким чином військовозобов`язаний ОСОБА_4 26 червня 2015 року у денний час в приміщенні ДМКД в АДРЕСА_2 , всупереч вимог ст. 65 Конституції України, ст. 1, 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України №607 від 21 липня 2014 року «Про часткову мобілізацію» з метою ухилитися від призову за мобілізацію усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно, будучи належним чином попередженим про прибуття, придатним за станом здоров`я проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочення від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних причин від призову за мобілізацією відмовився.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину свою в пред`явленому обвинуваченні визнавповністю, підтвердив факт і обставини відмови від мобілізації, підтвердив, що ніяких передбачених законом підстав для звільнення від призову немає, не бажає бути призваним на військову службу.

Справу розглянуто згідно вимог ст. 349 КПК України без дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно обвинуваченим зрозуміло зміст цих обставин, чи є його позиція добровільною та істинною. Судом обвинуваченому роз`яснено, що в цьому випадку він позбавляється права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, про що в справі мається його розписка. У зв`язку з цим докази судом не досліджувалися, їх оцінка не проводилася.

Дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ст. 336 КК України, як ухилення від призову за мобілізацією.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання, суд враховує, що злочин умисний, відноситься до середньої тяжкості, особу обвинуваченого, раніше не судимого, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, повністю визнав свою провину, щиро розкаявся у скоєному, що з урахуванням повного визнання своєї провини та каяття обвинуваченого дає підстави вважати, що виправлення та перевиховання його може бути досягнуто і без ізоляції останнього від суспільства з призначенням покарання у вигляді позбавлення волі та звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Визначаючи строк випробування суд враховуючи, те, що злочин повязиний із ухиленням від мобілізації та строк випробування повинен носити виховний характер, вважає за необхідне визначити іспитовий строк передбачений законом із покладанням на обвинуваченого обов`язків передбачених ст. 76 КК України.

Керуючись ст. 370, 371 КПК України,

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 336 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 / двох / років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, призначивши іспитовий строк 1 / один / рік.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання або роботи, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок суду може бути оскаржений учасниками процесу до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська протягом 30 днів з моменту його оголошення.

Суддя: ОСОБА_1