Справа № 456/3824/15-к
Провадження № 1-кп/456/295/2015
ВИРОК
іменем України
28 жовтня 2015 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

ОСОБА_5

законних представників ОСОБА_6

ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

ОСОБА_9

представника служби у справах дітей ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Стрию кримінальне провадження по обвинуваченню неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, учня 9-го класу середньої загальноосвітньої школи І-ІІІ ступеня № 9, м. Стрия, раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:
Обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що 18 серпня 2015 року близько 21 години 30 хвилин, знаходячись на сходовій клітці будинку АДРЕСА_2 , разом із малолітнім ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який не досяг віку, з якого настає кримінальна відповідальність, реалізовуючи свій злочинний умисел, спрямований на протиправне заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав гірський велосипед марки «Осеаn», вартістю 686 грн., який належить ОСОБА_11 .

У судовому засіданні неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєному визнав повністю та показав, що дійсно 18 серпня 2015 року близько 21 години 30 хвилин, знаходячись на сходовій клітці будинку АДРЕСА_2 , разом із малолітнім ОСОБА_5 , з корисливих мотивів, шляхом вільного доступу, таємно викрав гірський велосипед марки «Осеаn», вартістю 686 грн., який належить ОСОБА_11 . Щиро розкаюється у вчиненому та просить суд суворо його не карати.
Потерпілий ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що справді ОСОБА_4 та ОСОБА_5 викрали у нього велосипед. Однак, у зв`язку з тим, що останні йому повернули його, жодних матеріальних претензій до них він немає. Завдані збитки йому відшкодовані.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення доведена наступними письмовими доказами по справі:

-заявою ОСОБА_11 від 18.08.2015 року /а.с. 40/;

-протоколом проведення слідчого експерименту та фото таблицею до нього від 31 серпня 2015 року /а.с. 11-113/.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обтяжуючих вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні злочину обставин, передбачених ст. 67 КК України, суд не вбачає.

Пом`якшуючими вину обвинуваченого ОСОБА_4 обставинами, суд вбачає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, вчинення злочину неповнолітнім.

При визначенні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує суспільну небезпеку вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, є неповнолітнім, той факт, що він повністю визнав свою вину, щиро розкаюється у вчиненому кримінальному правопорушенні та активно сприяв розкриттю злочину.

З урахуванням наведених обставин суд, під час вирішення питання про обрання міри покарання обвинуваченому ОСОБА_4 вважає за доцільне призначити його у межах, установлених санкцією ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі.

Згідно ст. 105 КК України неповнолітній, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнений судом від покарання, якщо буде визнано, що внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки він на момент постановлення вироку не потребує застосування покарання. У цьому разі до неповнолітнього застосовуються примусові заходи виховного характеру.

За загальними правилами та особливостями, визначеними нормами кримінального права, метою застосування заходів виховного характеру щодо неповнолітніх, перш за все, має бути забезпечення інтересів самого неповнолітнього. Тому, відповідно до ч. 2 ст. 384 КПК України кримінальне провадження щодо неповнолітніх має здійснюватись в порядку, що найменше порушує звичайний уклад неповнолітнього та відповідає його віковим і психологічним особливостям.
Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 вчинив суспільно-небезпечне діяння, яке підпадає під ознаки кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст.185 КК України у віці 14 років, а отже відносно нього може бути застосовано примусовий захід виховного характеру, передбачений п.3 ч.2 ст. 105 КК України, а саме передача неповнолітнього під нагляд батьків чи осіб, які їх заміняють, чи під нагляд педагогічного або трудового колективу за його згодою, а також окремих громадян на їхнє прохання.

Керуючись ст. ст. 105, 185 КК України, ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України і призначити покарання у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Згідно статті 105 КК України звільнити неповнолітнього ОСОБА_4 від покарання у виді 6 (шести) місяців позбавлення волі та застосувати відносно нього примусові заходи виховного характеру, а саме передача ОСОБА_4 під нагляд матері ОСОБА_6 терміном 1 (один ) рік.

Речовий доказ гірський велосипед марки «Осеаn» повернути ОСОБА_11 .

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Уразі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення через Стрийський міськрайонний суд Львівської області з підстав передбачених ст. 394 КПК України.

Головуючий-суддя ОСОБА_1