Провадження № 1-кп/161/724/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 15 жовтня 2015 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

захисника - ОСОБА_4 ,

потерпілої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000416, що надійшло з прокуратури Волинської області 06.10.2015 року з обвинувальним актом відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , працюючого двірником ТзОВ «АЯКСИ І К», інваліда II групи, з середньою освітою, розлученого, українця, гр.України, раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В :
Обвинувачений ОСОБА_6 04 листопада 2014 року, близько 10 години 10 хвилин, не маючи посвідчення тракториста-машиніста на право керування транспортним засобом, керуючи технічно справним навантажувачем «Manitou MLT-630Т», не зареєстрованим у встановленому законом порядку у Державній Інспекції сільського господарства України, без номерного знаку, рухаючись в м.Луцьку по вул. Авторемонтній в напрямку до вул. Рівненська, під час руху при самовільному вимкненні двигуна навантажувача, проявив безпечність та неуважність, не переконався в безпеці руху, при цьому за зміною дорожньої обстановки не слідкував, маючи об`єктивну можливість зупинити навантажувач при непрацюючому двигуні шляхом гальмування, не вжив заходів для зменшення швидкості руху аж до зупинки транспортного засобу та продовжив рух в результаті чого виїхав на правий, відносно руху тротуар де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_7 .

В результаті дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_7 , 1935 року народження, згідно висновку судово-медичної експертизи №408 від 05 грудня 2014 року, отримала тілесні ушкодження: розтрощення голови, множинні злами ребер з розривами легень та крововиливами, розміження малої долі печінки, множинні злами кісток тазу порушенням цілісності тазового кільця, множинні садна та синці обличчя, рвані рани правого ліктя та обох гомілок, в результаті яких наступила смерть потерпілої.

Дані тілесні ушкодження утворилися внаслідок переїзду потерпілої колесами навантажувача.

В прямому причинному зв`язку із виникненням даної дорожньо-транспортної пригоди і наслідками, що настали, стало грубе порушення водієм ОСОБА_6 вимог п. 2.3 б), п. 12.1, п. 12.3 Правил дорожнього руху України, у відповідності до яких;

- п.2.3. Для забезпечення дорожнього руху водій зобов`язаний:

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну;

- п. 12.1. Під час вибору в установленених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним;

- п. 12.3. У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_6 своїми необережними діями, котрі виразилися у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили смерть потерпілого, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.286 КК України

Доказами, на підтвердження встановлених судом обставин, є наступні.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілого визнав повністю. Суду дав показання, що дійсно 04.11.2014 року керував навантажувачем «Manitou» по вул. Авторемонтній в напрямку до вул. Рівненська в м. Луцьку, двигун якого був вимкнений, однак не зорієнтувався та допустив виїзд навантажувача на тротуар, де здійснив наїзд на потерпілу ОСОБА_7 .. Права керування даним транспортним засобом не мав. У вчиненому щиро розкаявся, просив суворо його не карати.

Потерпіла ОСОБА_8 в судовому засіданні ствердила, що очевидцем дорожньо-транспортної пригоди не була і про неї дізналася від працівників міліції. Претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має та не настоює на суворій мірі покарання.

Окрім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_6 , його винність у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілому, підтверджується зібраними на досудовому слідстві доказами, фактичні обставини яких не оспорюються учасниками судового провадження, а тому судом, за погодженням з усіма учасниками, не проводиться їх дослідження.

При обранні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення і дані про особу винного.

До обставин, що пом`якшують покарання суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання суд по справі не вбачає.

Обвинувачений ОСОБА_6 раніше не судимий, до кримінальної відповідальності не притягався, вину визнав, у вчиненому щиро розкаявся, має постійне місце проживання, де скарг на нього не надходило, місце роботи, де позитивно характеризується, вчинив необережний злочин, усвідомив протиправну поведінку, виявляє жаль з приводу вчиненого кримінального правопорушення, потерпіла претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не має, що підтвердила в судовому засіданні, на суворій мірі покарання не настоювала, а тому суд вважає, що необхідним та достатнім для його виправлення є призначення покарання у виді позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України, з випробуванням і іспитовим строком без позбавлення права керування транспортними засобами.

На думку суду, обрана міра покарання є необхідною та достатньою для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів,

Суд не позбавляє підсудного права керування транспортним засобом так, як вбачається з матеріалів справи та показань обвинуваченого ОСОБА_6 , останній взагалі немає посвідчення водія, а тому застосувати додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом, особі, яка не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим, у відповідності до п.21 абз.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 р. "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також адміністративні правопорушення на транспорті".

Судові витрати за проведення двох судово-автотехнічної експертизи та експертизи технічного стану транспортного засобу, що підтверджено документально слід стягнути з обвинуваченого

Речові докази, згідно ст.100 КПК України, залишити за належністю законному володільцю.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_6 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання виді 3 (трьох) років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортним засобом.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтись для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід, до вступу вироку у законну силу, залишити попередній особисте зобов`язання.

Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_6 в доход держави судові витрати по справі за проведення судово-автотехнічної експертизи та експертизи технічного стану транспортного засобу на загальну суму 4 608 (чотири тисячі шістсот вісім) гривень.

Речовий доказ: навантажувач «Manitou MLT-630Т», який переданий на зберігання на територію стоянки, що по АДРЕСА_2 - повернути законному володільцю ОСОБА_9 ..

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати в суді.

ГОЛОВУЮЧИЙ: