Рокитнівський районний суд Рівненської області
Справа №1-162/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2010 року смт.Рокитне

Рокитнівський районний суд Рівненської області у складі: головуючого судді Комзюк А.Ф., при секретарі Качановській О.Ф., з участю прокурора Кляпко М.С., потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_2, законного представника неповнолітнього підсудного ОСОБА_3, захисника ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Рокитне кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, не працюючого, не одруженого, раніше не судимого, призовника,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,

в с т а н о в и в:

18 липня 2010 року близько 11 години 00 хвилин ОСОБА_5, маючи намір на вчинення крадіжки чужого майна, шляхом відкривання незамкнених дверей, проник до житлового будинку ОСОБА_1, який знаходиться в с.Остки по вул.Котовського,53, Рокитнівського Рівненської області, де з шухляди комоду у спальній кімнаті умисно, таємно, з корисливих мотивів викрав грошові кошти в сумі 500 гривень, чим спричинив ОСОБА_1 матеріальний збиток на вказану суму.

Крім того, повторно 20 липня 2010 року близько 17 години 00 хвилин ОСОБА_5, маючи намір на викрадення чужого майна, за допомогою знайденого ключа відкрив вхідні двері та проник до житлового будинку ОСОБА_2, що в с.Остки по вул..Котовського,24, Рокитнівського району Рівненської області, де з копілки у спальній кімнаті повторно, таємно, умисно, з корисливих мотивів викрав грошові кошти в сумі 700 гривень, чим спричинив ОСОБА_2 матеріальний збиток на вказану суму.

Підсудний ОСОБА_5 винним себе у вчиненні інкримінованих йому злочинів визнав повністю та дав показання про те, що 18 липня 2010 року близько 11 години він знаходився поблизу будинку ОСОБА_1, що в с.Остки Рокитнівського району. Будинок був закритий, але замка на дверях не було. Вирішив зайти в будинок та щось викрасти. Коли зайшов в будинок, пішов до спальної кімнати, почав відкривати шухляди в комоді. У верхній шухляді на одязі побачив купюра у 500 гривень. Він забрав вказані гроші та пішов з будинку. Пізніше, в цей день вказані гроші розтратив у магазинах, на солодощі та продукти харчування.

Крім того, 20 липня 2010 року близько 17 години, перебуваючи неподалік від будинку ОСОБА_2, що в с.Остки Рокитнівського району він побачив, що ОСОБА_2 зі своєю сімєю пішли з дому. Через кілька хвилин він вирішив проникнути у вказаний будинок та викрасти гроші. Над вхідними дверима на гвіздку знайшов ключі від будинку. Він відкрив вхідні двері та зайшов у середину. У спальній кімнаті у шафі почав шукати гроші, але не знайшов. У іншій кімнаті у серванті побачив глиняну копілку у формі кота. З даної копілки він дістав дві купюри номіналом в 500 та 200 гривень. Ще одну купюру в 500 гривень він розірвав, коли доставав з копілки. Цю купюру він вкинув назад у копілку. Після цього, він закрив будинок на замок. Ключі повісив на гвіздок. Після цього він пішов у магазин «Продукти» де купував цигарки, спиртне та продукти харчування та пригощав знайомих. На запитання знайомих, де він взяв гроші, він відповів, що заробив на пилорамі.

Щиро розкаюється у вчиненому, обіцяє подібного не вчиняти.

Крім повного визнання вини підсудними ОСОБА_5, вина його у вчиненні злочинів, підтверджується зібраними по справі доказами, які перевірені судом і визнані достовірними.

Потерпілий ОСОБА_1 показав суду, що протягом 16 липня 2010 року він приніс додому гроші в сумі 5300 гривень, які положив зверху на шафі. Одну купюру номіналом у 500 гривень він положив у шухляду комоду для господарських потреб. 26 липня 2010 року, коли він хотів взяти вказані гроші, їх у комоді не виявилось. Він подумав, що вказані гроші потратила дружина. 27 липня 2010 року до нього приїхали працівники міліції від яких він дізнався про те, що ОСОБА_5 викрав з його будинку 500 гривень. Гроші йому не повернуто, але претензій матеріального та морального характеру до підсудного не має.

Потерпіла ОСОБА_2 показала суду, що 20 липня 2010 року вона після роботи повернулась додому. Їй потрібні були гроші, а тому вона попросила сина ОСОБА_6, щоб той дістав з копілки гроші. Коли син дістав з копілки гроші вона побачила, що там не хватає однієї купюри у 200 гривень та однієї купюри у 500 гривень. Крім того, одна купюра у 500 гривень була розірвана. Через кілька днів син звернулась у райвідділ міліції із заявою. Пізніше їй стало відомо, що гроші викрав ОСОБА_5, який проживає неподалік від них. Вона має претензії матеріального та морального характеру до підсудного, тому просить стягнути з підсудного на її користь 700 гривень матеріальної шкоди та 2000 гривень моральної шкоди.

Законний представник неповнолітнього підсудного ОСОБА_5 ОСОБА_3 дала показання про те, що її син не працює та не навчається, трапляються випадки, що не ночує вдома. У липні 2010 року, точної дати не пригадує, до неї прийшла ОСОБА_2 та повідомила, що її син підозрюється у крадіжці з її житлового будинку грошей в сумі 700 гривень. В той день під час розмови, син зізнався, що він викрав у ОСОБА_2 вказані гроші. Що могло спонукати сина до вчинення крадіжки не знає.

Свідок ОСОБА_7 дала показання про те, що 26 липня 2010 року під час перерахунку грошей, чоловік виявив нестачу 500 гривень. Не знайшовши вказані гроші, вони вирішили, що на щось їх розтратили. На наступний день близько 14 години до них приїхали працівники міліції та повідомили, що 18 липня 2010 року ОСОБА_5 викрав у них гроші в сумі 500 гривень, які знаходились у шухляді комоду.

Свідок ОСОБА_8 дав показання про те, що у липні 2010 року, точної дати не пригадує, його попросила мати допомогти дістати гроші з глиняної копілки у формі кота. Він розбив дно копілки. Коли мати перерахувала гроші та повідомила, що не хватає двох купюр номіналом у 200 та 500 гривень. Ще одна купюра була порвана. Через декілька днів мати повідомила, що грошей так і не знайшла. Тоді він звернувся із письмовою заявою до Рокитнівського райвідділу міліції про те, що з житлового будинку його матері викрали гроші в сумі 700 гривень. Через деякий час від працівників міліції йому стало відомо, що гроші викрав ОСОБА_5.

Свідки ОСОБА_9, ОСОБА_10 кожен окремо, дали показання про те, що від ОСОБА_2 їм стало відомо про крадіжку грошей в сумі 700 гривень, які знаходились у глиняній копілці у формі кота.

Факт вчинення ОСОБА_5 крадіжки грошей, яка мала місце 18 липня 2010 року, підтверджується заявою ОСОБА_1 від 27 липня 2010 року (а.с.11); протоколом огляду місця події від 27 липня 2010 року з фототаблицями до нього (а.с.13-15).

Факт вчинення ОСОБА_5 крадіжки грошей, яка мала місце 20 липня 2010 року, підтверджується заявою ОСОБА_8 від 06 серпня 2010 року (а.с.9); протоколом огляду місця події від 06 серпня 2010 року з фототаблицями до нього (а.с.23-25).

Суд кваліфікує дії підсудного ОСОБА_5 за ч.3 ст.185 КК України як таємне викрадення чужого майнам (крадіжка), поєднана з проникненням у житло, вчинена повторно.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_5 суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину; обставини, які пом'якшують покарання зявлення із зізнанням (а.с.8), щире каяття, сприяння розкриттю злочину, вчинення злочину неповнолітнім; відсутність обтяжуючих обставин; особу підсудного, який по місцю проживання характеризується негативно (а.с.62) і приходить до висновку про призначення покарання підсудному ОСОБА_5 в межах передбачених санкцією ч. 3 ст. 185 КК України із звільненням його від відбування покарання із іспитовим строком та покладенням на нього обовязків відповідно ст.76 КК України.

Відповідно до ч.2 ст.1179 ЦК України шкода, завдана неповнолітньою особою (у віці від 14 до 18 років) у разі відсутності у неї майна, достатнього для відшкодування завданої шкоди, відшкодовується у частці, якої не вистачає, або в повному обсязі її батьками, якщо вони не доведуть, що шкода завдана не з їхньої вини.

При розгляді справи доведено, що внаслідок неправомірних дій підсудного ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_2 завдано майнову шкоду, тому суд присуджує з матері підсудного ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_2 700 (сімсот) гривень майнової шкоди, так як підсудний ОСОБА_5 є неповнолітній, у нього відсутнє майно, яке необхідне для відшкодування завданої ним шкоди.

В той же час, не підлягає задоволенню позов в частині стягнення моральної шкоди, оскільки під час судового розгляду справи не встановлено підстав для його задоволення.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст.81 КПК України.

Керуючись ст. ст. 323 - 324 КПК України, суд,

з а с у д и в:

ОСОБА_5 визнати виним у вчиненні злочину, передбаченого за ч.3 ст.185 КК України і призначити покарання у виді 3 роки шість місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст. 104 КК України звільнити засудженого ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, жительки с.Остки Рокитнівського району Рівненської області на користь ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_6, жительки с.Остки Рокитнівського району Рівненської області 700 (сімсот) гривень майнової шкоди, завданої злочином.

Речовий доказ: глиняна копілка у вигляді кота, яка передана на зберігання в кімнату речових доказів Рокитнівського РВ УМВС України в Рівненській області, повернути власнику ОСОБА_2.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити попередній - підписку про невиїзд.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Рівненської області через Рокитнівський районний суд Рівненської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя Рокитнівського районного суду

Рівненської області ОСОБА_11