УХВАЛА

08 жовтня 2015 року м. Київ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Головуючого ОСОБА_3,

суддів ОСОБА_4, ОСОБА_5,

розглянула касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 24 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 04 червня 2015 року щодо нього,

в с т а н о в и л а :

Вироком Київського районного суду м. Полтави від 24 грудня 2014 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 4 ст. 190 КК України та остаточно призначено покарання, із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, у виді позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців з конфіскацією всього майна; по епізоду відносно ОСОБА_2 кваліфікованому за ч. 4 ст. 190 КК України ОСОБА_1 виправдано за недоведеністю його винуватості у вчиненому.

Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 04 червня 2015 року вирок суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі засуджений не погоджується із судовими рішеннями постановленими відносно нього та ставить питання про їх перегляд у касаційному порядку.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши відповідність касаційної скарги вимогам закону, колегія суддів дійшла висновку, що її слід залишити без руху, встановивши строк для усунення недоліків.

Зміст касаційної скарги повинен відповідати вимогам ч. 2 ст. 427 КПК України, зокрема, у ній зазначаються вимоги особи до суду касаційної інстанції та їх обґрунтування, із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

Разом з тим, вказаних вимог закону засудженим не дотримано.

Як убачається за змістом касаційної скарги, ОСОБА_1 вказує на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, однак із вказаних підстав, у відповідності до ст. 438 КПК України, судові рішення у касаційному порядку не переглядаються.

Разом з тим, касаційна скарга не містить обґрунтувань допущених судом першої та апеляційної інстанцій істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст.ст. 412-413 КПК України) та доводів щодо несправедливості призначеного ОСОБА_1 покарання через суворість (ст. 414 КПК України).

Більше того, прохання особи до суду не узгоджується з положеннями ст. 436 КПК України, якою передбачено повноваження суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги. Так, засуджений, оскаржуючи ухвалу суду апеляційної інстанції, питання про її скасування перед судом не порушує, та, більше того, просить постановити виправдувальний вирок, що виходить за межі компетенції суду касаційної інстанції.

Зазначені недоліки позбавляють колегію суддів можливості прийняти відповідне процесуальне рішення.

Як визначено ч. 1 ст. 429 КПК України суд касаційної інстанції, встановивши, що касаційну скаргу подано без додержання вимог, передбачених статтею 427 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення касаційної скарги без руху, в якій зазначаються недоліки касаційної скарги і встановлюється строк, необхідний для їх усунення, що не може перевищувати п'ятнадцяти днів з дня отримання ухвали особою, яка подала касаційну скаргу.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок Київського районного суду м. Полтави від 24 грудня 2014 року та ухвалу Апеляційного суду Полтавської області від 04 червня 2015 року щодо нього залишити без руху.

Для усунення недоліків встановити засудженому п'ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

У разі не усунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк, така скарга повертається особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_8 ОСОБА_7 ОСОБА_6