Справа № 1-146/2010
Номер провадження 1-146/2010
ВИРОК

іменем України

28 грудня 2010 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого- судді Кравціва В.І.,

при секретарі Рибію Ю.Л.,

з участю прокурора Коліщук З.М.,

потерпілої ОСОБА_1,

підсудного ОСОБА_2,

його захисника підсудного адвоката ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого, непрацюючого, військовонезобов»язаного, несудимого,-

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 10 листопада 2008 року о 23 годині на вул. Василя Стуса, 8 в м. Самборі Львівської області, перебуваючи в стані алкогольного сп»яніння, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, розбив шибку вікна та проник у приміщення кабінету директора Самбірської ЗСШ № 10 ОСОБА_1, звідки таємно викрав її особисті речі, а саме: компютер «ASUS» вартістю 3 200 грн., монітор вартістю 650 грн., клавіатуру до компютера вартістю 60 грн., компютерну мишку вартістю 50 грн., три комплектуючі компютерні шнури вартістю 36 грн.; масляний радіатор для обігріву приміщення вартістю 600 грн.; офісне крісло вартістю 800 грн. та інше майно на загальну 6 936 грн.

Під час судового розгляду ОСОБА_2 винуватим себе визнав повністю та показав, що восени 2008 року, точної дати пригадати не може, між 23-24 годинами повертався додому та, коли проходив біля приміщення Самбірської ЗСШ №10, у нього раптово виник умисел проникнути в кабінет директора та вчинити крадіжку. Для цього він перескочив через огорожу, підійшов до вікна кабінету директора школи і каменем, який підібрав по дорозі, розбив шибку вікна. Тоді через розбитий отвір у вікні просунув руку та відчинив пластикове вікно і таким чином проник всередину кабінету директора школи, звідки викрав монітор, компютер, клавіатуру, мишку, дроти, радіатор обігрівач, офісне крісло, електричний чайник та два набори стаканів. Одяг він не викрадав. Викрадені речі переніс до себе в будинок і поскладав на балконі, щоб не бачили батьки. Компютер продав ОСОБА_4, а також залишив у нього інші речі. 8 січня 2010 року йому на мобільний телефон зателефонувала мати ОСОБА_4 і повідомила, що її сина затримали працівники міліції. Тоді він, Хома, вирішив забрати від ОСОБА_4 викрадений системний блок і монітор, щоб його не знайшли працівники міліції, для чого системний блок і монітор забрав у матері ОСОБА_4 і перевіз до своєї дівчини ОСОБА_5

Крім повного визнання підсудним своєї вини його винуватість у вчиненні крадіжки чужого майна ґрунтується такими доказами.

Показаннями потерпілої ОСОБА_1 про те, що 11 листопада 2008 року вона прийшла на роботу і заступник директора школи повідомив, що у її кабінеті розбите віконне шкло. Відкривши кабінет, вона побачила камінь на підлозі і шкло від розбитого вікна та виявила пропажу її особистого майна: компютера ASUS, масляного радіатора, офісного крісла, електричного чайника, двох наборів стаканів, шкіряної сумки, керамічної вази та одягу. 10 січня 2010 року у приміщенні відділу міліції вона впізнала компютер, який був викрадений із її кабінету, а 11 січня цього ж року мати ОСОБА_2 ОСОБА_6 повернула їй офісне крісло, обігрівач, компютерну клавіатуру, мишку, три компютерні шнури, електричний чайник, набір стаканів та керамічну вазу. На даний час вона, ОСОБА_1 , жодних претензій до ОСОБА_2 немає, так як речі їй повернуті, шкода їй відшкодована і просить його суворо не карати.

Свідок ОСОБА_5 показала, що 8 січня 2010 року ОСОБА_2 на автомобілі її батька, яким він їздив по дорученню, привіз до неї додому компютерний системний блок та монітор. На другий день, біля 11 години до неї додому прийшли два працівники міліції і забрали цей системний блок та монітор.

Свідок ОСОБА_7 показав, що його дочка ОСОБА_5 зустрічається із ОСОБА_2 і він дав ОСОБА_2 доручення на керування своїм автомобілем. 8 січня 2010 року ОСОБА_2 приніс до них додому системний блок та монітор, а на наступний день працівники міліції ці речі вилучили. Через деякий час по просьбі матері ОСОБА_2 він, ОСОБА_5, автомобілем перевіз із її будинку у Самбірську ЗСШ № 10 речі, які заніс у кабінет директора школи.

Свідок ОСОБА_6 показала, що 9 січня 2010 року був затриманий її син ОСОБА_2, якого обвинувачували у крадіжці із Самбірської ЗСШ № 10. На наступний день від ОСОБА_1 вона дізналася, які саме речі були викрадені із її кабінету. Тоді вона, Бобак, пішла до ОСОБА_8 та попросила дати їй клавіатуру, мишку та шнури до компютера. 11.01.2010 року приблизно о 00 год. 20 хв. до неї в двері постукали. Вона засвітила світло на вулиці та відчинила двері і на площадці, між сходовими клітками, побачила речі: чорне офісне крісло, електричний обігрівач, а також два чорних пакети, в яких знаходились скляні та металеві стакани, електричний чайник, ваза. Дані речі занесла на веранду у будинок і 11 січня 2010 року по її просьбі ОСОБА_7 на своєму автомобілі ці речі завіз до школи у кабінет ОСОБА_1

Із показань свідка ОСОБА_8 видно, що її син, ОСОБА_4 товаришує з ОСОБА_2 Зі слів її матері їй відомо, син у листопаді 2008 року купив собі компютер. У кого він купив компютер не розповідав, але казав, що купив його дешево. З цього часу компютер стояв у їхній квартирі, яким користувався її син. 8 січня 2010 року, приблизно о 19 год. до неї на квартиру прийшов ОСОБА_2 та ОСОБА_9 і попросили дати їм компютер сина, пояснюючи тим, що вони часто беруть його у ремонт. Вона дозволила їм взяти компютер і вони забрали лише системний блок та монітор, однак, залишили клавіатуру, мишку та шнури до компютера, які 11 січня 2010 року мати ОСОБА_2 попросила дати їй клавіатуру, мишку та шнури, пояснивши, що компютер є викрадений і дані речі необхідно повернути. Також ОСОБА_6 пояснювала, що дані речі викрав її син із приміщення школи. 9 січня 2010 року, приблизно о 15 год. 30 хв. її, Никитюк, син пішов із квартири і більше не повертався. Теперішнє місце його перебування їй невідоме, також він не дзвонив до неї та її матері (т. 2 а.с. 66-67).

Із заяви ОСОБА_1 від 11.11.2008 року відомо, що вона повідомила про вчинення в ніч на 11.11.2008 року із приміщення службового кабінету у Самбірській ЗСШ № 10 крадіжки її особистого майна, а саме, комп»ютера, маслянного радіатора, офісного крісла та інших речей (т.1 а.с. 3).

Із протоколу огляду місця події від 11.11.2008 року вбачається, що у кабінеті директора Самбірської ЗСШ № 10, яка розташована по вул. В.Стуса, 8 у м. Самборі, виявлено: наскрізний отвір у вікні, яке відчинено, на підвіконнику та на підлозі напроти цього вікна- уламки шкла, а біля столу на підлозі- камінь неправильної форми. Із зовнішнього боку на стіні під вказаним вікном виявлено слід ковзання від взуття (т. 1 а.с. 4-11).

Згідно протоколу явки з повинною від 09.01.2010 року ОСОБА_2 добровільно зізнався у тому, що 10.11.2008 року вчинив крадіжку із приміщення школи № 10 м. Самбора, перебуваючи при цьому у стані алкогольного спяніння (т.1 а.с. 92).

Отже, суд відхиляє показання підсудного ОСОБА_2 про те, що спиртних напоїв у день вчинення крадіжки він не вживав.

Із протоколу виїмки від 09.01.2010 року відомо, що у ОСОБА_2 було вилучено системний блок та монітор. При цьому ОСОБА_2 пояснив, що він видані речі викрав у листопаді 2008 року із кабінету директора Самбірської ЗСШ № 10 (т. 1 а.с. 88).

Із протоколу предявлення предметів для впізнання від 10.01.2010 року вбачається, що ОСОБА_1 впізнала монітор, який був викрадений в неї 10.11.2008 року (т. 1 а.с.145-147).

Згідно довідок вартість майна, викраденого у ОСОБА_1, становила 6 936 грн. (т. 1 а.с. 237-246).

У звязку з тим, що ОСОБА_2 вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у приміщення, він повинен нести кримінальну відповідальність за ч. 3 ст. 185 КК України.

При призначенні ОСОБА_2 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, особу винного, обставини що помякшують та обтяжують його покарання.

ОСОБА_2 вчинив тяжкий злочин.

До кримінальної відповідальності він притягується вперше, позитивно характеризується по місцю проживання.

Помякшуючі покарання ОСОБА_2 обставини зявлення із зізнанням, щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обтяжуюча покарання ОСОБА_2 обставина- вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного спяніння.

Ураховуючи наведене і те, що ОСОБА_2 призначається покарання у виді позбавлення волі на строк не більше пяти років, суд приходить до висновку про можливість виправлення ОСОБА_2 без відбування покарання і тому є підстави звільнити його від відбування покарання з випробуванням.

Також із ОСОБА_2 слід стягнути у користь НДЕКЦ при ГУ МВСУ у Львівській області судові витрати, повязані із проведенням дактилоскопічної та трасологічної експертиз.

Речові докази підлягають поверненню власнику.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_2 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України і призначити покарання - позбавлення волі на строк три роки.

Згідно ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладений на нього обовязок.

Установити ОСОБА_2 іспитовий строк два роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 обовязок повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Речові докази: компютер ASUS, монітор LG FLATRON, клавіатуру, компютерну мишку, три комплектуючі компютерні шнури; масляний радіатор (обігрівач); офісне крісло та інше майно, яке переданно на зберігання потерпілій ОСОБА_1, - їй повернути.

Стягнути з ОСОБА_2 у користь НДЕКЦ при ГУ МВСУ у Львівській області 788,76грн. судових витрат, пов»язаних із проведенням трасологічної та дактилоскопічних експертиз.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_2З до набрання вироком законної сили змінити з тримання під вартою на підписку про невиїзд, звільнивши його з-під варти у залі суду.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області через місцевий суд протягом пятнадцяти діб з моменту проголошення вироку.

Суддя