Провадження № 1-кп/185/79/16
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
11 січня 2016 року. Павлоградський міськрайонний суд Діпропетровської

області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участі прокурора ОСОБА_2 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

законного представника неповнолітнього потерпілого

ОСОБА_5 ,

секретаря ОСОБА_6 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Павлограді кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0003129 від 26.11.2015 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Павлоград, Дніпропетровської області, цигана, громадянина України, з неповною середньою освітою, не працюючого, проживаючого без реєстрації за адресою : АДРЕСА_1 ,
раніше судимого:
13.11.2013 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 190 ч. 2, ст. 71 ч. 1 КК України до двох років трьох днів позбавлення волі. Звільнився 25.12.2014 року з ВК-16 міста Полтава умовно - достроково на 10 місяців 29 днів,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи судимий 13.11.2013 року Павлоградським міськрайонним судомза ст. 190 ч. 2, ст. 71 ч. 1 КК України до двох років трьох днів позбавлення волі, після звільнення на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та повторно скоївкримінальне правопорушення проти власності.
Так, 26 листопада 2015 року, приблизно о 17.00 годині, ОСОБА_3 спільно зі своїми знайомими ОСОБА_7 та неповнолітнім ОСОБА_5 проходив біла будинку АДРЕСА_2 . В цей момент у ОСОБА_3 раптово виник злочинний намір спрямований на заволодіння мобільним телефоном неповнолітнього ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочиннийнамір, направлений на протиправне вилучення чужого майна і обернення його на свою користь, ОСОБА_3 в той же день о 17.05 годин, зловживаючидовірою неповнолітнього ОСОБА_5 , під приводом зателефонувати, заволодів мобільним телефоном марки «Lenovo S820» вартістю 2815,12 грн., після чого з місця скоєння кримінального правопорушення з викраденим майном зник та розпорядився насвій розсуд - продав.
Своїми протиправними діями ОСОБА_3 , зловживаючи довірою неповнолітнього ОСОБА_5 , заволодів мобільним телефоном марки «Lenovo S820», та заподіяв матеріальний збиток на суму 2815,12 гривень (згідно висновку товарознавчої експертизи № 6116-15 від 09.12.2015 року).
Дії ОСОБА_3 кваліфіковано за ч. 2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), вчинене повторно.
08 січня 2016 року між потерпілим ОСОБА_5 в присутності його законного представника ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 було укладено угоду про примирення, відповідно до якої сторони дійшли згоди щодо формулювання та його правової кваліфікації за ч. 2 ст. 190 КК України, істотних для відповідного кримінального провадження обставин, а саме те, що обвинувачений повністю визнав свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, відшкодував завдані збитки, та узгодженого покарання, яке повинен нести обвинувачений, а саме у вигляді трьох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені п.п.2,3,4 ч. 1 ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції. В угоді про примирення зазначені наслідки її укладення та затвердження, передбачені ст. 473 КПК України, а також зазначені наслідки її невиконання.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений повністю визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, та пояснив, що йому цілком зрозумілі надані законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, а також вид покарання, яке буде застосоване до нього у разі затвердження угоди судом. При цьому, обвинувачений повідомив про добровільність своєї позиції, просить суд затвердити угоду про примирення та призначити йому узгоджене покарання.

Законний представник потерпілого - ОСОБА_5 у підготовчому судовому засіданні пояснив, що йому цілком зрозумілі наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст. 473 КПК України, та просить затвердити угоду про примирення.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечує проти затвердження угоди про примирення.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 в присутності законного представника потерпілого ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 , суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.1 ст.468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ч.3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

У підготовчому судовому засіданні достовірно встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України віднесене до категорії середньої тяжкості.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді про примирення.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 повністю усвідомлює зміст укладеної з представником потерпілого у присутності його законного представника угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди та наслідки її не виконання.

Суд переконався, що умови угоди повністю відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та закону, інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.

Покарання, запропоноване сторонами, є покаранням у межах санкції ч. 2 ст. 190 КК України, відповідає положенням Загальної частини КК України, а також є необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових кримінальних правопорушень.

Судом не встановлено жодних підстав для відмови у затвердженні угоди про примирення.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази слід розподілити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 371, 373, 374, 475 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 08 січня 2015 року між потерпілим ОСОБА_5 в присутності його законного представника ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_3 у кримінальному провадженні № 0003129 від 26.11.2015 року за обвинуваченням ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на два роки, та зобов`язати його відповідно до п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст. 76 КК України не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_3 у вигляді особистого зобов`язання скасувати.

Цивільний позов не заявлений.

Речові докази: мобільний телефон «Lenovo S820», переданий на зберігання власнику ОСОБА_5 залишити останньому за належністю.

Вирок суду може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1 .