Справа №11-144/10 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року 30 березня колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Лугового М.Г.

суддів - Безверхого О.М., Забари І.К.

з участю прокурора - Паливоди Л.В.

засудженого - ОСОБА_2

захисника - ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Суми кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_2 та його адвоката ОСОБА_4 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 23 грудня 2009 року, яким :

ОСОБА_2, 1981 року

народження, мешканець м. Суми, раніше судимий:

29.12.2006р. за ст.ст. 186 ч.2, 69 КК України до 1 року шести місяців позбавлення волі , звільнений 21.03.2008 р. по відбуттю покарання,

засуджений за ст. 15 ч.2, ст. 186 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки.

Вирішено питання про речові докази відповідно до вимог ст. 81 КПК України.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 судові витрати в розмірі 75 грн. 12 коп. за проведення експертизи на користь держави.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з вироком суду ОСОБА_2 визнаний винним і засуджений за вчинення злочину при слідуючих обставинах.

13 червня 2009 року, близько 19 години 30 хвилин ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння , біля магазину «Адажио» зі сторони вул. Охтирська в м. Суми, з корисних мотивів, повторно вчинив закінчений замах на відкрите заволодіння велосипедом '«Оскар» вартістю 450 грн., що належить ОСОБА_5, але злочин не довів до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки потерпілий почав гнатись за ним і голосно кричати, щоб він віддав велосипед, але він продовжував тікати на велосипеді і був затриманий працівниками міліції.

У поданих апеляціях:

- адвокат ОСОБА_4 вважає вирок суду відносно ОСОБА_2 незаконним у зв'язку з неправильною кваліфікацією його дій, просить вирок змінити, а дії засудженого перекваліфікувати зі ст.15ч. 2, ст. 186 ч.2 КК України на ч. 2 ст. 185 КК України та пом'якшити призначене покарання. Свої вимоги мотивує тим, що досудове та судове слідство проводилось неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи і в діях ОСОБА_2 не було замаху на грабіж. Крім того, вказує на те, що ОСОБА_2 визнав свою вину в скоєнні крадіжки, розкаюється в цьому, проживає разом з матір'ю пенсіонеркою, за місцем проживання характеризується позитивно, ніяких тяжких наслідків не наступило, тому вважає, що перелічені обставини дають підстави для призначення покарання у вигляді обмеження волі;

- засуджений ОСОБА_2 за аналогічних підстав не погоджується з вироком суду і апеляції та в доповненні до неї просить вирок суду скасувати у звязку з неповнотою досудового і судового слідства та недоведеністю його вини за ст.15 ч.2, ст. 186 ч. 2 КК України, перекваліфікувати його дії на ст. 185 КК України, пом'якшивши призначене покарання.

Вислухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_2 і захисника ОСОБА_3 на підтримку вказаних апеляцій, міркування прокурора про законність вироку, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що вони не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Викладені у вироку суду висновки щодо доведеності вини ОСОБА_2 в здійсненні замаху на грабіж за обставин, зазначених у вироку, підтверджуються сукупністю зібраних у справі доказів, які перевірено в судовому засіданні в установленому кримінально - процесуальним законодавством порядку.

Так, показання підсудного ОСОБА_2, в яких він частково визнав свою винність у і скоєнні злочину та зазначив, що вчинив таємне викрадення велосипеду, а погоні потерпілого не бачив і не чув його криків, були покладені в основу вироку в сукупності з іншими перевіреними судом доказами у справі.

Зокрема, в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_5 пояснив, що він побачив на відстані 15-20 метрів як на його велосипеді підсудний від'їздив від магазину, після чого побіг за ним і голосно кричав, щоб той віддав велосипед. Підсудний після падіння знов почав їхати, не зважаючи на його крики, які він повинен був чути. Це побачили і два чоловіки, що йшли назустріч, які й затримали вказану особу, якою виявився ОСОБА_2

Свідки ОСОБА_6 і ОСОБА_7 в суді теж підтвердили, що ними був затриманий ОСОБА_2, який знаходився у стані алкогольного сп'яніння та втікав на велосипеді від потерпілого ОСОБА_5, котрий гнався за ним і голосно кричав, щоб той віддав велосипед.

Крім того, факт вчинення злочину ОСОБА_2 підтверджується також іншими доказами, наведеними у вироку.

Встановивши фактичні обставини справи; суд правильно й умотивовано кваліфікував злочинні дії ОСОБА_2 за ознаками ст.ст. 15 ч.2, 186 ч.2 КК України, а покарання йому призначив у мінімальному розмірі у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, врахувавши характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, який є незакінченим, дані про його особу та наявну обставину, що обтяжувала покарання, при відсутності обставин, що пом'якшують покарання.

З огляду на це, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду є законний та обґрунтований, а покарання, яке призначено засудженому ОСОБА_2, є справедливим, а тому підстав для задоволення апеляцій немає.

Виходячи з викладеного та керуючись ст. ст. 362, 365, 366 , 377 КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Зарічного районного суду м. Суми від 23 грудня 2009 року відносно засудженого ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляції засудженого і його адвоката - без задоволення.

СУДДІ:

ОСОБА_8Г ОСОБА_1 ОСОБА_9