АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 539/283/16-к Номер провадження 11-сс/786/52/16Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2016 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:
Головуючого ОСОБА_2
Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
захисників ОСОБА_7 та ОСОБА_8

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтаві кримінальне провадження за апеляційними скаргами прокурора Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_11 на ухвалу слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02 лютого 2016 року,-

В С Т А Н О В И Л А :
Цією ухвалою відмовлено у задоволенні клопотання слідчого СВ Лубенського ВП ГУ НП в Полтавській області ОСОБА_12 та щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.296, ч.2 ст.345 КК України,-

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 ,-

застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком 60 днів, заборонивши підозрюваному ОСОБА_11 залишати квартиру АДРЕСА_2 в період часу з 20 до 06 години наступної доби.

Одночасно зобов`язано підозрюваного Мясоїда з`являтися на виклик слідчого, суду, не відлучатися з м. Лубни Полтавської області, повідомляти слідчого, прокурора та суд про зміну свого місця проживання.

В апеляційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали слідчого судді і застосування щодо підозрюваного ОСОБА_11 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, вважаючи невірними висновки суду про недоведеність ним наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, які є необхідними і достатніми для застосування крайнього запобіжного заходу.

Зокрема, апелянт вказує, що досудове розслідування перебуває на початковій стадії, коло осіб, які вчинили хуліганські дії напад на працівників поліції повністю не встановлено, а тому на думку апелянта, підозрюваний ОСОБА_13 може незаконно впливати на свідків, потерпілих та іншим чином перешкоджати досудовому розслідуванню.

У своїй апеляції захисники ОСОБА_10 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_11 порушують питання про скасування ухвали слідчого судді та відмовити у обранні запобіжного заходу щодо їх підзахисного

На обґрунтування своїх вимог зазначають, що підозрюваний ОСОБА_13 раніше не судимий, підозрюється у вчиненні злочину середньої тяжкості має міцні соціальні зв`язки за місцем проживання, працює та навчається, є потерпілим від дій працівників поліції, які нанесли йому вогнепальне поранення, від органів досудового розслідування не переховується.

Заслухавши доповідь судді, прокурора ОСОБА_6 на підтримку поданої прокурором апеляції, захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_8 та їх підзахисного ОСОБА_11 які підтримували подану ними апеляцію та заперечували проти апеляції прокурора, дослідивши матеріали подання та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів не знаходить підстав до їх задоволення.

Згідно матеріалів досудового розслідування, внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань, ОСОБА_11 підозрюється у тому, що він разом із ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ,, ОСОБА_16 , 26.01.2016 о 21:40, перебуваючи у приміщенні кафе «Капкан» по вул. Ярмарковій 7 у м. Лубни, вчинили хуліганські дії шляхом нанесення ударів по різним частинам тіла ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , пошкодивши при цьому меблі закладу. У подальшому о 21:50 ці ж особи разом з ОСОБА_11 у тому ж приміщенні напали на працівників поліції ОСОБА_20 , ОСОБА_21 та водія ОСОБА_22 які прибули на виклик працівників кафе, в результаті чого працівники поліції отримали тілесні ушкодження та змушені були застосувати табельну зброю.

Відповідно до ч.1 ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Відповідно до стаття 183 КК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України. Пунктом 3 частини 2-ї цієї статті встановлено, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше не судимої особи, яка підозрюється чи обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до п`яти років, - виключно у разі, якщо прокурором, крім наявності підстав, передбачених статтею 177 цього Кодексу, буде доведено, що перебуваючи на волі, ця особа переховувалася від органу досудового розслідування чи суду, перешкоджала кримінальному провадженню або їй повідомлено про підозру у вчиненні іншого злочину.

Так, прокурором під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу щодо ОСОБА_11 не доведено, що перебуваючи на волі, підозрюваний, якому інкримінується вчинення не тяжких злочинів та у зв`язку з пораненням ноги наразі проходить курс лікування, може переховуватися від органу досудового розслідування, а також перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.

Існування цих ризиків не було доведено прокурором під час судового розгляду у суді першої та апеляційної інстанції.

У той же час колегія суддів не знаходить підстав і для скасування взагалі запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_11 , про що ставлять питання захисники, оскільки зібрані у кримінальному провадженні матеріали вказують на причетність ОСОБА_11 до згаданих вище подій та небезпідставність оголошеної йому на сьогодні підозри.

Перевіряючи зміст оскаржуваної постанови в порядку ч.2ст.404КК України колегія суддів вважає за необхідне вказати і про таке.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.219 КПК України Досудове розслідування повинно бути закінчено протягом двох місяців з дня повідомлення особі про підозру у вчиненні злочину. Між тим, визначаючи строк дії запобіжного заходу ОСОБА_11 , слідчий суддя вийшов за межі строку досудового розслідування. Так, підозра у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст.296, ч.2 ст.345 КК України, була повідомлена Мясоїду 29.01.2016 (а.с. 64), в ухвалі ж слідчий суддя визначив строк дії домашнього арешту до 02.04.2016 року, що виходить за межі кінцевого строку досудового розслідування. Недотримання цих положень призвело до ухвалення помилкового рішення, що слід усунути в порядку ст.404 КПК України.

Керуючись ст. ст. 407, 422 КПК України, колегія суддів,
У Х В А Л И Л А :
Ухвалу слідчого судді Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 02 лютого 2016 року про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо підозрюваного ОСОБА_11 - залишити без змін, а апеляційні скарги прокурора Лубенської місцевої прокуратури ОСОБА_9 , захисників ОСОБА_10 та ОСОБА_8 в інтересах підозрюваного ОСОБА_11 без задоволення.

В порядку ст. 404 КПК України уточнити термін дії обраного судом запобіжного заходу та вважати датою його закінчення 29 березня 2016 року.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С У Д Д І :
ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4
(підпис) (підпис) (підпис)
Згідно з оригіналом
Суддя: ОСОБА_2 .