Справа №1-1421-46, 2012 року
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2012 року Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Маржиної Т.В.

при секретарі Мирошниченко Р.М.

за участю прокурора Кінько Р.Є.

захисника адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Первомайська кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, дітей не має, не працюючого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого:

20.05.1996 року Первомайським міським судом Миколаївської області за ст. 140 ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі, ст. 46-1 КК України з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

27.11.1998 року Первомайським міським судом Миколаївської області за ст.ст. 140 ч.2, 17, 140 ч.2, 82 ч.3, 89 ч.1, 42, 43 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; звільнений 21.01.2003 року по відбуттю строку покарання;

14.11.2003 року Первомайським міським судом Миколаївської області за ст. 185 ч.2, 296 ч.4, 70 КК України до 3 років позбавлення волі; звільнився умовно-достроково 17.04.2006 року на 5 місяців 20 днів;

19.12.2008 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ст. 309 ч.1 КК України до штрафу в сумі 850 грн., сплатив штраф 28.02.2011 року;

- 28.02.2011 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ст. 263 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі, ст. 75 КК України з випробуванням на 1 рік, -

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч.3 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

12.11.2011 року близько 19.00 години ОСОБА_2, рухаючись по сходах будинку №9 по вул. Корабельна в м. Первомайську, проходячи біля квартири №32 вказаного будинку, яка належить ОСОБА_3, виявив, що вхідні двері вказаної квартири незачинені і в той же час у нього виник умисел на проникнення до цієї квартири з метою викрадення чужого майна. Виконуючи задумане, ОСОБА_2 проник до квартири ОСОБА_3 через відчинені вхідні двері, побачив там на столику-тумбі у вітальні два мобільні телефони і скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, маючи корисливий мотив, таємно викрав два мобільних телефони: НОКІА-1208 вартістю 150 грн. з сім-карткою оператора ЛАЙФ вартістю 10 грн., на рахунку якої було 30 грн., та НОКІА-2760 вартістю 300 грн. з сім-карткою оператора МТС вартістю 15 грн., на рахунку якої було 20 грн. З викраденим ОСОБА_2 з місця вчинення злочину зник, розпорядився викраденим на власний розсуд, завдавши своїми діями матеріального збитку потерпілій ОСОБА_3 на загальну суму 525 грн.

Допитаний під час судового слідства підсудний ОСОБА_2 повністю визнав себе винним у предявленому обвинуваченні, ніякі фактичні обставини справи та розмір заподіяної матеріальної шкоди не заперечував і пояснив, що дійсно увечері 12.11.2011 року через незачинені двері проник до квартири ОСОБА_3 по вул. Корабельній, 9 в м. Первомайську, звідки скориставшись відсутністю господаря таємно викрав два мобільних телефони. З викраденими телефонами пішов на вулицю в бік автобусної зупинки, де його нагнали два хлопця і стали запитувати за телефони. Він злякався, викинув один телефон і втік. Інший телефон віддав працівникам міліції. У вчиненому розкаявся.

Крім повного визнання своєї провини самим підсудним, вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого злочину підтверджується сукупністю досліджених судом доказів, а саме: протоколом допиту потерпілої ОСОБА_3 /а.с.13/, оголошеними і дослідженими судом згідно її заяви; протоколом огляду місця події 12.11.201 року квартири ОСОБА_3 /а.с.6-8/; довідкою про вартість мобільних телефонів /а.с.11/; протоколом огляду викраденого телефону /а.с.17-18/, визнаного речовим доказом /а.с.19/; розпискою ОСОБА_3, згідно якої вона отримала свій мобільний телефон /а.с.20/; заявою ОСОБА_2 про видачу викраденого у ОСОБА_3 мобільного телефону /а.с.29/; протоколом виїмки мобільного телефону /а.с.31/; який був оглянутий /а.с.36-37/, визнаний речовим доказом /а.с.38/ та повернутий потерпілій /а.с.39/.

Як видно із заяви потерпілої ОСОБА_3, матеріальний збиток їй відшкодовано повністю, претензій до ОСОБА_2 вона не має /а.с.40/.

Оцінюючи в сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку про те, що вина ОСОБА_2 знайшла своє повне підтвердження під час судового слідства. Його дії слід кваліфікувати за ст. 185 ч.3 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у житло.

Обираючи вид та міру покарання ОСОБА_2, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, а також данні про особу винного, який має місце проживання, за яким характеризується посередньо; не працює, перебуває на обліку нарколога з приводу синдрому залежності від канабіоідів /а.с.64/; перебуває на обліку у психіатра з приводу помірної розумової відсталості /а.с.65/.

ОСОБА_4 № 761 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 02.12.2011 року, ОСОБА_2 страждає в даний час і страждав у період інкримінованого йому діяння легкою розумовою відсталістю. Такий психічний розлад на позбавляв його здатності у період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння, надавати звіт своїм діям та керувати ними. В даний час ОСОБА_5 також може віддавати звіт своїм діям та керувати ними /а.с.44-47/.

Обставинами, які відповідно до ст. 66 КК України помякшують покарання ОСОБА_2, суд визнає повне визнання своєї провини, щире каяття, сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка відповідно до ст. 67 КК України обтяжує покарання ОСОБА_2, суд визнає рецидив злочину.

ОСОБА_2 вчинив злочин у період іспитового строку, визначеного судом вироком від 28.02.2011 року, категорично не бажає ставати на шлях виправлення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що виправлення ОСОБА_2 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства. Враховуючи обставини вчиненого злочину та данні про особу винного, суд вважає, що покарання йому слід призначити в мінімальних межах санкції статті, за якою він обвинувачується, у вигляді позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання слід частково приєднати невідбуте покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області № 1-56 від 28.02.2011 року.

Речові докази у справі два мобільні телефони, які зберігаються у потерпілої ОСОБА_3 /а.с.20,39/ відповідно до ст. 81 КПК України залишити потерпілій ОСОБА_3

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним за ст. 185 ч.3 КК України і призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднати невідбуте покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області № 1-56 від 28.02.2011 року і остаточно до відбуття ОСОБА_2 визначити покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до набрання вироком законної сили змінити з підписки про невиїзд з постійного місця проживання на взяття під варту, взявши його під варту із зали суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_2 обчислювати з моменту приведення вироку до виконання.

Речові докази мобільний телефон НОКІА-1208 та мобільний телефон НОКІА-2760, які зберігаються у ОСОБА_3 залишити потерпілій ОСОБА_3 /а.с.19,20, 38,39/.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Миколаївської області через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим ОСОБА_2 в той же строк з моменту отримання копії вироку.

СУДДЯ: