ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
«18» грудня 2015 року м. Хмельницький
Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 , з участю секретарів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , потерпілого ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та захисникаадвоката ОСОБА_8 , розглянув кримінальне провадження по обвинуваченню,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, раніше судимого:
-26.05.2015 року вироком Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70 КК України на 3 (три) місяці арешту;
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України.
ВСТАНОВИВ:
30 березня 2015 року, близько 20 год. 45 хв., ОСОБА_7 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та знаходячись в квартирі АДРЕСА_2 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків, умисно, з метою заподіяння тілесних ушкоджень наніс потерпілому ОСОБА_6 , декілька ударів кулаком в обличчя від чого останній впав на підлогу, а обвинувачений продовжуючи побиття потерпілого наніс ОСОБА_6 ще декілька ударів ногами взутими у кросівки, в живіт та по кінцівках. Внаслідок таких дій, ОСОБА_7 заподіяв ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді: саден шкіри тулуба та кінцівок, які за своїм характером відносяться до легких тілесних ушкоджень, що мають незначні скороминущі наслідки та тупої травми живота з розривом брижі тонкої кишки, кровотечею з місця розриву та накопиченням в черевній порожнині та порожнині тазу до 700 мл крові, що призвело до розвитку шоку легкого ступеня з індексом шоку 1,0 (при пульсі 100 ударів за хвилину та артеріального тиску 100/60 ммрт.ст.), які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечні для життя в момент заподіяння.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у пред`явленому обвинуваченні визнав частково, а саме спричинення потерпілому за вказаних обставин легких тілесних ушкоджень. При цьому, посилаючись на те, що ударів в живіт ОСОБА_6 не наносив, заперечував заподіяння останньому тяжких тілесних ушкоджень. Разом з тим, показав, що дійсно 30 березня 2015 року, у м.Хмельницькому, він познайомився і вживав спиртні напої разом з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , після чого, вже у вечірній час того ж дня, на запрошення останніх, перебував за місцем їх проживання в кв. АДРЕСА_2 . Перебуваючи у вказаному місці, у нього виник конфлікт з потерпілим ОСОБА_6 , в ході якого ОСОБА_7 наніс йому декілька ударів кулаком та ногою в обличчя від яких потерпілий впав на підлогу. У вчиненому щиро розкаюється.
Незважаючи на часткове визнання вини обвинуваченим, винуватість ОСОБА_7 у заподіянні ОСОБА_6 в тому числі тяжких тілесних ушкоджень повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:
- показаннями свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та ОСОБА_11 - очевидців пригоди про те, що дійсно у вказаний час та місці, а саме у вітальній кімнаті вищезазначеної квартири, ОСОБА_7 вчинив побиття ОСОБА_6 і при цьому кулаками та ногами наносив останньому багато сильних ударів в обличчя, живіт та кінцівках. Після чого стягнув потерпілого з дивану на підлогу та відволік у коридор квартири, де ОСОБА_6 знаходився до приїзду «швидкої» і де залишились сліди його крові. Крім того, ОСОБА_9 та ОСОБА_11 пояснили, що з ОСОБА_7 познайомились того ж дня, разом вживали спиртні напої. В ході спілкування, ОСОБА_10 жалілася ОСОБА_7 на потерпілого, який оселившись в їх квартирі заважає їм з чоловіком і просила обвинуваченого розібратись з ОСОБА_6 ;
- показаннями свідка ОСОБА_12 , який проживає в сусідньому під`їзді вказаного будинку про те, що мешканці квартири кв. АДРЕСА_2 , а саме власник ОСОБА_9 , його співмешканка ОСОБА_10 та наймачі ОСОБА_11 і ОСОБА_6 ведуть антисоціальний спосіб життя, постійно зловживають спиртними напоями та порушують громадський порядок. Останній, якого він знає ще з дитинства, як спокійну за характером людину став проживати, як безпритульний у вказаній квартирі протягом останніх декількох місяців. При цьому ОСОБА_10 намагалась його вигнати з помешкання. 30 березня 2015 року, у вечірній час, він дізнався від ОСОБА_11 про побиття ОСОБА_6 . Коли ж ОСОБА_12 зайшов до квартири ОСОБА_9 , то в коридорі побачив непритомного потерпілого, який лежав в калюжі крові, а в кімнаті на ліжку спали п`яні ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та раніше не відомий йому обвинувачений ОСОБА_7 . Тоді ж обвинувачений допоміг йому винести на ношах з квартири ОСОБА_6 і помістити в карету швидкої допомоги;
- показаннями потерпілого ОСОБА_6 про те, що 30 березня 2015 року, в другій половині дня, він перебував в квартирі ОСОБА_9 , де з дозволу останнього, як безпритульний, проживає останні декілька місяців. При цьому, відпочивав на дивані у вітальній кімнаті. Як сталося його побиття пояснити не може, оскільки був втомленим, спав і перебував в стані алкогольного сп`яніння. Пам`ятає лише, як прийшов до свідомості вже в лікарні де його готували до операції. Внаслідок побиття йому спричинено травму живота та щелепи;
- відомостями з протоколу огляду місця події від 31.03.2015 року з долученою до такого протоколу фототаблицею, які узгоджуються з показаннями свідків, підтверджується місце скоєння злочину, а саме приміщення квартири АДРЕСА_2 , де в коридорі на підлозі було виявлено сліди речовини бурого кольору схожої на кров;
- відомостями з рапорту оперативного чергового ПЗВМ ХМВ УМВСУ в Хмельницькій області від 31.03.2015 року про те, що 30.03.2015 року в хірургічне відділення Хмельницької міської лікарні був доставлений ОСОБА_6 з тілесними ушкодженнями, якого було прооперовано;
- відомостями з протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 01.04.2015 року з яких слідує, що ОСОБА_6 просить прийняти міри до молодого хлопця, який 30.03.2015 року в квартирі АДРЕСА_2 сильно побив його по голові та тулубу;
- характер, локалізація та механізм утворення виявлених у потерпілого ОСОБА_6 вищезазначених тілесних ушкоджень підтверджується висновком судово-медичного експерта №403 від 19.05.2015 року, з якого також слідує, що такі тілесні ушкодження могли бути завдані потерпілому у вказаний час;
- факт побиття обвинуваченим потерпілого підтверджується також і відомостями з протоколів огляду від 31.03.2015 року, отримання зразків для проведення експертизи від 15.04.2015 року та висновком експерта судово-медичного імунолога №342 від 19.05.2015 року, з яких слідує, що на вилучених у обвинуваченого ОСОБА_7 спортивних штанах та кросівках наявні сліди крові людини, яка може належати потерпілому ОСОБА_6 ;
- речовими доказами, а саме вказаним одягом обвинуваченого на якому виявлені сліди крові потерпілого;
Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта №728 від 09.12.2015 року ОСОБА_7 на момент скоєння інкримінованого йому протиправного діяння та на теперішній час будь-яким психічним захворюванням чи психічним розладом, які б позбавляли його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не страждав та не страждає, застосування до нього примусових заходів медичного характеру не потребує.
Оцінюючи такі висновки експертів суд знаходить їх достатньо обґрунтованими і науково аргументованими, а тому враховуючи і поведінку обвинуваченого під час судового розгляду визнає ОСОБА_7 осудним та відповідальним за фактично скоєне.
Даючи оцінку твердженням обвинуваченого про те, що ударів в живіт потерпілому він не наносив, а відтак не спричиняв тяжких тілесних ушкоджень, суд розцінює їх як не правдиві і дані з метою пом`якшення покарання та обраним способом захисту, оскільки такі твердження повністю спростовуються дослідженим судом доказами, зокрема показаннями свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , потерпілого ОСОБА_6 і самого ж обвинуваченого, висновком судово-медичного експерта, які повністю узгоджуються між собою та не довіряти яким у суду не має підстав. Так, свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 показали, що безпосередньо бачили, як під час побиття потерпілого, ОСОБА_7 серед інших, наніс ОСОБА_6 декілька сильних ударів ногами в живіт. Такі ж відомості слідуют і з протоколів про результати здійснення оперативно-технічних заходів від 03.04.2015 року та протоколу огляду від 22.05.2015 року, а також звукозапису розмов ОСОБА_7 з співкамерником, де зафіксовано, як обвинувачений детально розповідає останньому про обставини побиття ОСОБА_6 і при цьому зазначає, що наніс потерпілому крім ударів в голову ще і три сильних удари ногою в живіт. В свою чергу, потерпілий ОСОБА_6 заперечував наявність у нього будь-яких тілесних ушкоджень живота до побиття його ОСОБА_7 , а також заперечував те, що під час бійки стискав обвинуваченого за шию. Такі свідчення, ОСОБА_6 повністю узгоджуються з висновками судово-медичних експертів №403 від 19.05.2015 року, щодо часу та механізму виникнення у нього тяжких тілесних ушкоджень, та №357 від 03.04.2015 року з якого слідує, що у ОСОБА_7 станом на 02.04.2015 року виявлене лише легке, без короткочасного розладу здоров`я, тілесне ушкодження у вигляді садна шкіри лівої кисті, що могло утворитись як від удару тупим твердим предметом, так і від удару об такий при стиснутій в кулак кисті руки, тобто характерне при нанесенні ударів і могло виникнути під час побиття потерпілого. При цьому, будь-яких ушкоджень шиї у обвинуваченого не виявлено, що спростовує його заяви про те, що він розпочав наносити удари потерпілому лише у відповідь на стискання ОСОБА_6 за шию ОСОБА_7 .
Таким чином, суд вважає доведеним, що ОСОБА_7 за викладених в описовій частині вироку обставин, спричинив тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6 і дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч.1 ст.121 КК України.
Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_7 , суд відповідно до вимог ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.
При цьому, суд приймає до уваги, що обвинувачений скоїв тяжкий насильницький злочин, який спричинив тяжкі наслідки. Такий злочин ОСОБА_7 вчинив в стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про підвищену суспільну небезпеку його протиправних дій. Вказану обставину суд визнає такою, що обтяжує покарання обвинуваченого. За місцем проживання обвинувачений характеризується дільничим інспектором з негативної сторони, як такий, що зловживає спиртними напоями, порушує громадський порядок та веде антигромадський спосіб життя, за що притягувався до адміністративної відповідальності. Згідно довідки Хмельницького обласного наркологічного диспансеру №864 від 14.05.2015 року ОСОБА_7 перебуває на профілактичному обліку у зв`язку з епізодичним вживанням алкоголю. Відповідно до довідки головного лікаря Хмельницького обласного психоневрологічного диспансеру №1133 від 31.03.2015 року ОСОБА_7 з 2000 року перебуває на обліку з діагнозом соціалізований розлад особистості.
Разом з тим, суд враховує, що ОСОБА_7 на момент скоєння злочину вважався не судимим, є особою молодого віку, в судовому засіданні засудив свою протиправну поведінку відносно ОСОБА_6 та вибачився перед останнім. Також суд приймає до уваги і те, що протиправна поведінка ОСОБА_7 головним чином була спровокована свідком ОСОБА_10 , яка скаржилась на потерпілого і обвинувачений при скоєнні злочину діяв з хибно зрозумілих інтересів захисту її прав.
В якості обставин, що пом`якшують покарання ОСОБА_7 суд враховує конкретні обставини справи, а саме позицію потерпілого ОСОБА_6 , який вибачив ОСОБА_7 і просив суворо не карати.
Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що виправлення та перевиховання ОСОБА_7 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.121 КК України. Разом з тим, враховуючи наявність пом`якшуючої його покарання обставини та пост кримінальну поведінку обвинуваченого, який допомагав транспортувати потерпілого в карету швидкої допомоги, в судовому засіданні засудив свою протиправну поведінку і вибачився перед потерпілим, суд вважає за можливе призначити йому визначене покарання у мінімальному розмірі зазначеному в санкції вказаної частини статті Кримінального Кодексу України.
Призначаючи ОСОБА_7 остаточне покарання за сукупністю злочинів у відповідності до вимог ч.4 ст.70 КК України, суд враховує, що вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 26.05.2015 року за ч.1 ст.185, ч.2 ст.185, ст.70 КК України, яким обвинуваченого засуджено на 3 (три) місці арешту, у зв`язку з обранням ОСОБА_7 в рамках даного кримінального провадження запобіжного заходу у виді тримання під вартою - не був звернений до виконання.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-371,373,374 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст.70 ч.4 КК України, остаточне покарання ОСОБА_13 за сукупністю злочинів призначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим і визначити у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
Строк відбуття покарання ОСОБА_7 обчислювати з 18 грудня 2015 року, зарахувавши в такий строк термін перебування його під вартою під час досудового розслідування та судового розгляду, з моменту затримання, тобто з 31 березня 2015 року по 17 грудня 2015 року, включно.
Речові докази по справі: зазначені в постанові слідчого від 21 травня 2015 року та 15 квітня 2015 року (а.с.65,70) повернути за належністю ОСОБА_7 .
На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Хмельницької області через Хмельницький міськрайонний суд Хмельницькоїобласті протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку, а обвинуваченим ОСОБА_7 в той самий строк з дня вручення йому копії вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий по справі

Суддя: ОСОБА_1