Справа № 425/4153/15-к
Провадження № 11-сс/782/234/2015
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 листопада 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Луганської області у складі:
головуючого - ОСОБА_1

суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря - ОСОБА_4

прокурора - ОСОБА_5

захисника - ОСОБА_6

підозрюваного - ОСОБА_7

розглянувши в м.Сєвєродонецьку у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6

на ухвалу слідчого судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 14 листопада 2015 року, якою ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцю с.Чмирівка Старобільського району Луганської області, громадянину України, з вищою освітою, одруженому, працюючому на посаді начальника 1 сектору Новоайдарського МРВ УСБУ в Луганській області у званні «майор», раніше не судимому, зареєстрованому та мешкаючому за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваному у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України,обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та визначено заставу у 600 розмірів мінімальної заробітної плати в сумі 826 800 гривень,

В С Т А Н О В И Л А:

Відповідно до клопотання, ОСОБА_7 підозрюється у тому, що наказом начальника Управління Служби безпеки України в Луганській області № 129-ос від 03.04.2015 року ОСОБА_7 призначено на посаду начальника 1 сектору Новоайдарського міжрайонного відділу Управління Служби безпеки України в Луганській області.
Відповідно до вимог ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Згідно з вимогами ст.20 Закону України «Про Службу безпеки України», основними обов`язками військовослужбовців Служби безпеки України є додержання Конституції України та інших актів законодавства України; забезпечення ефективної роботи та виконання завдань державних органів відповідно до їх компетенції; недопущення порушень прав і свобод людини та громадянина.
ОСОБА_7 , як начальник 1 сектору Новоайдарського МРВ УСБУ в Луганській області є службовою особою, на яку покладено здійснення організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій, виконання службових завдань за посадою і відповідно до п.2 Примітки до ст.368 КК України є службовою особою, яка займає відповідальне становище.
Проте, ОСОБА_7 , будучи службовою особою, яка займає відповідальне становище, у порушення вимог зазначених нормативно-правових актів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, вступивши у попередню змову з виконувачем обов`язків начальника відділу Державної виконавчої служби Новопсковського районного управління Головного управління юстиції в Луганській області ОСОБА_8 , який відповідно займаній посаді також являється службовою особою, умисно вчинив корупційний злочин протиправно використав своє службове становище з метою особистого незаконного збагачення шляхом одержання неправомірної вигоди за не вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданого йому службового становища, поєднане з вимаганням неправомірної вигоди за наступних обставин.
14 квітня 2015 року Господарським судом Луганської області винесено рішення по справі за позовом ПП «Бізон-Тех 2006» до ТОВ «Орхідея» про стягнення грошових коштів.
22 травня 2015 року старшим державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Новопсковського управління юстиції ОСОБА_9 при примусовому виконанні наказу Господарського суду Харківської області від 28 квітня 2015 року № 922/1198/15 про стягнення з ТОВ «Орхідея» на користь ПП «Бізон-Тех 2006» грошових коштів винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Водночас встановлено, що директором ТОВ «Орхідея» являється ОСОБА_10 .
З 20 травня по 01 червня 2015 року ОСОБА_11 укладено договори оренди на земельні ділянки, які розташовані за межами с. Лисогорівка Новопсковського району. На зазначених земельних ділянках останній засіяв соняшник.
10 вересня 2015 року відділом державної виконавчої служби Новопсковського районного управління юстиції при примусовому виконанні наказу Господарського суду Харківської області був складений акт опису й арешту майна, а саме врожаю соняшника, яке належить ТОВ «0рхідея-2015» та знаходиться на полях за межами АДРЕСА_2 загальною площею 240 гектарів. Про складання зазначеного акту 10.09.2015 року директор ТОВ «0рхідея-2015» ОСОБА_12 повідомлений не був.

20 вересня 2015 року ОСОБА_13 дізнавшись про складення зазначеного акту державного виконавця, прибув до відділу державної виконавчої служби Новопсковського управління юстиції, де звернувся до державного виконавця ОСОБА_14 з проханням видати вказаний документ. На це прохання остання відмовила пояснюючи це тим, що він до вказаної справи відношення не має.

У подальшому ОСОБА_12 знову приїхав до відділу державної виконавчої служби Новопсковського районного управління юстиції, де здав копії підтверджуючих документів на землю та врожай.

Надалі, ОСОБА_15 викликав виконувач обов`язків начальника відділу державної виконавчої служби Новопсковського районного управління юстиції ОСОБА_16 , який за надання дозволу по збору врожаю соняшника висунув йому неправомірну вимогу у вигляді купівлі 3 мобільних телефонів «Айфон», на суму близько 45 тис. гривень. На це ОСОБА_12 повідомив ОСОБА_16 , що у нього такої суми на даний час не має і він може купити лише 2 вищезазначених телефони. При цьому останні домовився перерахування йому, ОСОБА_16 , грошові кошти для купівлі телефонів на суму близько 30 тис. гривень.

25 вересня 2015 року ОСОБА_16 зі свого мобільного телефону № НОМЕР_1 на мобільний телефон ОСОБА_15 скинув CMC повідомлення з номером картки «ПриватБанк», на яку необхідно перевести грошові кошти, а саме № НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_17

28 вересня 2015 року у відділенні банку «ПриватБанк», розташованому за адресою: Луганська область, м.Рубіжне, вул.Леніна, ОСОБА_12 перевів грошові кошти у сумі близько 30 тис. гривень, котрі вимагав у нього ОСОБА_16 за вирішення питання щодо безперешкодного збору врожаю соняшника на вищезазначеній місцевості. Після чого ОСОБА_18 подзвонив ОСОБА_16 та повідомив, що останній може займатися збором врожаю безперешкодно.

02 жовтня 2015 року, під час початку робіт зі збору урожаю на орендованих ОСОБА_11 ділянках, представники ПП «Бізон-Тех 2006» викликали працівників міліції, які арештували комбайн та залишили його на полі. Однак, 06 жовтня 2015 року рішенням суду арешт на комбайн скасований.

Після цього, ОСОБА_16 та ОСОБА_7 в достовірно невстановлений досудовим розслідуванням час вступили у злочинну змову для одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_15 та розробили спільний план своїх злочинних дій. Зокрема, ОСОБА_19 відповідно до визначеної ролі мав висунути вимогу ОСОБА_18 та одержати для себе та ОСОБА_16 неправомірну вигоду в сумі 250 тис. гривень, а останній відповідно надати вказівку підлеглому працівнику про не звернення до суду з апеляційною скаргою про арешт земельних ділянок із урожаєм соняшника, що належали ТОВ «0рхідея-2015» та безперешкодній сільськогосподарській діяльності зі збору вказаного урожаю.

19 жовтня 2015 року ОСОБА_7 , реалізовуючи спільний план на отримання неправомірної вигоди, діючи за попередньою змовою із ОСОБА_16 , зустрівся з ОСОБА_11 у м.Старобільськ Луганської області. У ході вказаної зустрічі ОСОБА_7 висунув ОСОБА_13 незаконну вимогу щодо передачі йому та ОСОБА_16 неправомірної вигоди в сумі 250 тис. гривень за вчинення дій щодо не звернення до суду з апеляційною скаргою про арешт земельних ділянок із урожаєм соняшника, що належали ТОВ «0рхідея-2015» та безперешкодній сільськогосподарській діяльності зі збору вказаного урожаю.

29 жовтня 2015 року ОСОБА_12 зважаючи на вказані дії ОСОБА_16 та ОСОБА_7 , усвідомлюючи їх протиправність, звернувся до правоохоронних органів із заявою про вимагання від нього неправомірної вигоди в сумі 250 тис. гривень.

У подальшому, 08 листопада 2015 року ОСОБА_16 при зустрічі повідомив ОСОБА_18 , що із зазначеної суми неправомірної вигоди, а саме 250 тис. гривень, грошові кошти в сумі 30 тис. гривень він може не передавати у зв`язку із купівлею раніше на вказану суму 2-х мобільних телефонів «Айфон» на користь ОСОБА_16 та повинен передати 160 тис. гривень, при чому останній наголосив, що ОСОБА_12 має передати 80 тис. гривень ОСОБА_7 та 80 тис. гривень ОСОБА_16 , а також наголосив, що ОСОБА_13 має передати всю суму неправомірної вигоди ОСОБА_7

09 листопада 2015 року, близько 10 години, ОСОБА_7 зателефонував ОСОБА_13 та повідомив, що останній повинен 10.11.2015 року в другій половині дня у м.Сєвєродонецьк Луганської області зустрітися із близьким товаришем ОСОБА_7 , ім`я якого ОСОБА_20 , та який користується транспортним засобом «Renault DUSTER» чорного кольору з державним реєстраційним номером НОМЕР_3 та передати йому призначену для ОСОБА_16 та ОСОБА_7 неправомірну вигоду у розмірі 160 тис. гривень, що ОСОБА_13 і виконав, тобто 10 листопада 2015 року, близько 14 години, ОСОБА_13 на автозаправній станції «ПАРАЛЕЛЬ», що знаходиться по вул.Хіміків м.Сєвєродонецьк, зустрівся із близьким товаришем ОСОБА_7 , ім`я якого ОСОБА_20 , якому ОСОБА_13 передав неправомірну вигоду у розмірі 160 тис. гривень для ОСОБА_8 та ОСОБА_7 .

В ході досудового розслідування встановлено, що близьким товаришем ОСОБА_7 , ім`я якого ОСОБА_20 , якому ОСОБА_11 було передано неправомірну вигоду, являється тимчасово виконуючий обов`язки начальника 2-відділу головного відділу контррозвідувального захисту інтересів держави в сфері економічної безпеки Управління Служби безпеки України в Луганській області майор ОСОБА_21

11 листопада 2015 року, близько 10 години, ОСОБА_21 , перебуваючи за місцем своєї роботи у м.Сєвєродонецьк, передав отриману від ОСОБА_15 неправомірну вигоду ОСОБА_7 , який того ж дня у достовірно невстановлений досудовим розслідуванням час та місці розділив отриману неправомірну вигоду зі ОСОБА_16 .

11.11.2015 року ОСОБА_16 , а 12.11.2015 року ОСОБА_7 затримані правоохоронними органами у порядку ст.208 КГ1К України, у зв`язку з чим їх злочинна діяльність, спрямована на вимагання та одержання неправомірної вигоди від ОСОБА_15 , припинена.

В ухвалі слідчий суддя зазначив, що стороною обвинувачення доведено наявність обгрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.
В ході досудового розслідування встановлена наявність вагомих доказів вчинення ОСОБА_7 зазначеного кримінального правопорушення, яке на підставі ст.12 КК України відноситься до тяжкого корупційного злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна та зі спеціальною конфіскацією, позитивно характеризується, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, страждає тяжким захворюванням серця.
Відповідно до вимог ст.184 КПІК України, щодо обгрунтування неможливості запобігання зазначеним ризикам застосуванням більш м`яких запобіжних заходів, ніж тримання під вартою, доведено наявність підстав для застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так як існують ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, оскільки підозрюваний ОСОБА_7 , працюючи начальником 1 сектору Новоайдарського МРВ УСБУ в Луганській області, застосував своє службове становище для одержання неправомірної вигоди для себе, підозрюється у скоєнні тяжкого корупційного правопорушення.
В судовому засіданні доведено, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігги вищевказаним ризикам, та забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді, а також зможе запобігги вчиненню інших кримінальних правопорушень.
З урахуванням, що ОСОБА_7 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, являється начальником 1 сектору Новоайдарського МРВ УСБУ в Луганській області та що кримінальне правопорушення, у скоєнні якого він підозрюється, створило в очах громадян негативне враження безладдя, безкарності та хабарництва у системі Служби безпеки України на території Луганської області, що є виключним випадком, зважаючи на суспільно-політичну ситуацію в державі, ОСОБА_7 визначено заставу у 600 мінімальних заробітних плат з врахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, яка достатньою мірою може гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_6 просить скасувати ухвалу слідчого судді за необґрунтованістю підозри та у зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону.
В порушення вимог ст.ст.9, 184 КПК України клопотання слідчого мотивовано посиланням на повну доведеність вини підозрюваного ОСОБА_7 .

Враховуючи, що на сьогоднішній день досудове розслідування ще не закінчено, а тому висновок слідчого, зроблений на початку досудового розслідування, про вже повну доведеність вини ОСОБА_7 суперечить приписам процесуального закону, а також викликає сумнів у неупередженості слідчого, оскільки при таких обставинах подальше досудове розслідування слідчим кримінального провадження фактично втрачає всякий сенс.

Слідством не наданий, а відповідно не досліджений судом протокол огляду та вручення грошових коштів ОСОБА_18 , а тому відсутній зв`язок між отриманими заявником коштами для передачі ОСОБА_7 і ОСОБА_16 та знайденими коштами в автомобілі ОСОБА_16 і домоволодінні ОСОБА_7 .

Об`єктивна сторона злочину передбаченого ст.368 КК України, полягає в одержанні хабара, але слідством не надано доказів передачі грошових коштів ОСОБА_7 . Свідок ОСОБА_22 в залі суду підтвердив, що 11.11.2015 року грошових коштів ОСОБА_7 не передавав, а передав чотири документи в файлі.

Згідно версії слідства ОСОБА_7 і ОСОБА_16 мали отримати неправомірну вигоду за не звернення до суду з апеляційною скаргою про арешт земельних ділянок із урожаєм соняшника, що належали ТОВ «0рхідея-2015», але суд не звернув увагу на те, що апеляційну скаргу державним виконавцем було подано до Апеляційного суду Луганської області 03.11.2015 року. До того, згідно п.7 ч.1 ст.37 Закону Ураїни «Про виконавче провадження», державний виконавець зупиняє виконавче провадження в разі подання до суду позову про виключення майна з акту опису і арешту - до розгляду судом зазначеного позову.

ОСОБА_7 є начальником 1 сектору Новоайдарського МРВ УСБУ в Луганській області та відповідає за Новоайдарський та Станично-Луганський райони, при цьому не має ніякого відношення до Старобільського району.

Слідчий суддя вважає, що наявні достатні підстави вважати, що існують ризики, передбачені п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що знаходячись на свободі ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, в зв`язку з чим суд прийшов до висновку про необхідність задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 .

Разом з тим, в порушення приписів кримінального процесуального закону клопотання слідчого про обрання виняткового запобіжного заходу не містить викладу тих обставин, на підставі яких слідчий прийшов до висновку про наявність існування такого ризику, як ризик переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, та продовжити кримінальне правопорушення, а також не містить посилання на матеріали, що підтверджують існування зазначеного ризику.

При таких обставинах, а саме відсутність у клопотанні викладу тих обставин, на підставі яких слідчий прийшов до висновку про наявність існування відповідного ризику (ризиків), а також посилання на матеріали, що підтверджують існування зазначеного ризику (ризиків), свідчать про те, що клопотання слідчого про обрання виняткового запобіжного заходу є немотивованим та надуманим, а отже незаконним.

Згідно з ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство України застосовується з урахуванням практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» практика Європейського суду з прав людини є джерелом права.

Разом з тим, ухвала слідчого судді про застосування до ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою винесена всупереч практиці Європейського суду з прав людини щодо застосування прав гарантованих ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

В порушення основних принципів, сформульованих Європейським судом з прав людини, доводи наведені слідчим у клопотанні, прокурором у судовому засіданні, а слідчим суддею в оскаржуваній ухвалі є загальними і абстрактними.

При таких обставинах ухвала слідчого судді винесена всупереч практиці Європейського суду з прав людини, та є такою, що порушує права підозрюваного ОСОБА_7 , гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, підозрюваного ОСОБА_19 та захисника ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційної скарги та просили скасувати ухвалу слідчого судді та відмовити в задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , перевіривши матеріали кримінального провадження і доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Колегія суддів вважає, що долучені слідчим до клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 докази, а саме: протокол обшуку від 11.11.2015 року у квартирі за адресою: АДРЕСА_3 ; протокол обшуку від 11.11.2015 року у квартирі за адресою: АДРЕСА_4 ; протокол допиту свідка ОСОБА_23 від 12.11.2015 року; протокол допиту свідка ОСОБА_24 від 12.11.2015 року; протокол допиту свідка ОСОБА_25 від 12.11.2015 року; протокол допиту свідка ОСОБА_26 від 12.11.2015 року; протокол допиту свідка ОСОБА_21 від 12.11.2015 року; повідомлення про підозру від 13.11.2015 року у відношенні ОСОБА_7 ; довідка заступника начальника УСБУ в Луганській області стосовно майора ОСОБА_7 ; протокол допиту потерпілого ОСОБА_13 від 29.10.2015 року; протокол допиту свідка ОСОБА_27 від 12.11.2015 року; протокол допиту свідка ОСОБА_28 від 12.11.2015 року; протокол обшуку від 11.11.2015 року за місцем мешкання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого на кухні були виявлені грошові кошти номіналом по 500 гривень у кількості 44 штук, а також: протокол огляду та вручення горошових коштів від 10 листопада 2015 року, з якого слідує, що з метою перевірки та документального фіксування фактів протиправної діяльності співробітника Новоайдарського МРВ УСБУ в Луганській області ОСОБА_7 , оглянуті та передані ОСОБА_13 як предмет неправомірної вигоди 420 купюр номіналом по 500 гривень, при цьому зазначені серії на номери грошових коштів та протокол обшуку від 11.11.2015 року автомобіля Land Gruiser Prado державний номер НОМЕР_4 , який на праві власності належить ОСОБА_16 в ході якого вилучено 1000 російських рублів, сорок купюр номіналом 500 гривен, частина з яких є предметом неправомірної вигоди, які надані прокурором у судовому засіданні, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_7 кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.368 КК України.

В клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою та в ухвалі слідчого судді наведені належні та переконливі обґрунтування ризиків, передбачених п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України, а саме, що знаходячись на свободі ОСОБА_7 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на свідків у кримінальному провадженні, вчинити інше кримінальне правопорушення, а тому доводи апеляційної скарги, що доводи в обґрунтування ризиків є загальними та абстрактними, не ґрунтуються на матеріалах судового провадження та є безпідставними.

При застосуванні до підозрюваного ОСОБА_7 запобіжного заходу, на підставі ст.178 КПК України слідчий суддя обгрунтовно врахував тяжкість покарання, що загрожує йому у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні за ч.3 ст.368 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України належить до тяжких корупційних злочинів і за вчинення якого передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк до десяти років з конфіскацією майна та зі спеціальною конфіскацією, позитивно характеризується, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, страждає тяжким захворюванням серця, та прийшов до належного висновку, що запобіжний захід у вигляді тримання під вартою забезпечить виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а менш м`які запобіжні заходи не зможуть запобігти вищевказаним ризикам, передбаченим п.1, 3, 5 ч.1 ст.177 КПК України.

Колегія суддів вважає, що визначена слідчим суддею відповідно до ч.3 ст.183 КПК України застава у 600 розмірів мінімальної заробітної плати, з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного ОСОБА_7 , є достатньою для забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_6 та підозрюваний ОСОБА_7 стверджували, що у разі необхідності останій позбавлений можливості відвідувати лікаря у зв`язку з захворюванням серця, так як слідчим суддею на нього покладено обов`язок, передбачений п.2 ч.5 ст.194 КПК України, а тому вважали необхідним змінити зазначений обов`язок в частині розширення меж населеного пункта.
Обов`язок не відлучатися із населеного пункту, в якому підозрюваний зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду, передбачений п.2 ч.5 ст.194 КПК України, а тому колегія судів не вбачає підстав для зміни вказаного обов`язку.
Твердження в апеляційний скарзі, що дії слідчого викликають сумнів у його неупередженості, є підставою для відводу слідчого на підставі ст.77 КПК України та не є предметом розгляду у судовому провадженні.
З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги, що ухвала слідчого судді винесена всупереч практиці Європейського суду з прав людини, та є такою, що порушує права підозрюваного ОСОБА_7 , гарантовані ст.5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, є надуманими.

Керуючись ст.ст.405, 407, 418, 419, 422 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Ухвалу слідчого судді Рубіжанського міського суду Луганської області від 14 листопада 2015 року, якою ОСОБА_7 обрано міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів та визначено заставу у 600 розмірів мінімальної заробітної плати в сумі 826 800 гривень, залишити без змін.

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий -

Судді: