Апеляційний суд Чернігівської області
Справа № 10-143/2010 р. Головуючий у І інстанції Стельмах А.П.
Доповідач Шахова О.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

головуючого: судді Шахової О.Г.,

суддів: Карнауха А.С., Зенченко Т.С.

з участю прокурора Софієнка В.В.

захисника - адвоката ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу за апеляцією прокурора Сосницького району на постанову Сосницького районного суду Чернігівської області від 10 червня 2010 року відносно ОСОБА_2

ВСТАНОВИЛА:

Цією постановою було відмовлено в задоволенні подання старшого слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров'я особи СУ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_3 про поміщення обвинуваченого ОСОБА_2 до стаціонарного медичного закладу.

Суд вказав, що в матеріалах кримінальної справи є амбулаторна судово-психіатрична експертиза від 12.04.2010 року відносно ОСОБА_2 , з матеріалів якої не вбачається необхідності проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи.

Своє рішення суд ще мотивував тим, що слідчий у поданні не обґрунтував необхідність тривалого спостереження за обвинуваченим або дослідження його в умовах стаціонарного медичного закладу при проведенні стаціонарної судово-психіатричної експертизи, не підтвердив вказану необхідність мотивованою пропозицією експерта. Відповідно до

ст.75 КПК, якщо експертиза буде визнана неповною може бути призначена додаткова експертиза, яка доручається тому самому експерту.

В апеляції прокурор Сосницького району просить постанову районного суду скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд в суд першої інстанції, посилаючись на те, що амбулаторно - психіатрична експертиза від 12.04.2010 року не надала відповіді стосовно неосудного чи обмежено осудного стану ОСОБА_2 і висновок експерта відповідно до п.4 ст.75 КПК не є обов'язковим для слідчого, прокурора, суду. Тому, з метою повного, всестороннього та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, слідчим обґрунтовано поставлено питання про призначення стаціонарної судово-психіатричної експертизи.

Заслухавши доповідача, пояснення слідчого Козиря С.А., який вважає необхідним тривалого спостереження за обвинуваченим, з метою з'ясування питання його осудності, прокурора, який підтримав апеляцію та просив задовольнити її з вказаних в ній підстав, захисника ОСОБА_1, яка вважає рішення суду законним та обгрунтованим, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів прийшла до висновку про те, що вона підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи № 142/176 від 12.04.2010 року у ОСОБА_2 має місце розлад психічної діяльності у вигляді органічного амнестичного синдрому, внаслідок травматичного ураження головного мозку. Йому показане застосування примусових заходів медичного характеру з госпіталізацією до психіатричного закладу із звичайним наглядом до виходу із вищевказаного хворобливого розладу психічної діяльності з наступним поверненням до судово-психіатричного експертного закладу, для подальшого вирішення невирішених експертних питань. Відповісти на питання осудності обвинуваченого, яке ставилося слідчим, експертам не представилося можливим.

В зв'язку з цим, слідчим була винесена постанова про призначення стаціонарної судово-психіатричної експертизи для одержання відповіді, чи міг обвинувачений ОСОБА_2 усвідомлювати свої дії і керувати ними під час вчинення злочину, тобто, була дана особа осудна чи ні, доручивши проведення даної експертизи експертам Київського міського центру судово-психіатричної експертизи. З даним поданням слідство і звернулося до суду про порушення клопотання про поміщення обвинуваченого до стаціонарного медичного закладу.

З приводу цього призначати додаткову експертизу, як це рекомендує суд, і ставити те ж саме запитання і тим самим експертам щодо осудності обвинуваченого, коли вони не змогли дати відповіді на це питання -безперспективно.

Відповідно до п.4 ст.75 КПК висновки експерта не є обов'язковим для слідчого, прокурора та суду.

Відповідно до ст. 205 ч. 1 КПК України, якщо при проведенні судово-медичної або судово-психіатричної експертизи виникає необхідність тривалого спостереження за обвинуваченим або дослідження його, суд за поданням слідчого, погодженого з прокурором, поміщає його у відповідний медичний заклад, про що виносить постанову.

Суд першої інстанції в недостатній мірі вмотивував відмову в поданні слідчого, фактично продублював постанову Коропського районного суду від 18 травня 2010 року і необгрунтовано відмовив в задоволенні подання про поміщення обвинуваченого ОСОБА_2 до стаціонарного медичного закладу. Суд залишив поза увагою ухвалу апеляційного суду Чернігівської області 01 червня 2010 року, якою було скасовано зазначену вище постанову Коропського районного суду з тих же підстав.

За таких обставин, постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою і підлягає скасуванню.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366, 382 КПК України, колегія суддів ,-

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора Сосницького району задовольнити.

Постанову Сосницького районного суду Чернігівської області від 10 червня 2010 року про відмову в задоволенні подання старшого слідчого відділу розслідування злочинів скоєних проти життя та здоров'я особи СУ УМВС України в Чернігівській області ОСОБА_3 про поміщення обвинуваченого ОСОБА_2 до стаціонарного медичного закладу - скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд до Коропського районного суду Чернігівської області.

СУДДІ:

ОСОБА_4С ОСОБА_5 ОСОБА_6