Апеляційний суд Житомирської області
Справа №0609/1-172/2012 Головуючий у 1-й інст. Покатілов Олексій Борисович
Категорія ст. 186 ч.2 КК України Доповідач Михайловський В. І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада 2012 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого - судді Михайловського В.І.,

суддів Фоміна Ю.В., Широкопояса Ю.В.,

з участю: прокурора Сидоренка О.П.,

адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Житомира кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 21 вересня 2012 року,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, судимого 09.07.2008 року Корольовським районним судом м. Житомира за ст. 185 ч. 1, 75, 104 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки; 19.06.2009 року Корольовським районним судом м. Житомира за ст. 296 ч. 2, 71 КК України до 1 року 6 міс. позбавлення волі, постановою Прилукського міськсуду Чернігівської області від 03.06.2010 року був звільнений умовно-достроково 11.06.2010 року на 2 міс. 7 днів,

засуджений за ст. 186 ч. 2 КК України на 4 (чотири) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.

Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою.

Строк відбуття покарання рахувати з 07 листопада 2011 року.

Цивільні позови потерпілих залишено без задоволення в звязку з їх повним відшкодуванням засудженим, провадження по справі в частині цивільних позовів закрито.

Стягнуто з засудженого ОСОБА_2 на користь держави 225 гри. 12 коп. судових витрат за проведення судових експертиз.

Арешт на майно засудженого, накладений постановою слідчого СВ Корольовського РВ УМВС України в Житомирській області ОСОБА_3 від 10 листопада 2011 року, скасувано, мобільний телефон «Самсунг Е1080І». що зберігається у камері речових доказів Корольовського РВ, повернуто засудженому.

Долю речових доказів вирішено згідно ст. 81 КПК України.

Згідно змісту вироку суду, 23 вересня 2011 року близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_2, знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, перебував на стадіоні для гри в мініфутбол, що розташований біля буд. № 14 по вул. Огіенка в м. Житомирі, де грав в футбол з раніше незнайомими йому ОСОБА_4, Войцехівським В.1. та ОСОБА_5 ОСОБА_2, в цей же день, час та місці підійшов до ОСОБА_4, який в цей час знаходився біля воріт стадіону та, застосовуючи фізичну силу, правою рукою схватився за золотий ланцюжок, який знаходився на шиї ОСОБА_4 та різким рухом зірвав з шиї останнього даний золотий ланцюжок, заподіявши ОСОБА_4 фізичного болю. Після чого наніс ОСОБА_4 правою рукою один удар в обличчя з лівої сторони, чим заподіяв останньому фізичного болю та подолав в такий спосіб волю ОСОБА_4 до опору. Після чого ОСОБА_2, утримуючи при собі золотий ланцюжок, з місця вчинення злочину втік. Таким чином ОСОБА_2 застосовуючи насильство, яке не е небезпечним для життя чи здоров'я потерпілої, відкрито, повторно, викрав майно, яке належить ОСОБА_4 на загальну суму 3 000 грн.

Крім того, 27 жовтня 2011 року близько 17 год. біля буд. № 8 по вул. Огієнка в м. Житомирі ОСОБА_2 повторно вчинив відкрите викрадення майна мобільного телефону марки «Нокіа 2323» в корпусі чорного кольору, вартістю 400 грн., в якому знаходилась сім-картка мобільного оператора зв'язку «Діджус» № НОМЕР_1, на рахунку якої коштів на розмови не було, яка для потерпілого матеріальної цінності не становить, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальну шкоду на вищевказану суму.

В апеляції засуджений ОСОБА_2, не оскаржуючи обставин вчинення злочину та його кваліфікацію, просить вирок суду в частині призначення покарання змінити, помякшити покарання, застосувавши ст. 69 КК України.

Апелянт просить врахувати, що матеріальна шкода потерпілим відшкодована у повному обсязі, а також думку потерпілих щодо міри покарання.

Заслухавши доповідача по справі, адвоката в інтересах засудженого ОСОБА_1, який підтримав апеляцію та просив застосувати до засудженого ОСОБА_2 вимоги ст. ст. 75, 76 КК України, прокурора, який просив залишити вирок без змін, а апеляцію засудженого без задоволення, обговоривши доводи апеляції та вивчивши справу, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого ОСОБА_2 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих злочинів за обставин, зазначених у вироку, ґрунтується на сукупності достовірних і узгоджених між собою доказів та ніким із можливих апелянтів не оспорюється.

Дії засудженого ОСОБА_2 за ст.186 ч. 2 КК України кваліфіковані правильно.

Покарання засудженому ОСОБА_2 призначено судом з врахуванням вимог ст. 65 КК України, даних про особу засудженого та обставин справи, передбачених змістом ст. ст. 66, 67 КК України. А тому, враховуючи викладене, суд обгрунтовано призначив засудженому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років 3 (трьох) місяців позбавлення волі.

Судом першої інстанції вірно встановлено обставини, які помякшують покарання засудженому часткове визнання вини, повне відшкодування заподіяної шкоди, та обставини, які обтяжують покарання: вчинення злочину у стані алкогольного спяніння та рецидив злочинів.

Також судом враховано, що засуджений ОСОБА_2 вчинив тяжкий злочин, що потягло негативні наслідки, раніше притягувався до кримінальної відповідальності та відбував покарання в місцях позбавлення волі, попередні судимості не погашені, за місцем проживання характеризується посередньо, на даний час не працює та не навчається, потерпілий ОСОБА_4 просив призначити покарання ОСОБА_2 на розсуд суду.

Таким чином, з урахуванням характеристики особи ОСОБА_2 та обставин справи, суд обгрунтовано прийшов до висновку про необхідність призначення засудженому ОСОБА_2 покарання у вигляді позбавлення волі, що, на думку колегії суддів, буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. А тому, будь-яких підстав для зміни вироку, застосування ст. ст. 69, 75, 76 КК України, помякшення покарання або призначення ОСОБА_2 іншого виду покарання, не вбачається, навіть з урахуванням і тих обставин, на які є посилання в апеляції засудженого ОСОБА_2

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 21 вересня 2012 року щодо ОСОБА_2 - без зміни.

Судді: