Гребінківський районний суд Полтавської області
__________________________________________________________________________________
Справа №: 528/368/15-к
В И Р О К
Іменем України

26.11.2015
2015 року листопада місяця 26 дня м. Гребінка
Гребінківський районний суд Полтавської області в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої ОСОБА_5 ,
представника потерпілої ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду угоду про примирення між потерпілим та обвинуваченим у кримінальному провадженні № 0000109 по обвинуваченню
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня-технічна, не працюючого, військовозобов`язаного, на утриманні має малолітню дитину ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в силу статті 89 КПК України раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в:
07.03.2015 року, близько 22 години, ОСОБА_4 , проник на територію господарства ОСОБА_5 , що знаходитьсь за адресою АДРЕСА_2 , звідки діючи повторно, таємно викрав металеву ванну, масою 30 кг, вартістю по 3грн/кг, тобто на суму 90 грн, двоє дверей від автомобіля «Запорожець», вартістю 3000 грн., металобрухт загальною масою 80 кг, вартістю по 3 грн./кг, тобто на суму 240 грн., чим спричинив ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 3330 грн., а викраденим розпорядився на власний розсуд.
Таким чином, своїми умисними діями, які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинених повторно, ОСОБА_4 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 185 КК України.
До початку судового розгляду потерпілою ОСОБА_5 в кримінальному провадженні заявлено цивільний позов про відшкодування заподіяної їй матеріальної шкоди на суму 6340 грн. та завданої моральної шкоду на суму 7000 грн., всього на загальну суму 13340 грн., який прийнятий судом.
26 листопада 2015 року між ОСОБА_5 , що визнана потерпілою особою у кримінальному провадженні, та обвинуваченим ОСОБА_4 на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України укладена угода про примирення, яка надана у судове засідання 26 листопада 2015 року до виходу суду у нарадчу кімнату.
Потерпіла ОСОБА_5 та обвинувачений ОСОБА_4 уклали дану угоду про примирення, зважаючи на те, що обвинувачений скоїв злочин середньої тяжкості, щиро розкаявся в скоєному, добровільно почав відшкодовувати заподіяну потерпілій шкоду, на момент укладення угоди відшкодовано заподіяну шкоду в сумі 3800 гривень, що є обставинами, що пом`якшують покарання, і у відповідності до ст.69-1 КК України, ст.471 КПК України сторони погодились на призначення покарання за ч.2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України зі звільненням обвинуваченого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням на строк, який буде визначений судом. Сторони вважають, що погоджене покарання є достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним злочинів в майбутньому. Суттєвою умовою вказаної угоди є те, що ОСОБА_4 зобов`язується до закінчення іспитового строку кожен місяць, до 27 числа, сплачувати потерпілій ОСОБА_5 кошти в сумі не менше 1000 грн. (останній платіж може бути меншим або більшим у зв`язку з залишком суми заборгованості) для погашення матеріальної та моральної шкоди заподіяній потерпілій, розмір яких він визнав в повному обсязі. У разі несплати до 27 числа місяця коштів на погашення заподіяної шкоди потерпіла ОСОБА_5 залишає за собою право у зверненні до суду, який затвердив угоду, з клопотанням про скасування вироку.
Як вбачається із угоди потерпіла особа та обвинувачений розуміють наслідки укладання та затвердження означеної угоди для сторін, передбачені ст. 473 КПК України, а також підстави оскарження обвинувального вироку, яким затверджується ця угода. Крім того, обвинувачений розуміє, передбачені у цій нормі права на судовий розгляд, під час якого прокурор зобов`язаний довести кожну обставину інкримінованого кримінального правопорушення, на допит у судовому засіданні свідків обвинувачення, заявлення клопотань, виклик свідків і надання суду своїх доказів.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення суд виходить з наступного.
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
У судовому засіданні 26 листопада 2015 року обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину, підтверджує свою згоду на призначення узгодженого покарання та підтвердив, що цілком розуміє свої права та наслідки укладення угоди, що передбачені ч. 4 ст. 474 КПК України.
Суд встановив, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні, зокрема, щодо злочинів середньої тяжкості, до яких згідно ст. 12 КК України належить злочин, вчинений ОСОБА_4 . Узгоджене сторонами покарання відповідає вимогам ст. ст. 65, 75 КК України.
Таким чином, судом не встановлено перешкод для затвердження угоди, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим з призначенням узгодженої сторонами міри покарання.
Відповідно до ч. 3 ст. 75 КК України тривалість іспитового строку та обов`язки, які покладаються на особу, звільнену від відбування покарання з випробовуванням, визначаються судом.
Зважаючи на те, що сторони в угоді визнали обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому щире каяття, обвинувачений добровільно відшкодував заподіяну потерпілій шкоду на суму 3 800 грн., суд вказане враховує і вважає за необхідне встановити іспитовий строк один рік з покладенням обов`язків не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця свого проживання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Крім того, потерпілою ОСОБА_5 було пред`явлено цивільний позов до ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної коди, заподіяної злочином, на загальну суму 13 340 грн., що був прийняти судом. ОСОБА_4 як цивільний відповідач в судовому засіданні позов визнав, що підтвердив також укладенням угоди про примирення, умови якої передбачають відшкодування вказаної шкоди.
Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі не підлягають доказуванню, а згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Зважаючи на те, що обставини обвинувачення та умови угоди про примирення підтверджують заподіяння шкоди ОСОБА_4 потерпілій ОСОБА_5 , при цьому сторони в угоді погодили та підтвердили, що ОСОБА_4 на дату укладення угоди уже відшкодував шкоди у розмірі 3 800 грн., то суд вважає, що цивільний позов підлягає до задоволення частково і сума завданої шкоди підлягає до стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 відповідно до умов угоди про примирення у розмірі 9 540 грн.
Речові докази відсутні.
Процесуальні витрати відсутні.
Захід забезпечення кримінального провадження застосовувався у вигляді особистого зобов`язання до 02.12.2015 року, зважаючи на призначене покарання, суд вважає за необхідне його скасувати.
Таким чином, виходячи із зазначеного та керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 474-475 КПК України, суд,
ухвалив:
затвердити угоду про примирення від 26 листопада 2015 року, укладену між ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000109.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.
На підставі угоди про примирення від 26 листопада 2015 року призначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки та на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком.
Іспитовий строк встановити 1 (один) рік.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця свого проживання кримінально-виконавчу інспекцію, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, застосований до ОСОБА_4 , скасувати.
Цивільний позов задовольнити частково.
Стягнути із ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 заподіяну їй матеріальну та моральну шкоду на загальну суму 9 540 (дев`ять тисяч п`ятсот сорок) грн. 00 коп.
Зобов`язати ОСОБА_4 відповідно до умов угоди про примирення від 26 листопада 2015 року до закінчення іспитового строку кожен місяць, до 27 числа, сплачувати потерпілій ОСОБА_5 кошти в сумі не менше 1000 грн. (останній платіж може бути меншим або більшим у зв`язку з залишком суми заборгованості) для погашення матеріальної та моральної шкоди заподіяної ОСОБА_5 на загальну суму 9 540 (дев`ять тисяч п`ятсот сорок) грн. 00 коп.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Полтавської області через Гребінківський районний суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Суддя ОСОБА_1