Справа № 135/1349/15-к
Провадження у справі № 1-в/135/70/15
У Х В А Л А
іменем України
29.10.2015 Ладижинський міський суд Вінницької області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

представника установи виконання покарань ОСОБА_4 ,

засудженого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Ладижині Вінницької області у режимі відеоконференції заяву засудженого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строку давності,-

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_5 звернувся до суду з заявою про звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строків давності.

В обґрунтування заяви зазначив, що він засуджений вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16 липня 2013 року за ч. 1 ст. 115, 4 ст. 70 КК України до позбавлення волі строком на 10 років. Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 7 листопада 2013 року апеляцію засудженого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 залишено без задоволення, а вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16 липня 2013 року стосовно ОСОБА_5 залишено без змін. Ухвалою колегії судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 вересня 2015 року касаційного скаргу засудженого ОСОБА_5 задоволено частково; ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 07 листопада 2013 року щодо ОСОБА_5 скасовано, а справу направлено на новий апеляційний розгляд. Враховуючи те, що ухвала Апеляційного суду Миколаївської області від 07 листопада 2013 року скасована, тому вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16 липня 2013 року не набрав законної сили, а з дня вчинення злочину 15.11.1998 і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ятнадцять років, тому вважає, що його необхідно звільнити від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 підтримав заяву, посилаючись на підстави, викладені у заяві.

Прокурор та представник установи виконання покарання заперечували щодо задоволення заяви, посилаючись на те, що враховуючи, що ухвалою колегії судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 вересня 2015 року ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 07 листопада 2013 року щодо ОСОБА_5 скасовано, а справу направлено на новий апеляційний розгляд, тому клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності на підставі ст. 49 КК України повинно вирішуватись під час розгляду кримінального провадження Апеляційним судом Миколаївської області, а не в порядку виконання вироку суду.

З`ясувавши позиції сторін, дослідивши заяву та додані до неї матеріали, матеріали особової справи засудженого, суд приходить до наступних висновків.

ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочину, який згідно із ст. 12 КК України відноситься до особливо тяжких злочинів.

Вироком Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16 липня 2013 року ОСОБА_5 було засуджено за ч. 1 ст. 115, 4 ст. 70 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на десять років.

Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 7 листопада 2013 року апеляцію засудженого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 залишено без задоволення, а вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16 липня 2013 року стосовно ОСОБА_5 залишено без змін. Дана ухвала набула законної сили та звернута до виконання.

Ухвалою колегії судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 вересня 2015 року касаційного скаргу засудженого ОСОБА_5 задоволено частково; ухвалу Апеляційного суду Миколаївської області від 07 листопада 2013 року щодо ОСОБА_5 скасовано, а справу направлено на новий апеляційний розгляд.

Відповідно до ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло п`ятнадцять років, у разі вчинення особливо тяжкого злочину.

Згідно ч. 1, 4 ст. 286 КПК України звільнення від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення здійснюється судом. Якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
У відповідності до ч. 3 ст.288 КПК України суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.
Згідно ст. 537 КПК України під час виконання вироків суд, визначений частиною другою статті 539 цього Кодексу, має право вирішувати такі питання: 1) про відстрочку виконання вироку; 2) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання; 3) про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким; 4) про звільнення від відбування покарання вагітних жінок і жінок, які мають дітей віком до трьох років; 5) про направлення для відбування покарання жінок, звільнених від відбування покарання внаслідок їх вагітності або наявності дітей віком до трьох років; 6) про звільнення від покарання за хворобою; 7) про застосування до засуджених примусового лікування та його припинення; 8) про направлення звільненого від покарання з випробуванням для відбування покарання, призначеного вироком; 9) про звільнення від призначеного покарання з випробовуванням після закінчення іспитового строку; 10) про заміну покарання відповідно до частини п`ятої статті 53, частини третьої статті 57, частини першої статті 58, частини першої статті 62 Кримінального кодексу України; 11) про застосування покарання за наявності кількох вироків; 12) про тимчасове залишення засудженого у слідчому ізоляторі або переведення засудженого з арештного дому, виправного центру, дисциплінарного батальйону або колонії до слідчого ізолятора для проведення відповідних процесуальних дій під час досудового розслідування кримінальних правопорушень, вчинених іншою особою або цією самою особою, за які вона не була засуджена, чи у зв`язку з розглядом справи в суді; 13) про звільнення від покарання і пом`якшення покарання у випадках, передбачених частинами 2 і 3 статті 74 Кримінального кодексу України; 14) інші питання про всякого роду сумніви і протиріччя, що виникають при виконанні вироку.
Таким чином, враховуючи вказані вимоги закону, а також те, що вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 16 липня 2013 року не набрав законної сили, ОСОБА_5 не набув статусу засудженого, тому питання про його звільнення від кримінальної відповідальності повинно розглядатись Апеляційним судом Миколаївської області під час розгляду судом апеляційної інстанції кримінального провадження, а не в порядку виконання вироку суду.
На підставі наведеного вище, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення даного клопотання.

Керуючись ст.49 КК України, 537, 539 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
У задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строку давності - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подачі апеляції через Ладижинський міський суд до апеляційного суду Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Ухвала суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: