ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 556/2495/14-к
Рядок статзвіту № 2

28.07.2015 року. смт. Володимирець

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участі:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

захисника обвинуваченого ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали кримінального провадження № 0000550 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, -
В С Т А Н О В И В:

Кримінальне правопорушення обвинуваченим ОСОБА_5 було вчинено за таких обставин:

27 червня 2014 року приблизно 00 год. 15 хв. в смт. Володимирець, на вулиці Б.Хмельницького, що навпроти будинку №63, під час конфлікту з ОСОБА_6 , жителем смт. Володимирець, обвинувачений діставши з кишені своєї куртки пістолет невстановленої марки, здійснив близько 5-ти пострілів в область ніг ОСОБА_6 , внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження, з якими звернувся за медичною допомогою до КЗ «Володимирецької ЦРЛ», а в подальшому до Кузнецовського РОБСМЕ.

Згідно висновку судово-медичної експертизи за № 117 від 27.06.2014 року у громадянина ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді рани в ділянці лівої гомілки, садно в поперековій ділянці з ліва. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмету, з обмеженою контактуючою поверхнею при різних обставинах в термін указаний в постанові і які згідно п.2.3.3. МОЗ України від 17.01.1995 року, відноситься до легких тілесних ушкодженнях з короткочасним розладом здоров`я.

Дії ОСОБА_5 органами досудового розслідування кваліфіковані за ч. 2 ст. 125 КК України як умисне нанесення легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.125 КК України, визнав, та пояснив, що 27.06.2014 року в темну пору доби до нього зателефонував його батько та повідомив, що отримав тілесні ушкодження від ОСОБА_6 , але він до лікарні не звертався. Після чого обвинувачений відшукав номер телефону потерпілого та домовився про зустріч. Перед тим як їхати на зустріч ОСОБА_5 попросив поїхати з ним свого друга ОСОБА_7 . Приїхавши за адресою смт.Володимирець по вул. Б.Хмельницького вони вийшли з автомобіля а до них з підїзду будинку вийшов ОСОБА_6 . Коли почалася розмова потерпілий почав грубіянити ОСОБА_5 . В цей час ОСОБА_7 підійшов до потерпілого та почав його заспокоювати, а останній ображав його грубими нецензурними словами. Після чого з підїзду вибігли троє чоловіків один яких був батько потерпілого ОСОБА_8 , а двоє чоловіків обвинуваченому були невідомі. В руках у них були якісь предмети схожі на дерев`яні палиці, але що саме ОСОБА_5 не бачив. Обвинувачений злякавшись за своє здоров`я та з метою заспокоїти потерпілого та чоловіків які вийшли з підїзду дістав пістолет та зробив один постріл вгору, вони на це не реагували. Тоді ОСОБА_5 відходячи назад зробив декілька хаотичних пострілів в область ніг ОСОБА_6 та як виявилося в подальшому завдав йому тілесні ушкодження. Також обвинувачений пояснив, що коли здійснював постріли не бажав завдати потерпілому тілесних ушкоджень, але в той момент намагався захиститися від чоловіків які були агресивно налаштовані. Також вказав, що в нього не було умислу на нанесення тілесних ушкоджень потерпілому. У вчиненому щиро розкаюється.

Потерпілий ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що дійсно на передодні конфлікту в нього була суперечка з батьком обвинуваченого ОСОБА_9 . Через деякий час до потерпілого зателефонував обвинувачений ОСОБА_5 і домовився з ним про зустріч. Під час розмови між потерпілим ОСОБА_6 та обвинуваченим ОСОБА_5 виникла суперечка.

В подальшому під час розгляду кримінального провадження потерпілий ОСОБА_6 та представник потерпілого ОСОБА_10 від надання показів відмовилися відповідно до ст. 63 Конституції України.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснив, що 27.06.2014 року ОСОБА_5 попросив його з`їздити разом з ним до ОСОБА_6 поговорити бо той нібито вдарив батька ОСОБА_5 на що він погодився. Коли вони приїхали до будинку ОСОБА_6 він вийшов до них на вулицю. Коли почалася розмова ОСОБА_6 почав грубити, а він підійшовши до нього почав його заспокоювати. Після чого потерпілий вдарив ОСОБА_7 в обличчя а він наніс йому удар у відповідь. Після чого з підїзду вибігли три чоловіки та в руках у яких були невідомі предмети. ОСОБА_7 побачивши їх злякався та втік. Ніяких пострілів він не чув.

Відповідно до ст.62 Конституції України,п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 29.06.1990 року «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку», всі сумніви щодо доведеності обвинувачення, якщо їх неможливо усунути, повинні тлумачитись на користь підсудного.

Наявність провини у вчиненні обвинуваченим ОСОБА_5 інкримінованого кримінального правопорушення за ст.125 ч.2 КК України, повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:

- протоколом огляду місця події від 27.06.2014 року з ілюстрованою таблицею до нього, (Том. 1 а.к.п. 9-13);

- висновком експерта №117 від 27.06.2014 року, згідно якого у громадянина ОСОБА_6 виявлено тілесні ушкодження у вигляді рани в ділянці лівої гомілки, садно в поперековій ділянці з ліва. Вказані тілесні ушкодження виникли від дії тупого предмету, з обмеженою контактуючою поверхнею при різних обставинах і які згідно п.2.3.3. МОЗ України від 17.01.1995 року, відносяться до легких тілесних ушкодженнях з короткочасним розладом здоров`я. (Том 1 а.к.п. 44-45).

- протоколом проведення слідчого експерименту від 01.11.2014 року та фото-таблицею до нього, згідно якого було встановлено обставини вчинення кримінального правопорушення (Том. 1 а.к.п.97-101);

Оцінюючи зібрані по справі докази суд, вважає, що провину обвинуваченого ОСОБА_5 доведеною та його дії органами досудового розслідування вірно кваліфіковано за ч.2 ст.125 КК України, оскільки, своїми умисними діями, які виразились в завданні умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я ОСОБА_6 .

Визнаючи винним обвинуваченого ОСОБА_5 і обираючи йому міру покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення-злочину, що відноситься, відповідно до ст. 12 КК України, до злочинів невеликої тяжкості, також повною мірою вивчена особа обвинуваченого: ОСОБА_5 який раніше не судимий, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, характеризується позитивно.

Відповідно до ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими, так і іншими особами.

Відповідно до ст.65 КК України та п.1 постанови Пленуму ВСУ №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», під час призначення покарання у кожному конкретному випадку суди мають враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_5 відповідно ст. 66 КК України є: визнання своєї провини повністю, щире каяття у вчиненому кримінальному правопорушенні, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення-злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_5 згідно ст.67 КК, України судом не встановлено.

На підставі викладеного, з урахуванням особи обвинуваченого, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 слід призначити покарання за ч.2 ст. 125 КК України у вигляді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Цивільний позов не заявлено.

Питання з речовими доказами суд вирішує у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення-злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 100 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн.

Речові докази, а саме: спортивна кофта чорного кольору марки «Армані», майка сірого кольору, які знаходяться на зберіганні в ОСОБА_11 (з обслуговування м. Кузнецовськ та Володимирецького району) УМВС України в Рівненській області повернути - ОСОБА_6 ; два гумові предмети круглої форми які за зовнішніми ознаками схожі на кулю калібру 9 мм, які знаходяться на зберіганні в Кузнецовському MB (з обслуговування м. Кузнецовськ та Володимирецького району) УМВС України в Рівненській області - знищити

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається учасникам процесу.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Рівненської області через Володимирецький районний суд протягом тридцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1