Справа №11-377/10 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року серпня «3» дня. Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Безверхого О.М.,

суддів - Гончарова М.В., Моїсеєнко Т.М.,

з участю прокурора - Марченко Н.В.,

засудженого - ОСОБА_2,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Буринського районного суду Сумської області від «2» квітня 2010 року, яким, -

ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець с. Михайлівна, Буринського району Сумської області, в силу ст. 89 КК України, не судимий,

засуджений за ст. 115 ч. 1 КК України на 12 (дванадцять) років позбавлення волі.

Постановлено стягнути з засудженого на користь ОСОБА_3 50000 грн. на відшкодування моральної шкоди і на користь НДЕКЦ при ГУМВС України в Сумській області 600 грн. 96 коп. витрат на проведення експертиз.

ВСТАНОВИЛА:

У відповідності з вироком суду, ОСОБА_2 визнаний винним і засуджений за те, шо 12 листопада 2009 року близько 15 год. 30 хвилин, в господарстві його батьків по вулиці Шкільній, 83 в с. Михайлівна, Буринського району, між ним та його співмешканкою ОСОБА_4, на побутовому грунті виникла сварка, в ході якої остання зібрала свої речі та пішла до себе додому. Наздогнавши ОСОБА_4, неподалік від будинку своїх батьків, біля лісосмуги в с. Михайлівна Буринського району, поруч з грунтовою дорогою, яка веде до с. Нова Олександрівка Буринського району, в ході подальшої сварки з нею, ОСОБА_2, на грунті виниклих при цьому неприязних стосунків, знаходячись у стані алкогольного спяніння, умисно наніс ОСОБА_4 два удари рукою в обличчя та один удар коліном в живіт, після чого, з метою позбавлення життя останньої, умисно наніс їй удар кухонним ножем, який мав при собі, в лівий бік тулубу, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани черевної порожнини з ушкодженням брижі товстого кишечнику, яке супроводжується внутрішньочеревною кровотечею та гематомою поза черевного простору, травматичний та гіповолемічний шок тяжкого ступеню, внаслідок чого потерпіла померла на місці події.

В поданій апеляції засуджений ОСОБА_2 посилається на необгрунтованість його засудження. Вважає, що суд допустив неправильне застосування кримінального закону і не врахував те, що у нього не було умислу на убивство ОСОБА_4, тому просить перекваліфікувати його дії. як убивство з необережності та помякшити покарання.

Заслухавши доповідь судді про обставини справи й зміст поданої апеляції, засудженого ОСОБА_2, який підтримав свою апеляцію, міркування прокурора про залишення вироку без зміни, а апеляцію засудженого без задоволення, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає.

Висновки суду про винність ОСОБА_2 у вчиненні умисного вбивства ОСОБА_4 за обставин встановлених судом та викладених у вироку відповідають матеріалам справи і грунтуються на досліджених у судовому засіданні доказах.

Доводи в апеляції засудженого про те, що у нього не було умислу на позбавлення життя ОСОБА_4 перевірялися судом першої інстанції і обгрунтовано визнані такими, що не відповідають дійсності.

Так, сам підсудний при допиті в якості обвинуваченого в ході досудового слідства, визнав свою вину в тому, що дійсно наніс удар ножем потерпілій (т. 2 а. с. 122, 147).

Факт нанесення удару ножем потерпілій підсудний підтвердив і під час відтворення обстановки та обставин події з його участю в присутності понятих, експерта та інших учасників слідчої дії, продемонструвавши механізм його скоєння (т. 2 а. с. 106-117). При цьому механізм утворення тілесних ушкоджень виявлених на трупі ОСОБА_4 співпадає з механізмом нанесення тілесних ушкоджень продемонстрованим ОСОБА_2, що підтверджується висновком судово - медичної експертизи (т. 1 а. с. 162).

Суд дійшов правильного висновку, що обставини справи й характер дій ОСОБА_2 свідчать про те, що засуджений, який ударив ОСОБА_4 ножем в лівий бік тулубу, спричинивши тілесні ушкодження у вигляді проникаючої колото-різаної рани черевної порожнини з ушкодженням брижі товстого кишечнику, яке супроводжується внутрішньочеревною кровотечею та гематомою поза черевного простору, травматичний та гіповолемічний шок тяжкого ступеню, усвідомлював суспільно - небезпечний характер свого діяння, передбачав його наслідки і бажав їх настання, тому твердження в апеляції про відсутність у нього умислу на позбавлення життя потерпілої, є безпідставними.

Доводи засудженого ОСОБА_2 про те, що він вчинив вбивство з необережності, суд визнав неправдивими і правильно розцінив їх, як його спробу уникнути відповідальності за скоєне, оскільки винність ОСОБА_2 у

вчиненні умисного вбивства потерпілої ОСОБА_4 підтверджується іншими доказами, які суд дослідив в судовому засіданні і навів у вироку.

Зокрема, потерпілі ОСОБА_3 та ОСОБА_5, будучи допитаними в ході досудового слідства, пояснили, що ввечері 11 листопада 2009 року до ОСОБА_4 прийшов ОСОБА_2 разом з ОСОБА_6, щоб забрати грошовий борг, та залишилися ночувати у них вдома. В цей день вони бачили у ОСОБА_2 кухонний ніж. який він носив з собою у рукаві своєї куртки.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 показали, що вранці 12 листопада 2009 року в приміщенні старого сільського клубу разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_4 пили вино та пиво та бачили в цей день у підсудного кухонний ніж, яким він відкривав вино. ОСОБА_6 також стверджував, що бачив як засуджений діставав з рукава куртки кухонний ніж, щоб відкрити вино і знов його туди ж і поклав.

Також, свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на досудовому слідстві, при предявленні предметів для впізнання, упізнали серед інших ножів, саме той кухонний ніж, який був у ОСОБА_2 і був вилучений в ході огляду місця події (т. 1 а. с. 34-40, 139- 142).

Свідок ОСОБА_8 підтвердила, що 12 листопада 2009 року надавала ОСОБА_4, яка помирала, медичну допомогу, та коли її підіймали з землі, щоб віднести в будинок батьків ОСОБА_2, вона побачила на лівому боці ножове поранення, яке фактично не кровоточило, а в цей час засуджений впав на коліна та почав кричати, що йому за це буде.

Свідок ОСОБА_9 показав, що 12 листопада 2009 року, коли він з засудженим та їх батьком занесли тіло ОСОБА_4. Н.В. в будинок, ОСОБА_2 був приголомшений та казав, що це він вдарив її ножем.

Згідно висновку судово-медичної експертизи вбачається, що безпосередньою причиною смерті ОСОБА_4 є травматичний та гіповолемічний шок тяжкого ступеню внаслідок проникаючої колото-різаної рани черевної порожнини з ушкодженням брижі товстого кишечника, яке супроводжується внутрішньочеревною кровотечею та гематомою поза черевного простору. При цьому, жодних тілесних ушкоджень в підсудного виявлено не було, що підтверджується висновком судово-медичної експертизи.

Відповідно до висновку судової медико - криміналістичної експертизи (т. 1 а. с. 246-249), вбачається, що на лоскуті шкіри з лівої половину грудної клітини трупу ОСОБА_4 виявлено колото-різане пошкодження, яке утворилося від колюче- ріжучої дії плоского клинкового знаряддя, типу ножа, маючого відносно гостре лезо. При цьому виявлено фонове забруднення слідами заліза.

За висновком судової медико - криміналістичної експертизи (т. 2 а.с. 52-56) дане пошкодження могло бути спричинено клинком ножа наданого на дослідження, який був вилучений при огляді місця події та упізнаний свідками ОСОБА_6 та ОСОБА_7

Твердження засудженого про те, що він знаходився у стані емоційного збудження, близького до фізіологічного афекту спростовується даними акту амбулаторної комплексної судово - психіатричної експертизи (т. 2 а. с. 84-88), згідно з яким, ОСОБА_2, в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому дії не мав ознак будь - якого тимчасового розладу психіки, а знаходився у стані алкогольного спяніння, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. На момент скоєння злочину, засуджений не знаходився у стані фізіологічного афекту, а знаходився в стані емоційного збудження, яке проявилося в звичних для даної особистості формах емоційного реагування та суттєво не вплинуло на його свідомість та діяльність.

Результати огляду місця події, висновки експертиз, показання свідків, дані проведеного за участю ОСОБА_2 відтворення обстановки і обставин події повністю підтверджують винність ОСОБА_2 у вчиненні умисного вбивства потерпілої ОСОБА_4

Слід визнати необгрунтованими доводи апеляції засудженого про те, що до нього на досудовому слідстві застосовувались методи фізичного та морального тиску. Вивченням матеріалів кримінальної справи не встановлено те, що такі заяви надходили від ОСОБА_2 під час досудового слідства і під час судового слідства.

Перевіркою матеріалів справи не встановлено даних, які б свідчили про факт такого тиску на ОСОБА_2

Зокрема, свідок ОСОБА_10 під час судового слідства та свідок ОСОБА_11 в ході досудового слідства, показали, що вони були понятими під час відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_2 і підсудний продемонстрував механізм нанесення потерпілій тілесних ушкоджень, то жодного тиску з боку працівників міліції при цьому не було.

Отже, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що досудове та судове слідство проведено повно та всебічно, фактичні обставини вчиненого ОСОБА_2 злочину встановлені правильно, а юридична оцінка дій ОСОБА_2 за ст. 115 ч. 1 КК України є вірною і підстав для перекваліфікації його дій на ст. 119 КК України, про що поставлено питання в апеляції, немає.

Що стосується покарання, яке суд призначив засудженому ОСОБА_2, то воно відповідає вимогам ст. 65 КК України. Як убачається з вироку, суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про його особу, а також враховані й ті обставини, які обтяжують та помякшують покарання, тому воно є необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів і підстав для пом'якшення покарання, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 362, 365, 366,377 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Буринського районного суду Сумської області від 2 квітня 2010 року відносно ОСОБА_2 залишити без зміни, а його апеляцію - без задоволення.

Судді

ОСОБА_12

ОСОБА_1

ОСОБА_13