АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 10-90/2010Головуючий у 1-й інстанції Базан Л.Т.
Провадження № 10-90/2010 Доповідач - Галіян Л.Є.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 серпня 2010 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - Галіян Л.Є.

Суддів - Подковський О. А., Ваврів І. З.,

з участю - прокурора - Вершигори В.В.

захисника- Міщенка В.В..

та обвинуваченої ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляцією адвоката ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду від 14 серпня 2010 року про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою

ОСОБА_1, 13 грудня 1965 року

народження, уродженці с.Ст.Нижбірок

Гусятинського району Тернопільської області, жительці м. Тернополя вул. .Чумацька буд.№1-Б кв.58, одруженій, українці, ІНФОРМАЦІЯ_1, працюючій на посаді асистента кфедри фінансів Галицького ім..В.Чороновола, раніше не судимій,

обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

Згідно матеріалів справи, органами досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачується за ч. 2 ст. 149 КК України в тому, що ОСОБА_3 перебуваючи на посаді начальника кафедри туризму Галицького інституту ім..В.Чороновола в М.Тернополі, за попередньою змовою з нею та невстановленим громадянином ОСОБА_4 Болгарія на ім'я Крісто, реалізуючи злочинний намір направлений на торгівлю людьми (вербування з метою експлуатації праці людей) під приводом платного проходження навчання та практики, запропонували студентам виїхати у ОСОБА_4 Болгарію в період з 12 червня 2010 року по 05 вересня 2010 року. "

Далі, ОСОБА_3, отримавши в консульстві ОСОБА_4 Болгарії безкоштовні туристичні візи та винайнявши автобус для перевезення, наказав студентам заплатити йому по 140 євро за кожну візу та страховку за переїзд, після чого 12 червня 2010 року ОСОБА_1 разом із студентами прибула у м.Варна Республіки Болгарія, де передала студентів громадянину ОСОБА_4 Болгарія на ім'я Крісто, який примусив їх працювати різноробочими не за спеціалізацією в готелях та інших закладах громадського харчування ОСОБА_4 Болгарія.

Об серпня 2010 року ОСОБА_1 затримана в порядку ст. 115 КПК України та 14 серпня 2010 року їй пред'явлено обвинувачення у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 149 КК України.

В апеляції захисник ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченої ОСОБА_1 просить постанову суду змінити та обрати їй запобіжний захід у вигляді застави. Мотивує тим, що ОСОБА_1 має постійне місце проживання, роботи, де позитивно характеризується, раніше не судима, вину визнала частково, щиро розкаялася, активно сприяє органам слідства у розкритті злочину, має на утриманні перестарілих батьків. Також посилається на те, що слідством не представлено жодних доказів того, що обвинувачена може ухилятися від слідства та дізнання, перешкоджати встановленню істини по справі. Судом не враховано стан її здоров'я, а також те, що вона не є викладачем інституту і немає відношення до студентів, а отже немає на них жодного впливу.

Заслухавши суддю доповідача, захисника ОСОБА_2, який просить постанову суду змінити, обравши запобіжний захід у вигляді застави, обвинуваченої, яка підтримала доводи апеляції, думку прокурора про залишення постанови суду без змін, колегія суддів вважає, що апеляцію слід залишити без задоволення з таких підстав:

Як вбачається з матеріалів справи, судом вірно, у відповідності до вимог ст.ст. 148, 165 КПК України, обвинуваченій ОСОБА_1 обрано запобіжний захід у вигляді взяття під варту.

При цьому враховано, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, суспільну небезпеку вчиненого, особу обвинуваченої, процесуальну поведінку її під час проведення слідчих дій, конкретні обставини справи.

Також, в матеріалах справи відсутні будь - які дані, які б достовірно свідчили про те, що обвинувачена ОСОБА_1 не буде ухилятися від дізнання, слідства та суду, не буде перешкоджати встановленню істини по справі, здійснювати вплив на свідків.

З урахуванням тяжкості злочину, інкримінованого обвинуваченій ОСОБА_1, колегія суддів не вбачає підстав і до задоволення клопотання ОСОБА_5 про внесення застави.

Колегія суддів вважає, що обрання ОСОБА_1 іншого запобіжного заходу не забезпечить її належної процесуальної поведінки, а тому підстав для зміни судового рішення та задоволення апеляції її захисника не вбачає.

Керуючись ст.165, 165-2, 365, 366, 382 КПК України, колегія суддів,

ухвалила:

У задоволенні клопотання ОСОБА_5 - відмовити.

Апеляцію захисника ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду від 14 серпня 2010 року про обрання запобіжного заходу ОСОБА_1 Іванівні- без змін.

Головуючий - підпис

Судді - два підписи

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області ОСОБА_6