АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 640/5908/15-к Головуючий 1-ї інстанції
Провадження № 11-СС/790/559/15 ОСОБА_1
Категорія: ст.ст. 170 КПК України Доповідач: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 квітня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - ОСОБА_5
за участю прокурора - ОСОБА_6
-«- захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9
-«- підозрюваних - ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
-«- власника майна - ОСОБА_12
В С Т А Н О В И Л А :
До Київського районного суду звернувся слідчий СУ ГУМВС України в Харківській області з клопотанням, погодженим зі старшим прокурором відділу прокуратури Харківської області, в якому просив накласти арешт на майно, документи та предмети, які були вилучені в приміщенні Департаменту телекомунікацій та зв`язку Харківської міської ради Харківської області, в ході обшуків 28.03.2015 року у службовому кабінеті ОСОБА_11 та ОСОБА_10 . Також 30.03.2015 року до Київського районного суду надійшло клопотання слідчого СУ ГУМВС України в Харківській області, погоджене зі старшим прокурором відділу прокуратури Харківської області, про накладення арешту на майно, документи та грошові кошти, які були вилучені 27.03.2015 року під час затримання ОСОБА_11 в порядку ст. 208 КПК України, під час обшуку 27.03.2015 року за місцем мешкання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 та обшуку 27.03.2015 року в автомобілі марки «Форд» моделі «Мондео» д.н. НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_14 , та яким постійно керує ОСОБА_11 . Дані клопотання слідчим суддею об`єднанні в одне провадження.
Слідчий вказує, що досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_11 , працюючи на посаді заступника директора департаменту телекомунікацій та зв`язку Харківської міської ради, діючи за попередньою змовою в групі з начальником відділу домових мереж департаменту телекомунікацій та зв`язку Харківської міської ради ОСОБА_10 , отримали неправомірну вигоду.
28.03.2015 року ОСОБА_11 , ОСОБА_10 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України, тобто одержання службовою особою неправомірної вигоди для себе за вчинення такою службовою особою в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, будь-якої дії з використанням наданого їй службового становища, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди.
28.03.2015 року під час обшуку в службовому кабінеті Департаменту комунікацій та зв`язку Харківської міської ради, на службовому місці ОСОБА_11 та на службовому місці ОСОБА_10 , було вилучено речі та документи, про які зазначено у протоколі обшуку.
27.03.2015 року під час затримання ОСОБА_11 в порядку ст. 208 КПК України, під час обшуку 27.03.2015 року за місцем мешкання ОСОБА_11 за адресою: АДРЕСА_1 та обшуку 27.03.2015 року в автомобілі марки «Форд» моделі «Мондео» д.н. НОМЕР_1 , який зареєстрований на ОСОБА_14 , та яким постійно керує ОСОБА_11 було вилучено речі та документи, про які зазначено у протоколі обшуку.
В клопотанні слідчий вказує, що речі, грошові кошти та документи які були вилучені під час проведення розслідування відповідають критеріям зазначеним у ст. 167 ч. 2 КПК України як речі, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони використані як засіб та знаряддя вчинення кримінального правопорушення та набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, крім того, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкоджати кримінальному провадженню.
З таким рішенням суду не погодились адвокат ОСОБА_13 , адвокат ОСОБА_8 та подали апеляційні скарги, в якій прохають ухвалу слідчого судді Київського районного суду м. Харкова від 01.04.2015 року скасувати, постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого відмовити.
Захисники вважають ухвалу слідчого судді необґрунтованою, незаконною, та такою, що підлягає скасуванню.
Вчасності захисники ОСОБА_8 , ОСОБА_13 в своїх апеляційних скаргах, поясненнях до апеляційної скарги вказують на те, що проігноровано доводи захисників щодо відсутності підстав арешту майна, оскільки жодний документ та жодна річ не пов`язана з кримінальним правопорушенням, який інкримінується у даній справі, що вбачається з назв документів, вилучених під час обшуків та приналежності речей, які вилучені. Не взято до уваги пояснення ОСОБА_11 , щодо обшук на робочому місці можливо помилково було проведено не в тому кабінеті, в якому працює ОСОБА_11 , тому документи та речі, які там знаходяться не належать ані ОСОБА_15 ані ОСОБА_16 . Суддя також не взяв до уваги, що слідчим проведено обшук квартири за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_15 не належить, а належить його приятелю ОСОБА_17 , в якій він періодично буває у гостях, але не проживає постійно, як зазначає слідчий. Також автомобіль який обшукано, та вилучено речі, документи, належить ОСОБА_14 і всі дані речі та документи, належать йому та немає підстав накладати на них арешт, в тому числі і автомобільний відео реєстратор і флеш-карта, вилучені в автомобілі, на які слідчим суддею накладено арешт. Вказані речі та документи повинні бути визнані судом недопустимими доказами у даній справі на підставі ч. 3 ст. 87 КПК України, оскільки отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, також в ухвалі нічого не вказано щодо наслідків арешту майна для інших осіб дійсних власників майна.
Слідчим суддею лише формально була встановлена достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України; у повідомленні про підозру та і у клопотанні слідчого відсутні будь які посилання на відповідні посадові інструкції, або інші розпорядчі документи що надавали би підозрюваним відповідні повноваження; тільки показання потерпілого підтверджують вимагання неправомірної вигоди з боку ОСОБА_11 та ОСОБА_10 одже у сторони захисту є підстави вважати, що звернення ОСОБА_18 до правоохоронних органів та надання відповідних показань є ні чим іншим, як спробою ухилитися від кримінальної відповідальності відповідно до ст.. 369 КК України за пропозицію чи обіцянку службової особі надати їй або третій особі неправомірну вигоду; речі та документи на які був накладений арешт були фактично вилучені під час особистого обшуку ОСОБА_10 , але ст. 237 КПК України не надає слідчому право проводити обшук особи без ухвали слідчого судді, а такої ухвали під час обшуку слідчим суддею не постановлялось; в порушення ст. 46 КПК України проведення процесуальних дій з ОСОБА_10 з суттєвим порушенням прав на захист, тобто без участі захисника, хоча останній на цьому наполягав. Відповідно до ст. 87 КПК України суд зобов`язаний визнати істотними порушеннями прав людини і основоположних свобод, зокрема, такі діяння, як порушення права особи на захист. Вилучені документи відносяться до періоду часу з січня 2014 року по початок лютого 2015 та жодним чином не стосуються ані взаємовідносин між ОСОБА_18 та ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , ані стосуються підприємницької діяльності ОСОБА_18 , отже не можуть відповідати жодному з критеріїв зазначених у ч. 2 ст. 167 КПК України.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників, підозрюваних та власника майна, які підтримали вимоги апеляційної скарги; думку прокурора, який вважав ухвалу слідчого судді законною; перевіривши судові матеріали та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_13 задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 підлягає задоволенню частково з наступних підстав.
Згідно до ч. 2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя враховує правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Мета арешту полягає у встановленні всіх обставин кримінального правопорушення, необхідність встановлення походження зазначених речей, проведення ряду судових експертиз, з метою забезпечення можливих позовів, а також з урахуванням того, що санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачає конфіскацію майна, це відповідає завданням кримінального провадження та має суттєве значення для встановлення важливих обставин у справі, що виправдовує ступінь втручання у права і свободи власника.
Дослідивши усі докази, вивчивши матеріали справи, вислухавши вимоги усіх сторін, колегія суддів вважає, що при постановлені оскаржуваної ухвали слідчим суддею були досліджені обставини справи, а тому суд дійшов висновку про відповідність вилучених речей та документів критеріям, зазначеним у ст. 167 ч. 2 КПК України, що є ключовим фактором при вирішенні вказаного клопотання слідчого.
У судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_10 підтвердив, що все вилучене у його службовому кабінете під час обшуку 28.03.2015 року, окрім флеш-карти USB з надписом «Silicon pover», йому не належить, а кому саме належить йому не відомо.
Оскільки інше майно, окрім флеш-карти USB з надписом «Silicon pover» не належить підозрюваному ОСОБА_10 , колегія суддів вважає, що захисник підозрюваного ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_13 не наділена повноваженнями оскаржувати ухвалу слідчого судді в цій частині, а тому апеляційна скарга підлягає поверненню.
Колегія суддів вважає, що слідчий суддя у частині накладення арешту на флеш-карту, обгрунтовано дійшов до висновку про необхідність задоволення клопотання у зв*язку з тим, що дана річь відповідає крітеріям, зазначеним у ст.167 КПК України.
Разом з тим, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга захисника ОСОБА_8 в частині накладення арешту на пістолет ПМР 9 мм № НОМЕР_2 р.в. із магазином та 7 патронами жовтого кольору; дозвіл на зброю № НОМЕР_3 на пристрій для відстрілу патронів гумовими пулями ПМР калібр 9 мм, заводський номер НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_11 підлягає задовленню.
Як встановлено у суді апеляційної інстанції вищевказаний пістолет із магазіном та 7 патронами на підставі дозвілу на зброю дійсно належить ОСОБА_11 , який відношення до пред*явленої йому підозри за ч.3 ст.368 КК України не має, а іншої підозри стосовно зброї ОСОБА_11 не пред*явлено.
Щодо накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_11 , а саме: сім карту оператора мобільного зв`язку «МТС Україна» за № НОМЕР_5 ; грошові кошти в сумі 50 грн.; грошові кошти в сумі 500 євро; посвідчення № 2852 на ім`я ОСОБА_11 , колегія суддів вважає, що арешт майна на зазначене майно накладено обгрунтовано, оскільки тимчасово вилучене майно відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 КПК України. В частині іншого майна підозрюваний ОСОБА_11 пояснив, що йому воно не належить, а тому апеляційна скарга захисника підозрюваного ОСОБА_11 адвоката ОСОБА_8 в цій частині підлягає поверненню.
Колегія суддів роз`яснює власникам та володільцям тимчасово вилученого майна їх право, передбачене ч. 1 ст. 174 КПК України особисто звернутись до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна що їм належить.
Вважаючи наведене, керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_13 в частині накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_10 , а саме: флеш-карту USB з надписом «Silicon pover» - залишити без задоволення, а в частині інших вимог на підставі п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України повернути особі що її подала.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 задовольнити частково, в частині накладення арешту на майно підозрюваного ОСОБА_11 , а саме на майно: сім карту оператора мобільного зв`язку «МТС Україна» за № НОМЕР_5 ; грошові кошти в сумі 50 грн.; грошові кошти в сумі 500 євро; посвідчення № 2852 на ім`я ОСОБА_11 відмовити, а в частині накладення арешту на пістолет ПМР 9 мм № НОМЕР_2 р.в. із магазином та 7 патронами жовтого кольору; дозвіл на зброю № НОМЕР_3 на пристрій для відстрілу патронів гумовими пулями ПМР калібр 9 мм, заводський номер НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_11 задовольнити.
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_8 в частині інших вимог повернути на підставі п. 2 ч. 3 ст. 399 КПК України особі що її подала.
В іншій частині ухвалу слідчого судді залишити без змін.
Повернути ОСОБА_11 пістолет ПМР 9 мм № НОМЕР_4 з магазином та 7 патронами жовтого кольору; дозвіл на зброю № НОМЕР_3 на прій стрій для відстрілу патронів гумовими кулями ПМР калібр 9 мм, заводський номер НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_11 .
Роз`яснити власникам та володільцям тимчасово вилученого майна їх право, передбачене ч. 1 ст. 174 КПК України особисто звернутись до слідчого судді з клопотанням про скасування арешту майна що їм належить.
Ухвала апеляційного суду в частині повернення апеляційних скарг підлягає касаційному оскарженню, а в іншій частині є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий

Судді -