Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області
ВИРОК

ИМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2010 року Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі:

головуючого судді Горбунова В.Г.

при секретарі Полатайко О.Ю.

з участю прокурора Замікули Б.С.

адвоката ОСОБА_1

потерпілої ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Олександрії кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_3, який народився 15 квітня 1980 року в м. Олександрія , Кіровоградської області , проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_2, не одруженого, працюючого обрубником на Кременчуцькому сталеливарному заводі, не судимого,-

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,-

В с т а н о в и в :

що підсудний при керуванні автомобілем порушив правила дорожнього руху, що призвело до наїзду на пішохода та спричиненню їй тяжких тілесних ушкоджень, що привело до смерті потерпілої.

Злочин було вчинено при слідуючих обставинах:

Близько 3 години 30 хвилин 24 квітня 2006 року підсудний керував автомобілем «ВАЗ - 21070» з державним номерним знаком 600-26 ОН і рухався в м. Олександрія по вул. Героїв Сталінграду від мосту по річці Інгулець в напрямку м. Дніпропетровськ.

Рухаючись темний час підсудний не вибрав безпечну швидкість, чим позбавив себе можливості вірно оцінювати дорожню обстановку та безпечно керувати автомобілем, перебуваючи в стомленому стані, втратив орієнтування на дорозі, що призвело зїзду його автомобіля на праве узбіччя походу свого руху та наїзду на пішохода ОСОБА_4, що рухалась в тому ж напрямку.

В результаті наїзду пішоходу ОСОБА_4 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді : закритої черепно-мозкової травми; забою головного мозку, гематоми, крововилив у мякі тканини голови, закритої тупої травми грудної клітки, переломи ребер зліва, крововилив у міжреберні мязи, розриву печінки, перелому лівої стегнової кістки в нижній третині, кровонабряку лівої стегново-гомілкової ділянки, крововиливу у мязи лівого стегна та садин на тілі , які відносяться до категорії тяжких , які привели до її смерті.

Своїми діями підсудний допустив порушення Правил дорожнього руху, а саме :

п.1.5, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоровю громадян, завдати матеріальних збитків;

п.2.3, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний б). бути уважним,стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну і на відволікатися від керування , цим засобом у дорозі;

п.2.9, що водієві забороняється б). керувати транспортним засобом у стані спяніння;

п.10.1, що перед початком руху, перестроюватись та будь-якого зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;

п.12.3, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій обєктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху обїзду перешкоди.

Порушення підсудним вимог п.п.1.5,п.2.3 б); п.2.9;п.10.1 і 12.3 Правил дорожнього руху і привело до наїзду на пішохода ОСОБА_4 спричинено її смерті.

Допитаний в якості підсудного ОСОБА_3 свою вину визнає повністю і пояснює, що дійсно 24 квітня 2006 року він всю ніч працював, оскільки це був святковий день і замовлень надходило дуже багато. Десь після третьої години ночі він відвіз пасажира і повертався в місто через міст річки Інгулець по вул. Героїв Сталінграду в напрямку міста Дніпропетровська. Вже точно не памятає, як сталось, але мабуть відволікся і памятає тільки, перед автомобілем дівчину і удар автомобіля. На деякий час ним було втрачено свідомість. Він свою вину не визнавав і раніше стверджував, що пішохід порушила Правила. Згодом, він тривалий час все обдумував і повертався до цього випадку та прийшов до висновку, що він дійсно був втомлений, що відволікло його твід дороги, а тому його автомобіль частково виїхав на узбіччя, де в збив пішохода. Він самостійно звернувся до органів слідства та повідомив їм про це, і ним особисто було написано явка з повинною, ніхто з потерпілих осіб ніякого тиску на нього не було, це було його особисте рішення. Він визнає позов в повному обсязі і просить суворо його не карати .

Вина підсудного в скоєному злочині підтверджується:

-показами потерпілої ОСОБА_2 яка підтвердила , що дійсно її донька 24 квітня 2006 року разом з іншими поверталась додому і була збита автомобілем. Обставини наїзду на доньку на знає. Зі слів друзів доньки вона йшла по дорозі узбіччю, а автомобіль, що рухався в тому ж напрямку збив доньку, інших. Підсудний в процесі слідства та розгляду справи добровільно сплатив 10 тисяч грн., а тому просить стягнути з підсудного 45 000 грн. моральної шкоди, не позбавляючи його волі;

-оголошене ними показами свідка ОСОБА_5, який підтвердив, що наїзд на ОСОБА_4 було здійснено автомобілем «Таксі», який спочатку не зупинився. Цей автомобіль зачепив і його. Він з ОСОБА_1 та інші рухались в сторону вулиці 6-го Грудня м. Олександрії на правій обочині ( а.с. 48-49);

-оголошеними показами свідка ОСОБА_6, який також отримав тілесні ушкодження від автомобілю, який рухався в попутному напрямку. Удар був в руку і більше нічого не памятає (а.с. 50);

-показаннями свідка ОСОБА_7, яка пояснила, що коли рухались по узбіччю дороги,то йшли не дуже швидко. Удар відбувався настільки несподівано, що не встигла щось запамятати. Автомобіль проїхав так швидко, і не побачила, що ОСОБА_4 і ОСОБА_6 лежали на узбіччі. Автомобіль гальмування не застосовував. Світлана на її голос не реагувала;

-даними протоколу огляду місця події, згідно яких ДТП мало місце 24 квітня 2006 року на узбіччі дорозі Знамянка-Луганськ-Ізварено в м. Олександрії (а.с. 6-8);

-даними протоколу огляду автомобіля, яким керував підсудний, де виявленні механічні пошкодження її передньої частини (а.с. 9);

-даними відтворення обстановки та обставин події, згідно яких свідок ОСОБА_5 (а.с. 111); свідок ОСОБА_6 (а.с. 112); свідок ОСОБА_7 (а.с. 179-180) самостійно розповіли і показали місце наїзду на пішоходів;

-даними судово-медичних експертизи, згідно яких потерпілій ОСОБА_4 спричиненні тілесні ушкодження, які в своїй сукупності відносяться до тяжких і які призвели до її смерті (а.с. 59-68, 69-73);

-даними транспортно-трасологічної експертизи, відповідно до яких на момент контактування з автомобілем ВАЗ2107 під керуванням підсудного пішохід ОСОБА_4 скоріш за все рухалась в попутним з автомобілем напрямку (а.с. 20-207);

-даними авто технічної експертизи, відповідно до яких підсудний під час керування автомобілем повинен був керувати вимогами п.п. 1.10, 2,3 (б) та 10.1 Правил дорожнього руху. За умови виконання вимог Правил дорожнього руху водій автомобіля мав технічну можливість уникнути наїзду на пішохода, невідповідність дій підсудного перебуває в причинному звязку з ДТП (а.с. 208-213).

Оцінюючи зібрані по справі докази та аналізуючи їх за сукупністю, суд приходить до висновку, що вина підсудного в скоєнні злочину доведена, оскільки вона підтверджується не тільки визнанням ним своєї вини, але і обєктивно всіма зібраними по справі доказами.

Дії підсудного слід вірно кваліфікувати за ч. 2 ст. 286 КК України, оскільки він при керуванні автомобілем допустив порушення вимог п. 1.5; п. 2.3; п. 2.9; п. 10.1 та п. 12.3 Правил дорожнього руху, внаслідок чого зїхав на узбіччя, де здійснив наїзд на потерпілу ОСОБА_4, чим спричинив їй тяжкі тілесні ушкодження, які привели до її смерті.

Призначаючи підсудному покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що помякшують чи обтяжують покарання.

Підсудний до кримінальної відповідальності притягується вперше, в скоєному злочині щиро розкаюється, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, частково відшкодував збитки, потерпіла на суворому покаранні не наполягає.

Наведені обставини свідчать, що підсудний заслуговує покарання у вигляді позбавлення волі.

Враховуючи щире каяття підсудного, його зявлення із зізнанням (явка з повинною), думку потерпілої не направляти його в мясця позбавлення волі, то існує ще можливість на думку суду, виправлення підсудного без відбування покарання, тобто примінити до нього ст.. 75 КК України звільнивши його від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Заявлений позов потерпілої про стягнення з підсудного 45 000 грн. моральної шкоди, оскільки підсудний добровільно сплатив 10 000 грн., суд вважає підлягає задоволенню. Дійсно потерпіла морально та фізично страждала у звязку з втратою її близької людини, підсудний позов визнає повністю, а тому є всі підстави для стягнення з підсудного, як винної особи в смерті доньки потерпілої 45 000 грн. моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд, -

З а с у д и в :

ОСОБА_3 визнати винним за ч. 2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 4 (чотири) троки з приміненням ст. 75 КК України звільнивши його від відбування призначеного покарання з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки, встановивши йому іспитовий строк 3 (три) роки, зобовязавши його в порядку ст.76 КК України повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну свого місця проживання чи роботи, залишивши йому до набрання вироку законної сили запобіжний захід у вигляді - підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Кіровоградської області шляхом подання її до Олександрійського міськрайсуду протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий: підпис

Суддя Олександрійського

міськрайонного суду ОСОБА_8