Слідчий суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 розглянувши у судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі клопотання слідчого СВ Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене із прокурором прокуратури Тернопільського району ОСОБА_4 про арешт майна,
У судовому засіданні слідчий клопотання підтримала.
Вивчивши клопотання та додані до нього копії документів, якими обґрунтовується клопотання, вважаю, що дане клопотання підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
19 листопада 2015 року під час проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_9 було вилучено: мобільний телефон торгової марки «Nokia», чорного кольору ІМЕІ: НОМЕР_1 разом із батареєю до даного мобільного телефону № НОМЕР_2 ; сім-картку оператора мобільного зв`язку «Київстар», № НОМЕР_3 .
19 листопада 2015 року під час проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_6 було вилучено: мобільний телефон торгової марки «Lenovo», чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_4 , ІМЕІ2: НОМЕР_5 ; сім-картку оператора мобільного зв`язку «Київстар» № НОМЕР_6 ; сім-картку оператора мобільного зв`язку «МТС» № НОМЕР_7 .
19 листопада 2015 року під час проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_5 було вилучено: мобільний телефон торгової марки «Nokia» чорного кольору, ІМЕІ: НОМЕР_8 із батареєю № НОМЕР_9 ; сім-картку оператора мобільного зв`язку «МТС» № НОМЕР_10 .
19 листопада 2015 року під час проведення особистого обшуку затриманого ОСОБА_8 було вилучено: мобільний телефон торгової марки «LG», чорного кольору, ІМЕІ1: НОМЕР_11 , ІМЕІ2: НОМЕР_12 , який знаходиться у чохлі книжечка чорного кольору.
Відповідно до ст. 170 ч.1 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.
Крім цього зазначено, що відповідно до ч. 2 ст. 170 КПК України, арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його; слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу, відповідно до якої тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального
Відповідно до ч.1,2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Звертаючись до слідчого судді з клопотанням про арешт майна, слідчий вказує на те, що вилучені під час проведення особистого обшуку 19 листопада 2015 року у ОСОБА_9 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , предмети мають значення для розслідування даного кримінального провадження, так як можуть бути предметом вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч.3 ст.185 КК України, а також предметом вчинення інших кримінальних правопорушень, оскільки дані особи могли зв`язуватись між собою та домовлятись про вчинення злочинів. З метою можливої конфіскації зазначеного майна, проведення слідчих дій, а також перевірки, щодо вчинення даними особами інших злочинів.
Проте, незважаючи на достатність доказів, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, враховуючи інші обставини, слідчий суддя приходить до переконання, що слідчим не доведено необхідність арешту вилучених телефонів. Зокрема, посилання на те, що вилучене майно є предметом кримінального правопорушення не підтверджено належними доказами. Також ч.3 ст. 185 КК України не передбачає такого виду покарання, як конфіскація майна. Щодо доводів слідчого що телефони можуть бути предметом інших кримінальних правопорушень, то такі доводи є безпідставними, оскільки відомостей про те, що відомості по інших кримінальних правопорушеннях внесені в реєстр досудових розслідувань в рамках цього кримінального провадження відсутні, а відповідно до ч.3 ст. 214 КПК України здійснення досудового розслідування до внесення відомостей до реєстру, або без такого внесення не допускається.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 117, 167, 170, 172, 173 КПК України, слідчий суддя -
П О С Т А Н О В И В :
У задоволенні клопотання слідчого СВ Тернопільського районного відділення поліції Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ст. лейтенанта поліції ОСОБА_3 , яке погоджене із прокурором прокуратури Тернопільського району ОСОБА_4 про арешт майна відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана безпосередньо до апеляційного суду Тернопільської області протягом п`яти днів з дня її оголошення, а особою, яка не була присутньою при оголошенні ухвали протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.
Слідчий суддя Тернопільського
міськрайонного суду Тернопільської області /підпис/ ОСОБА_1