Козелецький районний суд Чернігівської області
В И Р О К

іменем України

22 грудня 2010 року Козелецький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого Іванюка Т.І.,

при секретарі Дідовець М.І.,

за участю прокурора Авраменко А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Козелець кримінальну справу по обвинуваченню :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених ст. 185 ч.2 КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, українця, громадянина України, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, ІНФОРМАЦІЯ_7, одруженого, працюючого кочегаром у Кіптівській сільській раді, жителя ІНФОРМАЦІЯ_8, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.2 КК України,

в с т а н о в и в:

Підсудний ОСОБА_1 вчинив таємне викрадення чужого майна, (крадіжку) за попередньою змовою групою осіб, повторно.

Підсудний ОСОБА_2 вчинив таємне викрадення чужого майна, (крадіжку) за попередньою змовою групою осіб.

Дані злочини вчинені підсудними при таких обставинах:

07.09.2010 року ОСОБА_2, знаючи, що гр. ОСОБА_1 працює охоронцем зерноскладу ПОСП «Кіпті», домовився із останнім про скоєння крадіжки зерна пшениці із вищевказаного зерноскладу. 08.09.2010 року близько 2-ї години ночі ОСОБА_2 прибув до зерноскладу ПОСП «Кіпті», де його на територію складу впустив ОСОБА_1 Разом вони набрали у мішки 65 кг. зерна озимої пшениці, вартістю 2 гр. за 1 кг., після чого викраденим розпорядилися на власний розсуд. Своїми діями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 завдали ПОСП «Кіпті» матеріальної шкоди на загальну суму 130 гривень.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_1, працюючи охоронцем зерноскладу ПОСП «Кіпті», в ніч на 10.09.2010 року за попередньою змовою із невстановленою особою, викрав таким самим шляхом із зерноскладу ПОСП «Кіпті» 170 кг. зерно озимої пшениці, вартістю 2 грн. за 1 кг.. чим завдали господарству матеріальної шкоди на загальну суму 340 гривень. Викрадене використав на власний розсуд.

Винуватість підсудних у вчиненні даного злочину підтвержується такими доказами :

підсудний ОСОБА_1 винним себе у вчиненні злочину як під час досудового слідства так і у судовому засіданні свою вину у вчиненні злочинів визнав повністю та показав, що він працював охоронцем зерноскладу ПОСП «Кіпті». Користуючись цим 07.09.2010 року він домовився із ОСОБА_2 про скоєння крадіжки зерна пшениці із складу. 8.09.2010 року він перебував на роботі. Близько 2-ї години до нього прийшов ОСОБА_2, якого він впустив на територію, що охороняється. Там вони набрали 4 мішка зерна, після чого ОСОБА_2, разом із викраденим, покинув територію. Викрадене зерно віднесли до ОСОБА_2 у господарство, після чого він повернувся на роботу.

10.09.2010 року він перебував на роботі. У вечері до нього на мобільний телефон зателефонував ОСОБА_3 та сказав, що біля 2-ї години ночі він прийде до складу, аби разом з ним скоїти крадіжку зерна, яке він охороняє. Вони домовилися, що він посприяє ОСОБА_3 у крадіжці 5-ти мішків зерна за винагороду у 100 гривень. Близько 2-ї години ночі до нього на роботу приїхав ОСОБА_3 та дав йому 100 гривень. Після цього вони пішли і набрали 5 мішків зерна, які потім загрузили до автомобіля ОСОБА_3 Після того як ОСОБА_3 поїхав, він продовжив чергування. Висловив щире каяття у скоєному.

Підсудний ОСОБА_2 як під час досудового слідства так і у судовому засіданні свою вину у скоєному злочині визнав повністю та показав, що 07.09.2010 року він домовився із ОСОБА_1 про скоєння крадіжки зерна із зерноскладу ПОСП «Кіпті», де останній працює охоронником. У ніч на 08.09.2010 року він, взявши із собою 4 мішки, прибув до зерноскладу. На територію складу його впустив ОСОБА_1, де вони удвох набрали чотири мішки зерна до половини. Дані мішки вони перенесли до нього додому, після чого ОСОБА_1 повернувся на роботу. Наступного дня до нього прибули працівники міліції, яким він добровільно видав крадене зерно. Висловив щире каяття у скоєному.

Оскільки підсудні та всі інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд провів судове слідство у справі із застосуванням правил ч. 3 ст. 299 КПК України.

Враховуючи обсяг досліджених доказів у судовому засіданні в їх сукупності, суд вважає доказаним, що підсудний ОСОБА_1 вчинив таємне викрадення чужого майна, (крадіжку) за попередньою змовою групою осіб, повторно, а підсудний ОСОБА_2 вчинив таємне викрадення чужого майна, (крадіжку) за попередньою змовою групою осіб. Тому дії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вірно кваліфікуються за ознаками злочину, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України.

При призначення покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує визнання вини і щире каяття у скоєному, давання правдивих показів як на досудовому слідстві так і у судовому засіданні, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, і визнає дані обставини такими, що помякшують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання підсудного ОСОБА_1 судом не встановлено.

При цьому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, обставини даного злочину та особу винного, який позитивно характеризуються за місцем проживання і вважає за необхідне призначити підсудному ОСОБА_1 покарання, що передбачене санкцією частини 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі, але із застосуванням ст.75 КК України звільнити від відбуття покарання з випробовуванням, оскільки суд вважає за можливе його перевиховання без ізоляції від суспільства.

При призначення покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує визнання вини і щире каяття у скоєному, давання правдивих показів як на

досудовому слідстві так і у судовому засіданні, активне сприяння розкриттю злочину, відшкодування завданої шкоди, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, і визнає дані обставини такими, що помякшують покарання.

Обставин, які обтяжують покарання підсудного ОСОБА_2 судом не встановлено.

При цьому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого, обставини даного злочину та особу винного, який позитивно характеризуються за місцем проживання і вважає за необхідне призначити підсудному ОСОБА_2 покарання, що передбачене санкцією частини 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі, але із застосуванням ст.75 КК України звільнити від відбуття покарання з випробовуванням, оскільки суд вважає за можливе його перевиховання без ізоляції від суспільства.

На думку суду, саме даний вид покарання є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання підсудних.

Від заявленого цивільного позову ПОСП «»Кіпті» відмовилося.

Керуючись ст. ст. 323 і 324 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні злочинів передбачених ст. 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбуття покарання з випробовуванням, з іспитовим строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобовязати засудженого ОСОБА_1 повідомляти органи кримінально-виконавчої служби про зміну місця проживання, навчання і роботи, а також періодично зявлятись для реєстрації.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1 залишити підписку про невиїзд до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбуття покарання з випробовуванням, з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 залишити підписку про невиїзд до набрання вироком законної сили.

На підставі ст. 76 КК України зобовязати засудженого ОСОБА_2 повідомляти органи кримінально-виконавчої служби про зміну місця проживання, навчання і роботи, а також періодично зявлятись для реєстрації.

Речові докази по справі зерно озимої пшениці 2 класу в кількості 65 кг та 170 кг, яке знаходяться на зберіганні у зерноскладі ПОСП «Кіпті» - залишити за належністю. (а.с.42, 45).

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом пятнадцяти діб з моменту проголошення .

С у д д я: