Справа № 1-915/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2010 року Рівненський міський суд Рівненської області

в складі суду: головуючого судді Харечко С.П.

при секретарі ХімічЗ.В.

з участю: прокурора Станкевича О.К.

потерпілого ОСОБА_1

захисника - адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився м. Усольє-Сибірське. Іркутської області, Російської Федерації, росіянин, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працює, проживає ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше судимого за ч.1 ст. 358, ч.З ст. 358, ст. 70 КК України на три роки обмеження волі, звільненого від відбуття покарання з іспитовим терміном два роки, в силу ст. 89 КК України судимість погашена,

-за ч.1 ст. 121 КК України:

Встановив:

01 червня 2010 року, близько 18 години ОСОБА_3, будучи у нетверезому стані, за місцем свого проживання ІНФОРМАЦІЯ_4 під час сімейного конфлікту наніс сину ОСОБА_1 удари ножем в різні частини тіла.

У результаті потерпілому ОСОБА_1 були спричиненні тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечні для життя в момент заподіяння.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_3 винним себе визнав повністю і показав, що 01 червня 2010 року в обідню пору за місцем свого проживання на ІНФОРМАЦІЯ_5 в.4, у м. Рівне у нього з сином виник конфлікт. Під час суперечки син його вдарив. Щоб не продовжувати сварку ОСОБА_3 вийшов з квартири. Близько 18 години ОСОБА_3 з дружиною повернулися додому. їх син ОСОБА_1 будучи у нетверезому стані став безпричинно звинувачувати ОСОБА_3 в тому, що останній мав намір викликати міліцію. Далі суперечка продовжувалася за цигарки. Під час конфлікту потерпілий штовхнув підсудного ОСОБА_3, останній упав. Після цього потерпілий наніс своїй мамі ОСОБА_4, яка вмішалася в суперечку удари в обличчя. На це підсудний піднявся з підлоги, взяв кухонний ніж і наніс ОСОБА_1 удар ножем в спину. Потерпілий розвернувся і намагався відібрати ніж, на це підсудний ще двічі ударив його ножем у область грудної клітки. Потерпілий вибіг з квартири на вулицю. Підсудний викликав швидку допомогу і міліцію. У вчиненому щиро розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_1 суду показав, що 01 червня 2010 року в обідню пору в нього з батьком ОСОБА_3 виник конфлікт. Після якого ОСОБА_3 вийшов із дому, і сказав, що викличе міліцію. Додому батьки повернулися близько 18 години. В квартирі між ними виникла суперечка. ОСОБА_1 будучи у нетверезому стані безпричинно звинуватив батька ОСОБА_3 у тому, що осатаній викликав міліцію. Під час конфлікту він штовхнув ОСОБА_3, той упав, В конфлікт вмішалась мати. ОСОБА_1 вдарив її в обличчя. Після цього відчув удар у спину. Він розвернувся і побачив, що батько стояв із ножем. Підсудний наніс йому ще два удари в область грудної клітки. Намагаючись забрати ніж потерпілий порізався. Після цього потерпілий вибіг на вулицю. Вважає, що конфлікт виник з його вини,підсудний захищав маму. Претензій до батька немає, просив суд не позбавляти ОСОБА_3 волі.

Суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки проти цього не заперечують учасники судового розгляду. Суд з'ясував чи правильно розуміють підсудний ОСОБА_3 та інші учасники судового розгляду зміст цих обставин, їй немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз'яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавленні права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.і ст. 121 КК України, як умисне нанесення тяжких тілесних ушкоджень небезпечних для життя в момент заподіяння.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу ОСОБА_3, обставини що пом'якшують та обтяжують покарання.

Суд враховує, що ОСОБА_3 вчинив умисний тяжкий злочин, в силу ст. 89 КПК України судимість погашена, за місцем проживання характеризується позитивно.

Суд приймає до уваги, що ОСОБА_3, є почесним донором України, має похилий вік, хворіє.

Визнання вини, та щире каяття, активне сприяння слідству, суд відносить до обставин, що пом'якшують покарання.

Вчинення злочину в нетверезому стані, суд визнає обставиною, що обтяжує покарання.

На підставі вище наведеного та керуючись ст.ст. 323-324 КПК України, суд, -

Засудив:

ОСОБА_3 визнати винним за ч.і ст. 121 КК України і призначити йому покарання п'ять років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки.

На підставі ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_3 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-викопавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази по справі: ніж та футболку (а.с.74-77)- знищити.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_3 залишити попередній - підписка про невиїзд.

На вирок учасники судового розгляду можуть подати апеляцію до апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: Харечко С.П.