справа № 0312/2019/2012
провадження №1/0312/235/2012
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 листопада 2012 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області

під головуванням судді Ференс-Піжук О.Р.

при секретарі Харук Ю.І.

з участю прокурора Васьовчика І.В.,

захисників ОСОБА_1, ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Нововолинську кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, судимого вироком Нововолинського міського суду від 28.04.2009 року за ст.186 ч.ч.2,3 ст.186, ст.69 КК України до двох років позбавлення волі, звільнений 30 серпня 2010 року умовно достроково на невідбутий строк 11 місяців 11 днів, -

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, інваліда дитинства Ш групи, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_5, не судимого, -

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.187 КК України, -

встановив :

В судовому засіданні захисник підсудного ОСОБА_3 адвокат ОСОБА_1 заявив клопотання про зміну його підзахисному запобіжного заходу взяття під варту на підписку про невиїзд, мотивуючи тим, що ОСОБА_3 утримується під вартою з моменту затримання, тобто з 29 травня 2012 року, і суд при обранні йому виняткового запобіжного заходу 01.06.2012 року на строк два місяці, враховував лише тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3, а також ту обставину, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності. При цьому зазначає, що у кримінальній справі про обвинувачення ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за ч.2 ст.187 КК України, із за повторної неявки без поважних причин потерпілого ОСОБА_6, судом неодноразово оголошувались перерви у розгляді справи із застосуванням примусового приводу потерпілого через органи внутрішніх справ. Із за відсутності потерпілого ОСОБА_6 по місцю постійного проживання, приводи його не виконуються, що свідчить про ухилення останнього від явки до суду та не бажання приймати участь у розгляді справи з метою повного та обєктивного проведення судового слідства та прийняття судом рішення у встановлені законом строки. За таких обставин, вважає недоцільним продовження тримання підсудного ОСОБА_3 під вартою і просить застосувати до нього запобіжний захід підписку про невиїзд з покладенням на підсудного обовязків, передбачених ст.149-1 КПК 1960 року.

Заслухавши думку прокурора, який вважає, що на даний час існують ризики, що були враховані судом при вирішенні питання про взяття під варту ОСОБА_3, а тому клопотання є безпідставним, думку захисника ОСОБА_2, підсудних ОСОБА_3, ОСОБА_4.В., які підтримали клопотання сторони захисту, суд дійшов висновку, що на даному етапі судового розгляду, враховуючи не виконання процесуальних обовязків потерпілим ОСОБА_6, що позбавляє можливості закінчити розгляд справи у розумні строки, є підстави для заміни запобіжного заходу підсудному ОСОБА_3 на більш мякий у виді підписки про невиїзд з покладенням на нього обовязків, передбачених статтею 149-1 КПК 1960 року.

Згідно ст.165 КПК України 1960 року, заміна одного запобіжного заходу іншим здійснюється судом. Звільнення з під варти у кримінальних справах що знаходяться в судовому провадження здійснюється лише за рішенням суду.

Як зазначено у п.10 листа Вищого спеціалізованого суду України № 1735/0/4-12 від 26.11.2012 року, Про деякі питання застосування розділу ХІ Перехідні положенняКримінального процесуального кодексу України, під час розгляду клопотань про зміну чи скасування запобіжного заходу в порядку КПК 1960 року, судам необхідно враховувати положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практику Європейського суду з прав людини, а також загальну спрямованість реформи кримінального судочинства на гуманізацію та підвищення гарантій захисту прав особи, згідно з якими тримання особи під вартою має бути винятковим запобіжним заходом.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 має постійне місце проживання, раніше притягувався до кримінальної відповідальності, але був умовно достроково звільненим від відбування покарання на 11 місяців 11 днів і в цей період не вчинив протиправних діянь, у справі відсутні будь-які дані, які б свідчили про порушення ОСОБА_3 процесуальних обовязків чи його бажання ухилитися від слідства та суду і перешкоджати встановленню істини у справі, а тому суд не вбачає доцільності у подальшому утриманні підсудного ОСОБА_3 під вартою і вважає за можливе змінити підсудному ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді взяття під варту на підписку про невиїзд, яка є достатнім заходом для досягнення мети застосування запобіжного заходу.

Суд, відповідно до ст.149-1 КПК 1960 року покладає на підсудного ОСОБА_3 обовязки: зявлятися на виклик до суду, повідомляти суд про зміну місця свого проживання та не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 148, 149-1, 165, 150, 151, 274 КПК 1960 року ,-

постановив:

Задовольнити клопотання.

Змінити підсудному ОСОБА_3 запобіжний захід з тримання під вартою на підписку про невиїзд, звільнивши його з під варти із зали суду негайно.

Покласти на підсудного ОСОБА_3 обовязки: зявлятися на виклик до суду, повідомляти суд про зміну місця свого проживання та не відлучатися з місця постійного проживання без дозволу суду.

Головуючий: