В И Р О К

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2010 року Київський районний суд м. Полтави у складi:

головуючого Шияна В.М.

при секретарi ОСОБА_1

за участi прокурора Махно А.В.,

розглянувши у вiдкритому судовому засiданнi в м.Полтаві кримiнальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, освiта середня, не одруженого, не працюючого, в силу ст.89 КК України ранiше судимого:

28.09.2007 року вироком Ленінського райсуду м. Полтави за ст.162, ч.2 ст.186, , ч.3 ст.357 КК України, зміненим 16.04.2008 року ухвалою апеляційного суду Полтавської області, до 2 років позбавлення волі,

31.05.2010 року вироком Ленінського райсуду м. Полтави за ч.3 ст.185, ч.3 ст.15 ч.3 ст.185 КК України до 4 років позбавлення волі,

проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_3, у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

3 листопада 2009 року близько 21 години ОСОБА_2 на пішохідному переході за адресою: м. Полтава, вул. Зіньківська, 6/1, навпроти центрального входу до ТРЦ «Київ», умисно, повторно, з метою заволодіння чужим майном з корисливих спонукань, шляхом ривка відкрито заволодів жіночою сумочкою громадянки ОСОБА_3 вартістю 154 грн., в якій знаходилися кошти в сумі 600 грн. та інші особисті речі потерпілої, які матеріальної цінності для останньої не представляють, чим завдав потерпілій ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму 754 грн.

Допитаний в суді ОСОБА_2 спочатку винним себе у вчинені злочину не визнав, пояснивши, що під час досудового слідства оговорив себе під тиском працівників міліції, але в подальшому щиро розкаявся у вчиненому та пояснив, що дійсно вчинив напад на потерпілу в листопаді 2009 року біля ТРЦ «Київ», під час якого зірвав з плеча останньої жіночу сумочку та втік. В подальшому сумочку викинув, забравши собі лише грошові кошти, які в ній знаходилися. Розкаюється у вчиненому, просить суворо не карати.

Крім визнання своєї вини підсудним, його вина також підтверджується показаннями допитаних в суді:

потерпілої ОСОБА_4, яка пояснила, що 3 листопада 2009 року близько 21 години ідучи зі сторони Київського вокзалу м. Полтави та перейшовши пішохідний перехід біля ТЦ «Київ» відчула поштовх в спину. Після чого невідома особа зірвала у неї з плеча сумочку і втекла. В сумочці була косметичка, записник, гроші та інші речі;

свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6Ю, які пояснили, що в кінці березня 2010 року їх було запрошено працівниками міліції в якості понятих під час відтворення обстановки та обставин події за участі обвинуваченого ОСОБА_2 Під час проведення відтворення ОСОБА_2 чітко і послідовно розповідав та показував на місці як він вчиняв напад на потерпілу неподалік від центрального входу до ТРЦ «Київ». Будь-якого тиску на нього з боку працівників міліції не було.

Також вина ОСОБА_2 у вчинені злочину підтверджується дослідженими та оголошеними в суді:

даними протоколу огляду від 23.11.2009 року, згідно яких у дворів будинку № 76 по вул. Жовтневій в м. Полтаві було виявлено та вилучено жіночу сумку»Де есе» чорного кольору та записний блокнот, які належать потерпілій ОСОБА_4 (а.с.10-12);

висновком експерта від 25.11.2009 року, згідно якого вартість жіночої сумки «Де есе» становить 154 грн (а.с.17-23);

даними протоколу відтворення від 25.03.2010 року за участі потерпілої ОСОБА_4, згідно яких остання розповіла та показала на місці обставини відкритого викрадення у неї жіночої сумки (а.с.33-37);

даними протоколу відтворення від 25.03.2010 року за участі обвинуваченого ОСОБА_2І, згідно яких останній розповіла та показала на місці обставини відкритого викрадення ним у потерпілої ОСОБА_4М жіночої сумки 03.11.2009 року (а.с.60-62);

даними протоколу предявлення фотознімків для впізнання від 25.03.2010 року, згідно яких потерпіла ОСОБА_4 вказала на особу зображену на фото під № 2, як на особу, що вчинила на неї напад 3.11.2009 року та відкрито заволоділа її жіночою сумочкою біля ТРЦ «Київ» в м. Полтаві (а.с.38);

іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Дії ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч.2 ст.186 КК України як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинене повторно.

При обраннi мiри покарання пiдсудному, суд враховує ступiнь тяжкості вчиненого злочину; особу пiдсудного, який хоча характеризується позитивно, але раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів; наявність обставин, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставини, що помякшують покарання пiдсудного: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини, що обтяжують покарання пiдсудного не виявлено.

Згiдно медичного висновку пiдсудний лікування в примусовому порядку не потребує.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 будучи раніше неодноразово судимим на шлях виправлення не став та знову вчинив умисний тяжкий злочини, суд приходить до висновку, що його виправлення не можливе без відбування покарання. При цьому остаточне покарання йому необхідно призначити за правилами ч.4 ст.70 КК України.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України i призначити йому покарання чотири роки один місяць позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю вироків, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначеним покарання поглинути покарання призначене вироком Ленінського райсуду м. Полтави від 31.05.2010 року та остаточно визначити ОСОБА_2 покарання чотири роки один місяць позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_2 рахувати з 06.11.2009 року.

Запобiжний захiд ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити у вигляді тримання під вартою.

Речовий докази у виді жіночої сумочки та записника повернути ОСОБА_4 Н,М.

Вирок може бути оскаржено до апеляцiйного суду Полтавської областi протягом 15 дiб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває пiд вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копiї вироку.

Головуючий Шиян В.М.