Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________________
Справа № 490/515/16-к
н/п 1-кп/490/317/2016
ВИРОК
Іменем України
03 лютого 2016 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 та обвинуваченого,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду обвинувальний акт, складений за наслідками досудового розслідування кримінального провадження № 0002329 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Бердянську Запорізької області, є громадянином України, неодруженим, має повну вищу освіту, проходить військову службу на посаді радіотелефоніста - розвідника відділення управління зенітної ракетної батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ) у військовому званні старший матрос, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , є раніше судимим 28 січня 2015 року Бердянським міським судом Запорізької області за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 407 КК України до штрафу у розмірі 850 грн.,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України у редакції від 05.03.2015, -

В С Т А Н О В И В :
10 серпня 2015 року о 08 год. 00 хв. ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем, призваним на військову службу ІНФОРМАЦІЯ_2 за мобілізацією, проходячи військову службу на посаді радіотелефоніста - розвідника відділення управління зенітної ракетної батареї зенітного ракетно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), будучи обізнаним з умовами проходження військової служби, діючи умисно з метою ухилитися від військової служби, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану, не з`явився після наданої йому відпустки до військової частини без поважних причин та незаконно перебував за її межами, проводячи час на власний розсуд за місцем свого проживання у м. Бердянську Запорізької області до 12 січня 2016 року.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у пред`явленому йому обвинуваченні у вчиненні за викладених вище обставин злочину, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України, винним себе визнав повністю та повідомив, що дійсно був призваним на військову службу за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_2 . Він був ознайомлений з умовами проходження військової служби. Наприкінці липня 2015 року йому було надано відпустку, з якої він мав повернутися 10 серпня 2015 року. Однак через наявне в нього заварювання він у встановлений час до військової частини не повернувся, оскільки протягом місяця лікувався вдома, а потім побоювався притягнення до відповідальності за порушення обов`язку повернення з відпустки у визначений час. З`явився він до військової прокуратури лише у січні 2016 року, а звідти - до військової частини. Усвідомлює, що вчинив кримінальне правопорушення та щиро кається.

Показання обвинуваченого повністю відповідають фактичним обставинам, що викладені у наведеному вище формулюванні обвинувачення, і жоден з учасників процесу ці обставини не оспорює, з огляду на що суд вважає їх встановленими.

Наведені вище дії ОСОБА_5 стороною обвинувачення правильно кваліфіковано за ч. 4 ст. 407 КК України у редакції від 05.03.2015, як - нез`явлення вчасно без поважних причин на службу, вчинене в умовах особливого періоду, крім воєнного часу, військовослужбовцем.

При призначенні покарання обвинуваченому суд, відповідно до ст. 65 КК України, враховує, що він вчинив тяжкий умисний злочин, його особу, а саме те, він має постійне місце проживання, характеризуються позитивно, як обставину, що обтяжує покарання - рецидив злочину, та як обставину, що його пом`якшує, щире каяття підсудного.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне за вчинений злочин призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на три роки, яке вважає таким, що відповідає особі обвинуваченого і тяжкості вчиненого ним злочину.

Разом з цим, враховуючи те, що ОСОБА_4 має певне місце проживання та щиро покаявся у вчиненому злочині, суд вважає можливим виправлення підсудного без ізоляції від суспільства, а тому й можливим, на підставі ст. 75 КК України, звільнити його від відбування цього покарання з випробуванням строком на два роки, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367-368, 370, 371, 373, 374 КПК України, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 407 КК України у редакції від 05.03.2015, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на три роки.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання звільнити, якщо він протягом двох років від дня проголошення вироку не вчинить нового злочину та виконуватиме покладені на нього судом обов`язки.

На підставі п.п. 2, 3 ч.1 ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, застосований до ОСОБА_4 , до набрання вироком законної сили залишити попереднім.

На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий: