Єдиний унікальний номер 229/3228/15-к
Номер провадження 11-сс/775/165/2015

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 вересня 2015 року м.Артемівськ
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
прокурора ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився с. Ставчани,Пустомитівського району Львівської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, службовця військової частини польова пошта № НОМЕР_1 , раніше не судимого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2ст.121, ч. 1 ст. 186 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:
25 серпня 2015 рокуслідчий СВ Дружківського MBГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_8 за погодженням з прокурором ОСОБА_9 звернувся з клопотанням до Дружківського міського суду Донецької області про зміну запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою підозрюваному ОСОБА_7 .
Ухвалою слідчого судді Дружківського міського суду Донецької області від 25серпня 2015 року вказане клопотанняслідчого СВ Дружківського MBГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_8 за погодженням з прокурором ОСОБА_9 було задоволене, та змінено ОСОБА_10 запобіжний захід з особистого зобов`язання на тримання під вартою в Артемівському СІ УДПтСУ в Донецькій області, строк застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою застосований на шістдесят днів, а саме з 25 серпня 2015 року по 23 жовтня 2015 року (включно).
Досудовим розслідуванням встановлено, що 18 серпня 2015 року приблизно о 12 годині ОСОБА_7 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою прийшов за місцем мешкання знайомої йому ОСОБА_11 в квартиру АДРЕСА_2 , де знаходився її знайомий ОСОБА_12 . Дізнавшись, що ОСОБА_11 за місцем мешкання відсутня, ОСОБА_7 в очікуванні ОСОБА_11 разом з невстановленою особою залишилися в приміщенні квартири. Помітивши у ОСОБА_12 належний ОСОБА_11 мобільний телефон «LenovoАЗ 19», яким той користувався, прийняв рішення відкрито викрасти чуже майно.
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_13 вихопив з рук у ОСОБА_12 мобільний телефон «LenovoАЗ 19», в якому використовувалася карта пам`яті об`ємом 18 Гб., умисно, відкрито, з корисливих мотивів, викрав чуже майно, після цього з місця скоєння злочину зник, розпорядившись викраденим чужим майном на свій розсуд, заподіявши ОСОБА_11 матеріальний збиток на суму 1999 грн.
Продовжуючи свою злочинну діяльність, 18 серпня 2015 року приблизно о 23 годині ОСОБА_13 , будучи в стані алкогольного сп`яніння, разом з невстановленою в ході досудового розслідування особою та раніше незнайомим йому ОСОБА_14 знаходився біля третього під`їзду будинку №58 по вул. Чапаева м. Дружківки. На грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин у ОСОБА_7 разом з невстановленою в ході досудовогорозслідування особою виник злочинний намір, спрямований на умисне заподіяння ОСОБА_15 0 тілесних ушкоджень будь-якого ступеню тяжкості. s
Реалізуючи свій злочинний намір, ОСОБА_13 разом з невстановленою особою діючі, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, нанесли декілька ударів кулаками рук по обличчю та тулубу ОСОБА_14 , після чого вихопили з рук у ОСОБА_14 дерев`яний держак, яким той оборонявся, та декілька разів вдарили ОСОБА_14 по спині. ОСОБА_14 забрав у ОСОБА_7 та невстановленої в ході досудового розслідування особи дерев`яний держак, яким замахнувся на ОСОБА_7 . Останній взяв ОСОБА_16 за одяг та повалив на асфальтований тротуар, внаслідок чого потерпілий вдарився головою об бордюрннй камінь.
Своїми умисними діями ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_14 епідуральний крововилив внаслідок закритої черепно-мозкової травми, в результаті чого 19 серпня 2015 року настала смерть ОСОБА_14 ..
Мотивуючи прийняте рішення, слідчий суддя врахував тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_7 , яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким і за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі від7 до 10 років, наявність обґрунтованої підозри щодо нього, що є наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний може незаконно впливати на свідків, потерпілу, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином. З огляду на те, що в результаті вчиненого правопорушення загинула людина розмір застави не визначався.
На дану ухвалу слідчого судді захисником ОСОБА_6 , який діє в інтересах підозрюваного, подано апеляційну скаргу, в якій він просить ухвалу слідчого судді скасувати та залишити підозрюваному ОСОБА_7 запобіжний заходу у вигляді особистого зобов`язання.
Обґрунтовуючи апеляцію, захисник вказує на те, щоорган досудового слідства та прокурор не надали слідчому судді доказів того, що при обранні іншої міри запобіжного заходу ОСОБА_7 може ховатися від слідства та суду, перешкоджати встановленню істини по справі, чи перешкоджати виконанню ним процесуальних зобов`язань чи здійснювати вплив на будь-яких учасників процесу.
Захисник ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, в своїй апеляції він просив розглянути апеляційну скаргу без його участі. Підозрюваний з клопотанням про розгляд апеляції у його присутності до суду не звертався. Та інші клопотання не надходили.
Заслухавши суддю-доповідача, прокурора, який заперечував проти апеляції, просив відмовити в її задоволенні,дослідивши матеріали судового провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 25 серпня 2015 року, ОСОБА_7 був повідомлений про зміну раніше повідомленої 20 серпня 2015 року підозри, про те, що він 18.08.2015 року вчинив відкрите викрадання чужого майна (грабіж), а також умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого.
В силу ст. 183 КПК України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.
Згідно вимог ст. 177 КПК України, - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, - під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
20 серпня 2015 року ОСОБА_7 вручене повідомлення про підозру скоєння кримінального правопорушення за ч.2 ст. 121 КК України.
20 серпня 2015 року ухвалою Дружківського міського року, Донецької області до ОСОБА_7 був застосований запобіжний захід у вигляді особистого забов`язання.
25 серпня 2015 ОСОБА_17 було вручене повідомленняпрозміну раніше повідомленої підозри, з якого вбачається, що він підозрюється в скоєнні кримінальних правопорушень, передбаченихст.121 ч.2 та ст. 186 ч.1 КК України, і в цей же день йогобуло затримано .
Слідчий суддя, перевіряючи законність і обґрунтованість клопотання слідчого прозміну запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартоющодопідозрюваного у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194,200 КПК України, вислухав думку учасників процесу, дослідив фактичні обставини та матеріали кримінального провадження.
Судом першої інстанції враховано, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.2 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є тяжким.
Суд першої інстанції в своїй ухвалі правильно послався на вимоги ст. 200 КПК України. Згідно ст.200 ч.2 п.2 КПК України, у клопотанні про зміну запобіжного заходу обов`язково зазначаються обставини, які існували під час прийняття попереднього рішення про застосування запобіжного заходу, але про які слідчий, прокурор на той час не знав і не міг знати.
З матеріалів справи вбачається, що при обрані запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання, слідчому не було відомо про скоєння ОСОБА_7 іншого кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України.
Крім того, суд взяв до уваги дані про особу ОСОБА_7 і врахував відсутність у нього міцних соціальних зв`язків, а також наявність ризиків, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків, вчинити інше кримінальне правопорушення і це вказує на недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою та буде достатнім для запобігання зазначеним ризикам.
Колегія суддів вважає, що оцінюючи в сукупності всі обставини, з урахуванням тяжкості інкримінованих підозрюваному кримінальних правопорушень, можливої міри покарання, яка йому загрожує та наявності ризиків, визначених ст. 177 КПК України у кримінальному провадженні, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про неможливість застосування щодо ОСОБА_7 запобіжного заходу, не пов`язаного з реальним позбавленням волі.
Доводи захисника про можливість застосування до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного засобу у виді особистого зобов`язання є безпідставними, оскільки згідно матеріалів справи підозрюваний є військовослужбовцем і має можливість переховуватися від слідства та суду.
З огляду на викладене, зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави, з яких сторона захисту просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.
Отже, порушень вимог кримінального процесуального законодавства, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, тому колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною, обґрунтованою та справедливою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 176-178, 194, 200, 407, 419, 422 КПК України, колегія суддів,-
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Дружківського міського суду Донецької області від 25 серпня 2015 року про задоволення клопотання слідчого СВ Дружківського МВ ГУМВС України в Донецькій області ОСОБА_8 за погодженням з прокурором ОСОБА_9 про зміну запобіжного заходу у вигляді особистого зобов`язання та застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 186 КК України, та зміну запобіжного заходу з особистого зобов`язання на тримання під вартою в Артемівському СІ УДПтСУ в Донецькій області залишити без змін.
Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Колегія суддів апеляційного суду

Донецької області