Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/494/15-к

В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2016 року м. Олевськ
Олевський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт, серії НОМЕР_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не інваліда, не депутата, не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України,
з участю сторін
кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_4
захисника ОСОБА_5
обвинуваченого ОСОБА_3
16 жовтня 2015 року, об 18 годині 00 хвилин, ОСОБА_3 , з метою заздалегідь не обіцяного придбання майна, здобутого злочинним шляхом, на автомобілі, марки «Мерседес», моделі «Віто», д.н.з. НОМЕР_2 , який перебуває у його користуванні, маючи при собі металеві електронні ваги та грошові кошти, які заздалегідь заготовив, з метою придбання майна, здобутого злочинним шляхом, прибув до с.Хмелівка Олевського району Житомирської області, де зупинившись неподалік озера на північно-східній околиці зазначеного населеного пункту, у невстановлених досудовим розслідуванням осіб, заздалегідь не обіцяно, придбав і з того моменту зберігав при собі каміння бурштину-сирцю, який відповідно до Закону України «Про державне регулювання видобутку, виробництва і використання дорогоцінних металів і дорогоцінного каміння та контроль за операціями з ними» від 18.11.1997 року та постанови КМУ № 827 від 12.12.1994 року «Про затвердження переліку корисних копалин загальнодержавного та місцевого значення», відноситься до корисних копалин загальнодержавного значення, є дорогоцінним камінням органогенного утворення, при цьому завідомо знаючи, що вказане майно (бурштин-сирець), одержано злочинним шляхом.
Дії ОСОБА_3 , кваліфіковані за ст.198 КК України, як заздалегідь не обіцяне придбання та зберігання майна, завідомо одержаного злочинним шляхом.
В підготовчому судовому засіданні підозрюваний ОСОБА_3 , підтримавши угоду, повністю визнав свою винність у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України та пояснив, що він повністю розуміє права, надані йому законом, наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, який буде застосовано до нього у разі затвердження угоди судом, відтак просить затвердити угоду, так як реально може виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Захисник підозрюваного ОСОБА_3 , - адвокат ОСОБА_5 , у судовому засіданні просить також затвердити угоду, укладену між ОСОБА_3 , та прокурором про визнання винуватості, оскільки вважає, що його підзахисний може реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Прокурор ОСОБА_4 , в підготовчому судовому засіданні вважає за доцільне затвердити угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та підозрюваним ОСОБА_3 , оскільки вказана угода відповідає вимогам КПК України.
Відповідно до ст.468 КПК України слідує, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Враховуючи вищенаведене, вислухавши думку прокурора, підозрюваного, який просив затвердити угоду про визнання винуватості, вивчивши обвинувальний акт, перевіривши угоду про визнання винуватості, яка відповідає вимогам ч.4 ст.469, ст.472 КПК України, з`ясувавши у підозрюваного, що він розуміє викладені в ч.4 ст.474 КПК України обставини, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст.473 КПК України, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом, переконавшись, що укладення даної угоди сторонами є добровільним, суд вважає за необхідне затвердити угоду про визнання ним винуватості з наступних підстав.
Так, суд приходить до висновку про те, що дії підозрюваного ОСОБА_3 , вірно кваліфіковано за ст.198 КК України, оскільки він своїми умисними діями вчинив заздалегідь не обіцяне придбання та зберігання майна, завідомо одержаного злочинним шляхом.
Відповідно до вимог ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором і підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Угода про визнання винуватості може ініціюватись в будь-який момент після повідомлення особі про підозру.
У ст.472 КПК України визначені основні вимоги до змісту угоди про визнання винуватості. Згідно вимог ст.474 КПК України якщо угоду досягнуто обвинувальний акт із підписаною між сторонами угодою невідкладно надсилається до суду. Розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язковою участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження.
Призначаючи покарання підозрюваному ОСОБА_3 , у відповідності до ст.65 КК України, суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь суспільної небезпечності вчиненого кримінального правопорушення, обставини вчинення такого правопорушення, його тяжкість, ступінь здійснення злочинних намірів, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставини, які пом`якшують покарання підозрюваного ОСОБА_3 , відповідно до ст.66 КК України, судом визнаються, як щире каяття у вчиненому злочині.
Обставини, які обтяжують покарання підозрюваного ОСОБА_3 , відповідно до ст.67 КК України, судом не встановлено.
Вид та міра кримінального покарання узгоджена сторонами угоди про визнання винуватості відповідає вимогам ч.1 ст.69 КК Україхни та може бути застосована до ОСОБА_3 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України. Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, а тому суд вважає за можливе затвердити вказану угоду про визнання винуватості із призначенням підозрюваному ОСОБА_3 , узгодженої в угоді виду і міри кримінального покарання.
Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.
Відповідно до ч.1 ст.475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.
Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлено. Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.
Питання стосовно речових доказів вирішити у порядку ст.100 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження до підозрюваного ОСОБА_3 , не обиралися.
На підставі наведеного та, керуючись ст.ст.100, 179, 314-318, 368-371, 373-376, 468, 469, 472-476, 394 КПК України, ст.ст.50, 51, 53, 65-67, 69, 198 КК України, суд,
Визнати ОСОБА_3 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.198 КК України, і призначити йому за ст.198 КК України узгоджене сторонами покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді штрафу у розмірі чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 6800 (шість тисяч вісімсот) грн.
Після набуття вироку законної сили речові докази по кримінальному провадженню:
- 2405 (дві тисячі чотириста п`ять) грн., 00 коп., які зберігаються у фінансовій частині Олевського ВП Коростенського відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області обернути в дохід держави;
- 1 (один) кілограм 800 (вісімсот) грамів каміння бурштину та електронні ваги, які зберігаються в кімнаті речових доказів Олевського ВП Коростенського відділу поліції Головного управління національної поліції в Житомирській області обернути в дохід держави.
До набрання вироком суду законної сили, обрати засудженому ОСОБА_3 , запобіжний захід - особисте зобов`язання з`являтися за кожною вимогою до суду.
Вирок суду може бути оскарженим до Апеляційного суду Житомирської області, через Олевський районний суд Житомирської області на протязі 30 днів з моменту його проголошення, з врахуванням обмеження права оскарження даного вироку, відповідно до ч.2 ст.473 КПК України.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку мають право отримати у суді.

Суддя: ОСОБА_1