31 жовтня 2014 року м. Дніпропетровськ
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю прокурора ОСОБА_2 ,
В С Т А Н О В И В:
29 жовтня 2014 року прокурор прокуратури Бабушкінського району м. Дніпропетровська ОСОБА_2 звернувся до суду із клопотанням про зупинення видаткових операцій по рахункам ТОВ ВКФ «Південбудчермет» в АТ «УкрСиббанк».
У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, прохав задовольнити. Додатково пояснив, що у цьому кримінальному провадженні про підозру у вчиненні злочину жодну особу не повідомлено.
Представник ТОВ ВКФ «Південбудчермет» та АТ «УкрСиббанк» належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, але у судове засідання не з`явились, письмових заяв та клопотань суду не надали. З цих підстав, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 172 КПК України, справу розглянуто за їх відсутності.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які відповідають за їх дії, можливості відчужувати певне своє майно до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Згідно з вимогами ч.ч. 2, 3 ст. 170 КПК України, слідчий суддя під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 цього Кодексу; арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, яке перебуває у власності підозрюваного з метою забезпечення можливої конфіскації майна або цивільного позову. Нормою ч. 4 цієї статті передбачено, що заборона на використання майна або заборона розпоряджатися цим майном можуть застосовуватися лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, підготовлені, пристосовані чи використані, як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та (або) є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю чи частково перетворено.
Розглянувши клопотання, вислухавши прокурора, дослідивши надані до клопотання додатки, приходжу до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до зазначених вище норм, накладати арешт можна лише на майно підозрюваного чи обвинуваченого. Згідно з матеріалами клопотання та пояснень прокурора, жодну особу не повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 366 КК України, тому підстав для заборони здійснення видаткових операцій по рахункам, що по суті є накладенням арешту на грошові кошти, які можуть вважатися майном ТОВ ВКФ «Південбудчермет», немає. Однак, кошти ТОВ ВКФ «Південбудчермет», які знаходяться на рахунках та АТ «УкрСиббанк», як майно, відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України. Тому, для запобігання можливому переведенню цих коштів, які можуть бути набуті злочинним шляхом, на інші розрахункові рахунки, вважаю за можливе задовольнити клопотання шляхом тимчасової заборони розпорядження та користування ними ТОВ ВКФ «Південбудчермет» в межах завданих збитків 472245,66 гривень.
Не підлягає задоволенню вимога прокурора в частині зобов`язання банк зробити відмітку із зазначенням заарештованих грошових коштів в ухвалі у присутності працівників правоохоронних органів, які пред`явили дану ухвалу в ході процедури надання даної ухвали, в кожному примірнику цієї ухвали вказати дату та час її надання у зазначений банк, а також дату і час зупинення операцій за рахунками, а також повідомляти прокуратуру Бабушкінського району м. Дніпропетровська про надходження грошових коштів на рахунки після зупинення банківських операцій, з тих підстав, що застосування зазначених дій не передбачено нормами чинного кримінально-процесуального законодавства. Одночасно із цим, за умисне невиконання службовою особою ухвали суду або перешкоджання її виконанню, передбачена встановлена законодавством відповідальність. Тому, у випадку невиконання ухвали суду, прокурор має право на звернення до суду з вимогою про зобов`язання банк вчинити певні дії.
Заборону на розпорядження грошовими коштами вважаю за необхідне визначити у межах загального строку здійснення досудового слідства по кримінальному провадженню протягом двох місяців.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, -
Строк дії ухвали до 31 грудня 2014 року включно.
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб зо дня її винесення.
Слідчій суддя ОСОБА_1