Центральний районний суд м. Миколаєва
_____________________________________________________________________________
Справа № 490/8493/15-к
1 - кп/490/575/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 грудня 2015 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, не одруженого, не працюючого, раніше судимого:
- 29.09.2015р. Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України, до 3р. позбавлення волі, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,
В С Т А Н О В И В:
17.07.2015р. приблизно о 15 год. 00 хв., ОСОБА_5 знаходячись на подвір`ї загальноосвітньої школи № 3, за адресою: м. Миколаїв, вул. Чкалова, 114, діючи повторно з корисливих мотивів, маючи злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись що за його діями ніхто не спостерігає, таємно викрав із сумки неповнолітньої потерпілої ОСОБА_6 планшет марки "SMARTPHH Asus Fonepad", вартістю 4143 грн. 00 коп. З викраденим майном ОСОБА_5 з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився ним на власний розсуд, завдавши потерпілій матеріальну шкоду на 4143 грн. 00 коп.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину в скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, визнав в повному обсязі і надав суду показання по суті пред`явленого йому обвинувачення, які відповідають фактичним обставинам справи і не суперечать їм. Так, ОСОБА_5 пояснив, що дійсно 17.07.2015р., приблизно о 15 год. 00 хв. він знаходячись на подвір`ї школи № 3 таємно викрав у неповнолітньої ОСОБА_6 планшет. Викраденим майном розпорядився на власний розсуд. В скоєному щиро каявся, просив суд строго його не карати.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь - які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, заслухавши думку учасників процесу та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав
недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються.
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно та визнає його винним в скоєнні даного кримінального правопорушення.
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд відповідно до ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Вчинене обвинуваченим ОСОБА_5 кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості.
Суд визнає обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_5 - щире каяття, повне визнання своєї провини.
Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_5 , раніше судимий, перебуває на обліку у лікаря психіатра з 2011р. з діагнозом: "Зміна особистості і поведінки внаслідок епілепсії. Часті дисфорії", на обліку у лікаря нарколога не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо.
Враховуючи викладене, пом`якшувальні та обтяжуючі покарання обставини, особу обвинуваченого, суд, приймає до уваги положення ст. 65 КК України, про те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєний злочин призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення ним нових злочинів, суд дійшов висновку про не можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 без ізоляції від суспільства і вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі, яке він повинен відбувати реально. Враховуючи, що дане кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим до постановлення вироку Ленінським районним судом м. Миколаєва від 29.09.2015 року, то суд приходить до висновку про необхідність призначення остаточного покарання із застосуванням вимог ч. 4 ст. 70 КК України.
Судові витрати, речові докази по справ відсутні.
Цивільний позов не заявлявся.
Запобіжний захід обвинуваченому не обирався.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 368, 373 - 374 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1 /один/ рік.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань до призначеного покарання за цим вироком приєднати частково покарання призначене за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29.09.2015 року і остаточно призначити покарання ОСОБА_5 у вигляді 3 /трьох/ років 1 /одного/ місяця позбавлення волі.
Строк відбування покарання у виді позбавлення волі засудженому ОСОБА_5 рахувати з моменту затримання - 29.09.2015 року.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Центральний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий ОСОБА_1