ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/219/15-к
провадження № 1-кп/691/45/15
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2015 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

у складі:

судді ОСОБА_1

за участю

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

та

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м.Городище, Черкаської області об`єднані в суді кримінальні провадження за №0000038 від 21.01.205р., за №0000109 від 10.03.2015р., з присвоєнням спільного № справи 691/219/15-к про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця селища Білоглинка, Зеленівського району, Западноказахстанської області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, неодруженого, працюючого наглядачем тварин СТОВ «Вільшанка», раніше судимого вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 08.12.2014 року за ст.185 ч.1 КК України до покарання у вигляді 240 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.389 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , 09 січня 2015 року, близько 20 години 00 хвилин, знаходячись у будинковолодінні за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , діючи умисно, з прямим умислом, наніс гр. ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді синців правого плечового суглобу та грудної клітки справа шляхом нанесення удару кулаком правої руки в область правого плеча, а також декілька різких поштовхів обома руками в область грудної клітки останньої, які згідно висновку судово-медичної експертизи №24 від 29.01.2015 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, які не спричинили короткострокового розладу здоров`я.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.125 КК України, а саме, умисне легке тілесне ушкодження.

Крім того, він же, будучи засудженим вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 08.12.2014 року, що вступив в законну силу 12.01.2015 року, за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 240 годин громадських робіт, будучи ознайомленим із порядком та умовами відбування покарання, а також попереджений про кримінальну відповідальність в разі ухилення від відбування покарання, та маючи реальну можливість його виконати, не відбув жодної години, без будь-яких поважних на те причин, чим ухилився та до даного часу ухиляється від відбування громадських робіт.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.389 КК України, а саме, ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

До судового розгляду, матеріалів кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 за ч.1 ст.185, ч.2 ст.398 КК України, потерпіла ОСОБА_5 будучи належним чином повідомленою не з`явилася, та подала заяву про слухання справи без її участі.

Суд, обговоривши можливість розгляду матеріалів кримінального провадження без участі потерпілої, заслухавши думку прокурора, обвинуваченого, який вказує, що потерпіла до нього претензій не має, що свідчить її неприбуття до суду, вважає, що за відсутності потерпілої, яка є належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, про що свідчить заява про слухання справи за її відсутності, можливо з`ясувати всі обставини у справі, з огляду на те, що цивільний позов не заявлено, та вирішує питання про проведення судового розгляду без потерпілої у відповідності до ч.1 ст.325 КПК України.

Враховуючи те, що ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у вчинених кримінальних правопорушеннях, його свідчення та пояснення потерпілої відповідають суті обвинувачення, суд за згодою учасників судового провадження, які правильно розуміють обставини кримінального правопорушення, котрі ніким не оспорюються, переконавшись у добровільності їх позицій, роз`яснивши їм про позбавлення в подальшому права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Будучи допитаний судом обвинувачений ОСОБА_4 винним себе у скоєних кримінальних правопорушеннях, в яких йому було повідомлено про підозру та пред`явлено обвинувачення, за ч.1 ст.125, ч.2 ст.389 КК України, визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, та підтримуючи покази дані на досудовому слідстві, пояснив суду, що:

- 09 січня 2015 року, близько 20 години 00 хвилин, знаходячись у будинковолодінні за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , на веранді, коли до будинку заходила медична сестра швидкої допомоги і сусідка гр. ОСОБА_5 , не бажаючи, щоб вони заходили, до середини будинку, наніс удар кулаком та штовхнув останню в область грудної клітки, після цього вона покинула будинок,

- будучи засуджений за вироком суду 08.12.2014 року, за ч.1 ст.185 КК України, до покарання у вигляді 240 годин громадських робіт, та після набрання ним законної сили, ознайомившись у кримінально-виконавчій інспекції із порядком і умовами відбування покарання, та будучи попереджений про кримінальну відповідальність в разі ухилення від відбування покарання, маючи реальну можливість його виконати, не відбув жодної години, громадських робіт без будь-яких поважних на те причин.

Крім повного визнання своєї вини ОСОБА_4 його вина у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.389 КК України, підтверджується й доказами добутими на досудовому слідстві і перевіреними в суді у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, з дослідженням (оголошенням) показань потерпілої ОСОБА_5 , які відображені в протоколі допиту від 28.01.2015р., про те, що по сусідству з нею проживає сім`я ОСОБА_6 , 09.01.2015 року, до її будинку прийшла ОСОБА_7 , та просила продиктувати її номер телефону, так як матері стало погано, вирішила допомогти та викликала швидку допомогу, медичні працівники просили залишити контактні дані, приблизно через 10 хвилин, помітила, що автомобіль швидкої допомоги їздить по вулиці, та зрозуміла, що не може знайти будинок ОСОБА_6 , вийшовши на вулицю, до неї підійшла медична сестра, та попросила показати будинок, звідки надійшов виклик, зайшовши до веранди будинку ОСОБА_6 , разом з медичною сестрою хотіли увійти в середину будинку та в цей час ОСОБА_8 відчинив двері, які ведуть із веранди в середину будинку та побачивши їх, наніс їй відразу удар кулаком правої руки в область правого плеча від чого отримала сильну фізичну біль, а потім почав виштовхувати руками з будинку, коли прийшла до дому, лягла відпочити, а наступного дня, звернулася до лікарні в смт. Вільшана, оскільки на тілі були синці та сильно біліли праве плече та рука, після огляду лікарем, було приписано ліки від головного болю, рвоти на нудоти, через декілька днів, коли стало краще, поїхала до судово-медичного експерта з метою засвідчити факт спричинення тілесних ушкоджень, де було оглянуто та видано висновок спеціаліста, про легкі тілесні ушкодження.

Ухвалюючи вирок на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами та перевірені у відповідності до ч.3 ст.349 КПК України, а також оцінені судом згідно ст.94 КПК України, суд приходить до висновку, що мало місце діяння, у вчиненні яких обвинувачується ОСОБА_4 , склад кримінального правопорушення з кваліфікуючими ознаками - умисне легке тілесне ушкодження, вказує на кваліфікацію діяння за ст.125 ч.1 КК України, - ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, вказує на кваліфікацію діяння за ст.389 ч.2 КК України, та обвинувачений визнав свою вину повністю.

Призначаючи вид та розмір покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених правопорушень, які законодавцем віднесені до злочинів невеликої тяжкості, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Пом`якшуючою обставиною згідно ст.66 КК України, суд визнає щире каяття ОСОБА_4 .. Обставини, які обтяжують покарання ОСОБА_4 є рецидив злочину.

При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, який притягувався до кримінальної відповідальності за вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 08.12.2014 року за ст.185 ч.1 КК України до покарання у вигляді 240 годин громадських робіт, тобто є судимий, та який за місцем проживання характеризується з негативної сторони, на обліку у лікаря психіатра та нарколога відповідно до довідок Городищенського РТМО не перебуває, наявність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання і приходить до переконання, що виправлення ОСОБА_4 можливе, з урахування його майнового стану, з призначенням покарання за ч.1 ст.125 КК України у виді штрафу, та за відсутності заборон передбачених ч.3 ст.60 КК України з призначенням за ч.2 ст.389 КК України у виді арешту, із визначенням остаточного покарання за сукупність злочинів (ч.1 ст.70 КК України) шляхом складання, та за нормами ч.3 ст.72 КК України, кожне з яких виконується окремо.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Судові витрати відсутні.

Речові докази по справі відсутні

З огляду на вищевикладене та керуючись ч.3 ст.349, ст. ст. 369, 370, ч.2 ст. 373, 374, п.1 ч.1 ст.392, ч.2 ст.394, 395 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

визнати ОСОБА_4 , винним у скоєнні кримінальних правопорушень (злочинів), передбачених ч.1 ст.125, ч.2 ст.389 Кримінального Кодексу України, та призначити покарання :

- за ч.1 ст.125 КК України у виді штраф в розмірі 30 (тридцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що відповідає сумі 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп.;

- за ч.2 ст.389 КК України у виді адміністративного арешту строком на 3 (три) місяці.

За сукупністю злочинів, на підставі ч.1 ст.70, ч.3 ст.72 КК України, визначити ОСОБА_4 , остаточне покарання у виді 3 (трьох) місяців арешту та штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп., які підлягають самостійному виконанню.

Судове рішення, може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Городищенський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Черкаської області, при цьому, вирок не може бути оскаржено з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.

Копію вироку суду, негайно, після його проголошення вручити засудженому, прокурору та направити потерпілій.

Суддя ОСОБА_1