Справа № 372/4986/15-к
Провадження № 1-кп-257/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 грудня 2015 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської області кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001377 від 19.11.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки м. Пологи, Запорізької області, освіта середня-технічна, одружена, маюча на утриманні двох малолітніх дітей, офіційно непрацююча, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаюча за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої 20.03.2015 року Обухівським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 125 КК України ,

у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України,

В С Т А Н О В И В:
20.03.2015 року Обухівським районним судом Київської області винесено вирок, згідно якого ОСОБА_4 призначено покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 850 гривень. В межах виконання судового рішення працівник канцелярії Обухівського районного суду звернувся до суду із доповідною запискою про вирішення питання щодо заміни засудженій ОСОБА_4 призначеного покарання у вигляді штрафу на громадські роботи, посилаючись на те, що засуджена ОСОБА_4 ухиляється від сплати штрафу. 16.09.2015 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області ОСОБА_4 замінено покарання у виді громадських робіт строком на 50 годин.

Однак, ОСОБА_4 , в період часу з 01.10.2015 року по даний час до Обухівського МРВ КВІ УДПтС України в м. Києві та Київській області не прибула, на виклики інспектора Обухівського МРВ КВІ УДПтС України в м. Києві та Київській області не з`явилась без поважної причини, мотивуючи це не згодою з вироком та ухвалою Обухівського районного суду, тим самим, ухилилася від відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, а саме не виконала обов`язок у вільній від роботи та навчання час безоплатно виконувати суспільно корисні роботи, протягом строку, вказаного в ухвалі суду.

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнала повністю та пояснила суду, що вироком Обухівського районного суду Київської області від 20.03.2015 року вона засуджена по ч.1 ст. 125 КК України та їй призначено покарання у виді штрафу на користь держави у розмірі 850 гривень. 16.09.2015 року ухвалою Обухівського районного суду Київської області штраф було замінено на покарання у виді громадських робіт строком на 50 годин, оскільки вона ухилялась від сплати штрафу. Однак на виклики інспектора Обухівського МРВ КВІ УДПтС України в м. Києві та Київській області не з`явилась, так як вона не згодна з вироком суду та призначеним покаранням. Також зазначила, що має на утриманні двох малолітніх дітей, за якими постійнує здійснює нагляд та піклується про них, а тому не має можливості відбути покарання у виді громадських робіт.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі, стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, не мають сумнівів у добровільності позицій, а також роз`яснено про позбавлення права оскаржити вказані обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що вина ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України доведена у повному обсязі, а її умисні дії, які виразились в ухиленні від відбування покарання у вигляді громадських робіт особою, засудженою до цього покарання, правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 389 КК України.

Призначаючи покарання обвинуваченій, у відповідності до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 згідно із ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченої, активне сприяння розкриттю злочину та перебування на утриманні двох малолітніх дітей (2004 та 2012 років народження).

Обставиною, що обтяжують покарання ОСОБА_4 згідно із ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

При обранні виду і міри покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує, що вона раніше притягувалась до кримінальної відповідальності, розкаялась у вчиненому останньому кримінальному правопорушенні, за місцем проживання характеризується посередньо, сприяла розкриттю вчиненого нею останнього кримінального правопорушення, має на утриманні двох дітей, а саме сина ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Також суд враховує, що санкцією ч. 2 ст. 389 КК України передбачено покарання у виді арешту на строк до 6 місяців або обмеження волі на строк до 3-х років.

Однак, згідно із ч. 3 ст. 60 КК України - покарання у виді арешту не застосовується до осіб віком до 16 років, вагітних жінок та до жінок, які мають дітей віком до семи років.

Також згідно із ч. 3 ст. 61 КК України обмеження волі не застосовується до неповнолітніх, вагітних жінок і жінок, що мають дітей віком до 14 років.

Відповідно до п. 8 Постанови ПВСУ № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» призначення основного покарання, нижчого від найнижчої межі, передбаченої законом за даний злочин, або перехід до іншого, більш м`якого виду основного покарання, або непризначення обов`язкового додаткового покарання (ст. 69 КК) може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного.
У кожному такому випадку суд зобов`язаний у мотивувальній частині вироку зазначити, які саме обставини справи або дані про особу підсудного він визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання, а в резолютивній - послатися на ч. 1 ст. 69 КК України. При цьому необхідно враховувати не тільки мету й мотиви, якими керувалась особа при вчиненні злочину, а й її роль серед співучасників, поведінку під час та після вчинення злочинних дій тощо.
Суд не вправі перейти до більш мякого виду покарання у випадках, коли санкцією закону, за яким засуджується особа, передбачено лише такі покарання, які з огляду на її вік чи стан не можуть бути застосовані. В таких випадках суд, за наявності до того підстав повинен постановити обвинувальний вирок і звільнити засудженого від покарання. Тому відповідно до зазначених вимог ОСОБА_4 підлягає визнанню винною в скоєнні кримінального правопорушення по ч. 2 ст. 389 КК України і підлягає звільненню від кримінального покарання.

Крім того, оскільки обвинувачена вчинила новий умисний злочин до повного відбуття покарання, призначеного попереднім вироком суду, слід застосувати положення ст. 71 КК України та до покарання призначеного новим вироком повністю приєднати невідбуте ним покарання призначене за попереднім вироком Обухівського районного суду Київської області від 20 березня 2015 року.

Речових доказів по справі немає.

Кримінальним правопорушення шкоди не завдано.

Процесуальних витрат по справі немає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 60, 61, 71, 72 КК України, статтями 373, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПН НОМЕР_1 ), визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, призначити покарання у виді арешту строком на 2 (два) місяці та на підставі ч. 3 ст 60 КК України звільнити її від призначеного покарання.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України до призначеного покарання за ч. 2 ст. 389 КК України (звільнення від відбування покарання) повністю приєднати ОСОБА_4 невідбуте покарання за вироком Обухівського районного суду Київської області від 20 березня 2015 року - громадські роботи строком на 50 годин.

Згідно із ч. 3 ст. 72 КК України, покарання за вироком Обухівського районного суду Київської області від 20 березня 2015 року (громадські роботи строком на 50 годин) - виконувати самостійно.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому, прокурору.

СуддяОСОБА_1