Справа № 1-23/10
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2010 року Апеляційний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Урдюк Т.М.

судді Калиняк О.М.

народних засідателів Громик Н.Є., Урсула З.М., Черника З.-І.А.

при секретарі Павлів І.В., Хімяк Н.Б., Мержвінській

з участю прокурора Шахрайчук Н.І.

потерпілого ОСОБА_1

захисників ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4

законного представника

неповнолітньої підсудної ОСОБА_5 - ОСОБА_6,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові в залі суду справу про обвинувачення

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, жительки с. Скварява Золочівського р-ну Львівської обл., українки, громадянки України, студентки вищого професійного училища № 71 с. Червоне Золочівського р-ну Львівської обл., неодруженої, раніше не судимої,

за ч. З ст. 187 КК України,

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_4. українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_5, не працюючого, одруженого, має дитину, ІНФОРМАЦІЯ_6, не військовозобов'язаного, раніше не судимого,

за п. 4, п. 6, п.12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч. І ст. 304, ч. З ст. 357 КК України,

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_7, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_8, Красноярського краю Російської Федерації, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_9, не військовозобов'язаного, раніше не судимого.

за п. 4, п. 6. п.12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч. І ст. 304, ч. З ст. 357 КК України,

в с т а н о в и в :

11 жовтня 2009 року близько 1.00 год. ОСОБА_8, ОСОБА_7, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, та неповнолітня ОСОБА_5, за попередньою змовою між собою, маючи умисел на викрадення чужого майна, прибули в с. Поляни Золочівського р-ну Львівської обл. до будинку ОСОБА_9ГІ. Дочекавшись, коли в будинку, згасне світло, залишивши ОСОБА_5 біля будинку на сторожі, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 через вікно проникли у кімнату будинку, де почали шукати цінності.

Через декілька хвилин на пропозицію ОСОБА_8 у кімнату через те ж вікно проникла ОСОБА_5, яка разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_7 ВІЗ. почала шукати цінності у помешканні потерпілого.

В момент обшуку кімнати з другої кімнати, яка розташована в іншому крилі будинку, зайшов ОСОБА_9. який намагався припинити їх дії. Продовжуючи реалізацію злочинного умислу на заволодіння майном потерпілого, ОСОБА_8 та ОСОБА_7, долаючи опір потерпілого, наносячи йому удари руками та ногами по тілу, повалили останнього на підлогу. З метою позбавлення потерпілого життя ОСОБА_7 і ОСОБА_8 двома ножами, які знайшли в будинку потерпілого, умисно нанесли удари в життєво важливий орган - шию, спричинивши колото-різану рану шиї з ушкодженням лівої сонної артерії і гортані, яка супроводжувалася значною крововтратою і стала причиною смерті потерпілого, тобто за попередньою змовою групою осіб, з корисливих мотивів умисно вбили ОСОБА_9

Після цього, залишивши потерпілого на підлозі без ознак життя, всі троє ОСОБА_8, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 перейшли через коридор в іншу кімнату потерпілого, де він спав, продовжували шукати цінності та заволоділи майном ОСОБА_9: мобільним телефоном марки Нокіа вартістю 100 грн., грошима в сумі 100 грн., двома орденами вартістю 400 грн., годинником вартістю 150 грн., сережками вартістю 50 грн., продуктами харчування на суму 100 грн., двома пляшками горілки вартістю 40 грн., пляшкою вина вартістю 20 грн., двома пляшками наливки вартістю 40 грн. - всього майном на загальну суму 1 000 грн.

Крім того, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 11 жовтня 2009 року близько 1.00 год. у с. Поляни Золочівського р-ну Львівської обл. в будинку ОСОБА_9 незаконно заволоділи паспортом громадянина України та посвідченням водія на ім'я потерпілого, після чого, кинувши документи в пічку та підпаливши, умисно знищили їх.

Крім того, ОСОБА_8 та ОСОБА_7, достовірно знаючи, що ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_10, є неповнолітньою втягнули її в злочинну діяльність шляхом психологічного впливу, оскільки остання фактично залежала від ОСОБА_8, проживала з ним.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_5 вину у вчиненні злочину, передбаченого ч. З ст. 187 КК України, не визнала; ОСОБА_8 за ч.4 ст. 187 КК України - частково, за п.4, п.6, п.12 ч. 2 ст. 115 КК України - частково, за ч. З ст. 357 та ч. 1 ст. 304 КК України - не визнав; ОСОБА_7 за ч.4 ст. 187 КК України вину визнав, за п.4, п.6, п.12 ч.2 ст. 115 КК України - частково, за ст. 357 ч. З КК України - визнав і за ч. І ст. 304 КК України - не визнав.

Допитана в суді ОСОБА_5 пояснила, що ОСОБА_8 та ОСОБА_7 вона знає близько двох років, біля року проживала з ОСОБА_8, з обома перебуває в хороших відносинах, останні знають, що вона неповнолітня і навчається в училищі.

10 жовтня 2010 року вона чула розмову ОСОБА_8 з ОСОБА_7 про ге, що у якогось чоловіка вони мають забрати гроші; що це за гроші і чому забрати, вона не цікавилась. Ввечері хлопці почали збиратися на електричку і, щоб не залишатися вдома, вона вирішила піти з ними. Доїхавши в м. Золочів. вони пішки попрямували в с. Поляни, оскільки не знайшли транспорту. По дорозі над'їхала машина, яка підвезла їх до села. В селі ОСОБА_7 показав дорогу до будинку, де живе чоловік, у якого треба забрати гроші; говорив, що чоловік живе сам, сусідів поблизу немає. Коли всі троє підійшли до будинку потерпілого, то в одній з кімнат горіло світло. ОСОБА_7 і ОСОБА_8 чекали деякий час. щоб світло погасло. Коли світло погасло, зачекавши ще трохи (як вона зрозуміла, щоб господар заснув) та залишивши її неподалік будинку, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 пішли до вікна іншої кімнати будинку, як вона зрозуміла, вчиняти крадіжку. ОСОБА_7 наказав їй чекати біля хвіртки. Вона почекала півгодини, оскільки хлопці не поверталися, падав дощ, а вона змерзла, то підійшла до вікна і покликала ОСОБА_8 Останній запропонував їй залізти в будинок і не мерзнути. Через вікно вона потрапила в будинок, світло в помешканні не горіло, лише в когось із хлопців був ліхтарик, яким вони собі підсвічували і щось шукали в кімнаті. ОСОБА_8 питав у ОСОБА_7, де можуть бути гроші. ОСОБА_7 говорив, що мають бути 12-15 тисяч грн., оскільки його сестра раніше в потерпілого позичала гроші на ремонт оселі. Гроші шукали в пічці, буфеті, під матрацами. Особисто вона цінностей і грошей не шукала, лише стояла біля шафи і чекала

хлопців. В кімнаті хлопці знайшли лише годинник, сережки та два ордени, спиртне, яке ОСОБА_8 і ОСОБА_7 відкрили та пили. Вона алкоголю не вживала. В кімнаті, в якій вони знаходилися, щось грюкнуло, й з іншої кімнати будинку вийшов господар, почав кричати: "Хто такі, забирайтеся геть". ОСОБА_8 і ОСОБА_7 почали бити господаря. Останній від ударів впав на підлогу в коридорі між кімнатами. ОСОБА_8 і ОСОБА_7 стояли по обидва боки лежачого потерпілого та наносили йому удари. Потім вона почула крик ОСОБА_7, що ніж гнеться, і останній побіг до кухні шукати інший ніж, а ОСОБА_8 продовжував утримувати потерпілого. ОСОБА_7 повернувся до потерпілого. Вона бачила, як ОСОБА_7 наносить удари останньому, а ОСОБА_8, нахилившись збоку, теж робить рухи руками до тіла лежачого потерпілого. Декілька хвилин потерпілий пручався, кричав, чинив опір, а коли крик стих. ОСОБА_7 і ОСОБА_8 піднялися з підлоги, залишивши потерпілого. Оскільки вона боялася лежачого потерпілого, ОСОБА_8 з іншої кімнати приніс покривало і накрив потерпілого, який вже не рухався.

Вона продовжувала стояти біля шафи, плакала, а ОСОБА_8 і ОСОБА_7 зайшли в іншу кімнату, з якої до цього вийшов господар, і через декілька хвилин повернулися з поліетиленовими кульками. В пакетах було м'ясо, горілка, ОСОБА_7 мав телефон марки Нокіа, сказав, що знайшов. З цього телефону в подальшому викликали таксі. Хтось з хлопців у кімнаті сказав, що документи і ножі треба кинути в пічку, хто саме говорив, вона не знає, але, стоячи в кімнаті, чула запах диму, який доносився з іншої кімнати. Вона з будинку нічого не брала. Хлопці з викраденим вилізли через вікно та з нею на таксі повернулися в м. Золочів, а потім додому до ОСОБА_8 Хлопці переодягнулися, ОСОБА_8 дав ОСОБА_7 свої чисті речі, бо той мав кудись їхати, а брудні речі виправ.

На досудовому слідстві добровільно давала показання, вважає себе винною в незаконному проникненні в житло потерпілого. Просить суворо не карати, зазначила, що ОСОБА_7 і ОСОБА_8 не примушували її до будь-яких незаконних дій, зокрема, до вчинення злочину.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_7 пояснив, що з ОСОБА_8 і ОСОБА_5 перебуває в дружніх відносинах. Він періодично буває в с. Скварява Золочівського р-ну Львівської обл., допомагає людям ремонтувати машини та інколи залишається ночувати в ОСОБА_8, який проживає в будинку своєї тітки, яка тимчасово відсутня. На початку жовтня 2009 року ОСОБА_8 запитав у нього, де можна швидко взяти багато грошей. На це він пояснив, що в с. Поляни Золочівського р-ну, де проживає його сестра, неподалік проживає одинокий пенсіонер - ОСОБА_9, який повинен мати гроші й якого можна пограбувати.

10 жовтня 2009 року він і ОСОБА_8 вирішили піти до потерпілого, з собою взяли рукавиці, викрутку, ліхтарик та дерев'яний макогін. Оскільки ОСОБА_5 залишалася одна, боялася, тому вирішила піти з ними. Вони ОСОБА_5 свої плани до відома не доводили, лише говорили, що їм треба забрати гроші. Електричкою доїхали до м. Золочів, а в подальшому на попутній машині заїхати в с. Поляни.

Підійшовши до будинку, зачекали, щоб господар ліг спати, оскільки в одній з кімнат горіло світло, а вже потім через вікно іншої кімнати з ОСОБА_8ГЕ залізли в будинок потерпілого. Обоє шукали в помешканні гроші, ате нічого не знайшли, користуватися ліхтарем, який принесли з собою. Через деякий час в будинок через вікно залізла ОСОБА_5 і стояла біля шафи. Вони з ОСОБА_8 трохи випили спиртного, яке знайшли в хаті; крім того, він і ОСОБА_8 вживали спиртні напої по дорозі в село. Через деякий час хтось з них зачепив якийсь предмет і почувся сильний грюкіт. З іншої кімнати на шум вийшов господар, почав кричати: "Що ви тут робите?" Оскільки в кімнаті було темно, він точно не може сказати, яким предметом (можливо пляшкою), ОСОБА_8 ударив по голові потерпілого і повалив його на підлогу. Через декілька секунд у ОСОБА_8 з'явився в руках ніж, яким він наніс потерпілому декілька ударів в ділянку шиї. Оскільки ніж гнувся, ОСОБА_8 сказав йому принести інший ніж. Виконавши вказівку ОСОБА_8, він з іншої кімнати приніс ніж, який знайшов у потерпілого, і віддав ОСОБА_8, який продовжував наносити тілесні ушкодження потерпілому. Він же підійшов до ОСОБА_5, яка стояла біля шафи й плакала, і, закривши собою, почав її заспокоювати. Ще декілька хвилин потерпілий кричав, а згодом крики припинилися, потерпілийперестав рухатися. Після цього ОСОБА_8 помив руки від

крові у відрі з водою, накрив покривалом лежачого потерпілого, і всі троє перейшли в іншу кімнату, де він і ОСОБА_8 шукали гроші. В будинку вони обоє знайшли документи потерпілого: паспорт громадянина України і посвідчення водія. Ці документи він кинув у пічку, а також кинув у пічку два ножі, які ОСОБА_8 приніс з коридору. Вирішили все спалити, щоб не залишати відбитки пальців. Хто саме розпалював пічку, він не пам'ятає.

З будинку потерпілого він і ОСОБА_8 забрали мобільний телефон Нокіа, два ордени, сережки, годинник, продукти харчування, спиртні напої та близько 100 грн. грошей. Викликали з мобільного телефону таксі, і всі троє на таксі добралися до м. Золочева, а потім електричкою додому до ОСОБА_8 Викрадене вони з ОСОБА_8 розділили між собою. ОСОБА_5 участі у вбивстві й пограбуванні потерпілого не приймала.

Допитаний в суді підсудний ОСОБА_8 показав, що саме ОСОБА_7 запропонував вчинити крадіжку майна, зокрема, грошей у ОСОБА_9 - жителя ІНФОРМАЦІЯ_11. ОСОБА_7 пояснив, що вікно в будинку не закривається і без проблем можна потрапити в будинок. Взявши з собою рукавиці, викрутку, ліхтарик, а також дерев'яний макогін, 10 жовтня 2009 року близько 22.00 год. вони вирішили їхати в село, де живе ОСОБА_9 Макогін взяли для того, щоб в разі, якщо їх застане потерпілий, вдарити останнього, щоб той втратив свідомість. Дані речі взяли в нього (ОСОБА_8В.) в будинку, сховали під куртку і привезли в с. Поляни. ОСОБА_5 сказали, що мають їхати у справах і забрати гроші. ОСОБА_5 без примусу і погроз вирішили їхати з ними. До м. Золочева вони доїхали електричкою, трохи йшли пішки, а потім знайомий ОСОБА_7, який проїжджав повз них, підвіз їх у с. Поляни. В селі ОСОБА_7 показав йому (ОСОБА_8В.), де живе потерпілий. В кімнаті будинку потерпілого горіло світло, тому вони вирішили почекати, поки господар засне. Після того, як світло в кімнаті погасло, вони ще трохи почекали. Тоді він і ОСОБА_7 через вікно проникли в будинок. ОСОБА_5 залишилися біля хвіртки. Вони з ОСОБА_7 в кімнаті, в яку проникли, стали шукати гроші, світили собі ліхтариком; знайшли сережки, годинник, спиртне, яке вирішили випити. Через деякий час до вікна підійшла ОСОБА_5, сказала, що замерзла, і він запропонував їй залізти в будинок, що вона і зробила. Щось грюкнула, і в коридорі на шум з'явився потерпілий. Останній почав кричати і чимось (можливо, пляшкою) вдарив його (ОСОБА_8В.) по голові. Між ним і потерпілим зав'язалася бійка, вони разом впали на підлогу. Він спробував потерпілого скрутити, вивернути зап'ястя правої руки, однак йому це не вдалося. Потерпілий виривався і кричав. В цей момент підбіг ОСОБА_7 і почав наносити потерпілому удари ножем. Звідки ОСОБА_7 взяв ніж, пояснити' не може, можливо, знайшов у будинку потерпілого, а можливо, потерпілий вийшов до них з ножем. ОСОБА_7 знаходився справа від нього, а від потерпілого, який лежав на підлозі, зліва. Куди саме ОСОБА_7 наносив потерпілому удари, точно пояснити не може, але вище пояса потерпілого. Скільки було нанесено ударів, не знає. Через короткий проміжок часу ОСОБА_7 сказав, що цим ножем нічого не зробиш, і пішов в іншу кімнату шукати другий ніж. Він в цей час утримував на підлозі потерпілого, який пручався, чинив опір. ОСОБА_7 повернувся з другим ножем і продовжував наносити потерпілому ножові поранення. Потерпілий кричав, а він (ОСОБА_8В.) пробував закривати потерпілому рот, щоб не було чути крику.

Після нанесених ОСОБА_7 ударів потерпілий почав хрипіти, перестав чинити опір, і було зрозуміло, що він вмирає. Після цього він з ОСОБА_7 перейшли в іншу кімнату, продовжували шукати гроші. Що робила ОСОБА_5, він не пам'ятає. Тіло потерпілого він накрив покривалом. Біля тіла потерпілого лежали два кухонних ножі з дерев'яними ручками. Оскільки він був в рукавицях, то дав ножі ОСОБА_7 і сказав: "Думай і роби з ними, що хочеш, на них твої відбитки пальців". Тоді обоє вирішили розпалити пічку, щоб знищити докази, і, можливо, саме ОСОБА_7 всі ножі, документи і макогін спалив. Вони забрали з будинку 100 грн., мобільний телефон, продукти, спиртні напої і через вікно вийшли на вулицю. Речі вони виносили особисто, ОСОБА_5 з викраденого нічого не давали. Як на його одязі, так і на одязі ОСОБА_7 були сліди крові. На таксі та електричкою добралися додому. Втягувати у злочинну діяльність ОСОБА_5 він наміру не мав, жодних вказівок їй не давав, вона з власної волі поїхала з ними в с. Поляни. 13 жовтня 2009 року їх з ОСОБА_7 затримали працівники міліції, і частину викраденого було вилучено.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1 показав, що потерпілий ОСОБА_9 був його хресним батьком, дітей та близької родини не мав, перебував на

обліку в органах соціального захисту як одинокий, тому вони з дружиною допомагали ОСОБА_9 по господарству, відвідували його.

Вранці 11 жовтня 2009 року ОСОБА_9 було знайдено в будинку мертвим, побитого, всього в крові. В будинку були розкидані речі, видно було, що потерпілого обікрали. З хати були викрадені речі, зазначені в обвинувальному висновку, знищені документи. Він з дружиною займалися похованням потерпілого. Під час розгляду справи по суті батьком підсудного ОСОБА_8 йому відшкодовані завдані збитки; щодо міри покарання покладається на розсуд суду.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 дала суду аналогічні показання.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показав, що ОСОБА_7 знає тривалий період часу. 10 жовтня 2009 року близько 2.00 год. він повертався на своєму автомобілі з роботи і по дорозі підвозив у с. Поляни ОСОБА_7 та невідому дівчину й хлопця.

Допитаний на досудовому слідстві свідок ОСОБА_12 дав аналогічні показання, які перевірені в судовому засіданні (т.1 а.с. 133-135 ).

В судовому засіданні ОСОБА_7 підтвердив, що в ніч з 10 на 11 жовтня 2009 року саме ОСОБА_11 підвозив його, ОСОБА_8 і ОСОБА_5 в село.

Свідок ОСОБА_13, допитаний на досудовому слідстві і показання його перевірені в судовому засіданні, показав, що він працює таксистом. Зранку 11 жовтня 2009 року від оператора він отримав замовлення на перевезення пасажирів із с. Поляни Золочівського р-ну в м. Золочів. Близько 6.00 год. він під'їхав в центр села, де на нього чекали пасажири: двоє молодих хлопців та дівчина. Пасажирів він завіз на вокзал в м. Золочів (т. 1 а.с. 105-106).

З протоколу огляду місця події від 11.10.2009 року вбачається, що місцем події є будинок ОСОБА_9 - жителя ІНФОРМАЦІЯ_12 В коридорі будинку з ознаками насильницької смерті виявлено труп ОСОБА_9 (т. 1, а.с.31-48).

З протоколу вилучення від 13.10.2009 року вбачається, що з будинку ОСОБА_8 в присутності останнього та ОСОБА_11 13.В. вилучено, крім інших речей, телефон Нокіа сірого кольору, який впізнав потерпілий ОСОБА_1ГІ. як телефон загиблого ОСОБА_9 (т.1 а. с. 51-61).

З протоколу огляду місця події від 14.10.2009 року вбачається, що з будинку ОСОБА_9, з пічки, вилучено три обгорілі ножі, залишки дерев'яного предмету і фрагменти документів, гроші (т.1 а.с.64-69).

Згідно з висновком судової техніко-криміналістичної експертизи документів № 6/705 від 05.11.2009 року обгорілі залишки аркушів паперу, вилучених з приміщення житлового будинку ОСОБА_9, є фрагментами паспорта громадянина України. У спалених фрагментах встановлено три цифри серійного номеру паспорта - " 883", які виконані шляхом перфорації, а також фрагмент з рукописно виконаною великою буквою - "К" та двома цифрами - "88", виконаними шляхом перфорації (т.2 а.с.145-147).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показала, що ОСОБА_7 є її братом. Вона проживала в одному селі з ОСОБА_9, підтримувала з останнім добросусідські відносини. Одного разу ОСОБА_7 був свідком того, як вона в ОСОБА_9 позичала гроші на ремонт будинку.

З висновку судово-медичної експертизи від 10.11.2009 року № 321/2009 вбачається, що смерть ОСОБА_9 настала біля 24-36 год. до дослідження його трупа, що стверджується ступенем розвитку трупних явищ, внаслідок колото-різаної рани шиї (лівої бокової поверхні шиї) з ушкодженням крупної кровоносної судини (лівої сонної артерії) і гортані та значною крововтратою. Вказане поранення шиї спричинене колото- ріжучою дією гострого предмету, можливо, клинка ножа, що підтверджується властивостями рани (рівні краї, гострокутні кінці, гладкі стінки), продовженням рани в раневий канал - зверху вниз, зліва направо, спереду назад, протяжність якого значно переважає довжину рани. Виходячи з довжини ушкоджень і довжини раневого каналу, клинок ножа, яким наносилися ушкодження, мав довжину не менше 6 см і ширину не більше 3,3 см на рівні занурення його в тіло, прижиттєво, незадовго до настання смерті, знаходиться в прямому причинному зв'язку з її настанням, в живої людини за ознакою небезпечності для життя відноситься до тяжкого тілесного ушкодження.

Також при дослідженні трупа ОСОБА_9 виявлені тілесні ушкодження: одна рана в скуловій ділянці справа, одна рана в ділянці лівої вушної раковини, одна рана в ділянці кута

нижньої щелепи зліва, дві рани в ділянці лівої бокової поверхні шиї, одна рана в ділянці передньої поверхні шиї, одна рана в ділянці грудей справа, три рани в ділянці правого передпліччя, шість ран в ділянці правої кисті, чотири рани в ділянці лівої кисті, одна рана в ділянці правої стопи - ці ушкодження, враховуючи їх характер та особливості, спричинені дією предмета (предметів), якому властива колюче-ріжуча дія, прижиттєво, незадовго до настання смерті, в причинному зв'язку з її настанням не знаходяться і в живої людини були б віднесені до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я. Крім цього при дослідженні трупа були ще виявлені: одна рана в лівій лобній ділянці, синець в правій скуловій ділянці, садна в ділянці правої гомілки та задньої поверхні тулуба. Ці пошкодження спричинені дією тупих предметів, незадовго до настання смерті, в причинному зв'язку з її настанням не знаходяться, в живої особи були б віднесені: синець і садна - до легких тілесних ушкоджень, рана - до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров'я.

Судово-медичних даних, які б вказували на послідовність спричинення ушкоджень, немає. Після заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень, окрім вказаного вище поранення шиї з ушкодженням лівої сонної артерії та гортані, він міг скоювати активні дії (бігати, ходити, повзати). Переміщення потерпілого та зміни його пози після настання смерті немає (т.З а.с.45-48).

Даний висновок судово-медичної експертизи в судовому засіданні в повному об'ємі підтримав судово-медичний експерт ОСОБА_15 та зазначив, що всі тілесні ушкодження спричинені в дуже короткий проміжок часу. Синці і садна потерпілий міг отримати в результаті побиття його, а рани в ділянці правої та лівої кисті - в результаті самозахисту та чинення опору нападнику. При перерахованих вище тілесних ушкодженнях ОСОБА_9 відчував фізичний біль. Чи діями винних осіб потерпілому були спричинені особливі страждання, сказати не може.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 297/2009 від 20.10.2009 року у ОСОБА_7 виявлено садна в ділянці правого передпліччя і правої кисті, синці в ділянці лівої сідниці, що утворилися від дії предметів з обмеженою контактуючою поверхнею за декілька діб до судово-медичного обстеження, можливо, і 11.10.2009 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень. Крім того, у ОСОБА_7 були виявлені рубці в ділянці голови, тулуба і правої гомілки, які є наслідком давніх загоєних ран (т.З а.с.58).

З висновку судово-медичної експертизи № 296/2009 від 20.10.2009 року вбачається, що у ОСОБА_8 виявлені рани в ділянці долонної поверхні правої кисті та третього пальця правої кисті, садна в ділянці третього пальця правої кисті, правого і лівого ліктьових суглобів, лівого плеча, лівого колінного суглобу, лівої гомілки, правого стегна, правого гомілкового ступневого суглобу. Вказані пошкодження утворилися за декілька діб до судово-медичної експертизи, можливо, 11.10.2009 року і відносяться до легких тілесних ушкоджень. Рани спричинені дією гострого предмету, садна - дією тупих предметів (т.З а.с.66-67).

В судовому засіданні судово-медичний експерт ОСОБА_15 пояснив, що перераховані тілесні ушкодження обох підсудних могли утворитися 11 жовтня 2009 року, зокрема, і в процесі боротьби, самооборони ОСОБА_9 під час нападу на нього підсудних.

У ОСОБА_5 згідно з висновком судово-медичної експертизи № 303/2009 від 23.10.2009 року тілесних ушкоджень не виявлено (т.З а.с.75).

Покликання підсудного ОСОБА_8 на те, що він тілесні ушкодження міг отримати в результаті падіння зі скутера, не заслуговують на увагу та спростовуються зібраними та перевіреними в суді матеріалами справи та висновком судово-медичної експертизи.

З протоколів відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_5 від 17.10.2009 року, ОСОБА_7 від 21.10.2009 року, ОСОБА_8 від 17.10.2009 року в присутності їх захисників вбачається, що останні на місці показали, як саме вони вчиняли протиправні діяння (т.1 а.с.234-240, 252-262, 242-250).

З висновку судово-імунологічної експертизи № 707/2009ім від 25.11.2009 року вбачається, що в слідах на відрізку наволочки, вилученому при огляді в будинку ОСОБА_9, виявлено кров людини та антигени В і Н, яка може походити від будь-якої особи з групою крові В та супутнім антигеном Н за ізосерелогічною системою АВО, в тому числі і від ОСОБА_8 (т. З а.с. 181-184).

З висновку судово-медичної цитологічної експертизи № 448/2009ц від 27.11.2009 року

вбачається, що недопалки сигарет, вилучені при огляді будинку ОСОБА_9, могли бути викурені особою (особами) - виділителем /Se/ з групою крові (слини) В із супутнім антигеном Н, в тому числі ОСОБА_8 (т.2 а.с. 122-123).

З висновку криміналістичної експертизи № 5/750 від 05.10.2009 року вбачається, що вилучені при огляді місця події - будинку ОСОБА_9 три обгорілі ножі є предметами господарсько-побутового призначення і не є холодною зброєю (т.2 а.с. 157-158).

З висновку медико-криміналістичної експертизи № 265/2009мк від 16.12.2009 року вбачається, що при дослідження трьох клаптів шкіри від трупа ОСОБА_9 було виявлено: на клаптях шкіри з ділянки кута нижньої щелепи зліва та лівої бокової поверхні шиї по одному колото-різаному пошкодженні, які утворилися від дії гострого плоского колюче-ріжучого знаряддя (предмету) типу клинка ножа, який мав гостре лезо, гостре вістря, та П-подібний обух, з чітко вираженими ребрами. Беручи до уваги дію високої температури, на клинки ножів (спотворення їх первинних конструктивних та експлуатаційних властивостей) категорично висловитися про те, чи були нанесені колото- різані пошкодження даним ножем не надається можливим, та враховуючи ознаки колюче- ріжучого знаряддя, які відобразились на клаптях шкіри (поверхневі надрізи на 0,1 см від кінця близького до гострокутного).... малоймовірно, що колото-різані пошкодження на клаптях шкіри з ділянки кута нижньої щелепи зліва та з ділянки лівої бокової поверхні шиї від трупа ОСОБА_9II. могли утворитись від дії клинка ножа № 1, представленого на експертизу, найбільш ймовірно, що дані пошкодження утворилися від дії клинка № 2 (т.2 а.с. 190-194).

Допитана в судовому засіданні експерт-криміналіст ОСОБА_16 підтримала висновки судово-медичної криміналістичної експертизи № 265/2009мк, № 266/2009мк (т.2 а.с.190-194, 198-202), № 267/2009мк від 16.12.2009 року (т.2 а.с.206-210) та зазначила, що згідно з дослідженнями ймовірно тілесні ушкодження ОСОБА_9 були спричинені ножем під №2. Всі колото-різані рани, виявлені у ОСОБА_9, спричинені клинком ножа, на передній поверхні тіла, більшість на лівій стороні. Це свідчить про те, що потерпілий лежав на спині і до нападника лівою стороною. Наявність у потерпілого ушкоджень на правій стороні свідчить про те, що потерпілий міг міняти своє положення під час нападу, тобто міг перевертатись з лівої сторони на праву. Ушкодження на кистях, долонях рук, пальцях потерпілого свідчать про те, що останній в результаті нападу міг захищатись, закриваючись руками від ударів та іншого. Описуючи хід раневих каналів (спереду назад), можна припустити, що нападник міг бути повернутий до потерпілого обличчям.

Експерт ОСОБА_16 ствердила, що з оглянутих в судовому засіданні долучених до справи речових доказів - ножів саме середнім за розміром ножем потерпілому були заподіяні тілесні ушкодження.

Аналізуючи зібрані у справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до висновку, що органами досудового слідства дії ОСОБА_7 і ОСОБА_8 вірно кваліфіковано за ч.4 ст. 187, п.6, п.12 ч.2 ст. 115 КК України, оскільки останні за попередньою змовою групою осіб вчинили напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаним із насильством небезпечним для життя і здоров'я особи, яка зазнала нападу, з проникненням у житло та заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, а також умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_9 з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб; за ч.І ст. 304 КК України - втягнення неповнолітньої в злочинну діяльність; за ч.З ст. 357 КК України - незаконне заволодіння паспортом потерпілого та іншим важливим документом та знищення їх; вина підсудних доведена матеріалами справи, дослідженими й перевіреними в судовому засіданні.

ОСОБА_8 та ОСОБА_7 після свого затримання, кожний по-своєму, із суб'єктивних міркувань свого захисту, відтворювали події з 10 на 11 жовтня 2009 року, а також вчинені кожним з них дії щодо заволодіння майном потерпілого і вбивства останнього, намагалися применшити свою роль у вчиненому.

Суд не надає віри показанням ОСОБА_5 в тій частині, що вона не приймала участі у заволодінні майном потерпілого, оскільки вони спростовуються зібраними в судовому засіданні матеріалами справи, зокрема, даними на досудовому слідстві показаннями ОСОБА_7 (т.1 а.с. 182-188).

З наведених показань вбачається, що ОСОБА_5 знала, що він і ОСОБА_8 ідуть

грабувати потерпілого, спочатку вона знаходилися на вулиці, а згодом, знаючи, що в сусідній кімнаті знаходиться потерпілий, все ж таки через вікно проникла в будинок і разом з іншими шукала цінності; навіть після того, як ОСОБА_7 з ОСОБА_8 позбавили життя потерпілого, перейшла з іншими в другу кімнату, допомагала шукати гроші (т.1 а.с. 185-186).

Дані показання ОСОБА_7 дані в присутності захисника з дотриманням вимог КГІК України, і суд надає їм віри.

Таким чином дії ОСОБА_5 вірно кваліфіковано за ч.З ст. 187 КК України як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з насильством, небезпечним для здоров'я особи, з проникненням у житло, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

За змістом закону умисне вбивство може визнаватися вчиненим із особливою жорстокістю лише в тому разі, коли такі дії супроводжувалися заподіянням потерпілому особливих страждань і це охоплювалося умислом винного. У справі не доведено, що позбавляючи потерпілого життя, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 мали намір і застосовували до потерпілого мучення, тортури, мордування чи вчиняли інші дії, які б завдали потерпілому особливих фізичних чи моральних страждань.

Орган досудового слідства, вміняючи підсудним даний пункт обвинувачення, обмежився лише перерахуванням кількості тілесних ушкоджень, не обґрунтувавши належно обвинувачення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що з обвинувачення підлягає виключенню як недоведена така кваліфікуюча ознака дій ОСОБА_8 і ОСОБА_7 у вбивстві потерпілого ОСОБА_9 як вбивство з особливою жорстокістю, що передбачена п.4 ч.2 ст. 115 КК України.

Допитані в судовому засіданні свідки працівники міліції ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, які проводили досудове слідство, пояснили, що під час слідчих дій жодного тиску на підсудних не було, слідчі дії проведено з дотриманням норм КПК України.

Суд вважає, що будь-яких даних, які б свідчили про упередженість органів досудового слідства або порушення ними норм КПК України, зокрема, тих, що забезпечують право обвинувачених на захист, судом не встановлено.

Згідно з висновком комплексної амбулаторної судово-психолого-психіатричної експертизи № 813 від 04.11.2009 року вбачається, що ОСОБА_5 є осудною і застосування примусових заходів медичного характеру не потребує. ОСОБА_5 під час інкримінованих їй дій у стані фізіологічного афекту не перебувала. Не перебувала вона також в іншому емоційному стані, який міг би суттєво вплинути на її свідомість та діяльність. Рівень психічного розвитку ОСОБА_5 відповідає її фактичному вікові (т.2 а.с.219-221).

Згідно з висновком стаціонарної судово-психолого-психіатричної експертизи № 311 від 16.12.2009 року вбачається, що ОСОБА_8 є осудним, примусових заходів медичного характеру не потребує, а також під час інкримінованих йому дій не перебував у стані фізіологічного афекту (т.2 а.с.248-249).

Згідно з висновком стаціонарної судово-психолого-психіатричної експертизи № 3 від 13.01.2010 року вбачається, що ОСОБА_7 є осудним, примусових заходів медичного характеру не потребує (т.2 а.с.235-236).

Дані медичні висновки в повному об'ємі в судовому засіданні підтримали лікарі ОСОБА_20, ОСОБА_21

Обираючи міру покарання підсудним ОСОБА_8 і ОСОБА_7, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи підсудних, які позитивно характеризуються за місцем проживання, на утриманні ОСОБА_7 знаходиться малолітня дитина; обставини, що пом'якшують покарання - те, що вони вперше притягуються до кримінальної відповідальності й частково сприяли органам досудового слідства у розкритті злочинів, завдані потерпілому збитки в сумі 1000 грн. відшкодовані.

При обранні покарання суд також враховує стан здоров'я підсудних: зокрема, ОСОБА_7 до 2008 року МСЕК встановлено другу групу інвалідності; згідно з листом за підписом в.о. головного лікаря Золочівського р-ну Львівської обл. від 16.06.2010 року № 582 ОСОБА_7 знаходиться на динамічному диспансерному обліку з причин неоплазми головного мозку, наслідки видалення об'ємного утвору правої потиличної долі мозку з частковою неврологічною симптоматикою. 16 лютого 2004 року онкологічною МСЕК визнаний

інвалідом першої групи загального захворювання, 06 березня 2006 року переосвідуваний МСЕК визнаний інвалідом другої групи загального захворювання.

ОСОБА_8 згідно з довідкою Львівського слідчого ізолятора від 16.06.2010 року № 3371 хворіє поширеним простим дерматитом, ускладненим вульгарним імпетиго.

Як обтяжуючу покарання обставину суд визнає вчинення злочинів особами, що перебували в стані алкогольного сп'яніння.

Все викладене в сукупності приводить суд до висновку про необхідність обрання обом підсудним покарання у вигляді позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю підсудних.

ГІри обранні покарання ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину; особу підсудної, яка навчається в професійному вищому училищі, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання; її другорядну роль у вчиненні злочину; обставини, що пом'якшують покарання - вчинення злочину неповнолітньою, те, що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності та частково сприяла розкриттю злочину.

Обставини, які б обтяжували покарання ОСОБА_5, відсутні.

Суд враховує також умови проживання й виховання ОСОБА_5 Остання з багатодітної сім'ї, її мати - ОСОБА_22 згідно з рішенням Золочівського районного суду Львівської обл. від 22.09.2009 року визнана недієздатною в зв'язку із психічним захворюванням, довгий період часу знаходиться на лікуванні у психіатричному закладі. ОСОБА_5 виховувалася без батька; фактично дітей утримувала бабця, після смерті якої ОСОБА_5 та її сестру ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_13, скеровано органами опіки й піклування у Золочівський сиротинець "Рідний дім".

Відповідно до розпорядження голови Золочівської районної державної адміністрації Львівської обл. від 13.10.2009 року № 474 ОСОБА_5 та її сестрі ОСОБА_23 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування.

Враховуючи особу винної, наведені вище обставини, що помякшують покарання та в сукупності істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину; беручи до уваги думку законного представника неповнолітньої ОСОБА_5 - ОСОБА_6, начальника служби у справах дітей Золочівської районної державної адміністрації Львівської обл. ОСОБА_24, клопотання педагогічного колективу Червоненського вищого професійного училища № 71 від 08.07.2010 року про обрання мінімальної міри покарання, не пов'язаної з позбавленням волі, суд вважає за можливе застосувати ст. 69 КК України та обрати ОСОБА_5 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.З ст. 187 КК України, у вигляді позбавлення волі без конфіскації майна згідно з ч.2 ст. 98 КК України.

З урахуванням зазначених вище обставин справи, тяжкості вчиненого злочину, особи винної; обставин, що пом'якшують покарання; відсутності обтяжуючих покарання обставин суд приходить до висновку про можливість виправлення підсудної ОСОБА_5 без відбування покарання й вважає за доцільне звільнити її на підставі ст.ст. 75, 104 КК України від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком два роки, поклавши на неї обов'язки, передбачені п.2, п.З, п.4 ч.І ст. 76 КК України.

Суд вважає за можливе задоволити клопотання педагогічного колективу Червоненського вищого професійного училища № 71 від 08.07.2010 року в частині покладення на старшого майстра ОСОБА_25 за його згодою обов'язку щодо нагляду за засудженою ОСОБА_5 та проведення з нею виховної роботи на період навчання останньої в училищі.

Судові витрати за проведення експертиз слід стягнути з підсудних ОСОБА_8 і ОСОБА_7 відповідно до ст. 93 КПК України.

Питання про речові докази підлягає вирішенню в порядку, передбаченому ст. 81 КК України.

з а су див :

ОСОБА_5 визнати вишюю у вчиненні злочину, передбаченого ч.З ст, 187 КК України, й призначити їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України - 5 (п'ять) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк тривалістю два роки.

На підставі ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_5 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та навчання, періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Покласти на старшого майстра Червоненського вищого професійного училища № 71 с. Червоне Золочівського р-ну Львівської обл. ОСОБА_25 обов'язок щодо нагляду за засудженою ОСОБА_5 та проведення з нею виховної роботи на період навчання останньої в училищі.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_5 залишити підписку про невиїзд до набрання вироком законної сили.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених п.6. п.12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 304, ч.З ст. 357 КК України, й призначити йому покарання:

- за п.6, п.12 ч.2 ст. 115 КК України - 12 (дванадцять) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

- за ч.4 ст. 187 КК України - 10 (десять) років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке є власністю засудженого;

- за ч.1 ст. 304 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі;

- за ч.З ст. 357 КК України - 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим визначити ОСОБА_7 остаточне покарання - 12 (дванадцять) років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке є власністю засудженого.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 залишити взяття під варту.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_7 рахувати з 13 жовтня 2009 року, тобто з часу його фактичного затримання згідно з протоколом затримання.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених п.6, п.12 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 187, ч.1 ст. 304, ч.З ст. 357 КК України, й призначити йому покарання:

- за п.6, п.12 ч.2 ст. 115 КК України - 12 (дванадцять) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

- за ч.4 ст. 187 КК України - 10 (десять) років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке є власністю засудженого;

- за ч.І ст. 304 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі;

- за ч.З ст. 357 КК України - 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворих покарань більш суворим визначити ОСОБА_8 остаточне покарання - 12 (дванадцять) років позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке є власністю засудженого.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_26 гану О.В. залишити взяття під варту.

Строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_8 рахувати з 13 жовтня 2009 року, тобто з часу його фактичного затримання згідно з протоколом затримання.

Речові докази: одяг ОСОБА_9ГІ. знищити; одяг ОСОБА_27 та мобільний телефон "Thin Slide Mobile К 2000" з двома сімкартами повернути ОСОБА_5; одяг ОСОБА_8 знищити як непридатний до використання; одяг ОСОБА_7 - туфлі, штани, чорний светр, куртку повернути ОСОБА_7; стартовий пакет оператора "Київстар". зарядний пристрій до мобільного телефону Нокіа, телефон Нокіа 1600 з сімкартою, гроші в сумі 5 900 грн. та 55 доларів США передати ОСОБА_28; 5 відрізків килимового покриття, 3 аркуші паперу з рукописним текстом, 30 уламків скла, 4 відрізки тканини, З кухонні ножі, фрагмент обгорілого макогону знищити.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь НДЕКІД при ГУМВС України у Львівській обл. (ОСОБА_11 ГУДК у Львівській області, р/р 0808, МФО 825014, ) 1 589 (одну тисячу п'ятсот вісімдесят дев'ять) грн. 78 коп. судових витрат за проведення експертиз.

Стягнути з ОСОБА_8 на користь НДЕКЦ при ГУМВС України у Львівській обл. (ОСОБА_11 ГУДК у Львівській області, р/р 0808, МФО 825014, ) 1 589 (одну тисячу п'ятсот вісімдесят дев'ять) грн. 78 коп. судових витрат за проведення експертиз.

Вирок може бути оскаржений до Верховного Суду України через апеляційний суд

Львівської області протягом одного місяця з моменту його проголошення; засудженими - у той же строк з моменту вручення їм копії вироку.

Г оловуючий:

Суддя:

Народні засідателі: