Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
29 грудня 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судових засідань ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області від 24 грудня 2015 року про задоволення клопотання прокурора Рівненської місцевої прокуратури про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000004 від 22 грудня 2015 року,

-з участю прокурора ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_5

в с т а н о в и л а :

Ухвалою слідчого судді Рівненського міського суду від 24 грудня 2015 року задоволено клопотання прокурора Рівненської місцевої прокуратури та застосовано стосовно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 (шістдесят) днів, а саме до 10 год. 10 хв. 24 лютого 2016 року.
В поданій на ухвалу слідчого судді апеляційній скарзі захисник ОСОБА_5 вважає ухвалу суду необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що судом не дотримано вимог ст.ст.184, 194 КПК України, оскільки в ухвалі відсутні конкретні обставини, на підставі яких суд дійшов висновку про наявність ризиків з посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини. Вказує, що судом ніяким чином не враховано обставин, які пом`якшують покарання - з`явлення зі зізнанням і щире каяття, а також вчинення злочину під впливом сильного душевного хвилювання, викликаними неправомірними або аморальними діями потерпілого. Вказує, що судом не перевірено час фактичного затримання підозрюваного ОСОБА_6 , що унеможливлює належне виконання ч.4 ст.196 КПК України щодо закінчення дії ухвали. Просить ухвалу слідчого судді скасувати, застосувати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 .

В доповненнях до апеляційної скарги, поданих до початку розгляду апеляційної скарги по суті, захисник ОСОБА_5 зазначає, що незастосування технічних засобів…у випадках, якщо воно є обов`язковим, тягне за собою недійсність відповідної процесуальної дії (ч.6 ст.107 КПК України). Вказує, що це є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону в силу приписів п.7 ч.2 ст.412 КПК України, а саме судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутні журнал судового засідання або технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Заслухавши доповідача ОСОБА_1 , доводи захисника ОСОБА_5 щодо зміни ухвали слідчого судді та обранні запобіжного ОСОБА_6 у виді домашнього арешту; думку прокурора ОСОБА_7 про залишення ухвали слідчого судді без змін, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Із клопотання прокурора Рівненської місцевої прокуратури вбачається, що ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст. 115 КК України, а саме у замаху на вбивство, тобто умисному протиправному заподіянні смерті іншій людині. Зокрема, ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 22 грудня 2015 року, близько 00 год. 10 хв., перебуваючи в стані алкогольною сп`яніння, знаходячись в приміщенні будинку АДРЕСА_2 , на фоні особистих неприязних стосунків, які виникли через ревнощі, маючи умисел на протиправне позбавлення життя людини, умисно наніс чисельні удари ножем ОСОБА_8 , заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді множинних різано-колотих ран лівого плеча, передпліччя, кисті та правого передпліччя, проникаючого поранення грудної клітки справа з пошкодженням правого куполу діафрагми, жирової підвіски перикарду, 10 ребра та правої нирки. Однак свій злочинний намір довести до кінця не зміг з причин, що не залежали від його волі, так як ОСОБА_8 було надано вчасно медичну допомогу.
22 грудня 2015 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру в закінченому замаху на вбивство, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України /а.с.11/.
В ході досудового розслідування встановлено, що підозрюваний ОСОБА_6 приховав знаряддя злочину, тобто вживав заходи щодо приховування доказів злочину, у вчиненні якого він підозрюється.

Як вбачається із клопотання і встановлено слідчим суддею ОСОБА_6 зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 ., а фактично проживає в АДРЕСА_2 та також за адресою АДРЕСА_3 . Слідчий суддя прийшов до вірного висновку, що інші більш м`які запобіжні заходи, не пов`язані з обмеженням волі, не зможуть гарантувати виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків у відповідності до п.п.1,3,4 ч. 1 ст. 177 КПК України, не зможуть забезпечити своєчасного проведення основних слідчих дій та контролю за його місцем перебування.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя правильно зазначив в ухвалі про можливість ОСОБА_6 перешкоджати кримінальному провадженню, незаконно впливати на свідків, переховуватись від органів досудового розслідування або суду та те, що за вчинення інкримінованого підозрюваному злочину, передбачене покарання у виді позбавлення волі строком від семи до п`ятнадцяти років.

При розгляді клопотання прокурора слідчий суддя дотримався вимог ст.ст.178, 183, 194 КПК України. Доводи в апеляційній скарзі захисника ОСОБА_5 на те, що судом не дотримано вимоги ст.ст.184, 194 КПК України, так як в ухвалі відсутні конкретні обставини на підставі яких суд дійшов висновку про наявність ризиків з посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини - є безпідставні.

Із ухвали слідчого судді вбачається, що встановлений строк тримання під вартою не перевищує загального строку - двох місяців, тому покликання захисника щодо не перевірки судом часу фактичного затримання підозрюваного ОСОБА_6 , що унеможливлює належне виконання ч.4 ст.196 КПК України, а саме закінчення дії ухвали.

З урахуванням обставин справи, слідчий суддя вірно визнав за необхідне застосувати до ОСОБА_6 запобіжний захід у виді тримання під вартою без визначення розміру застави.

Доводи захисника щодо відсутності журналу судового засідання та технічного носія інформації не заслуговують на увагу. В матеріалах по розгляду клопотання прокурора про обрання запобіжного заходу на аркушах 28-30 містяться журнали судового засідання від 23.12.2015 року та 24.12.2015 року. Також до матеріалів долучено диск - технічний носій інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції.

Під час апеляційного розгляду було частково досліджено диск на предмет наявності звукозапису.

Відповідно до вимог ч.5 ст.196 КПК України копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручається підозрюваному, обвинуваченому негайно після її проголошення. Дані вимоги закону судом дотримані, ОСОБА_6 отримав копію ухвали слідчого судді 24.12.2015 року, про що свідчить його розписка на а.с.34.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою стосовно ОСОБА_6 слідчий суддя врахував вимоги п.п.3,4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише в передбачених законом випадках.

Виходячи з наведеного, колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді.

Керуючись ст.ст.405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Ухвалу слідчого судді Рівненського міського суду від 24 грудня 2015 року про застосування стосовно ОСОБА_6 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, запобіжного заходу у виді тримання під вартою залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

С у д д і :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3