Справа № 352/20/13- к
Провадження № 1-кп/352/7/13
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2013 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого судді Гургули В.Б.

секретаря Кожуховської О.І.

з участю прокурора Боднарука А.В.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Івано-Франківськ кримінальне провадження № 0000001 по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, українця, громадянина України, працюючого слюсарем на ПП Олівія, одруженого, має на утриманні малолітню дочку ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_5, раніше несудимого;

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_6, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_7, ІНФОРМАЦІЯ_8, українця, громадянина України, неодруженого, непрацюючого, раніше несудимого;

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_10, ІНФОРМАЦІЯ_4, українця, громадянина України, непрацюючого, одруженого, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, сина ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_11 та сина ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_12, непрацюючого, раніше несудимого;

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, суд -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 предявлено обвинувачення в тому, що 20.11.2012 року близько 02 год. 00 хв. ОСОБА_5, з метою таємного викрадення чужого майна, прибув на автомобілі НОМЕР_1, на територію виробничих приміщень по виробництву бетонних виробів, що по вул. Зузука 4, в с. Сілець Тисменицького району, яке належить ОСОБА_8

Перебуваючи на території виробничих приміщень по виробництву бетонних виробі, що по вул. Зузука 4, в с. Сілець Тисменицького району ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 будучи в попередній змові на викрадення чужого майна, з виробничого приміщення, намагалися таємно викрасти розсипний цемент вагою 718, 50 кг., загальною вартістю 761, 61 грн. Однак, ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 свій злочинний намір не довели до завершення з

причин, які не залежали від їх волі, так як були виявлені та затримані близько 02 год. 30 хв. 20.11.2012 року потерпілим ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на місці вчинення злочину.

Такі дії ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст.15. ч. 1 ст. 185 КК України, як замах на таємне викрадення чужого майна, вчиненим за поепредньою змовою групою осіб та які не були доведені до кінця з причин, що не залежали від їх волі.

06 березня 2013 року між підсудніми та потерпілим була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст. 471 КПК України.

Згідно даної мирової угоди ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_8 дійшли згоди щодо правової кваліфікації їх дій за ч. 1 ст. 15, ч.2 ст.185 КК України, а саме призначити їм покарання із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відшкодування моральної шкоди потерпілому ОСОБА_8 у розмірі 900 грн. від кожного підсудного.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примиреня між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено, що ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачуються у вчиненні злочину середньої тяжкості, щодо якого приписами ч. 1 ст. 477 КПК України передбачено кримінальне провадження у формі приватного обвинувачення, сторони добровільно уклали угоду про примирення, зміст угоди відповідає вимогам ст. 471 КПК України.

В судовому засіданні судом зясовано, що ОСОБА_5, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 цілком розуміють положення ч.ч. 4, 5 ст. 474 КПК України.

Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Обвинувачені та потерпілий розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст. 473 КПК України.

З урахуванням наведеного та керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд-

з а с у д и в :

Затвердити угоду від 06 березня 2013 року про примирення між ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_11.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зобовязати ОСОБА_2, ОСОБА_4, ОСОБА_5 відповідно до угоди протягом двох місяців після набрання вироком законної сили відшкодувати ОСОБА_8 2 700 грн. моральної шкоди (по 900 грн. кожен).

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Івано-Франківської області через Тисменицький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копію вироку негайно після його проголошення вручити підсуднім та прокурору.

Суддя В.Б. Гургула