Справа № 545/345/16-к
Провадження № 1-в/545/279/16
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.02.2016 року. Полтавський районний суд Полтавської області у складі :
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
з участю прокурора: ОСОБА_3 ,
представника адміністрації : ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засідання в приміщенні Полтавського районного суду Полтавської області в м. Полтаві спільне подання Крюковської виправної колонії УДПтСУ в Полтавській області ( № 29 ) та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення засудженого:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, одруженого, з вищою освітою, раніше не судимого.
За даною справою засуджений: 20.10.2011 року Мар`їнським районним судом Донецької області за ст.286 ч.3 КК України до 6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.
про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, -

в с т а н о в и в :

Адміністрація Крюковської виправної колонії УДПтСУ в Полтавській області ( № 29 ) та спостережна комісія при Полтавській райдержадміністрації 22.01.2016 року звернулись до суду із спільним поданням про застосування щодо засудженого ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання посилаючись на те, що він до Крюковської виправної колонії прибув 03.09.2013 року. За час відбування покарання характеризується наступним чином : за порушення режиму відбування покарання 15 раз притягувався до дисциплінарної відповідальності ( 8- правами начальника установи, 7 правами начальника відділення ), з них: одне стягнення знято достроково, інші погашено у встановленому порядку. Після проведеної виховної та профілактичної роботи засуджений змінив своє ставлення до право слухняної поведінки та відношення до праці, за що має 6 заохочень ( 5- правами начальника установи за сумлінну поведінку та ставлення до праці ). Матеріали щодо застосування заохочувальної норми згідно ст. 81 КК України були розглянуті на комісії установи 28.11.2014 року, прийнято рішення: клопотати перед судом про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання. Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської областівід 25.12.2015 року подання залишено без задоволення. Засуджений працевлаштований, до роботи відноситься сумлінно, встановлені норми виробітку виконує, проявляє ентузіазм та ініціативу, приймає участь в роботах по благоустрою приміщень відділення та території установи. Має виконавчий лист на суму 55493,10 грн., відшкодування проводить згідно щомісячних відрахувань із заробітної плати. Начальником відділення СПС та психологом засуджений характеризується з позитивної сторони як особа, що довела своє виправлення. 13.01.2016 року на засіданні комісії Крюковської виправної колонії прийнято рішення про направлення матеріалів до суду щодо вирішення питання застосування до ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення.

В судове засідання представник адміністрації та засуджений не з`явилися, надавши заяви

про розгляд подання в їх відсутність, подання підтримали та прохали задовольнити.

Прокурор заперечував з підстав, що ухвалою Полтавського райсуду від 10.11.2015 року відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 , ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 24.12.2015 року дана ухвала суду скасована, постановлено визнати неможливим повторний розгляд клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання на підставі положень ч.6 ст.539 КПК України, ще не сплинув річний строк для повторного розгляду даного питання, визначений ст.539 КПК України.
Суд, заслухавши думку прокурора, який заперечував з приводу задоволення подання, вивчивши матеріали справи та особової справи № 26-Р-12., приходить до висновку, що подання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п.2 постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можливі лише після повного та всебічного вивчення даних про особу засудженого.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 засуджений 20.10.2011 року Мар`їнським районним судом Донецької області за ст.286 ч.3 КК України до 6 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 3 роки.
Початок строку покарання 20.10.2011 року, кінець строку покарання 20.10.2017 року. На час розгляду клопотання ОСОБА_5 згідно довідки про заохочення та стягнення за період відбуття покарання мав 6 ( шість ) заохочень та 15 ( п`ятнадцять ) стягнень.
Згідно ч.6 ст.539 КПК України у разі набрання законної сили ухвалою суду про відмову в задоволенні клопотання щодо умовно-дострокового звільнення засудженого від відбування покарання або заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням розгляд повторного клопотання з цього самого питання щодо осіб, засуджених за тяжкі та особливо тяжкі злочини до позбавлення волі на строк не менше п`яти років, може мати місце не раніше як через рік з дня винесення ухвали суду про відмову, а щодо засуджених за інші злочини та неповнолітніх засуджених - не раніше як через шість місяців.
Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи 25.12.2014 року ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області, залишеною без змін Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 26 березня 2015 року в застосуванні до ОСОБА_5 умовно-дострокового звільнення було відмовлено.
Ухвалою Полтавського райсуду від 10.11.2015 року відмовлено в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 , ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 24.12.2015 року дана ухвала суду скасована, постановлено визнати неможливим повторний розгляд клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання на підставі положень ч.6 ст.539 КПК України, ще не сплинув річний строк для повторного розгляду даного питання, визначений ст.539 КПК України.
За час відбування покарання в установі засуджений мав 6 заохочень та 15 стягнень, із яких 12 разів застосовувались догани за зберігання заборонених предметів, за нетактовну поведінку з представниками адміністрації установи, за відмову від роботи, самовільне залишення робочого місця, за невиконання команди, за невихід на перевірку, порушення форми одягу та 3 рази ДІЗО за нетактовну поведінку з представниками адміністрації установи, за відсутність на робочому місці, за спробу акта членоушкодження. Як вбачається з характеристик на засудженого в тому числі і з останньої від 13.01.2016 року ( а. с. 2 ), яка додана до подання, ОСОБА_5 до роботи відноситься задовільно, за характером конфліктний, імпульсивний, на зроблені зауваження не реагує, не робить для себе правильні висновки. У колективі засуджених недостатньо товариський, підтримує стосунки із засудженими як позитивної так і негативної спрямованості. Вирізняється нетактовністю та недоброзичливістю, критично налаштований по відношенню як до себе, так і до інших. Має невиконані виконавчі листи. Під час відбування покарання в Крюковськой ВК № 29 ОСОБА_5 перебував на обліку як злісний порушник режиму відбування покарання та схильний до членоушкодження, протоколом № 10 від 24.12.2013 року був знятий з профілактичного обліку.

Згідно витягу з протоколу № 24 від 22.10.2013 року спільного засідання комісії Крюковської ВК № 29 ОСОБА_5 було відмовлено в заміні невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки він не став на шлях виправлення. Тобто, вищезазначене свідчить, що відбувши більше 1/3 строку покарання засуджений не став на шлях виправлення.
Відмовляючи в задоволенні подання, суд враховує особу засудженого, дані про поведінку засудженого і його ставлення до праці за весь період відбування покарання, в тому числі, і за останній час, який безпосередньо передує розгляду подання, виходить з того, що єдиною та достатньою підставною умовно-дострокового звільнення є досягнення однієї з цілей покарань виправлення засудженого, що повинно підтверджуватися його сумлінною поведінкою та ставленням до праці у процесі відбування покарання.
Таким чином, суд вважає, що наведені обставини свідчать про нестабільну поведінку засуджено, не додержання ним вимог режиму відбування покарання та відповідно не можуть свідчити про виправлення ОСОБА_5 , його сумлінну поведінку та сумлінне ставлення до праці, за весь період відбування покарання і тому приходить до висновку, що необхідні підстави для умовно-дострокового звільнення засудженого відсутні.
За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_5 засуджений за ч.3 ст.286 КК України за вчинення тяжкого злочину до 6 ( шести ) років позбавлення волі та з часу винесення ухвали Апеляційного суду Полтавської області від 24.12.2015 року, якою скасована ухвала Полтавського райсуду від 10.11.2015 року про відмову в задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_5 , постановлено визнати неможливим повторний розгляд клопотання засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від покарання на підставі положень ч.6 ст.539 КПК України, ще не сплинув річний строк для повторного розгляду даного питання, визначений ст.539 КПК України, встановлений законом строк не сплинув, суд дійшов висновку, що клопотання засудженого є передчасним та не підлягає задоволенню, до засудженого ОСОБА_5 на даний час не може бути застосовано умовно-дострокове звільнення.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.537- 539, 395 КПК України, -
У Х В А Л И В :
В задоволенні спільного подання Крюковської виправної колонії УДПтСУ в Полтавській області ( № 29 ) та спостережної комісії при Полтавській райдержадміністрації про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_5 відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний суд протягом 7 днів з моменту її проголошення, а засудженим - з моменту отримання копії ухвали.
Ухвала надрукована суддею в нарадчій кімнаті та є оригіналом.

Суддя: ОСОБА_1