В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.10.2015

Рiвненський мiський суд Рівненської області у складі

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю: секретарів судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

законних представників неповнолітніх обвинувачених

ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

захисників адвокатів ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

потерпілого ОСОБА_13 ,

представника служби у справах дітей виконавчого комітету

Рівненської міської ради ОСОБА_14 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0003140 по обвинуваченню

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця міста Рівне, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , з повною середньою освітою, учня 1-го курсу Рівненського технічного ліцею, непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України;

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, уродженця міста Рівне, зареєстрованого та проживаючого за адресою АДРЕСА_2 , з базовою середньою освітою, учня 10-го класу Рівненської спеціалізованої школи «Центр надії», непрацюючого, неодруженого, раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

Органом досудового розслідування неповнолітнім ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пред`явлене обвинувачення у тому, що вони 01 червня 2014 року близько 21 години 00 хвилин, за попередньою змовою між собою, маючи умисел на таємне викрадення майна, шляхом вибивання дерев`яних дощок, якими закрито вхід у будівлю, проникли до самого будинку АДРЕСА_3 , звідки намагалися таємно викрасти чотири коробки нових саморізів: дві коробки вмістом по 500 штук 3,5х35мм в кожній вартістю 65 гривень за одну, коробку вмістом 250 штук 3,5х40мм вартістю 120 гривень, коробку вмістом 1000 штук 3,5х70мм вартістю 270 гривень, чим намагалися заподіяти ОСОБА_13 майнової шкоди на загальну суму 520 гривень, але не довели свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від їх волі, оскільки були затримані потерпілим ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .

Дії ОСОБА_7 та ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України як закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у приміщення.

Допитані в судовому засіданні обвинувачені ОСОБА_7 і ОСОБА_8 винними себе у вчиненні інкримінованого їм злочину не визнали та показали, що ніякого злочину не вчиняли.

Так, обвинувачений ОСОБА_7 суду показав, що 01 червня 2014 року у вечірній час разом з ОСОБА_8 каталися на велосипедах у себе на районі. Захотіли в туалет і на вулиці Горбачевського зайшли за блоки, що на ділянці, де ведеться будівництво будинку, та сходили в туалет. Вказана ділянка не була повністю огороджена. Вони сиділи на блоках, а їх велосипеди лежали біля блоків. Потім під`їхав автомобіль, з нього вийшли два старших чоловіка, один з яких схватив ОСОБА_8 , а він відбіг та втік. Стояв на кінці вулиці і дивився. Бачив, як під`їхав ще один автомобіль. Після цього йому на мобільний телефон дзвонив якийсь чоловік та погрожував. Він зателефонував матері ОСОБА_8 , потім зустрів її і вони підійшли до місця події. Потерпілий викликав міліцію і їх завезли на вулицю Пушкіна до міського відділу міліції. У відділі міліції пробули близько півтори години, при цьому, нічого там у них не забирали.

ОСОБА_7 також показав, що до будинку вони з ОСОБА_8 не підходили, в будинок не заходили і не залазили, нічого не пиляли і ніяких інструментів у них не було. У нього особисто нічого не вилучали.

Обвинувачений ОСОБА_8 в судовому засіданні дав показання, аналогічні показанням ОСОБА_7 . Також показав, що чоловік, який його схопив, як пізніше він дізнався, це був ОСОБА_16 , почав пхати його за будинок, звинувачував у тому, що він украв якийсь провід, показував якісь пакети. Тричі його вдарив потерпілий. До того, як його схопили, він з ОСОБА_7 до будинку не ходили і в приміщення будинку не проникали. Ніякого інструмента у них не було. У міському відділі міліції працівники міліції спілкувалися з ними без батьків.

Відповідно до вимог статті 91 КПК України до обставин, які підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, серед іншого, відноситься подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення), а також винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.

Статтею 84 КПК України встановлено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Обвинувачені ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , визнавши факт свого перебування 01 червня 2014 року близько 21 години біля будинку АДРЕСА_3 , заперечили наявність у них умислу на таємне викрадення майна та вчинення будь-яких дій, які б свідчили про замах на таємне викрадення чужого майна.

В обґрунтування доведеності обвинувачення прокурор посилається на показання потерпілого ОСОБА_13 , свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_18 , протоколи слідчих дій та інші долучені до матеріалів кримінального провадження документи (протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, протокол огляду місця події, заяви, протоколи огляду предметів, протоколи пред`явлення особи для впізнання за фотознімками, протоколи проведення слідчого експерименту, речові докази, тощо).

Разом з тим, пред`явлене ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, суд визнає недоведеним.

З показань допитаного в судовому засіданні потерпілого ОСОБА_13 слідує, що ним на земельній ділянці, що знаходиться в АДРЕСА_3 , проводиться будівництво житлового будинку. Земельна ділянка огороджена з трьох сторін і на ній знаходиться недобудований будинок та будівельний вагончик (контейнер). За дві неділі до 01 червня 2014 року працівники, які у нього працювали, поїхали на заробітки. Він періодично навідувався на будівництво, щоб перевірити його схоронність, оскільки раніше мали місце випадки крадіжок.

Потерпілий показав, що 01 червня 2014 року біля 21 години він разом зі своїм родичем ОСОБА_16 приїхали на будівництво, щоб перевірити його цілісність, де були затримані дві особи, які намагалися проникнути в будівлю.

За фундаментом цоколя огорожі він виявив велосипед і це його насторожило. Він та ОСОБА_16 бачили, як ОСОБА_7 вистрибнув з балкону, а ОСОБА_8 зійшов з балкону по дошках. У ОСОБА_8 в руках був пакет із саморізами. ОСОБА_7 втік, а ОСОБА_8 затримав ОСОБА_16 . При затриманні ОСОБА_8 пакет із саморізами кинув. Він дав ляпаса ОСОБА_8 . Останній зателефонував матері, яка приїхала на місце. Спочатку мати ОСОБА_8 , а потім і він по мобільному телефону викликали міліцію. Коли приїхала слідчо-оперативна група, на місці події був він, ОСОБА_16 та ще один його знайомий ОСОБА_19 . Зазначив, що балкон будинку має панорамне вікно, яке забите дошками, які, на час події, збоку були відірвані.

Також показав, що на будівельному вагончику був зрізаний замок. ОСОБА_7 показав, де заховав пилку по металу. Саморізи були у будинку, а що пропало з будівельного вагончика не знає.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_16 суду показав, що є далеким родичем потерпілого ОСОБА_13 01 червня 2014 року біля 21 години вони з ОСОБА_13 приїхали на його земельну ділянку, щоб перевірити цілісність будівництва. На території ділянки лежало два велосипеди. Коли він підійшов до балкону, який знаходиться з тильної сторони будівлі і вікно якого забите щитами, з балкону стрибнув і побіг спочатку один хлопець, а потім другий. Чи був хтось із хлопців у будинку, не бачив, а бачив лише те, як вони зістрибували з балкону. Коли хлопці зістрибували з балкону, речей при них не було і будь-яких інструментів у них він не бачив. Коли приїхали працівники міліції, всі піднімалися на балкон, де виявили чорний пакет із саморізами та ще декілька коробок із саморізами, які також лежали на балконі і які з балкону були вилучені працівниками міліції під час огляду місця події.

Також показав, що на будівельному вагончику був відсутній навісний замок, який лежав поруч і дуга якого була розпиляна пополам.

Як потерпілий ОСОБА_13 , так і свідок ОСОБА_16 , не показали про те, що обвинувачені проникали в будинок чи виходили з нього, а лише зазначили, що обвинувачені зістрибували з балкону. При цьому, свідок ОСОБА_16 вказав на те, що в обвинувачених, коли ті зістрибували з балкону, при собі ніяких речей не було, що суттєво розбігається з показаннями потерпілого ОСОБА_13 , який вказав на наявність у руках ОСОБА_8 пакета із саморізами.

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту шляхом відтворення дій, обстановки та обставин події від 11 серпня 2014 року, потерпілий ОСОБА_13 при проведенні слідчого експерименту показав, що спочатку з балкону з пакетом в руках стрибнув невідомий йому на той час хлопець, який намагався втекти, але не зміг та зупинився, оскільки з одного боку стояв він, а з іншого ОСОБА_16 . Потім з балкону спустився інший хлопець, який також залишився у дворі до приїзду працівників міліції (а.с.70-73).

Згідно протоколу проведення слідчого експерименту шляхом відтворення дій, обстановки та обставин події від 11 серпня 2014 року, свідок ОСОБА_16 при проведенні слідчого експерименту вказав на ті ж обставини, що і потерпілий ОСОБА_13 при проведенні слідчого експерименту (а.с.75-78).

Суд звертає увагу на те, що показання, дані потерпілим ОСОБА_20 та свідком ОСОБА_16 в судовому засіданні, відрізняються від обставин, про які вони зазначали при проведенні слідчого експерименти.

Згідно протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01 червня 2014 року, потерпілий ОСОБА_13 повідомив міліцію про те, що 01 червня 2014 року близько 22 години 20 хвилин він затримав ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які намагалися викрасти з його недобудованого будинку шляхом проникнення електроінструмент та комплектуючі, а не саморізи, про які потерпілий вказав у судовому засіданні і щодо замаху на викрадення яких ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пред`явлено обвинувачення (а.с.7).

Як слідує з протоколу огляду місця події від 01 червня 2014 року, при огляді території незавершеного будівництва на АДРЕСА_3 , виявлено відсутність замка на будівельному вагончику, а біля нього два сліди взуття, які вилучені. Позаду будинку поблизу лівого дальнього кута на цементній основі виявлено та вилучено дужку від навісного замка та поліетиленовий пакет чорного кольору із саморізами. На бетонній плиті балкону виявлено напильник, який вилучено, та дві паперові коробки з саморізами, які повернуті потерпілому (а.с.9-12).

Допитаний в судовому засідання свідок ОСОБА_17 суду показав, що 01 червня 2014 року в складі слідчо-оперативної групи виїжджав на місце події та проводив огляд місця події. З місця події, серед іншого, було вилучено поліетиленовий пакет із саморізами та гвіздками, який знаходився на землі. Експерт шукав на пакеті відбитки пальців, але чи знайшов, він не знає. Сліди пальців рук з місця події не вилучалися. Крім того, як зазначив свідок, потерпілий ОСОБА_13 при проведенні огляду вказував на те, що раніше у нього було викрадено кабель.

В матеріалах кримінального провадження докази, які свідчили б про дослідження як пакета із саморізами, вилученого з місця події, так і двох паперових коробок із саморізами, виявлених під час огляду місця події та повернутих тоді ж потерпілому, на наявність відбитків пальців та їх ідентифікацію, відсутні.

Як слідує з висновку експерта від 27 червня 2014 року № 465, вилучені при огляді місця події біля будівельного вагончика два сліди взуття придатні для встановлення групової належності взуття. Питання про придатність слідів для ідентифікації може бути вирішене при наявності конкретного екземпляру взуття (а.с.40-41).

Разом з тим, під час досудового розслідування в обвинувачених взуття для ідентифікації не вилучалося і відповідне дослідження не проводилося.

Як слідує з висновку експерта від 17 червня 2014 року № 427, на вилученому з місця події напильнику слідів рук не виявлено (а.с.27-28).

Заява ОСОБА_7 від 01 червня 2014 року про те, що він добровільно видає працівникам міліції пилку, якою 01 червня 2014 року спиляв замок дверей на будівництві, що знаходиться в АДРЕСА_3 для приєднання до кримінального провадження (а.с.13), і, відповідно, протокол огляду цієї пилки від 02 червня 2014 року (а.с.14) та постанову про приєднання пилки до кримінального провадження як речового доказу від 02 червня 2014 року (а.с.15), суд визнає недопустимими доказами по справі, виходячи з наступного.

Як слідує з показань обвинувачених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , потерпілого ОСОБА_13 , свідків ОСОБА_16 , ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , обвинувачені були фактично затримані та доставлені у Рівненський міський відділ УМВС України в Рівненській області.

Згідно інформації Рівненського обласного центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги від 15 вересня 2014 року № 327-14, повідомлення про факт затримання працівниками Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_8 та ОСОБА_7 до центру 01 червня 2014 року не надходило, доручення центру для здійснення захисту від обвинувачення особи, затриманої за підозрою у вчиненні злочину не видавалось.

Обвинувачений ОСОБА_7 суду показав, що заяву про видачу пилки від писав в приміщенні міського відділу міліції під диктовку працівника міліції. Насправді ніякої пилки він не видавав і де вона взялася не знає.

Враховуючи неповнолітній вік обвинуваченого та положення ст.42, ст.52 КПК України, написання вказаної заяви ОСОБА_7 без свого законного представника та захисника, свідчить про порушення вимог кримінального процесу та недопустимість цієї заяви як доказу. Слід звернути увагу на те, що у заяві ОСОБА_7 зазначається дата його народження, а саме, 17 квітня 1998 року.

В судовому засіданні під час допиту потерпілий ОСОБА_13 показав, що до приїзду слідчо-оперативної групи ОСОБА_7 показував, де заховав пилку по металу.

При дослідженні в судовому засіданні документів потерпілий ОСОБА_13 показав, що пилку ОСОБА_21 дістав за металевою бочкою і видав при ньому.

Однак, як показав у судовому засіданні свідок ОСОБА_16 , ніякого інструмента в обвинувачених він не бачив. Про те, що ОСОБА_7 показував місце знаходження пилки чи видавав її будь-кому, свідок у своїх показаннях нічого не зазначив.

Свідок ОСОБА_17 суду показав, що ніякої пилки по металу під час огляду місця події не вилучалося.

Протокол вилучення пилки в матеріалах кримінального провадження відсутній.

За таких обставин суд визнає, що походження згаданої пилки за матеріалами кримінального провадження не встановлено.

Згідно висновку експерта від 26 червня 2014 року № 438, на дужці замка, вилученій з місця події наявні сліди знаряддя злому, однак вирішити питання про наявність слідів, придатних для ідентифікації знаряддя злому не представилось можливим. При цьому, як слідує з висновку експерта, на дослідження йому надавалися як дужка навісного замка, так і напильник з пилкою (а.с.33-35).

Сама ж пилка на наявність відбитків пальців та їх ідентифікацію не досліджувалася.

Як слідує з протоколу огляду предметів від 02 червня 2014 року, у вилученому з місця події поліетиленовому пакеті чорного кольору знаходяться 936 нових саморізів довжиною 35мм, а також 99 цвяхів різної довжини зі слідами іржі, деякі зігнуті, 1 саморіз довжиною 100мм зігнутий та зі слідами іржі та 3 нові саморізи довжиною 40мм (а.с.18-20).

Виявлені під час огляду місця події дві коробки з саморізами були відразу ж повернуті потерпілому, про що зазначено у протоколі огляду місця події (а.с.9-12). Вміст вказаних коробок щодо наявності, кількості та характеристик саморізів на досудовому розслідуванні не досліджувався.

Згідно пред`явленого обвинувачення, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються у замаху на викрадення чотирьох коробок нових саморізів: дві коробки вмістом по 500 штук 3,5х35мм в кожній вартістю 65 гривень за одну, коробку вмістом 250 штук 3,5х40мм вартістю 120 гривень, коробку вмістом 1000 штук 3,5х70мм вартістю 270 гривень.

В той же час, згідно матеріалів кримінального провадження, було виявлено дві коробки, які на вміст не оглядалися та не досліджувалися, а також саморізи розсипом, що містилися в поліетиленовому пакеті.

Експертне чи товарознавче дослідження саморізів під час досудового розслідування не проводилось, їх вартість фактично не встановлювалися.

Натомість, в матеріалах кримінального провадження містяться довідки вартості упаковок саморізів різних видів, які не можуть бути визнані належними та допустимими доказами (а.с.66,68,69).

Наведені у вказаних довідках дані неможливо ідентифікувати з конкретним об`єктом злочину. Крім того, ці довідки слід визнати ще й неналежно оформленими, оскільки вони не містять ні дати їх видачі, ні підписів осіб, які їх видавали.

За таких обставин суд прийшов до висновку, що у даному кримінальному провадженні об`єкт злочину та його вартість належним чином взагалі не встановлені.

Згідно протоколів пред`явлення особи для впізнання за фотознімками від 25 липня 2014 року, під час досудового розслідування свідок ОСОБА_16 та потерпілий ОСОБА_13 за фотознімками серед інших осіб впізнали ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.53-64).

Разом з тим, обвинувачені ОСОБА_7 і ОСОБА_8 в судовому засіданні не заперечили факт свого перебування на території незавершеного будівництва, що на АДРЕСА_3 та їх зустріч з потерпілим та свідком.

Свідок ОСОБА_18 суду показала, що влітку 2014 року була запрошена до Рівненського міського відділу міліції в якості педагога на допит неповнолітніх обвинувачених. Біля входу до міського відділу міліції бачила обвинувачених та їх законних представників. Один з хлопців хвилювався, а мати йому сказала, щоб він говорив те, що вона йому сказала. Один із хлопців говорив, що вони були на будівництві і лазили на другому поверсі.

Суд визнає, що показання свідка ОСОБА_18 можуть підтверджувати лише те, що обвинувачені перебували на території незавершеного будівництва потерпілого, що визнається і самими потерпілими, однак не містять фактичних даних, що мають значення для даного кримінального провадження та підлягають доказуванню. Крім того, враховуючи вимоги ст.97 КПК України, показання свідка ОСОБА_18 , як показання з чужих слів, не можуть бути визнані допустимим доказом.

Допитані в судовому засіданні в якості свідків законні представники неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_10 та ОСОБА_9 підтвердили викладені обвинуваченими обставини щодо їх невинуватості у вчиненні інкримінованого злочину.

Свідок ОСОБА_10 також показала, що при зустрічі з потерпілим ОСОБА_13 останній повідомив їй про те, що затримав її сина, який украв у нього кабель і т.п.

Свідок ОСОБА_9 показала крім того, що при зустрічі потерпілий ОСОБА_13 казав, що зловив хлопців і що у нього було біля восьми крадіжок.

Однією із засад кримінального провадження, як зазначено у статті 7 КПК України, є презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.

Згідно частини четвертої статті 17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Відповідно до вимог частини другої статті 8 та частини п`ятої статті 9 КПК України, принцип верховенства права у кримінальному провадженні та кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Як зазначено у рішеннях Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Смирнов проти України» від 15 липня 2010 року, остаточне рішення від 15 жовтня 2010 року (пункт 53) та у справі «Бочаров проти України» від 17 березня 2011 року, остаточне рішення від 17 червня 2011 року (пункт 45), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів.

Оцінюючи досліджені по справі докази з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд прийшов до висновку, що стороною обвинувачення не доведено, що інкриміноване обвинуваченим ОСОБА_7 та ОСОБА_8 кримінальне правопорушення, вчинено саме обвинуваченими.

За встановлених судом обставин ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підлягають виправданню.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню відповідно до вимог ст.100 КПК України.

Витрати, пов`язані із залученням експерта в розмірі 1173 гривні 60 копійок, підлягають компенсуванню за рахунок коштів Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст.368-371,374,376,392-395 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визнати невинуватими у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.3 ст.185 КК України, та їх виправдати за недоведеністю вчинення ними вказаного злочину.

Речові докази по справі: металеву пилку, напильник з дерев`яним руків`ям, два сліди взуття, дужку навісного замка, передані на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області (а.с.15,42,43), - знищити; чорний поліетиленовий пакет із саморізами, переданий на відповідальне збереження під розписку потерпілому (а.с.21,22), - повернути потерпілому ОСОБА_13 .

Витрати, пов`язаних із залученням експерта в розмірі 1173 гривні 60 копійок, компенсувати за рахунок коштів Державного бюджету України.

На вирок суду може бути подана апеляцiя до апеляцiйного суду Рiвненської областi через Рiвненський мiський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1