АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 177/1629/14-к Суддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/283/К/15 Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі 28 жовтня 2015 року апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , прокурора у кримінальному провадженні №0000186 на вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2015 року відносно :

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, освіта повна вища, ФОП, не одруженого, раніше не судимого; зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

ОСОБА_7 , року народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, освіта середня спеціальна, не одруженого, раніше не судимого,зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2

яких визнано винними у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 187 КК України та призначено покарання:

ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 187 КК України та піддано покаранню у виді 7 (семи) років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна.

ОСОБА_7 за ч. 2 ст. 187 КК України та піддато покаранню у виді 7 (семи) років позбавлення волі, з конфіскацією всього належного йому майна.

Початок строку відбування покарання обчислювати ОСОБА_6 та ОСОБА_7 з 28.02.2014 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 не змінювати та залишено у виді тримання під вартою до набрання вироком законної сили.

Питання з судовими витратами та речовими доказами судом першої інстанції вирішено.

Учасники судового провадження:

прокурор- ОСОБА_8 , ОСОБА_9

обвинувачені - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисники обвинуваченого ОСОБА_6 ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12

захисник обвинуваченого ОСОБА_7 ОСОБА_13

В С Т А Н О В И Л А :
В зміненій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2015 року - скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2015 року, скасувати і призначити новий розгляд у суді першої.

В зміненій апеляційній скарзі прокурор просить, вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 02 квітня 2015 року, стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 змінити: зазначити у мотивувальній частині замість прізвища обвинуваченого ОСОБА_14 - особа, відносно якої матеріали виділено в окреме провадження.Зазначити у мотивувальній та резолютивній частинах вироку зазначити мотиви та рішення щодо куртки та брюк, які належать ОСОБА_7 , які відповідно до постанови слідчого СВ Криворізького РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_15 від 09.07.2014 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000186 та поміщені до камери схову Криворізького РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, а саме повернути власнику ОСОБА_7 . В іншій частині вирок Криворізького районного суду

Дніпропетровської області від 02 квітня 2015 стосовно ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без змін.

Вироком суду ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , визнано винними при наступних обставинах. В період часу з 27.02.2014р. по 28.02.2014року, ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , та ОСОБА_14 відносно якого матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження (а.с. 154-155 т. 4) за попередньою змовою групою осіб, керуючись корисливими намірами, вирішили скоїти розбійний напад на ОСОБА_16 , з метою заволодіння належними йому грошовими коштами

З метою реалізації свого злочинного умислу, знаходячись в гаражі № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Тілець», по вулиці Мелешкіна в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, який орендував ОСОБА_14 , відносно якого матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, у ОСОБА_17 з метою здійснення в ньому ремонту автомобілів, ОСОБА_14 , відносно якого матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 заздалегідь приготували предмети, необхідні для здійснення розбійного нападу, які знаходились в гаражі у ОСОБА_14 відносно якого матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження: пожежну сокиру, пістолет марки «DESSERT FALCON STARTER», калібру 9 мм Р.А.К., заводський номер НОМЕР_2 , який є ручною короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю самозарядним пістолетом, виготовленим шляхом переробки саморобним способом сигнального пістолета, кинджал, який відноситься до контактної клинкової холодної зброї колюче ріжучої дії та виготовлений саморобним способом, а також дві скляні пляшки, ємністю 0,5л., із запалювальною сумішшю, які є сумішшю дистилятного нафтопродукту - бензину з нафтовим мастилом.

Для здійснення розбійного нападу на ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , відносно якого матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 вирішили використати автомобіль ВАЗ 21099, з транзитним номером НОМЕР_3 , який надала ОСОБА_14 , відносно якого матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, ОСОБА_18 з метою його ремонту. З метою неможливості подальшого викриття кримінального правопорушення ОСОБА_14 , відносно якого матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 замінили транзитний номерний знак на зазначеному автомобілі на державний номерний знак НОМЕР_4 , який 10.10.2004року був виданий Криворізьким МРЕВ ОСОБА_19 на автомобіль марки Опель «Кадет» білого кольору та який знаходився у гаражі, що орендував ОСОБА_14 відносно якого матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження.

Приблизно о 01.00 годині 28.02.2014року, на вищезазначеному автомобілі ВАЗ 21099, з державним номером НОМЕР_4 , яким керував ОСОБА_14 , відносно якого матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 прибули до СТ «Мрія», яке розташовано на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області з метою з`ясувати чи знаходиться ОСОБА_16 на своїй дачній ділянці № НОМЕР_5 в СТ «Мрія». Переконавшись в тому, що ОСОБА_16 знаходиться на території садового товариства ОСОБА_14 , відносно якого матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 повернулись до гаражу № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Тілець», по вулиці Мелешкіна в Саксаганському районі м. Кривого Рогу.

Приблизно о 06.00 годині 28.02.2014року ОСОБА_14 , відносно якого матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , взявши з собою вищезазначені заздалегідь приготовлені предмети, які були їм необхідні для здійснення розбійного нападу та знаходились в гаражі у ОСОБА_14 , відносно якого матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, на автомобілі ВАЗ 21099, з державним номером НОМЕР_4 , яким керував ОСОБА_14 , відносно якого матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, знову направились до СТ «Мрія» розташованого на території Лозуватської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на заволодіння чужим майном, із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу, 28.02.2014 року, близько 07:00 години ранку, ОСОБА_14 , відносно якого матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 зупинили вищезазначений автомобіль ВАЗ 21099, яким керував ОСОБА_14 на відстані приблизно 500 м. від автодороги Кіровоград-Запоріжжя, в напрямку СТ «Мрія» та почали підготовку до активних дій спрямованих на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_16 .

ОСОБА_14 , відносно якого матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, діючи згідно єдиного злочинного плану, виконуючи відведену йому роль, направився до дачної ділянки № НОМЕР_5 в СТ «Мрія», яка належить ОСОБА_16 , з метою з`ясування його місцезнаходження. В цей же час з своєї дачної ділянки на автомобілі марки «AUDI Q7» р/н НОМЕР_6 , із своєю родиною виїхав ОСОБА_16 та став рухатись в напрямку виїзду з території СТ «Мрія». В свою чергу ОСОБА_14 , відносно якого матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, діючи згідно відведеної йому ролі зробив дзвінок на мобільний телефон ОСОБА_6 , таким чином, згідно заздалегідь обумовленої домовленості, подав умовний знак, тобто повідомив співучасникам, які перебували в автомобілі марки ВАЗ 21099, про приближення до них об`єкту нападу.

Після цього, ОСОБА_6 , який в цей час сів за кермо автомобіля ВАЗ 21099, д/н НОМЕР_4 , виїхав на дорогу, з метою створення перешкоди для руху автомобіля марки «AUDI Q7» р/н НОМЕР_6 , в якому знаходився ОСОБА_16 з дружиною ОСОБА_20 та сином ОСОБА_21 . Далі, ОСОБА_6 спільно з ОСОБА_7 , реалізовуючи свій раніше виниклий злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном, поєднаний із погрозою застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, вийшли з автомобіля ВАЗ 21099, та будучи озброєні сокирою і пістолетом підійшли до автомобіля марки «AUDI Q7», в якому в цей час перебував ОСОБА_16 з дружиною та сином.

ОСОБА_6 з метою залякування потерпілих наніс один удар сокирою по дверцятам автомобіля марки «AUDI Q7» з водійського боку, від чого у дверцятах утворився наскрізний отвір.

В той час, ОСОБА_7 , для того щоб потерпілий чи інші особи, які знаходяться в автомобілі не змогли його впізнати, закрив своє обличчя медичною марлевою пов`язкою та продовжуючи злочинні дії, з метою унеможливлення спроби потерпілим врятуватися від нападу, шляхом втечі на їхньому автомобілі, наніс один удар невстановленим предметом по колесу автомобіля ОСОБА_16 та пробив його.

В цей же час, ОСОБА_6 , діючи згідно єдиного злочинного плану, здійснив постріл з наявного в нього пістолету по автомобілю «AUDI Q7» та відчинивши водійські дверцята, здійснив ще один постріл в салон автомобіля, в напрямку підлоги перед водійським сидінням, тим самим подавив у потерпілих волю до опору. Одразу після цього ОСОБА_6 , погрожуючи ОСОБА_16 та членам його родини застосуванням насильства небезпечного для життя та здоров`я, став вимагати у ОСОБА_16 грошові кошти. ОСОБА_20 , будучи наляканою, побоюючись за своє життя та здоров`я, а також життя і здоров`я членів своєї родини, віддала ОСОБА_6 наявні в них грошові кошти в розмірі 2000 грн., які взяла з гаманця свого чоловіка ОСОБА_16 .

В цей же час, до місця вчинення розбійного нападу наблизився ОСОБА_14 , відносно якого матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, проте ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , утримуючи при собі грошові кошти в сумі 2000 грн., якими вони заволоділи під час розбійного нападу, негайно повернулись до автомобіля марки ВАЗ 21099 та зникли на ньому з місця вчинення злочину, направившись у напрямку с. Лозуватка Криворізького району Дніпропетровської області.

В свою чергу, ОСОБА_14 , відносно якого матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, перебуваючи в безпосередній близькості від місця скоєння злочину та розуміючи що він міг бути поміченим потерпілими і впізнаним як нападник, не маючи можливості швидкої втечі з місця злочину, з метою відвести від себе підозру в причетності до участі в розбійному нападі, а також заплутування свідків та потерпілих, підійшов до автомобіля ОСОБА_16 , де назвавшись Ростиславом, повідомив потерпілим, що є свідком скоєного відносно них злочину, та для достовірності і переконання у щирості своїх намірів про надання допомоги, продиктував їм номер мобільного телефону, який фактично йому не належить. Після чого ОСОБА_14 відносно якого матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, з місця вчинення кримінального правопорушення зник.

Таким чином, ОСОБА_14 , відносно якого матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , застосовуючи погрози застосування насильства, небезпечного для життя чи здоров`я особи, в момент нападу, заволоділи грошовими коштами, які належать ОСОБА_16 , заподіявши йому матеріальну шкоду в сумі 2000 грн.

В обґрунтування вимог апеляційних скарг:

В зміненій апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , посилається на те, що вирок є не законним та підлягає скасуванню на підставі ст. 409 КПК України у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, встановленим в судовому засіданні та істотним порушенням вимог кримінально процесуального закону України. На його думку, судом першої інстанції не дотримані вимоги ст.370 КПК України,суд у своєму вироку не конкретизує які саме докази підтверджують саме його вину;

В свідченнях потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 як особу котра скоїла відносно них злочин не вказують його.

Свідчення свідків ОСОБА_22 , ОСОБА_18 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_17 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 - взагалі фактично нічого щодо скоєння злочину не пояснюють, тому йому взагалі не розуміло чому суд на них посилається

ОСОБА_26 , ОСОБА_27 його, як особу котру вони бачили що виходила с автомобіля в судовому засіданні не впізнали.

Свідок ОСОБА_28 пояснив у суді, що ідентифікувати особу за номером телефону не можливо, у зв`язку з тим, що СІМ-картка продається без ідентифікації особи по паспорту. Стверджувати, що сам телефон, а також особисто ОСОБА_7 знаходився у с. Лозуватка безпідставно. Також обвинувачений наголошує на тому, що злочин скоєно не в с. Лозуватка, а понад 5 км до неї, а також те, що ОСОБА_28 не є експертом або спеціалістом в сфері мобільного зв`язку.Свідки ОСОБА_29 та ОСОБА_30 взагалі нічого відносно нього не пояснюють. Також, суд в своєму рішенні посилається на докази, які отримані з порушенням вимог КПК України та посилається на докази, які мають не однозначне значення, однак суд нижче зазначені докази інтерпретує з обвинувальним нахилом.

На думку обвинуваченого ОСОБА_7 протокол огляду місця події від 28.02.2014 року де виявлено слід взуття не підтверджує його причетність до злочину, а навпаки спростовує його причетність, т.к. при огляді місця злочину було виявлено на узбіччі праворуч від автомобіля (де нібито був він) чисельні сліди взуття, один з них був з чітким відбитком низу підошви, який у подальшому був направлений на експертизу, однак він йому не належить (згідно експертизи ВТКЗ ОВС НДЕКЦ № 05/02-35 від 32.03.2014 року), що підтверджує, що з ОСОБА_6 на місці злочину його не було.

Протокол огляду з фото таблицею від 04.03.2014 року його не стосується. Протокол огляду місця події з фото таблицею від 28.02.2014 року де виявлено сліди пальців рук ОСОБА_31 , виявлені сліди пальців рук належать йому, про що він зазначав у суді т.я. на передодні він сидів в зазначеному автомобілі, тому логічно що сліди могли буду в автомобілі. Час утворення зазначених слідів не встановлений, тому стверджувати, що вони були утворені під час скоєння злочину безпідставно.

Протокол повторного огляду ВАЗ 2199 від 15.03.2014 року де виявлено марлеву пов`язку. Проте, автомобіль було належним чином не опечатано, водійське вікно приспущене, що надає змогу свободо потратити чи кинути в автомобіль будь що, тому зазначений доказ є не допустимим. Огляд автомобіля було проведено без присутності його чи його захисника, чим порушеного його право на захист згідно п.п. 9, 10 ч.3 ст. 42 КПК України. Зазначена пов`язка не була пред`явлена для впізнання потерпілим, що також ставить під сумнів ствердження суду, що злочин було скоєно саме в виявленій пов`язкі.

Висновок судово-хімічної експертизи від 26.03.2014 року. його не стосується. Протокол слідчого експерименту від 01.03.2014 року в ході котрого ОСОБА_14 зазначив, що з ним та ОСОБА_6 був хлопець на ім`я ОСОБА_32 . Проте,в суді ОСОБА_14 не вказував на нього, як на особу котра була на місці скоєння злочину, та зазначив, що не мав його на увазі, коли вказував на хлопця на ім`я ОСОБА_33 нтин. В судовому засіданні було досліджено зазначений протокол без присутності ОСОБА_14 , що не дало змогу йому та його захиснику задавати питання, чим було порушено право на захист; Судово-медична експертиза № 412 від 05.03.2014 року - згідно котрої він отримав тілесні ушкодження при ДТП. була проведена без участі його захисника, котрого не повідомили про її проведення, чим позбавили його право на захист .

В апеляційній скарзі та доповненнях до неї обвинувачений ОСОБА_6 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, вважає , що не дотримано вимоги ст.370, п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України у разі визнання особи винуватою у мотивувальній частині вироку, крім іншого, зазначається формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу. Будь-які докази, які б підтверджували наявність умислу на негайне вилучення чужого майна, відсутні.Згідно п. 1 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення).При цьому, в порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 374 КПК України, судом не зазначено, в який час вчинялись ці дії .Формулюючи обвинувачення, визнане доведеним, судом не описана об`єктивна сторона злочинного діяння, не зазначено, які конкретні дії безпосередньо виконував кожен учасник.У обвинуваченні, яке судом визнано доведеним, зазначено на спричинення 4 пошкоджень автомобіля марки AUDI Q7, а при огляді місця події від 28.02.2014 року виявлено 9 пошкоджень. Таким чином, судом не дано оцінку 5 пошкодженням у вигляді різаних пошкоджень розміром від 15 до 25 мм, виявленим на покришці правого переднього колеса, не встановлено час, механізм їх спричинення.

Крім того, згідно формули обвинувачення потерпіла ОСОБА_20 віддала йому наявні в них грошові кошти в розмірі 2000 грн., які взяла з гаманця свого чоловіка ОСОБА_16 . А з її пояснень і пояснень ОСОБА_16 , даних під час судового розгляду справи, вбачається, що потерпіла витягля гроші з гаманці чоловіка близько 2000 гри., та віддала ОСОБА_6 , що не є тотожнім. Тому обвинувачений вважає, що в порушення п. 3 ч. 1 ст. 91 КПК України судом не встановлено розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.Також, суд не дав оцінку та не усунув протиріччя в показах потерпілих, а саме: згідно показів потерпілого ОСОБА_16 ОСОБА_6 стріляв тричі, однак згідно показів ОСОБА_20 та ОСОБА_21 ОСОБА_6 стріляв двічі. В порушення вимог закону суд в своєму рішенні посилається на докази, які отримані з порушенням вимог глави 4 КПК України.Так, в вироку суду вказано, що вина ОСОБА_34 , та вина ОСОБА_7 , підтверджується доказами, які були досліджені в ході судового розгляду, та містяться в матеріалах кримінального провадження досудового розслідування, але це не відповідає дійсності.Протокол огляду місця події з фототаблицею до нього від 28.02.2014 року, на який посилається суд як доказ, було сфальсифіковано слідчим СВ Криворізького РВ, тому що фототаблиця додана до протоколу огляду вже після його складання і ознайомлення з ним понятих, у протоколі є дописки , це перевірено і суд вказав , що це не є істотним порушенням прав і свобод, оскільки не змінює ні змісту протоколу, ні обставин, які викладені в протоколі та не впливає на прийняття рішення в цілому..З таким висновком суду не погоджується і вважає цей протокол недопустимим доказом Протокол огляду місця події від 01.03.2014 року є також недопустимим доказом, т.я. відсутній підпис спеціаліста-криміналіста і зупинки громадського транспорту «Шкільна» в районі бульвару Кірова не існує а є «Школа`Крім того покази понятих, що приймали участь в огляді місцевості і допитані в судовому засіданні в якості свідків суд незаконно визнав їх покази суперечливими.. Вважає недопустимим доказом і протокол додаткового огляду автомобіля ВАЗ 21099 від 15.032014року, проведеного слідчим ОСОБА_35 , оскільки слідчий ОСОБА_15 мав право проводити додатковий огляд автомобіля в присутності його володільця, проведено без участі володільця автомобіля, підозрюваних і їх захисників . Суд у вироку вказує, що нібито ОСОБА_6 і , ОСОБА_14 і ОСОБА_7 28.02.2014 року двічі приїжджали до СТ «Мрія», але це взагалі не досліджувалось в судовому засіданні і тому суд не мав права посилатись на цю обставину у вироку.Крім того, суд в своєму вироку посилається як на доказ на висновок судово- хімічної експертизи НДЕКЦ при ГУМВС України від 26.03.2014 року № 70/19-507 про скляні пляшки з рідиною, які були вилучені в ході огляду місця події. Пляшки не оглянути, спосіб їх ідентифікації не зазначено.Обвинувачений ОСОБА_6 вважає що у вироку суд безпідставно посилається як на доказ на висновки судово-імунологічних експертиз від 24.03.2014 року та від 02.04.2014 року, які були залучені судом за клопотанням прокурора вже після залучення матеріалів кримінального провадження, суд не має права допустити відомості, що містяться в них, як докази. Вважає недопустимим доказом протокол огляду предмету від 03.04.2014 року, який проводив заступник начальника сектора карного розшуку.Крім того, вважає висновки судово-балістичної експертизи № 10 ВТКЗ ОВС НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області від 25.04.2014 року недопустимим доказом.

Обвинувачений ОСОБА_6 вказує , що протокол слідчого експерименту - як доказ, досліджувався судом за відсутності одного з обвинувачених і його захисника, що є істотним порушенням моїх прав на захист відповідно до п.9 ч.3 ст 42 КПК України, він не може вважатися допустимим доказом.

Крім того вказує на те , що що згідно журналу судового засідання від 16.10.2014 року було проведено конференцію з метою допиту експерта НДЕКЦ при ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_36 , котра відповідала на запитання захисту. При прослуховуванні зазначеної конференції відповідей експерта не чути, що є порушенням п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України.Також, згідно журналу судового засідання від 31.03.2015 року було проведено в суді огляд відео слідчого експеремента з ОСОБА_14 від 31.03.2015року. При прослуховуванні зазначеного засідання деяких пояснень ОСОБА_14 не чути, що є підставою для скасування вироку і направлення справи на новий судовий розгляд.

Зазначає, що він. вину в інкримінованому кримінальному правопорушенні визнав частково, вказуючи на наявність в його діях ексцесу виконавця, вказуючи про те що його дії не були охоплені умислом інших співучасників та вважає, що його дії необхідно кваліфікувати за ч 1 ст. 187 КК України Так у вироку не зазначено доказів відповідно до яких було встановлено факт приготування сокири, кинджалу та пляшок із запальною сумішшю саме в період з 27.02.2014 року по28.02.2014 року у гаражі № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Тілець» по вул. Мелешкіна, який орендував ОСОБА_14 саме усіма трьома обвинуваченими Не було допитано жодного свідка, який би бачив або чув перебування обвинувачених у вказаному гаражі на протязі тривалого часу. Не було в зазначеному гаражі вилучено будь яких доказів приготуванням обвинуваченими запальної суміші, яку б, не зрозуміло за якою необхідністю, можна було б використати саме для розбійного нападу з метою заволодінням чужим майном, а не для хуліганських дій. Не були пляшки із запальною сумішшю досліджені на наявність відбитків, які б можливо було б ідентифікувати. Автомобіль ВАЗ на якому на думку суду зазначені пляшки були перевезені до місця скоєння злочину також не було досліджено на предмет того чи перебували зазначені предмети у ньому. Також не зазначено доказу того, що автомобіль Опель «Кадет» також перебував у гаражі № НОМЕР_1 гаражного кооперативу «Тілець» по вул. Мелешкіна, який орендував ОСОБА_14 . Не було в суді взагалі встановлено ким коли і з якою метою на автомобіль ВАЗ були встановлені номери від автомобілю Опель «Кадет». Також суд першої інстанції вважає, що факт попередньої змови на вчинення розбійного нападу між мною та іншими обвинуваченими доведений свідченнями потерпілих, які зазначали на висловлювання обвинуваченими погроз. Обвинувачений ОСОБА_6 наголошує на те, що ретельне приготування до вчинення розбійного нападу на його думку не підтверджується жодним доказом Також суд вважає,що наявність умислу на розбійний напад підтверджується діями обвинувачених, які після отримання грошей, вчинили заходи для уникнення переслідування взагалі носять абсурдних характер, оскільки ним не заперечуються вчинення на підставі раптового умислу та збігом обставин нападу в наслідок якого він заволодів майном потерпілих, проте це жодним чином не доводить наявність попередньої домовленості на вчинення розбійного нападу, трафіки з`єднання абонентських номерів також не свідчать про це Крім того, ОСОБА_6 зазначає, що щиро розкаявся у вчиненому та у тому що наніс потерпілим матеріальну та моральну шкоду, відшкодування якої їм в повному обсязі саме свідчить про пост кримінальну поведінку, що дає дійти висновку про дієве щире каяття.

Прокурор, в зміненій апеляційній скарзі, посилається на те, що згідно п.2 ч.3ст. 374 КПК України та положень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 № про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» від 29.06.1990 мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити насамперед формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочинів, форми вини і його мотивів. Але суд позбавлений права вирішувати питання про винуватість особи, щодо якої матеріали кримінального провадження виділенні в окреме провадження.Тому судом, в порушення зазначених вимог у мотивувальній частині вироку, а саме в формулюванні обвинувачення, визнаного судом доведеним, вказано прізвище обвинуваченого ОСОБА_14 , хоча відносно нього судом винесено ухвалу про виділення в окреме провадження матеріалів кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_14 за ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 187 КК України з матеріалів кримінального провадження внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000186 від 28.02.2014 року (т. 4 а.кп. 155-156) та рішення відносного обвинуваченого ОСОБА_14 по справі не прийнято, триває судовий розгляд, що у свою чергу слугує до порушення його права на захист.

Окрім цього судом в порядку ст. 100 КПК України не вирішено питання щодо куртки та брюк, що належать обвинуваченому ОСОБА_7 , які відповідно до постанови слідчого СВ Криворізького РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_15 від 09.07.2014 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000186 та поміщені до камери схову Криворізького РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області (т.2 а.кп.271-272). Прокурор вважає, що всі ці обставини є істотним порушенням відповідно до вимог ст.ст. 409, 412 КПК України є підставами для зміни вироку.

Обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні, при апеляційному розгляді кримінального провадження, наполягав на задоволенні його апеляційної скарги, просить скасувати вирок і направити справу на новий судовий розгляд ,повністю підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 ,заперечував проти зміненої апеляції прокурора

Обвинувачений ОСОБА_6 , в судовому засіданні при апеляційному розгляді кримінального провадження, наполягав на задоволенні його апеляційної скарги, просить скасувати вирок і направити справу на новий судовий розгляд, підтримав апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 , заперечував проти задоволення зміненої апеляції прокурора.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_7 адвокат ОСОБА_13 підтримала апеляційну скаргу ОСОБА_7 вважала, що вирок треба скасувати , а справу направити на новий судовий розгляд до суду першої інстанції, підтримала апеляцію ОСОБА_6 , заперечувала прити задоволення апеляційної скарги прокурора .

Захисники обвинуваченого ОСОБА_6 адвокати ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 кожний окремо, в судовому засіданні повністю підтримав кожний апеляціну скаргу з доповненням обвинуваченого ОСОБА_6 , кожний вважає вирок суду незаконним, в судовому засіданні, при апеляційному розгляді кримінального провадження, підтримали апеляційні скарги обвинувачених, проти задоволення апеляційної скарги прокурора заперечували.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді прокурор, який приймав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, підтримав апеляцію прокурора у кримінальному провадженні, прохав колегію суддів задовольнити її в повному обсязі, а апеляційні скарги обвинувачених залишити без задоволення.

Відповідно до ст.402 КПК України заперечення на апеляційну скаргу сторонами судового провадження подані не були.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, учасників судового провадження, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені у апеляційній скарзі доводи, прослухавши в стадії підготовки справи до апеляційного розгляду технічний запис перебігу судового засідання, колегія суддів вважає, що змінена апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, а апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 не підлягають задоволенню виходячи з наступного

У відповідності з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

За змістом ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим. Законним є рішення, ухвалене компетентним судом згідно з нормами матеріального права з дотриманням вимог щодо кримінального провадження, передбачених КПК України. Вирок є обґрунтованим, якщо він ухвалений судом на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду, та оціненими судом відповідно до статті 94 КПК України. Вмотивованим є вирок, в якому наведені належні і достатні мотиви та підстави його ухвалення.

Ці вимоги закону судом першої інстанції дотримані, вина обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, у яких їх визнано винними за викладених у вироку обставин, підтверджується сукупністю зібраних та досліджених в судовому засіданні доказів, яким суд першої інстанції дав належну оцінку.

Дії обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 кожного правильно кваліфіковано за ч.2 ст.187 КК України, а доводи апеляційних скарг обвинувачених щодо незаконності та необґрунтованості вироку є безпідставними .

Судом першої інстанції справу розглянуто у межах пред`явленого обвинувачення.

Як на докази винуватості обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за яке їх засуджено, суд обґрунтовано послався на покази обвинувачених, свідків, потерпілих та ряд письмових доказів по кримінальному провадженню в тому числі отриманих під час проведення досудового розслідування та в суді першої інстанції, які отримано у відповідності до вимог КПК України.

У відповідності з вимогами ст.374 КПК України, в мотивувальній частині вироку суд першої інстанції проаналізувавши зібрані по справі докази обґрунтував правильність висновків щодо винуватості ОСОБА_6 , ОСОБА_7 у вчиненні кримінальних правопорушень, за яких кожного засуджено та навів мотиви, по яким не прийняв до уваги доводи сторони захисту, та обвинувачених щодо відсутності вини обвинувачених, правильно кваліфікувавши дії обвинувачених за ч. 2 ст. 187, КК України обґрунтувавши кваліфікуючі ознаки .

Тому необґрунтованим є наведене в апеляційних скаргах обвинувачених твердження про неповноту, однобічність та необ`єктивність досудового і судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Так судом досліджено всі обставини справи: допитані обвинувачені, всі потерпілі, всі свідки, досліджені письмові докази, що підтверджено матеріалами справи, журналом судових засідань і звукозаписом судових засідань, що міститься на технічному засобі фіксування судового провадження і в свою чергу спростовує посилання обвинувачених і захисту на те, що судом покладено в основу вироку показання потерпілих і свідків які вони давали під час досудового слідства .

На думку колегії суддів, сукупності викладених у вироку доказів достатньо для того, щоб зробити висновок про доведеність вини ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , у скоєнні злочиу передбаченого ч.2 ст. 187 КК України, навіть при невизнанні обвинуваченими своєї вини.

Докази, які б викликали сумнів в об`єктивності показань допитаних в суді свідків, потерпілих відсутні. Натомість, докази, зібрані по кримінальному провадженню, є достовірними, допустимими і достатніми. Ніяких даних про те, що вони здобуті незаконним шляхом або сфальсифіковані, на що вказують в апеляційних скаргах обвинувачені та посилаються захисники - немає .З усіма матеріалами справи як і з усіма доказами як обвинувачені так і захист були ознайомлені повністю, крім того судом надавався час для ознаймлення з матеріалами справи про що свідчить журнал судового засідання і звукозапис судових засідань, що міститься на технічному засобі фіксування судового провадження і порушення норм КПК України з цього питання колегія суддів не знаходить.

Судом першої інстанції чітко встановлено склад злочину у тому числі і об`єктивну сторону злочинів.

Колегія суддів звертає увагу на те , що ні з боку захисту, ні з боку обвинувачених не було надано додаткових доказів, не було заявлено обгрунтованих клопотань про необхідність дослідження додаткових доказів як у суді першої інстанції, так і не надходило обгрунтованих клопотань про дослідження доказів у суді апеляційної інстанції

Доводи апеляційних скарг обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 про те, що судом допущено однобічність та неповноту судового слідства, суттєві порушення вимог кримінально процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність- безпідставні.

Винуватість обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_6 кожного, у скоєнні інкримінованих їм злочинів при обставинах вказаних у вироку, підтверджується сукупністю зібраних і досліджених у судовому засіданні доказів, яким дана належна правова оцінка, та які містяться в матеріалах кримінального провадження досудового розслідування належним чином досліджені у суді першої інстанції і вказані у вироку суду , а саме:

протокол огляду місця події та фототаблиця до нього від 28.02.2014 року, де в присутності понятих та потерпілого ОСОБА_16 оглянуто автомобіль марки «AUDI Q7» д/н НОМЕР_6 та ділянки місцевості на якій він знаходиться. Встановлено пошкодження даного автомобіля, та виявлено та вилучено: гільза, гумовий предмет, металева кулька; пачка з цигарок «Бонд»; гіпсовий зліпок сліду взуття; мікрооб`єкти з автомобілю на дактилоплівку; дві пляшки та ганчірка, які поміщені спец пакети та опечатані (а.с.15-30 т.1).

протокол огляду місця події та фототатблиця до нього від 28.02.2014 року,де в присутності понятих та за участю спеціаліста НРЕКЦ оглянуто автомобіль марки ВАЗ 21099, бежевого кольору, р/н НОМЕР_4 В ході огляду виявлені очевидні пошкодження, деформація кузова та розташування автомобіля відносно проїзної частини свідчать про дорожньо-транспортну пригоду за участю даного транспортного засобу Під час огляду виявлено стартовий пакет мобільного оператора МТС та дві пластикові картки з надписом мобільного оператора МТС, до однієї з яких прикріплена сім-картка МТС з цифровим підписом НОМЕР_7 , три картки мобільного оператора Київстар з написами номерів НОМЕР_8 , НОМЕР_9 , НОМЕР_10 , виявлена рукавичка чорного кольору на ліву руку, ніж з дерев`яним руків`ям, а також тканинна рукавчика чорного кольору з надписом «Adidas» на праву руку з забрудненням ґрунтом. Поруч виявлена медична пов`язка (маска)., пляшка з надписом «Боржомі» на третину наповнена рідиною, сокира червоного кольору з дерев`яним руків`ям, кромка сокири зламана. В багажнику автомобіля виявлений транзитний реєстраційний номер червоного кольору НОМЕР_11 . На підлозі біля водійського сидіння виявлений кинджал металевий з полімерним руків`ям світло-коричневого кольору, який напівзагорнутий в тканину бежевого кольору з малюнками квітів, яка з одного краю зв`язана та змотана скотчем.

На відстані близько 250 м біля вул. Приймака в с. Лозуватка на узбіччі дороги виявлений транзитний реєстраційний номер червоного кольору 04 ВІ 2796 зламаний в трьох місцях. Номерний знак 295 53АН прикріплений до автомобіля з одного лівого боку, а з правого не прикріплений. З місця огляду вилучено: 5 слідів пальців рук; сокира; зв`язана тканина; дві рукавички, ніж; кинджал; два фіскальних чеки; зламаний транзитний номер; мікрооб`єкти з сидінь автомобілю на дактилоплівку (а.кп.31- 41 т.1).

відповідно до протоколу огляду місця події від 01.03.2014 року з фото таблицею до нього, на ділянки місцевості поблизу зупинки громадського транспорту «Шкільна», в районі бульвару імені Кірова в м. Кривому Розі виявлено на асфальтному покритті на відстані близько 30 см від бордюру предмет зовні схожий на пістолет марки DESSERT FALKON STARTER Call 9 mm» № НОМЕР_2 ; та мобільний телефон марки «Fly» (а.кп. 42-44 т.1).

вилучений 01.03.2014 року пістолет в приміщенні Криворізького РВ ГУ МВС України був оглянутий 01.03.2014 року слідчим СВ Криворізького РВ в присутності понятих, та встановлено що пістолет має маркування «DESERT FALKON STARTER Call 9 mm» № НОМЕР_2 . В ході огляду встановлено, що в пістолет вставлений магазин, споряджений п`ятьма патронами та одною стріляною гільзою калібру 9 мм (а.кп. 45-46 т.1).

Згідно висновку дактилоскопічної експертизи ВТКЗ ОВС НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області від 24.03.2014 р. № 05/01-34, вилучені 28.02.2014 року в ході огляду автомобіля ВАЗ 21099 по пров. Леніна в с. Лозуватка Криворізького району два сліди пальців рук придатні для ідентифікації, слід пальця руки розмірами 20х14 мм на липкій стрічці розмірами 39х24 мм. залишений середнім пальцем лівої руки ОСОБА_7 , слід пальця руки розмірами 16х12 мм на липкій стрічці розмірами 35х24 мм залишені великим пальцем правої руки ОСОБА_14 (а.кп.83-90 т1).

протокол слідчого експерименту 01.03.2014 року за участі ОСОБА_14 в присутності захисника ОСОБА_37 та понятих, відеозапис якого був відтворений в ході судового розгляду, де ОСОБА_14 добровільно показував та розказував про події, які відбувалися 28.02.2014 року поблизу СТ «Мрія» і розповів, що він разом з товаришами ОСОБА_38 та ОСОБА_39 на автомобілі марки ВАЗ 21099 прибули на місцевість поблизу СТ «Мрія», показав місце де залишив автомобіль марки ВАЗ 21099, в якому залишилися ОСОБА_40 та ОСОБА_32 , та розказав, що за проханням ОСОБА_41 сам він направився до території товариства перевірити чи є на дачній ділянці автомобіль чорного кольору Ауді. ОСОБА_14 вказав напрямок, в якому він пішов та розповів, що рухався він близько 800 м, а коли дійшов до в`їзних воріт пропускного пункту побачив, що автомобіль Ауді виїжджає з території СТ «Мрія» та направляється у бік автодороги м. Кривий Ріг - с. Лозуватка, пояснив, що він здійснив телефонний виклик за попередньою домовленістю без з`єднання, щоб сповістити ОСОБА_40 , що автомобіль рухається в їх напрямку, а сам прослідував за автомобілем. Коли автомобіль ще не був в полі його зору, він почув звуки пострілів. Пришвидшивши ходу, він побачив автомобіль марки Ауді, по обидва боки якого стояли його товариші. Вказав, що ОСОБА_32 був з правого боку від вказаного автомобіля, тримав в руках пістолет, а ОСОБА_42 був з лівого боку та розмахував ножем, порізав гуму на шинах автомобіля. Він почав бігти до місця події, однак його товариші сіли в автомобіль марки ВАЗ 21099, на якому вони прибули та який в той момент загороджував проїзд автомобілю марки Ауді і швидко поїхали в напрямку автодороги Кривий Ріг с. Лозуватка. Далі ОСОБА_14 зазначив, що підбіг до місяця стоянки автомобіля Ауді, та вказав це місце, після чого почав розмову з власником автомобіля, також пояснив, що з автомобіля вийшли налякані жінка та хлопець. Він запропонував викликати міліцію, залишив номер свого телефону власнику автомобіля (а.кп. 117-118 т.1).

згідно висновку судово-хімічної експертизи НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області, від 26.03.2014 року № 70/19-507 - рідина, яка знаходяться в скляних пляшках ємністю 0,5 л, вилучені 28.02.2014 року в ході огляду місця події, є сумішшю дистилятного нафтопродукту бензину з нафтовим мастилом. На фрагменті трикотажу виявлені сліди суміші зміненого дистилятного нафтопродукту (імовірно бензину) з нафтовим маслом (а.кп. 197-203 т.1).

згідно висновку судово медичного експерта Криворізького міжрайонного відділу КЗ «Дніпропетровське обласне Бюро судово медичної експертизи» ДОР» № 412 від 05.03.2014 року, у ОСОБА_7 , якого оглянуто 03.03.2014 року, виявлено дев`ять саден, з локалізацією: на 1,0 см вгору від середньої третини правої надбрівної дуги, в верхній третині спинки носу праворуч по зовнішній поверхні лівої кисті в проекції основних фаланг 3-5 пальців, по передньо-внутрішній поверхні верхньої третини правої гомілки, що виникли від дії тупого твердого предмета або предметів, як з обмежено-подовгуватою поверхнею, якими могли бути деталі салону автомобілю, так і при ударі тупим твердим предметом з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо в наслідок удару кулаками, взутими ногами та відносяться до легких тілесних ушкоджень та не виключена вірогідність виникнення тілесних ушкоджень у ОСОБА_7 внаслідок ДТП при знаходженні його на передньому пасажирському сидінні легкового автомобіля, термін виникнення ушкоджень відповідає 28.02.2014 року. При цьому дослідна частина висновку містить відомості щодо обставин справи, згідно яких зі слів ОСОБА_7 зазначено, що 28.02.2014 року близько 08.00 годин він їхав на передньому пасажирському сидінні, відбулася ДТП, при цьому він вдарився головою о предмети салону автівки, потім близько 24.00 год. на вулиці перечепився та впав на асфальт і вдарився обличчям (а.кп.213 214 т.1).

згідно висновку експерта ВТКЗ ОВС НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області від 06.04.2014 року №05/03-40, кинджал, вилучений в ході огляду автомобіля марки ВАЗ 21099 державний номер НОМЕР_4 , від 28.02.2014 року відноситься до контактної клинкової холодної зброї колюче ріжучої дії та виготовлений саморобним способом (а.с.259-262 т.1).

протокол огляду з фото таблицею від 04.03.2014 року де в присутності понятих, за участю потерпілого ОСОБА_16 та спеціаліста ОСОБА_43 додатково оглянуто автомобіль АУДІ Q 7 реєстраційний номер НОМЕР_6 .встановлено пошкодження на зовнішній стороні водійських дверей зазначеного авто і виявлено нашарування лакофарбового покриття червоного кольору та вилучено зіскоб лакофарбного покриття автомобіля чорного кольору з нашаруванням лакофарбного покриття червоного кольору з отвору на прозору дактилоплівку (а.кп.267-268-а т.1).

згідно протоколам огляду від 05.03.2014 року у присутності обвинувачених , їх захисників та понятих, оглянуто одяг ОСОБА_7 та ОСОБА_6 . Вилучено у ОСОБА_7 чоботи, куртку та брюки , у ОСОБА_6 вилучено штани, куртка та ботинки (а.кп.271 -272 ,280-281 т.1)

при огляді мобільного телефону марки «Fly» 05.03.2014 року проведеного слідчим в приміщенні Криворізького РВ в присутності понятих, в папці «галерея» виявлено 13 фотознімків з зображенням ОСОБА_6 , які вилучені та переміщені на жорсткий диск комп`ютера, а в подальшому на лазерний носій інформації ДВД-Р (а.кп5-14 т.2).

Ззідно проведеної лако-красочної експертизи, експертом НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області №70/18-738 від 07.05.2014 року, об`єктами якої є зіскоб лакофарбного покриття автомобіля АУДІ Q 7 з напилюванням лакофарбного покриття червоного кольору на прозорій дактілоплівці та сокира, вилучена під час огляду автомобіля марки ВАЗ 21099 28.02.2014 року в с. Лозуватка Криворізького району, було встановлено, що надані на дослідження пластина та фрагменти речовини з автомобіля АУДІ Q 7 є трьохшаровою системою лакофарбового покриття з поверхневим шаром чорного кольору, на якому містяться нашарування мікрокількостей лакофарбового покриття кольору світлішого ніж пурпурно-червоний, на представленій на дослідження сокирі наявне лакофарбове покриття пурпурно-червоного кольору (а.кп. 43-47 т.2).

у висновку судово-імунологічної експертизи від 24.03.2014 року №285, вказано, що на представлених для дослідження двох тканевих рукавичках встановлена наявність поту без домішок крові, сліди якого містять антигени ОСОБА_44 , присутність на рукавичках поту ОСОБА_6 та (або) ОСОБА_7 можлива в якості домішки (а.кп. 56-58 т.2).

у висновку судово-імунологічної експертизи від 24.03.2014 року №284,вказано , що на представленому на дослідженні пістолеті DESSERT FALCON STARTER встановлена наявність поту без домішок крові, в слідах якого виявлені антигени А,В,Н. В зразку крові ОСОБА_6 виявлені антигени А і Н та ізогемаглютинін анти-В, що вказує на приналежність його крові до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з вмістом супутнього антигену Н за системою АВ0. В зразку крові ОСОБА_7 виявлені антигени А і Н та ізогемаглютинін анти-В, що вказує на приналежність його крові до групи А з ізогемаглютиніном анти-В з вмістом супутнього антигену Н за системою АВ0. Присутність на пістолеті поту ОСОБА_6 та (або) ОСОБА_7 можлива в якості домішки, так як їх груповій властивості характерні лише два з трьох, виявлених в слідах поту антигенів, а саме антиген А і Н (а.кп. 63-65т.2).

згідно протоколу огляду предмету від 03.04.2014 року слідчим СВ Криворізького РВ в присутності понятих оглянуто інформацію на цифровому носії з ПрАТ «Київстар». В ході огляду виділена та розпечатана на папір інформація: в період часу з 27.02.2014 року з 00.10 по 28.02.2014 року 20:47:52 з номерами , що використовували ОСОБА_6 , ОСОБА_14 та ОСОБА_7 (а.с.81-90 т.2) Із зазначеної роздруківки вбачається, що телефон з абонентським номером НОМЕР_12 , який належав ОСОБА_7 , про що він особисто зазначив в поясненні 01.03.2014 року слідчому, 28.02.2014 року в період часу з 08 год. 08 хв. до 10 год. 57 хв. діяв на території с. Лозуватка Криворізького району, при цьому із зазначеного номеру здійснювалися як вихідні так і тривалі вхідні дзвінки, а також надходили СМС (а.с.81-90 т.2).

відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, довіреності, облікової картки про зняття з обліку транспортного засобу для реалізації, автомобіль марки ВАЗ 21099 бежевого кольору, 1997 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_13 , зареєстрований за ОСОБА_45 , за довіреністю право розпорядження, керування, зняття автомобіля з обліку, продажу надано ОСОБА_23 , який 29.01.2014 року зняв вказаний автомобіль з обліку для реалізації, якому видані знаки для разових поїздок НОМЕР_11 (а.кп.101-104 т.2).

15.03.2014 року додатково оглянуто автомобіль ВАЗ 21099 з державним номером НОМЕР_4 . І відповідно до протоколу огляду проведеного в присутності понятих, за участю спеціалістів ОСОБА_46 , ОСОБА_43 і в ході огляду виявлено та вилучено патрон 9 мм, сім карта, медична пов`язка, дві пластикові пляшки, скляна пляшка з етикеткою «Боржом», три пластикові карти мобільного оператора Київстар (а.кп. 108-109 т.2).

У висновку судово-імунологічної експертизи від 02.04.2014 року №355, вказано , що на представленій для дослідження масці, вилученій при огляді автомобіля ВАЗ 21099 15.03.2014 року, встановлена наявність поту без домішок крові та слини, на слідах якого виявлені антигени А,В,Н, присутність на медичній масці поту ОСОБА_6 та (або) ОСОБА_7 можлива в якості домішки, так як їх груповій властивості характерні лише два з трьох, виявлених в слідах поту антигенів, а саме антиген А і Н (а.кп. 120-121 т.2).

згідно висновку судово-балістичної експертизи №10 ВТКЗ ОВС НДЕКЦ при ГУМВС України в Дніпропетровській області від 25.04.2014 року №58/07-121, пістолет, вилучений 01.03.2014 року поблизу зупинки «Шкільна» в районі бульвару Кірова м. Кривив Ріг є ручною короткоствольною гладкоствольною вогнепальною зброєю самозарядним пістолетом, виготовленим шляхом переробки саморобним способом сигнального пістолета марки «DESSERT FALCON STARTER», калібру 9 мм Р.А.К., заводський номер НОМЕР_2 ,, в пістолеті видалений захисний елемент із каналу ствола, який перешкоджає здійсненню пострілів кінетичними снарядами, пістолет придатний для проведення пострілів. Гільза, вилучена при огляді місця події з автомобілю марки Ауді біля СТ Мрія є складовою частиною травматичного патрону, спорядженого метальним снарядом «несмертельної дії», виготовленого невідомим виробником, шляхом переспорядження капсульовано гільзи шумового патрону «S&B 9 mm P.A. Blank» виробництва Чехії, зазначена гільза стріляна з пістолету «DESSERT FALCON STARTER», калібру 9 мм Р.А.К., заводський номер НОМЕР_2 . Три патрони з маркуванням «S&B 9 mm P.A. Blank» та два патрони з маркуванням «MFS 9 mm P.A. Knal», вилучені 01.03.2014 року поблизу зупинки «Шкільна» в районі бульвару Кірова м. Кривий Ріг, є патронами спорядженими метальними снарядами «Несмертельної дії», виготовлені невідомим виробником, шляхом переспорядження капсульованих гільз шумових патронів, до категорії боєприпасів не відносяться ( а.с.178-188 т.2).

згідно відомостей ВДАІ з обслуговування Криворізького району ГУМВС України в Дніпропетровській області, реєстраційний знак НОМЕР_4 10.10.2004року був виданий Криворізьким МРЕВ ОСОБА_19 на автомобіль марки Опель «Кадет» білого кольору (а.кп.250 т.2).

висновком експерта НДЕКЦ при ГУМВС України у Дніпропетровській області № 70/23-740 від 20.06.2014 року, при дослідженні трикотажних рукавичок, вилучених при огляді автомобіля марки ВАЗ 21099 в с. Лозуватка Криворізького району 28.02.2014 року, встановлено, що на трикотажній рукавичці з написом «Adidas», виявлені сліди дифеніламіну, який може бути віднесений до продуктів пострілу (а.кп. 179-183 т.3)

аналогічно відповідно до висновку експерта НДЕКЦ при ГУМВС України у Дніпропетровській області № 70/23-739 від 16.06.2014 року, на представлених на дослідження куртці та штанах, які належать ОСОБА_6 виявлені сліди дифеніламіну, який може входити до складу продуктів пострілу (а.кп 195-196 т.3).

Доводи апеляції обвинуваченого ОСОБА_6 про те , що він не вимагав гроші ,що в його діях вбачається ексцес виконавця , що знайдені пляшки з ридиною сумішшю дистилятного нафтопродукту бензину з нафтовим мастилом ніякого відношення до нього не мають, що з висновками проведених цитологічних експертиз не ознайомили, протоколи огляду недопустимі докази, виділення в окреме провадження матеріалів справи стосовно ОСОБА_14 незаконне , вплинуло на повноту судового розгляду ,порушило його права на захист , т.я. він не міг давати питання ОСОБА_14 спросовуеться не тілики вище вказаними письмовими доказами, висновками експертиз, журналами судових засідань ,звукозаписом судових засідань , згідно яких всі письмові докази було досліджено , свіх свідків ,потерпілих, обвинувачених було допитано у тому числі і ОСОБА_14 при цьому нікому не перешкоджалось надавати питання , судом першої інстанції надавався час для ознайомлення з висновками експертиз ,у суді першої інстанції було допитано також експертів при цьому при їх допиті ніхто не обмежувався в часі і змозі надавати питання експертам .

Потерпілі ОСОБА_16 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 допитані у суді першої інстанції вказали кожний, що дорогу перегородив автомобіль марки ВАЗ, з якого вибігло 2 людини. ОСОБА_6 наніс удар сокирою по водійським дверцятам, кричав вимагав гороші Потерпілий ОСОБА_16 вказав , що в руках ОСОБА_6 тримав пістолет направлений в його бік та вимагав гроші. Стріляв . Після другого пострілу, дружина витягла з гаманця гроші близько 2000 грн. та віддала Сушку. Потерпілі вказали , що другий нападник у медичній масці знаходився з іншого боку автомобіля.Потерпілі ОСОБА_20 , та ОСОБА_21 вказували , що другий нападник намагався відкрити дверцята з боку заднього пасажирського сидіння, де знаходилась потерпіла та намагався відкрити дверцята переднього пасажирського сидіння, де знаходився син потерпілих , однак двері заблокували. Потерпілий ОСОБА_16 також вказав , що після того, як ОСОБА_6 забрав гроші, вони квапились . ОСОБА_6 вдарив по лівому передньому колесу, а інший нападник вдарив по правому передньому колесу його автомобіля, спустивши колеса, вони почали втікати. Він намагався їх наздогнати та в цей час пролунав третій постріл в стойку автомобіля. Після цього до автомобіля підійшов не знайомий йому раніше ОСОБА_47 , який назвався ОСОБА_48 , запропонував допомогу, залишив номер телефону НОМЕР_14 .Аналогічні покази дали і потерпіла ОСОБА_20 та потерпілий ОСОБА_21 .

У судовому засіданні у суді першої інстанції були допитані всі свідки . Так свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні підтвердив факт скоєння розбійного нападу 28.02.2014року біля СТ «Мрія» . Свідок ОСОБА_18 вказала , що вона придбала автомобіль ВАЗ 21099 по домашній угоді у ОСОБА_49 . З метою перепродажу , надала автомобіль ОСОБА_14 для ремонту Свідок ОСОБА_23 в судовому засіданні підтвердив свідчення ОСОБА_18 . Свідок ОСОБА_17 пояснював, що ОСОБА_14 з осені 2012 року орендував належний йому гараж в кооперативі «Телець» по вул. Мелешкіна в м. Кривий Ріг. Свідок ОСОБА_25 пояснила, що працює продавцем в ларьку в АДРЕСА_3 та біля 08-ї години ранку, точної дати вона не пам`ятає помітила як повз ларьок пробігли двоє людей, одягнутих в одяг чорного кольору, та викинули якийсь предмет в кущі. Свідки ОСОБА_26 та ОСОБА_27 в судовому засіданні пояснювали, що 28.02.2014 року вранці вони їхали на роботу на автомобілі ВАЗ, яким керував ОСОБА_26 . Наближаючись до гаражу ФГ «Зарічний», в с. Лозуватка по вул.. Леніна, в автомобіль, яким керував ОСОБА_26 врізався автомобіль марки ВАЗ 21099 бежевого кольору, пошкодивши переднє праве колесо та праву передню частину автомобіля. Після зіткнення ВАЗ НОМЕР_15 врізався в дерево. Вказували також про те , що з автомобіля вийшло двоє людей, один з яких втік, а другий, якого вони впізнали пізніше як ОСОБА_6 , який керував автомобілем підходив до них та просив постерегти їх автомобіль На автомобілі ВАЗ 21099 був відсутній передній номер, а задній висів на мотузці. Свідок ОСОБА_28 , заступник начальника сектора карного розшуку Криворізького РВ пояснював, що по вказаному кримінальному провадженню були встановлені мобільні термінали, які працювали в місцевості скоєння злочину та місця ДТП 28.02.2014 року. На підставі ухвали слідчого судді були отримані трафіки з`єднань. В ході аналізу цих трафіків, було встановлено факт з`єднання абонентського номеру НОМЕР_12 , який на той момент належав ОСОБА_7 , 28.02.2014 року о 08 год. 08 хв. 25 сек. в с. Лозуватка Криворізького району, потім телефон із зазначеним абонентським номером знаходився на території с. Лозуватка до 10 год. 57 хв. цього ж дня. В цей же день о 14.09 з цього ж мобільного телефону був здійснений вихідний дзвінки на абонентський номер НОМЕР_16 , який належав ОСОБА_14 , в цей же день з телефону ОСОБА_50 на зазначений номер телефону ОСОБА_14 здійснені вихідні дзвінки о 14.17, 14.18, 15.12 год. 28.02.2014 року о 07.59 год. був здійснений вихідний дзвінок з телефону ОСОБА_14 на абонентський номер НОМЕР_17 , який належить ОСОБА_6 , телефон діяв в Криворізькому районі с. Лозуватка. Сім карта з номером НОМЕР_18 , яка належала ОСОБА_6 , була знайдена в автомобілі в с. Лозуватка. Мобільні телефони ОСОБА_6 , ОСОБА_14 , ОСОБА_7 одночасно працювали в Криворізькому районі центральній та західній частині с. Лозуватка до 11.00 год. 28.02.2014 року. У ОСОБА_6 мобільний телефон НОМЕР_17 не працював. У ОСОБА_14 є ще один абонентський номер НОМЕР_19 , а у ОСОБА_6 ще два , НОМЕР_20 , вони не працювали в цей день.

Обвинувачений ОСОБА_6 як у суді першої інстанції, так і в апеляційному суді не заперечував того , що він був за кермом автомобіля ВАЗ, він напав на потерпілих , був не один, що гроші йому давала потерпіла , що він стріляв і сокирою наносив удари по автомобілю «AUDI Q7». У суді апеляційної інстанції визнавав провину за ч.1 ст. 187 КК України .

Посилання ОСОБА_7 на те , що він не вчиняв злочину і не був на місці скоення злочину спростовується як вище викладеними письмовими доказами , висновками експертиз, показами допитаного в судовому засіданні в суді першої інстанції судово-медичного експерта ОСОБА_51 ,який підтвердив правильність наданих ним висновків експертизи та вказав, що ОСОБА_7 особисто зазначав, що виявлені у нього тілесні ушкодження виникли саме при ДТП.. Експерт вказав , що найбільш вірогідне отримання описаних в експертизі тілесних ушкоджень в сидячому положенні саме на передньому пасажирському сидінні, так і вище викладеними показами потерпілих .

Крім того посилання ОСОБА_7 на те , що його не впізнали потерпілі спросовується показами потерпілого ОСОБА_21 , який вказав у суді першої інстанції на те , що ОСОБА_7 схожий на другого нападника у масці статурою та віком . Версія ОСОБА_7 про те , що у час здійснення нападу на потерпілих він був удома, спростована ним же у суді апеляційної інстанції , де він вказав , що не пам`ятає де був.

Крім того у вироку суду першої інстанції проаналізовано всі докази і зроблено законний і обгрунтований висновок про те , що саме ОСОБА_7 був разом з ОСОБА_6 . Судом першої інстанції піддіно аналізу досліджені докази і обґрунтовано зроблено висновок про те , що ОСОБА_7 як і ОСОБА_6 кожен винний і кожен скоював напад з метою заволодіння чужим майном , поєднаний із погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи , яка зазнала нападу , вчинений за попередньою змовою групою осіб , тоб- то злочин який кваліфіковано за ч. 2 ст. 187 КК України з чим погоджується і колегія суддів

При цьому судом першої інстанції на підставі досліджених доказів піддіних аналізу обгрунтовано зроблено восновок про направленість умислу розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном спільнними діями обвинувачених щодо розбійного нападу, судом враховано спрямованість спільних дій , наявність сокири , пістолета , пляшок з сумішю дистилятного нафтопродукту бензину з нафтовим мастилом ,зміна номерного знаку на засобі вчинення злочину автомобілі марки ВАЗ 21099, що свідчить про ретельну підготовку обвинувачених до вчинення інкримінованого злочину,спільними діями обвинувачених , які після отримання грошей, вчинили заходи для уникнення переслідування, пошкодивши колеса автомобіля потерпілого.

Враховуючи ,що обвинувачені разом з захисниками були ознайомлені з матеріалами справи , ОСОБА_14 було безпосередньо допитано у судовому засіданні , при допиті потерпілих, свідків, обвинувачених, дослідженні доказів, учасникам судового провадження у тому числі обвинуваченим , захисникам було надано достатньо часу і можливості для з`ясування всіх обставин і для постановки всіх питань. Це підтверджено як журналом судових засідань, так і звукозаписом судових засідань, що міститься на технічному засобі фіксування судового провадження , що в свою чергу спростовує безпідставне і надумане посилання обвинувачених і захисників на неповноту судового слідства, на порушення норм КПК України і прав обвинувачених на захист.

Твердження обвинувачених про застосування до них недозволених методів досудового слідства спросовується постановою від 28 11 2014 року. про закриття кримінального провадження по факту застосування недозволених методів досудового слідства відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 у зв`язку з встановленням відсутності в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України (а.с. 230-231 т.3, 59-61 т.4).

Посилання обвинувачених на те, що в вироку суду в супереч вимогам КПК України не вказано, чому суд бере до уваги лише частину показань обвинувачених, потерпілих, свідків і відкидає, а фактично не звертає уваги, на іншу частину показань, що суд безпідставно посилаеться на докази , які є неприпустими з точки зору обвинувачених і захисників , залишаються побудованими на припущеннях, які не відповідають фактичним обставинам справи і яким можуть бути протиставлені будь-які інші, такі ж самі припущення з цього приводу, що для правильної оцінки зібраних по справі доказів з точки зору їх допустимості, достовірності і достатності для вирішення питань, зазначених у ст.324 КПК України, - є неприпустимим, через що колегія суддів вважає доводи апеляції безпідставними, непереконливими і відхиляє їх як такі.

Посилання обвинувачених і захисників на те , що в основу вироку покладено недопустимі докази не є такими , що підлягають задоволенню .

Так, обвинувачені та захисники вважають недопустимим доказом протокол огляду місця події від 01.03.2014 року (а.кп. 31- 41, т.1), а саме посилаються на те, що зазначений протокол сфальсифікований, оскільки в ньому містяться дописки в графах «Під час огляду застосовані технічні засоби», «Огляд проводився», «Протокол прочитаний, записано» та надали в підтвердження цьому ксерокопію зазначеного протоколу, в якому на відміну від оригіналу документу містяться незаповнені графи (а.кп 180-185 т.4).

Судом першої інстанції все перевірено, винесено ухвалу від 17.03.2015 року , проведена службова перевірка (а.с.189-190т.4), згідно висновків якої встановлено, що зазначені графи були заповнені слідчим пізніше, але в присутності понятих, які приймали участь у вказаній слідчій дії, що вони підтвердили в ході перевірки (а.с.205-208т.4).

Колегія суддів вважає, що дане порушення дописки у вказаних графах не є істотним порушенням прав і свобод, оскільки не змінює ні змісту протоколу ні обставин, які викладені в протоколі та не впливає на прийняття рішення.

Також обвинувачені та захисники вказують на недопустимість доказів а саме протоколу огляду місця події від 01.03.2014 року, де було вилучено пістолет «DESSERT FALCON STARTER» та мобільний телефон Флай (а.с.42-44 т.1), протоколу огляду автомобіля ВАЗ 21099 від28 02 2014 року і додаткового огляду автомобіля ВАЗ 21099 від 15.03.2014 року (а.с.31-41 т.1,а кпр. 108-109 т.2)., оскільки автомобіль ВАЗ 21099 був оглянутий не тією особою, яка вела слідство і якій було надано доступ

Суд першої інстанції дослідивши ці обставини ,навівши у вироку відповідні мотиви, обґрунтувано зробив висновок про відсутність підстав для визнання доказів недопустимими і цей висновок підтримує колегія суддів, звертаючи увагу на те , що ч. 2 ст. 38 КПК України визначено, що досудове розслідування здійснюють слідчі органу досудового розслідування одноособово або слідчою групою, наказом №219/1222-1 від 28.02.2014 року підписаним як начальником Райвідділу так і начальником Слідчого відділу ,по даному кримінальному провадженню була створена слідчо-оперативна група, в склад якої окрім слідчого ОСОБА_15 , як старшого групи, входили також і інші слідчі Криворізького РВ, в тому числі і ОСОБА_52 (а.с. 9 т.1).

Тому посилання обвинувачених та захисників про недопустимість доказів не є обґрунтованим і законним і не підлягає задоволенню повністю

Крім того, окремі недоліки на які посилається обвинувачені ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та їх захисники зазначених в апеляціях процесуальних документів відповідно до ст. 87 КПК України не тягнуть за собою визнання їх недопустимими доказами.

Вимоги обвинувачених і захисників про скасування вироку у зв`язку з незаконним ,на їх думку, виділенням в окреме провадження матеріалів щодо ОСОБА_14 також не підягають задоволенню.

Так , судом першої інстанції обгрунтоване виділення в окреме провадження матеріалів щодо ОСОБА_14 ( т.4 а.к.пр 140-155) при цьому , враховано вимоги закону , клопотання командування військової частини і те, що таке виділення не впливає на повноту судового розгляду стосовно обвинувачених ОСОБА_6 . ОСОБА_7 , з чим погоджується і колегія суддів

При цьому, дані обставини не вплинули на суть обвинувачення, визнаного судом доведеним, на кваліфікацію дій обвинувачених й не потягли призначення необґрунтованого покарання.

Посилання ОСОБА_6 та його захисників на наявність у даному кримінальному провадженні порушень п. 7 ч. 2 ст. 412 КПК України , що є безумовною підставою скасування даного вироку , колегія суддів вважає надуманими і безпідставними..

Так обвинувачений ОСОБА_6 посилаеться на те, що згідно журналу судового засідання від 16.10.2014 року було проведено конференцію з метою допиту експерта НДЕКЦ при ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_36 , котра відповідала на запитання захисту і при прослуховуванні зазначеної конференції відповідей експерта не чути; а також, згідно журналу судового засідання від 31.03.2015 року було проведено в суді огляд відео слідчого експеремента з ОСОБА_14 від 31.03.2015року і при прослуховуванні зазначеного засідання деяких пояснень ОСОБА_14 не чути .

Як витікає з положень ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим.

Судом першої інстанції дотримано вищезазначену норму закону.

Відповідно ж до вимог п.7 ч.2 ст.412 КПК України, судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній технічний носій інформації, на якому зафіксоване судове провадження у суді першої інстанції.

Але , згідно технічного запису перебігу судового засідання, прослуханого в стадії підготовки справи до апеляційного розгляду, та матеріалів кримінального провадження не вбачається порушень ст.412 КПК України, оскільки під час судового провадження вівся журнал судового засідання та проводилося фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді .Всі судові засідання на технічному носії зафіксовані.

Колегія суддів дослідила посилання обвинувачених і захисників , у тому числі письмове клопотання ОСОБА_12 стосовно незаконності ухвал про продовження строку тримання під вартою обвинувачених

Так подані захисником ОСОБА_12 клопотання де він ставить питання про скасування ухвал суду про продовження тримання під вартою від 23.07.2014 року 04.09.2014 року, 15.01.2015 року від 17.03.2015 року , вказує на те , що строк дії ухвали суду подовження строку тримання під вартою не може перевищувати 60 днів вважає , що даними ухвалами цей строк порушено , порушено вимоги ст..197 КПК України

Детально дослідивши вище вказані ухвали під час судового провадження у суді апеляційної інстанції колегія суддів встановила , що в мотивувальній частині ухвали від 23 07 2014 року вказано , що строк тримання під вартою обвинувачених закінчуеться 02 08 2014 року , обгрунтовуючи необхідність продовження строку тримання під вартою судом у резолютивній частині вказано , що запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно обвинувачених кожного окремо породовжити до 02 10 2014 року (т.3 а.к.пр 101-102); в мотивувальній частині ухвали від 04.09.2014 року вказано , що строк тримання під вартою обвинувачених закінчуеться 02 10 2014 року , обгрунтовуючи необхідність продовження строку тримання під вартою судом у резолютивній частині вказано , що запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно обвинувачених кожного окремо продовжити до 02 12 2014 року( т.3 а.к.пр. 153-154);в мотивувальній частині ухвали від 15.01.2015 року вказано , що строк тримання під вартою обвинувачених закінчуеться 02 02 2015 року , обгрунтовуючи необхідність продовження строку тримання під вартою судом у резолютивній частині вказано , що запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно обвинувачених кожного окремо продовжити до 30 03 2015 року( т.4 а.к.пр. 117-118);в мотивувальній частині ухвали від 17.03.2015 року вказано , що строк тримання під вартою обвинувачених закінчуеться 30 03 2015 року , обгрунтовуючи необхідність продовження строку тримання під вартою судом у резолютивній частині вказано , що запобіжний захід у виді тримання під вартою стосовно обвинувачених кожного окремо продовжити до 27 05 2015 року( т.4 а.к.пр. 191-192).

Виходячи з вище зазначеного , враховуючи вимоги ст.ст. 197,331 КПК України колегія суддів вважає клопотання і посилання обвинувачених і захисників надуманими , безпідставними , незаконними і такими , що не підлягають задоволенню . При цьому звертає увагу на те , що захисник вказуючи на порушення вимог ст..197 КПК України безпідставно і необґрунтовано відраховує строк встановлений ч. 1 ст. 197 КПК України у 60 днів з дня винесення ухвали, ,при цьому не бере до уваги мотивувальної і резолютивної чистини вище вказаних ухвал , де судом чітко вказані строки закінчення тримання під вартою по попередній ухвалі (т.3 а.кп 101-102,153-154;т.4 а.кп 117-118,191-192).

Що стосується призначеного покарання обвинуваченим, то згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, суди при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо дотримуватись вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Як витікає з вимог ст.65 КК України суд призначає покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного злочину, особи винного та обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

На думку колегії суддів, покарання обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 призначено згідно з вимогами ст.65 КК України.

Так, призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , суд першої інстанції у повній мірі врахував тяжкість вчиненого обвинуваченими злочину, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів, особи обвинувачених та ступінь участі кожного із них у вчиненні кримінального правопорушення, враховує те, що вони є особами раніше не судимими, ОСОБА_6 частково визнав вину, повністю відшкодував шкоду потерпілим (а.кп. 229 т.2), за місцем колишньої роботи ОСОБА_6 характеризується позитивно (а.кп.48 т.3), що є обставинами, які пом`якшують покарання, відповідно до ст. 66 КК України, враховує і те, що за місцем проживання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 характеризуються задовільно (а.кп 140, 169 т. 1), на обліку у лікарів психіатра та нарколога кожний не перебувають (а.кп. 138, 139, 167, 168 т. 1), ОСОБА_7 не працевлаштований, ОСОБА_6 є фізичною особою підприємцем (а.кп. 47 т.3), дітей на утриманні кожний не мають. Суд першої інстанції враховав також думку потерпілих, які вирішення питання про призначення покарання залишили на розсуд суду, сподіваючись на справедливий суд .Прийнято до уваги і те, що ОСОБА_7 вину не визнав не розкаявся. Враховано роль у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_6 ..Все вище перераховане впливає на покарання кожного з обвинувачених . При цьому, обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено. З урахуванням усіх зазначених обставин, суд вірно прийшов до висновку, що мірою покарання, необхідною для виправлення обвинувачених та попередження вчинення ними нових злочинів, є реальне позбавлення волі з конфіскацією майна при цьому призначив кожному з обвинувачених покарання у мінімальному розмірі, передбаченому ч.2 ст.187 КК України.

Враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу кожного з обвинувачених, усі обставини кримінального провадження, відсутність підстав для застосування ст.ст. 69, 69-1 КК України стосовно кожного , колегія суддів вважає, що в зазначеному випадку покарання визначено саме таке, яке є необхідним і достатнім для досягнення встановленої ч.2 ст. 50 КК України мети і можливе лише в умовах ізоляції обвинувачених,тоб-то призначене покарання ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , його вид і строк визначено судом правильно і є справедливим за своїм видом і розміром.

Що стосується доводів прокурора, то вони заслуговують на угагу з наступних підстав.

Відповідно п.2 ч.3 ст. 374 КПК України та положень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 № «Про виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановлення вироку» від 29.06.1990 мотивувальна частина обвинувального вироку повинна містити насамперед формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, з обов`язковим зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків злочинів, форми вини і його мотивів. Але суд позбавлений права вирішувати питання про винуватість особи, щодо якої матеріали кримінального провадження виділенні в окреме провадження.

Проте судом першої інстанції в мотивувальній частині вироку при формулюванні обвинувачення зазначене призвище ОСОБА_14 відносно якого матеріали кримінального провадження виділені в окреме провадження (а.с. 154-155 т. 4).

Тому колегія суддів вважає на необхідне змінити вирок і виключити посилання суду першої інстанції в мотивувальній частині вироку при формулюванні обвинувачення на призвище ОСОБА_14 вважати вірним «з особою матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження»

Крім того, згідно ч.9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішуються судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження.

Натомість з матеріалів кримінального провадження убачається, що питання щодо куртки та брюк, що належать обвинуваченому ОСОБА_7 , які відповідно до постанови слідчого СВ Криворізького РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_15 від 09.07.2014 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000186 та поміщені до камери схову Криворізького РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області (т.2 а.кп.271-272), судом першої інстанції в порядку ст. 100 КПК України не вирішено.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.374 КПК України у резолютивній частині вироку зазначається рішення щодо речових доказів і документів та спеціальної конфіскації, однак суд першої інстанції порушив ці вимоги, не вирішивши долю речового доказу, щодо куртки та брюк, якиі необхідно повернути його власнику, обвинуваченому ОСОБА_7 .

Всі ці обставини є порушенням і відповідно до вимог ст.ст. 409 КПК України є підставами для зміни вироку.

Істотних порушень кримінально процесуального закону чи неправильного застосування кримінального закону, які могли б вплинути на правильність, і обґрунтованість постановленого по кримінальному провадженню судового рішення, та які є безумовною підставою для його скасування, колегія суддів не вбачає.

З урахуванням викладеного, керуючись ст. ст. 404,405,407,408,409,412 ,419 КПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Змінену апеляційну скаргу прокурора- задовольнити, апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 , ОСОБА_7 - залишити без задоволення.

Вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2015 року щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 кожного обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.2 ст.187 КК України - змінити.
Виключити посилання в мотивувальній частині вироку при формулюванні обвинувачення на призвище ОСОБА_14 вважати вірним - «особа, відносно якої матеріали виділено в окреме провадження».
Зазначити у мотивувальній та резолютивній частинах вироку що куртку та брюки, які належать ОСОБА_7 і які відповідно до постанови слідчого СВ Криворізького РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_15 від 09.07.2014 визнані речовими доказами у кримінальному провадженні № 0000186 та поміщені до камери схову Криворізького РВ ГУМВС України в Дніпропетровській області, повернути власнику - ОСОБА_7 .

В іншій частині вирок Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 02 березня 2015 року щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 кожного обвинувачених у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст.187 КК України - залишити без змін.
Запобіжний захід обвинуваченим ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 кожному - тримання під вартою - залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту проголошення.

Касаційна скарга на ухвалу може бути подана протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а обвинуваченими, які тримаються під вартою, в той же строк з моменту вручення кожному копії судового рішення.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3