печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 травня 2013 року слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва Мельник А.В., при секретарі Борисенко А.В., за участю заявника ОСОБА_1, розглянувши клопотання ОСОБА_1 про тимчасовий доступ до речей і документів та їх вилучення ,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник, яка є представником потерпілих ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 звернулась до слідчого судді Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про тимчасовий доступ до речей та документів з можливістю їх вилучення.

В обґрунтування клопотання зазначає, що 31 березня 2013 року до Єдиного Реєстру досудових розслідувань була внесена інформація, щодо заяви ОСОБА_3 від 30 березня 2013 року та розпочато досудове слідство за кримінальним провадженням № 0002900 за ст. 356 КК України (самоуправство) за фактом неправомірних дій з боку ОСОБА_5, яка 28 березня 2013 року самовільно вивезла речі з квартири АДРЕСА_1, які належить ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_4

ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 залученні як потерпілі під час проведення розслідування за кримінальним провадженням, останнім наданні пам'ятки про процесуальні права потерпілого.

04 квітня 2013 року між заявником та ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 було укладено договір про надання адвокатських послуг.

28.03.201 З року з квартири були вивезені і не повернуті речі домашнього вжитку, комп'ютерна та телевізійна техніка, побутові електричні пристрої, меблі, одяг, інструменти, грошові кошти а також документи які належать потерпілим.

Статтею 160 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу.

Підставою вважати, що вищеперераховані речі знаходяться у ОСОБА_5 та ОСОБА_7, є наступні факти.

28 березня 2013 року до квартиру АДРЕСА_2, в якій зареєстрована ОСОБА_3 та ОСОБА_8, відбулось вселення ОСОБА_9, представником котрого є ОСОБА_5. ОСОБА_10 на момент вселення в квартирі не було.

29 березня 2013 року ОСОБА_3, звернулась до Печерського РУ УМВС України в м. Києві з заявою, у відповідності з котрою остання не може потрапити до квартири та має опасіння, щодо збереження речей, які знаходились в квартирі.

29 березня 2013 року, коли ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 потрапили до квартири вони виявили відсутність всіх своїх речей, які були в квартирі до цього.

30 березня 2013року особисто ОСОБА_11, повернула частину з вивезених речей, про що ОСОБА_4 написала розписку, в котрій ОСОБА_7 розписалась. Іншу частину речей ОСОБА_7 та ОСОБА_5 пообіцяли повернути пізніше, але до сьогоднішнього дня нічого не повернули.

Значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні підтверджується наступним.

У відповідності до статті 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об'єкти, в тому числі предмети, що були об'єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Вивезенні речі є предметом скоєного злочину, а відповідно є речовими доказами у справі. Вилучення названих предметів у ОСОБА_5 та ОСОБА_7 підтверджує причетність до скоєного злочину саме вказаними особами.

Окрім того, вивезенні речі можуть бути знищенні, що в подальшому позбавить можливості довести факт причетності ОСОБА_5 та ОСОБА_7 до скоєного злочину та спричинить значні матеріальні збитки потерпілій стороні.

Вивезенні речі не становлять собою та не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Заслухавши пояснення заявника в обґрунтування заявленого клопотання, вивчивши клопотання та дослідивши долучені до нього документи, приходжу до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що 31 березня 2013 року до Єдиного Реєстру досудових розслідувань була внесена інформація, щодо заяви ОСОБА_3 від 30 березня 2013 року та розпочато досудове слідство за кримінальним провадженням № 0002900 за ст. 356 КК України (самоуправство) за фактом неправомірних дій з боку ОСОБА_5, яка 28 березня 2013 року самовільно вивезла речі з квартири АДРЕСА_1, які належить ОСОБА_2, ОСОБА_6, ОСОБА_4

У відповідності до положень ч. 2 ст. 93 КПК України, сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів, перевірок; ініціювання проведення слідчий (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Системний аналіз положень ч. 1 ст. 86, частин 2 та 3 ст. 93 КПК України,ч. 1 ст 160 КПК України, вказує на те, що застосування стороною кримінального провадження такого способу збирання доказів як вилучення речей чи документів (ч. 7 ст. 163 КПК України) під час отримання доступу до речей і документів може здійснюватися у випадках, якщо: 1) особа, у володінні якої знаходяться речі або документи, не бажає добровільно передати їх стороні кримінального провадження або є підстави вважати, що вона не здійснить таку передачу добровільно після отримання відповідного запиту чи намагатиметься змінити або знищити відповідні речі або документи; 2) речі та документи згідно зі ст. 162 КПК України містять охоронювану законом таємницю і таке вилучення необхідне для досягнення мети застосування цього заходу забезпечення. В інших випадках сторона кримінального провадження може витребувати та отримати речі або документи за умови їх добровільного надання володільцем без застосування процедури, передбаченої главою 15 КПК України.

У відповідності до положень ст.163 КПК України, слідчий суддя, постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження доведе, що певні речі та документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи, а також можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Окрім того, речі та документи, до яких заявник просить надати доступ з можливістю їх вилучення, не є охоронюваною законом таємницею в розумінні положень ст. 162 КПК України, а відтак заявник та потерпілі не позбавлені можливості звернутися до відповідних суб'єктів з клопотанням про надання доступу до вказаних речей і лише у випадку, коли особа, у володінні якої знаходяться ці речі та документи, відмовить в доступі до них, заявник може звернутися до слідчого судді з клопотанням в порядку ст.ст. 93, 160 КПК України, що не звільняє його від обов'язку довести обставини, з якими закон пов'язує тимчасовий доступ до речей і документів в порядку збирання доказів.

Не вбачаючи підстав для задоволення клопотання, керуючись ст. ст. 159, 162, 163, ч. 2 ст. 376 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про тимчасовий доступ до речей і документів та їх вилучення -відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя А.В.Мельник