Номер провадження:1-в/521/1185/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 грудня 2015 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника ПВК УДПтСУ

в Одеській області (№51) ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі із застосування відеоконференції клопотання засудженого: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Одеської області, Тарутинського району, с. Бородіно, громадянина України, молдованина, маючого середньо-спеціальну освіту, не одруженого, до засудження не працюючого, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, засудженого 28.10.2005 року вироком Київського районного суду м. Одеси за ч. 3 ст. 15, ч. 1 ст. 153, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України до позбавлення волі строком на 14 років з конфіскацією майна, про застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання, -

В С Т А Н О В И В:
З клопотання засудженого ОСОБА_5 вбачається, що він просить суд застосувати до нього умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки останній відбув встановлену законом частину строку покарання, а саме три четвертих строку покарання, має заохочення, стягнень не має, працює на виробництві установи. В скоєному злочині розкаюється, на його утриманні знаходиться мати похилого віку, має родину та неповнолітнього сина.

Засуджений ОСОБА_5 просив суддю задовольнити його клопотання та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення з місць позбавлення волі.

Прокурор та представник ПВК - 51 в судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання засудженого та звільнення останнього з місць позбавлення волі умовно-достроково, оскільки останній не довів своє виправлення.

Вислухавши клопотання, думку прокурора, представника ПВК - 51 та засудженого, вивчивши додаткові матеріали, суд вважає за необхідне у задоволені клопотання відмовити, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Пунктом 3 частини 3 статті 81 КК України, також встановлюється, що умовно - дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим (серед інших): не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

Під час розгляду клопотання колонії, судом встановлено, що засуджений формально підпадає під умовно-дострокове звільнення, оскільки відбув три чверті строку покарання, призначеного вироком суду.

Разом з тим, суд вважає, що підстав для умовно-дострокового звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_5 не має. За час відбування покарання останній порушень режимних вимог допускав, за що має 22 стягнення, 21 з яких відповідно до п. 14 ст. 134 КВК України погашені. Так адміністрація колонії характеризує засудженого задовільно. До виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться сумлінно. Працевлаштований робітником в цеху сільськогосподарських машин, має заохочення. Участь в програмах диференційованого виховного впливу не приймає. За характером спокійний. Вину за скоєним злочином визнав.

Окрім того, під час судового розгляду, судом встановлено, що засуджений скоїв тяжкі та особливо тяжкі злочини, передбачені ч. 1 ст. 153, ч. 5 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України. Таким чином, обставини за якими було засуджено ОСОБА_5 , а також тяжкість покарання, свідчать про необхідність залишення засудженого у місці позбавлення волі.

Так, засуджений за час відбуття покарання в ПВК УДПтСУ в Одеській області (№51) має п`ять заохочень, однак доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів. Виправлення засудженого має бути підтверджено його постійною сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Сумлінна поведінка характеризується дотриманням режиму відбування покарання; виконання покладених на засудженого обов`язків; виконання законних вимог представників адміністрації органу, що виконує покарання; підвищенням загальноосвітнього і професійно-технічного навчання та інш.

Ставлення до праці характеризується постійною свідомою участю у суспільно корисній праці; систематичним виконанням трудових обов`язків, виробничих завдань і дорученої роботи; та інш.

Таким чином, сумлінна поведінка та ставленні до праці є необхідним і достатнім доказом виправлення засудженого.

Враховуючи викладені обставини, а також особу засудженого, кількість погашених стягнень, та відсутність стабільної законослухняної поведінки при відбутті покарання та його відношення до праці, суд вважає, що в задоволені клопотання засудженого необхідно відмовити, оскільки підстав вважати, що засуджений ОСОБА_5 довів своє виправлення не має.

На підставі вищевикладеного, керуючись ч.ч. 2, 3 ст. 81 КК України, ст. ст. 537, 539 КПК України, СУД, -

У Х В А Л И В:
В задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо застосування до нього умовно дострокового звільнення від відбування покарання відмовити.

Апеляційна скарга, на ухвалу суду, може бути подана протягом семи днів з дня її оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення. Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

С У Д Д Я: /підпис/
Копія вірна.
Суддя: ОСОБА_1
Секретар: