Дата документу Справа № 317/3174/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/176/16
Єдиний унікальний № 317/3174/15-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія ст. 185 ч. 2 КК України Доповідач в 2-й інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 січня 2016 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі суддів:
головуючого ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в апеляційному порядку матеріали кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0000054 відносно
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Солоне Вільнянського району Запорізької області, українця, громадянина України, неодруженого, який не працює, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 31.01.2011 року Запорізьким районним судом Запорізької області за ст. ст. 185 ч. 1, 185 ч. 2, 185 ч. 3 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням строком на 3 роки,

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України;

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 16 жовтня 2015 року,

в с т а н о в и л а:
в апеляційній скарзі обвинувачений просить пом`якшити призначене йому покарання, посилаючись на те, що він повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у вчиненому, має на утриманні трьох малолітніх дітей, раніше не відбував покарання у місцях позбавлення волі, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, повністю відшкодував заподіяні потерпілим збитки, у зв`язку з чим, цивільний позов у справі відсутній.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та аргументи скарги; в судових дебатах: прокурора, який просив залишити скаргу обвинуваченого без задоволення; колегія суддів, перевіривши матеріали провадження, вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, з огляду на наступне.
Вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 16 жовтня 2015 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, і призначено покарання у виді 2 років позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднане невідбуте покарання за вироком Запорізького районного суду Запорізької області від 31 січня 2011 року та остаточно ОСОБА_6 призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.
Оскаржуваним вироком, до набрання ним законної сили, запобіжний захід щодо ОСОБА_6 залишений без змін у виді тримання під вартою.
Строк відбування покарання постановлено рахувати з 23 вересня 2015 року.
Вирішена доля речового доказу на підставі ст. 100 КПК України.
Згідно з вироком, 24 жовтня 2011 року, приблизно о 08 годині 30 хвилин, ОСОБА_6 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, таємно, з корисливих мотивів, знаходячись у приміщенні господарської споруди, розташованої на території домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , викрав порося живою вагою 15 кг, винісши його за територію зазначеного домоволодіння та отримавши змогу ним розпорядитись, чим завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальний збиток на суму 300 грн.

ВинуватістьОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, при обставинах вказаних у вироку суду першої інстанції, підтверджується показаннями самого обвинуваченого в судовому засіданні, де він повністю визнавав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, а тому, враховуючи позицію обвинуваченого та відсутність заперечень з боку інших учасників судового провадження, місцевий суд на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо фактичних обставин провадження, які ніким не заперечувалися, у тому числі і обвинуваченим.
Судом першої інстанції дії ОСОБА_6 правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_6 місцевим судом було враховано, що останній щиро розкаявся у вчиненому, вину визнав повністю, а тому суд призначив йому покарання у виді позбавлення волі, близьке до мінімального, передбаченого санкцію ч. 2 ст. 185 КК України.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_6 про те, що при призначенні покарання районний суд не врахував, що він має на утриманні трьох малолітніх дітей, позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, є необґрунтованими, оскільки в матеріалах кримінального провадження відсутні будь - які дані про те, що останній має на утриманні трьох малолітніх дітей та офіційно працевлаштований, більш того, з характеристики за місцем проживання, вбачається, що він характеризується негативно (а.п. 27).

Враховуючи наведене, колегія суддів не вбачає правових підстав для подальшого пом`якшення ОСОБА_6 призначеного місцевим судом покарання, зокрема і у зв`язку з тим, що раніше він не відбував покарання у місцях позбавлення волі, повністю відшкодував заподіяні потерпілим збитки, оскільки, він вчинив корисливий злочин, будучи судимим, на шлях виправлення не встав, про що свідчить те, що цей злочин їм було скоєно в період іспитового строку через 9 місяців після останнього засудження.
Згідно до вимог ч. 2 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.
Відповідно до ч. 5 ст. 72 КК України, зарахування судом строку попереднього ув`язнення у разі засудження до позбавлення волі в межах того самого кримінального провадження, по якому до особи було застосовано попереднє ув`язнення, провадиться з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

Враховуючи вищевказані вимоги законів, а також те, що ОСОБА_6 тримався під вартою з 23.09.2015 року по 12.01.2016 року включно, колегія суддів зараховує цей строк з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Запорізького районного суду Запорізької області від 16 жовтня 2015 року щодо обвинуваченого ОСОБА_6 , без змін.

На підставі ч. 5 ст. 72 КК України, зарахувати обвинуваченому ОСОБА_6 у строк покарання, строк його попереднього ув`язнення з 23.09.2015 року до 12.01.2016 року включно, з розрахунку один день тримання під вартою за два дні позбавлення волі.

Ухвала Апеляційного суду Запорізької області набирає законної сили з моменту її оголошення, проте може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з часу її оголошення, а засудженим, який утримується під вартою, в той самий строк, - з моменту отримання копії судового рішення.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4