Справа № 738/1661/15-к
№ провадження 1-в/738/421/2015
УХВАЛА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 листопада 2015 року Менський районний суд
Чеpнiгiвської областi
в складі:
головуючої - судді ОСОБА_1
секретарів ОСОБА_2
за участю
прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

захисника ОСОБА_6

представника установи ОСОБА_7

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м. Мена клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно дострокове звільнення від відбування покарання,

В С Т А H О В И В:
У жовтні 2015 року ОСОБА_5 звернувся до Менського районного суду з клопотанням про умовно дострокове звільнення від подальшого відбування покарання посилаючись на те, що з моменту відбування покарання в місцях позбавлення волі працевлаштований, має заохочення, відбув 2/3 частини призначеного судом покарання, а отже вважає, що своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення, а тому заслуговує на застосуванні до нього пільги, передбаченої ст.81 КК України.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 та його захисник підтримали клопотання та просили суд його задовольнити.

Представник установи в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання, посилаючись на те, що засуджений відбув необхідну частину покарання та довів своє виправлення.

Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти задоволення клопотання.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що є майстром столярної дільниці, засуджений ОСОБА_5 на столярній дільниці працює 3,5 місяці, де норми виробітку виконує не в повному обсязі.

Представник спостережної комісії Менської РДА в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи тільки з його участю до суду не надходило, що дає можливість суду, відповідно до ст. 539 КПК України, розглянути справу без його участі.

Заслухавши пояснення засудженого, його захисника, представника установи, думку прокурора, свідка ОСОБА_8 , та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення та після фактичного відбуття засудженим відповідної частини призначеного судом строку покарання.

Підставою для умовно дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарання виправлення засудженого, що підтверджується його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Сумлінна поведінка полягає у дотриманні правил внутрішнього розпорядку, беззаперечному виконанні законних вказівок і розпоряджень адміністрації органів кримінально-виконавчої системи, відсутності порушень дисципліни. Це поведінка, на яку повинні орієнтуватися інші особи, які відбувають покарання. Сумлінне ставлення до праці насамперед передбачає, що особа бере участь у суспільно-корисній праці та передбачає добросовісне виконання трудових обов`язків, проявляється у покращенні кількісних та якісних показників виконуваної роботи, підвищенні виробничої кваліфікації, бережливому ставленні до обладнання та інструментів, додержанні правил охорони праці та техніки безпеки.

Висновок суду про виправлення засудженого повинен бути заснований на всебічному врахуванні даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно трудовій установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду подання. Хоча ст. 81 КК України не наказує враховувати при умовно достроковому звільненні від покарання ступінь тяжкості вчиненого злочину і дані про особу, крім її сумлінної поведінки та ставлення до праці, висновок суду про виправлення засудженого повинен ґрунтуватися, в тому числі й на даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого у цілому.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений вироком Сосницького районного суду Чернігівської області від 16 серпня 2013 року за ч.2 ст.307 ст.69 КК України до 5 років позбавлення волі.

Ухвалою Менського районного суджу Чернігівської області від 27 червня 2014 року засудженому ОСОБА_5 на підставі ст..6 ЗУ «Про амністію у 2014 році» скорочено невідбуту частину покарання на половину.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 05 березня 2015 року засудженому ОСОБА_5 замінено невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі на обмеження волі на строк 1 рік 2 місяці 8 днів.

Ухвалою Менського районного суду Чернігівської області від 30 квітня 2015 року засудженому ОСОБА_5 в строк відбування покарання зараховано час слідування до установи з 13 березня 2015 року по 09 квітня 2015 року включно, що складає 28 днів позбавлення волі, що відповідає 1 місяцю 26 дням обмеження волі.

Строк відбування покарання рахується з 09 червня 2013 року.

Як вбачається з характеристики та особової справи засудженого ОСОБА_5 , останній в місцях позбавлення волі перебуває з 09 червня 2013 року, відбув більше 2/3 частини строку призначеного покарання.

Перебуваючи в СІЗО м. Чернігова засуджений ОСОБА_5 порушень режиму утримання не допускав, до праці не залучався та не заохочувався.

З 12 листопада 2013 року засуджений відбував покарання в Менській ВК №91, де зарекомендував себе посередньо: допускав порушення режиму утримання, проте до дисциплінарної відповідальності не притягувався, постійно обмежувався профілактичними бесідами, стягнень та заохочень не мав, розпорядку дня дотримувався під контролем адміністрації установи.

Відбуваючи покарання в Домницькому виправному центрі №135 з 09 квітня 2015 року засуджений ОСОБА_5 допустив грубе порушення режиму відбування покарання, а саме вживання спиртних напоїв, за що отримав стягнення у виді ДІЗО 9 діб. На даний час працевлаштований на підприємстві установи, проте як встановлено в судовому засіданні норми виробітку виконує не в повному обсязі.

12 жовтня 2015 року засуджений ОСОБА_5 отримав заохочення у виді зняття раніше накладеного стягнення від 27.05.2015 року, що свідчить лише про те, що засуджений внаслідок своєї сумлінної поведінки та ставленням до праці заслужив на зняття раніше накладеного стягнення, а не на умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.
В матеріалах особової справи засудженого ОСОБА_5 відсутні відомості про інші наявні заохочення.
Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що поведінка засудженого враховується за ввесь період відбування ним покарання, а не тільки за останній час, дані про відсутність дисциплінарних стягнень або про те, що стягнення погашені мають важливе значення, проте ці обставини не мають виключного значення при прийнятті рішення про умовно-дострокове звільнення засудженого від відбування покарання.
Враховуючи грубе порушення режиму утримання, наявність лише одного заохочення, свідчить про нестабільну поведінку засудженого та пристосовницький характер відбування покарання, для отримання певних благ в свою користь, а тому суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 не готовий до самокерованої правослухняної поведінки за межами установи, а його клопотання про умовно дострокове звільнення подано передчасно.

На пiдставi викладеного, керуючись ст.ст. 81 КК України, ст. ст. 370-372, 395, 537, 539 КПК України
У Х В А Л И В:
У задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Чернігівської області через Менський районний суд протягом 7 діб з дня її проголошення.
Суддя ОСОБА_1