АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарях ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю прокурора ОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

потерпілого ОСОБА_8

представника потерпілого ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 30 травня 2014 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 12 березня 2013 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його особистою власністю.

03 квітня 2014 року вирок суду набрав законної сили та його звернуто до виконання.

16 травня 2014 року захисник ОСОБА_10 в інтересах засудженого ОСОБА_7 звернулася до Шевченківського районного суду м. Києва з клопотанням про звільнення останнього від відбування основного покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році», як такого, що на день набрання чинності цього закону він відбув більше однієї чверті призначеного строку покарання.

Ухвалою суду від 30 травня 2014 року задоволено клопотання захисника ОСОБА_10 та звільнено ОСОБА_7 від подальшого відбування основного покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва від 12 березня 2013 року, на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році».

На зазначену ухвалу представник потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження ухвали суду, скасувати ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 30 травня 2014 року і постановити нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання захисника засудженого відмовити.

Заслухавши доповідь судді, пояснення потерпілого та його представника, які підтримали апеляційну скаргу, просили поновити строк на оскарження ухвали та задовольнити апеляційну скаргу, думку прокурора, який вважав, що представник потерпілого не вправі оскаржувати зазначену ухвалу суду, дослідивши матеріали провадження, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу представника потерпілого слід повернути її автору, а провадження за апеляційною скаргою закрити, виходячи з наступного.

Зміст ст. ст. 56, 58 КПК України визначає права потерпілого та його представника як обсяг та межі дозволеної поведінки у кримінальному провадженні.

Зокрема, зазначеними нормами закону надано право потерпілому та його представнику протягом кримінального провадження оскаржувати судові рішення.

Разом з тим, в зазначених статтях міститься застереження, що таке оскарження повинно здійснюватися виключно в порядку, передбаченому КПК України.

В свою чергу ст. 539 КПК України, яка визначає порядок вирішення судом питань, пов`язаних із виконання вироку, передбачено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.

У судове засідання по розгляду такого клопотання викликаються засуджений, його захисник, законний представник та прокурор (інші особи, якщо це прямо передбачено законом).

Зі змісту вказаної норми закону випливає, що якщо клопотання, пов`язане з виконанням вироку було ініційоване захисником засудженого та стосується виключного прав та інтересів засудженого, у розгляді вказаного клопотання вправі брати участь лише засуджений, його захисник та прокурор (інші особи, якщо це прямо передбачено законом). Відповідно здійснювати будь-які процесуальні дії, пов`язані з розглядом вказаного клопотання, в тому числі і оскаржувати судове рішення, яке постановлено за наслідками розгляду вказаного клопотання, наділені виключно вказані особи. Потерпілий та його представник, які не є суб`єктами розгляду такого клопотання КПК України, процесуальним правами щодо розгляду клопотання не наділені, а отже і права на оскарження відповідного рішення в апеляційному порядку, вони також не мають.

Вказана позиція суду кореспондується і з вимогами ст. 393 КПК України, якою визначено, що потерпілий та його представник мають право подавати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції лише в межах вимог, заявлених ними в суді першої інстанції. Тобто, якщо потерпілий та його представник не є учасниками розгляду клопотання, яке пов`язано з виконанням вироку у суді першої інстанції, тому і права на оскарження рішення суду першої інстанції вони не мають.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала про звільнення ОСОБА_11 від відбування покарання на підставі акту амністії була постановлена судом на стадії виконання вироку. Вказане питання було ініційоване перед судом за клопотанням захисника засудженого, стосувалося виключного прав та інтересів засудженого, а тому на виконання вимог ст. 539 КПК України, у судове засідання по розгляду клопотання викликалися лише засуджений, його захисник та прокурор.

Таким чином, виходячи з положень ст. 393 КПК України, потерпілий та його представник, які не були учасниками розгляду клопотання у суді першої інстанції, не володіють і правами на оскарження відповідного рішення в апеляційному порядку.

Крім того, права потерпілого на стадії виконання вироку обмежені вимогами ч. 1 ст. 539 КПК України, відповідно до якої потерпілому надано право звертатися до суду з клопотанням про вирішення питань, які безпосередньо стосуються їх прав, обов`язків чи законних інтересів. Тому, лише при розгляді вказаних клопотань, потерпілий та його представник вправі брати участь у судовому засіданні та оскаржувати рішення суду першої інстанції, постановлених за наслідками розгляду такого клопотання, в апеляційному порядку.

Акт амністії є волевиявленням гуманізму та прощення до засудженого з боку держави. При реалізації процедури «прощення» правовідносини виникають виключно між засудженою особою та державою, які по своїй правовій природі не породжують питань, що безпосередньо стосуються прав, обов`язків чи законних інтересів потерпілого.

З урахуванням вищевикладеного, а саме тих обставин, що представник потерпілого не є особою, яка вправі оскаржувати ухвалу суду першої інстанції про звільнення засудженого від подальшого відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію у 2014 році», апеляційна скарга представника потерпілого підлягає поверненню її автору. Оскільки апеляційним судом було з`ясовано те, що оскаржувана ухвала суду винесена на стадії виконання вироку лише після відкриття апеляційного провадження, тому, виходячи з принципів законності, визначених у ст. 9 КПК України, єдино правильним процесуальним рішенням, яке може бути прийнято судом у такому випадку, є закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою представника потерпілого.

Керуючись ст.ст. 392, 393, 395, 399, 404, 405, 418, 376 КПК України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А :

Повернути представнику потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9 апеляційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами, на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 30 травня 2014 року, якою задоволено клопотання захисника ОСОБА_10 та ОСОБА_7 звільнено від подальшого відбування основного покарання у виді позбавлення волі, призначеного вироком Деснянського районного суду м. Києва від 12 березня 2013 року за ч. 4 ст. 190 КК України, на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника потерпілого ОСОБА_8 ОСОБА_9 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва від 30 травня 2014 року про звільнення ОСОБА_7 від подальшого відбування основного покарання у виді позбавлення волі, на підставі ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році», закрити.
На ухвалу апеляційного суду може бути подано касаційну скаргу протягом трьох місяців з дня її проголошення до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/1361/2015
Слідчий суддя суду 1-ї інстанції: ОСОБА_12
Доповідач у суді апеляційної інстанції: ОСОБА_1