Справа № 559/2210/15-к
19 лютого 2016 року
Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
В особі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
ОСОБА_3 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, середньою освітою, вдівця, не працюючого, судимого:
- 10.10.2011 року Дубенським міськрайонним судом Рівненської області за ст.190 ч.1 КК України на 200 годин громадських робіт;
- 5.02.2014 року Дубенським міськрайонним судом за ст.ст.185 ч.2, 185 ч.3,70, 75,76 КК України на 4 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки.
За участю прокурора ОСОБА_4
Захисника, адвоката ОСОБА_5 .
Представника потерпілої сторони ОСОБА_6
В с т а н о в и в :
6 червня 2015 року, близько 12 години, ОСОБА_3 перебуваючи в приміщенні будинку ОСОБА_8 , по АДРЕСА_3 , скориставшись відсутністю нагляду за його діями з боку власника та інших сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, таємно, викрав:
- кутову шліфувальну машину марки «Craft-Tec», вартістю 450 грн.;
- дві алюмінієві каструлі об`ємом 5 літрів, вартістю 158 грн. 68 коп.;
- одну алюмінієву каструлю об`ємом 3 літри, вартістю 28 грн. 33 коп.;
- плоскогубці марки «ДО 1000», вартістю 30 грн.,
а всього викрав на загальну суму 667 грн. 01 коп., спричинивши ОСОБА_8 матеріальні збитки на вказану суму.
13 червня 2015 року, близько 11 години, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні сараю ОСОБА_8 , по АДРЕСА_3 , скориставшись відсутністю нагляду за його діями з боку власника та інших сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, таємно, викрав одну алюмінієву каструлю об`ємом 50 літрів, вартістю 200 грн., яка належала ОСОБА_8 , завдавши йому збитки на вказану суму.
21 липня 2015 року, о 14 годині 30 хвилин, ОСОБА_3 проходячи по АДРЕСА_4 , поблизу магазину, скориставшись відсутністю нагляду за його діями з боку власника та інших сторонніх осіб, шляхом вільного доступу, таємно, викрав велосипед марки «України», вартістю 400 грн., який належав ОСОБА_9 , спричинивши йому матеріальні збитки на вказану суму.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив злочини передбачений ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
15 липня 2015 року, близько 23 години, ОСОБА_3 перебуваючи в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_5 , повалив на підлогу ОСОБА_10 та вчинив спробу причинити їй тілесні ушкодження з метою подальшого заволодіння її майном. Продовжуючи застосовувати фізичне насильство до ОСОБА_10 , яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої, відкрито викрав праску, із зволоженням для сухого парового прасування, марки «Elite EI-2822», вартістю 360 грн., завдавши їй матеріальні збитки на вказану суму.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), який є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.
21 липня 2015 року, близько 23 години, ОСОБА_3 вирішив вчинити крадіжку чужого майна. З цією метою, через вхідні двері проник в приміщення літньої кухні господарства ОСОБА_11 , по АДРЕСА_1 , де скориставшись відсутністю нагляду за його діями з боку власника та інших сторонніх осіб, таємно викрав алюмінієвий бідон, ємкістю 40 літрів, вартістю 450 грн., завдавши ОСОБА_11 матеріальні збитки на вказану суму.
Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ст.185 ч.3 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана із проникненням у інше приміщення.
Своїми умисними діями ОСОБА_3 вчинив злочин передбачений ч.2 ст.194 КК України, як умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу.
В суді обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні злочинів передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, ч.2 ст.194 КК України визнав повністю, розкаявся у вчиненому та пояснив, що 6 червня 2015 року він зайшов додому до ОСОБА_7 , щоб купити горілки, так-як нікого не було викрав мобільний телефон «Самсунг». В той самий день 6 червня викрав з будинку ОСОБА_8 шліфувальну машинку, три алюмінієві каструлі, плоскогубці, а 13 червня викрав ще у ОСОБА_8 велику алюмінієву каструлю. 15 липня 2015 року перебував у будинку ОСОБА_10 в с.Рачин, розпивали спиртне. Побачив у неї електричну праску, яку вирішив забрати. ОСОБА_12 не давала йому праску, але він її налякав подушкою, трохи придушив, вона злякалася та віддала праску. 21 липня 2015 року, проходячи поблизу магазину в с.Рачин побачив велосипед який викрав. 21 липня 2015 року, у вечірній час, з літньої кухні ОСОБА_11 викрав алюмінієвий бідон. 17 липня 2015 року у нього була «біля гарячка», у вечірній час ходив з сірниками та підпалив сіно на фермі «Райз-Максимко». Позов ПрАТ «Райз-Максимко» не визнає, вважає, що сума позову є завищеною та не доведеною. Просить не досліджувати докази кримінального провадження та не допитувати свідків, так як вони ніким не оспорюються і йому зрозуміло суть обвинувачення, він вину визнав повністю. Розкаюється у вчиненому, просить його суворо не карати.
Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_3 , у вчиненні ним злочинів передбачених ч.2 ст.185, ч.2 ст.186, ч.3 ст.185, ч.2 ст.194 КК України, його вина повністю доведена матеріалами кримінального провадження.
Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 подали заяви в суд де просять справу розглядати у їх відсутність, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають.
Представник потерпілої сторони ПрАТ «Райз-Максимко» та цивільний позивач ОСОБА_6 в суді пояснив, що підпал було здійснено вночі 17 липня 2015 року. Згоріло крите приміщення сіносховища разом з сіном. В результаті пожежі було знищено сіно в кількості 93 412 кг., вартістю 46 425,77 грн. та піднавіс під сіно вартістю 4 602 грн. Вогонь перекинувся на силосні ями, які знаходились неподалік сіносховища, силос прийшов у непридатність, так-як худоба його не їсть. Вогнем було пошкоджено силос в кількості 2 413 457,921 кг., вартістю 360 187,34 грн., сінаж в кількості 633 508 кг., вартістю 58 878,94грн., а всього було завдано збитків на загальну суму 470 094 грн. 05 коп. Просить позов задоволити та стягнути з обвинуваченого на користь підприємства завдані матеріальні збитки на вказану суму. Не заперечує, щоб не досліджували докази кримінального провадження щодо винуватості ОСОБА_3 у вчинених ним злочинах, так як вони ніким не оспорюються.
Як зазначає ч.3 ст.349 КПК України, що суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин справи, які ніким не оспорюються. Оскільки обвинувачений повністю визнав вину у вчинених злочинах, суд при цьому з`ясував, що він та представник потерпілої сторони правильно розуміють обставини кримінального провадження і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також їм роз`яснено, що в даному випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
А тому суд прийшов до висновку, що немає необхідності досліджувати докази кримінального провадження, щодо винуватості обвинуваченого у вчиненні ним злочинів, у яких він обвинувачується, так як вони ніким не оспорюються.
Суд вислухавши пояснення обвинуваченого, представника потерпілої сторони на цивільного позивача, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, прийшов до висновку, що злочин мав місце і вчинив його обвинувачений ОСОБА_3 .
Органи досудового слідства вірно кваліфікували злочинні дії обвинуваченого ОСОБА_3 за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно; за ч.2 ст.186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), який є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно; за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана із проникненням у інше приміщення; за ч.2 ст.194 КК України, як умисне знищення чужого майна, вчинене шляхом підпалу.
Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 318/15 від 13.08.2015 року, ОСОБА_3 під час інкримінованого йому діяння будь-яким психічним захворюванням, яке позбавляло б його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними, не страждав. У даний час психічною хворобою, що позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними, не страждає. У даний час страждає на Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, що не позбавляє його можливості усвідомлювати свої дії або керувати ними. З приводу даного захворювання застосування примусових заходів медичного характеру не потребує, йому рекомендовано лікування у лікаря-нарколога на загальних підставах (т.2 а.с.60-63).
Цивільний позов ПрАТ «Райз-Максимко» Рачинської філії про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином в сумі 470 094 грн. 05 коп. необхідно залишити без розгляду. Відповідно до вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Представником позивача не представлено доказів, крім двох довідок (т.3 а.с.25, 28), про розмір завданих збитків в результаті пошкодженого майна. Суд не може приймати рішення на припущеннях, а тільки на підставі конкретних доказів. З таких підстав позов необхідно залишити без розгляду. Роз`яснити представнику позивача, що він може звернутися в суд в позовом про відшкодування шкоди завданої злочином в порядку цивільного судочинства.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів. Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 із наступними змінами «Про практику призначення судами кримінального покарання», що призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер та суспільну небезпеку вчинених злочинів, особу винного - який раніше неодноразово судимий, під час іспитового строку вчинив нові злочини, посередньо характеризується, визнав вину у вчиненому злочині і вважає, що з метою запобігання вчинення обвинуваченим нових злочинів, він може бути виправлений лише в місцях позбавлення волі.
Суд вважає за необхідне, відповідно до вимог ст.183 КПК України, обвинуваченому ОСОБА_3 обрати запобіжний захід тримання під вартою. Враховуючи, що обвинувачений раніше неодноразово судимий, злочини у яких він обвинувачується вчинив під час іспитового строку та перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, для попередження вчинення інших злочинів до вступу вироку у законну силу.
Керуючись ст.ст. 370, 373, 374, , 395 КПК України, суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ст.ст. 185 ч.2, 186 ч.2, 185 ч.3, 194 ч.2 КК України та призначити йому покарання:
-за ст. 185 ч.2 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі;
-за ст. 186 ч.2 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі;
-за ст. 185 ч.3 КК України - 3 (три) роки 3 (три) місяці позбавлення волі;
-за ст. 194 ч.2 КК України - 4 (чотири) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.
На підставі ст.70 ч.1 КК України, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити остаточне покарання 4 (чотири) роки 3 (три) місяці позбавлення волі.
Відповідно до ст. 71 КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 5 лютого 2014 року, та призначити остаточне покарання 4 (чотири) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.
Засудженому ОСОБА_3 обрати запобіжний захід - тримання під вартою, взяти його під варту в залі суду. До вступу вироку у законну силу утримувати його в СІ-24 м.Рівне.
Строк покарання ОСОБА_3 рахувати з 19 лютого 2016 року, з часу взяття його під варту.
Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави 1288 (одну тисячу двісті вісімдесят вісім)гривень 98 копійок витрат за проведення судових-товарознавчих експертиз.
Цивільний позов ПрАТ «Райз-Максимко» Рачинська філія до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної шкоди завданої злочином в розмірі 470 094 грн. 05 коп. - залишити без розгляду.
Речові докази :
-плоскогубці марки «ДО 1000», кутову шліфувальну машинку марки «Craft-Tec РХАG 217», алюмінієву каструлю ємкістю 50 літрів - залишити в користуванні ОСОБА_8 ;
-праску марки «Elite EI-2822» - залишити в користуванні ОСОБА_10 ;
-велосипед марки «Україна» - залишити в користуванні ОСОБА_9 ;
-алюмінієвий бідон ємкістю 40 літрів залишити в користуванні ОСОБА_11 .
На вирок суду може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особа, яка перебуває під вартою, в цей же строк з моменту вручення їй копії вироку, через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області
Суддя :