Справа№ 640/3950/15-к
н/п 1-кп/640/263/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.07.2015
Київський районний суд м. Харкова:
головуючий - суддя ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_4 ,
обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6
захисника обвинуваченого ОСОБА_4 - ОСОБА_7
захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - ОСОБА_8
законного представника ОСОБА_4 ОСОБА_9
психолога неповнолітнього ОСОБА_4 - ОСОБА_10
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, не працюючого, з середньо спеціальною освітою, не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 ,
неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, судимого 30.05.2014 року Київського районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 297 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки, згідно ухвали Апеляційного суду м. Харкова від 20.11.2014 на підставі п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі - звільнений, в іншій частині вирок залишений без зміни, зареєстрований: АДРЕСА_3 ,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Ольшанське Золочівського району Харківської області, громадянина України, не працюючого, з неповною середньою освітою, судимого 08.05.2009 Харківським р/с Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, 28.07.2009 року Золочівським р/с Харківської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, 29.08.2014 року Червонозаводським за ч.1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі з випробувальним терміном 2 роки, 17.10.2014 Дзержинським р/с м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України до штрафу в сумі 1200 грн., проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, -
5 лютого 2015 року близько до 15:30 годин ОСОБА_5 , з неповнолітнім ОСОБА_4 та ОСОБА_6 маючи прямий умисел спрямований на вчинення наруги над могилою, діючи разом, та за попередньою змовою, з корисливих мотивів, усвідомлюючи небезпечний характер своїх дій і бажаючи їх вчинити, грубо порушуючи суспільні відносини, що забезпечують загальноприйняті моральні принципи та релігійні традиції щодо поховання померлих та вияву поваги і пам`яті померлих, прибули на міське кладовище АДРЕСА_5 , підійшли до могили ОСОБА_11 1995 року смерті, де руками почали розпитувати металеву огорожу могили, ламати на більш дрібні частини та класти у мішок, чим спричинили потерпілій ОСОБА_12 матеріальний збиток на суму згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1638 від 19.02.2015 року 551 грн. 25 коп. Після чого, ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та ОСОБА_6 з місця вчинення злочину намагалися зникнути, але були затримані працівником міліції.
Обвинувачений ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину визнав повністю, підтвердив обставини, як зазначено вище, у вчиненому щиро розкаявся.
Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину визнав повністю, підтвердив обставини, як зазначено вище, у вчиненому щиро розкаявся.
Обвинувачений ОСОБА_6 вину у вчиненні злочину визнав повністю, підтвердив обставини, як зазначено вище, у вчиненому щиро розкаявся.
Враховуючи, що учасники судового розгляду, визнали недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, встановлено, що обвинувачені та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України, розглядає справу за правилами, встановленими вказаною нормою закону.
Показання обвинувачених є достовірними, узгодженими з іншими матеріалами справи. Підстав засумніватися в правдивості їх свідчень у суду немає.
За таких обставин, вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину доведена повністю, за що він повинен нести покарання за ч. 3 ст. 297 КК України тобто наруга над могилою, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.
Вина неповнолітнього ОСОБА_4 у вчиненні злочину доведена повністю, за що він повинен нести покарання за ч. 3 ст. 297 КК України тобто наруга над могилою, вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.
Вина ОСОБА_6 у вчиненні злочину доведена повністю, за що він повинен нести покарання за ч. 3 ст. 297 КК України тобто наруга над могилою, за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів.
Як особистість ОСОБА_5 працездатний, не працює, не судимий, не одружений, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується опосередковано, про що свідчать копія паспорта, характеристика, його свідчення (т. 1 а.с. 61-67)
Як особистість неповнолітній ОСОБА_4 не працює, не навчається, неповнолітній з батьками не проживає, батьки неповнолітнього не утримують, батьки обвинуваченого позбавлені батьківських прав відносно нього, ОСОБА_4 перебуває на обліку в Дергачівській службі Харківській області у справах дітей та молоді; у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується опосередковано, судимий 30.05.2014 року Київського районним судом м. Харкова за ч. 2 ст. 297 КК України до 2 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки, згідно ухвали Апеляційного суду м. Харкова від 20.11.2014 на підставі п. «а» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі звільнений, про що свідчать копія свідоцтва про народження, характеристика, його свідчення (т. 1 а.с. 78-96)
Як особистість ОСОБА_6 працездатний, не працює, з неповною середньою освітою, у лікаря нарколога та психіатра на обліку не перебуває, за місцем проживання характеризується опосередковано, судимий 08.05.2009 Харківським р/с Харківської області за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, 28.07.2009 року Золочівським р/с Харківської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, 29.08.2014 року Червонозаводським за ч.1 ст. 309 КК України до 2 років обмеження волі з випробувальним терміном 2 роки, 17.10.2014 Дзержинським р/с м. Харкова за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України до штрафу в сумі 1200 грн., який засудженим не сплачений, про що свідчать копія паспорта, характеристика, його свідчення (т. 1 а.с. 116-130)
Відповідно до п. 1 ч.1 ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд вважає щире каяття у вчиненні злочину.
Згідно зі ст. 67 КК України, обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , відсутні.
Відповідно до п.п. 1,3 ч.1 ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд вважає щире каяття у вчиненні злочину та вчинення злочину неповнолітнім.
Згідно зі ст. 67 КК України, обставини, що обтяжують покарання неповнолітнього ОСОБА_4 , відсутні.
Відповідно до п. 1 ч.1 ст.66 КК України, обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_6 , суд вважає щире каяття у вчиненні злочину.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 67 КК України, обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 , є рецидив злочинів.
Призначаючи покарання ОСОБА_5 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, конкретні обставини справи, вказані дані про особу, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що він повинен нести покарання у виді позбавлення волі, та знаходить можливим його перевиховання без ізоляції від суспільства, що є необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Призначаючи покарання неповнолітній ОСОБА_4 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, конкретні обставини справи, вказані дані про особу, обставини, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що обтяжують покарання, суд вважає, що він повинен нести покарання у виді позбавлення волі, та знаходить можливим його перевиховання без ізоляції від суспільства, що є необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Призначаючи покарання ОСОБА_6 , суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, конкретні обставини справи, вказані дані про особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання, беручи до уваги вчинення злочину в період іспитового строку, суд вважає, що він повинен нести покарання у виді позбавлення волі, в умовах ізоляції від суспільства, що є необхідним і достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.
Оскільки ОСОБА_6 , відбуваючи покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.08.2014 року у виді 2 років обмеження волі, вчинив злочин за ч. 3 ст. 297 КК України, за який судом призначено покарання у виді позбавлення волі, то суд, призначаючи покарання за вказаними вироками, відповідно до пп. (б) п. 1 ст. 72 КК України, при складанні покарань за сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводить в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню позбавлення волі відповідають два дні обмеження волі, тому 2 роки обмеження волі становить 1 рік позбавлення волі.
Запобіжні заходи обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не обиралися.
Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою в Харківському СІЗО залишити без змін до моменту набрання вироком суду законної сили.
Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 11.06.2015 року з дня взяття його під варту в залі суду при обранні запобіжного заходу.
Долю речових доказів вирішити на підставі ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати по справі - стягнути.
Потерпілою ОСОБА_13 заявлено цивільний позов про стягнення в солідарному порядку обвинувачених матеріальної шкоди у розмірі 551 грн. 25 коп. та моральної шкоди у розмірі 5000 грн..
Відповідно до ч. 1 ст. 1190 ЦК України, особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність перед потерпілим.
Враховуючи доведеність обставин заподіяння обвинуваченими шкоди, внаслідок злочинних дій, та розмір завданої шкоди, встановленої висновком експертизи, цивільний позов потерпілої щодо стягнення в солідарному порядку матеріальної шкоди у розмірі 551 грн. 25 коп. підлягає задоволенню.
Відповідно до п.п. 3, 4 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року N4, у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Моральна шкода може полягати, зокрема: у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Разом з тим, заявляючи позовні вимоги щодо стягнення моральної школи потерпілою не зазначено, в чому полягає ця шкода, з яких міркувань вона виходила, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується, не зазначено про порушення нормальних життєвих зв`язків тощо.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підставі викладеного, позовні вимоги щодо відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають у зв`язку з недоведеністю заявлених вимог, що не перешкоджає потерпілій звернути до суду в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст.ст. 349, 368, 374 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 1991 року народження визнати винуватим за ч. 3 ст. 297 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 ч.1 п.4 КК України, зобов`язати ОСОБА_5 періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи.

Неповнолітнього ОСОБА_4 1997 року народження визнати винуватим за ч. ч. 3 ст. 297 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 75, 104 КК України, звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 76 ч.1 п.4 КК України, зобов`язати ОСОБА_4 періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи.

ОСОБА_6 1990 року народження визнати винуватим за ч. 3 ст. 297 КК України та призначити покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч. 1 ст. 71, пп. (б) п. 1 ст. 72 КК України, призначити покарання за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до новопризначеного покарання не відбуту частину покарання за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова від 29.08.2014 року за ч. 1 ст. 309 КК України, та остаточно визначити ОСОБА_6 покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі в кримінально виправній установі.
Вирок Дзержинського районного суду м. Харкова від 17.10.2014 року, яким призначено ОСОБА_6 покарання за ч. 2 ст. 15, ч.1 ст. 185 КК України у виді штрафу у розмірі 1200 грн. - виконувати самостійно.
Запобіжні заходи обвинуваченим ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не обиралися.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою в Харківському СІЗО залишити без змін до моменту набрання вироком суду законної сили. Строк відбування покарання ОСОБА_6 обчислювати з 11.06.2015 року з дня взяття його під варту в залі суду при обранні запобіжного заходу.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_13 задовольнити частково. Стягнути солідарно з ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 на її користь матеріальну шкоду завдану злочином у розмірі 551 грн. 25 коп. У задоволенні моральної шкоду відмовити за недоведеністю.

Стягнути у рівних частках з ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 на користь Держави (одержувач УДКС України в Ленінському районі м. Харкова, код бюджетної класифікації 24060300, код ЄДРПОУ одержувача 37999696, банк одержувача ГУДК у Харківській області, МФО 851011, р/р 0006, призначення платежу: проведення експертизи) за експерті послуги 147 грн. 60 коп., а з кожного по 49 грн. 20 коп.
Речові докази: металеву огорожу могили (дрібні частини), яка зберігається в камері схову Київського РВ ГУМВСУ в Харківській області у кримінальному провадженню №0000641, повернути потерпілій ОСОБА_13 .
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Київський районний суд м. Харкова протягом тридцяти діб з дня його проголошення. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий