Справа № 500/4395/15-к
Провадження № 1-кп/500/396/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 грудня 2015 року

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ізмаїлі матеріали кримінального провадження № 0000060 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Райкавці Хмельницького району Хмельницької області, громадянина України, українець, освіта середня, розлучений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, патрульний за рахунок посади молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії дозиметриста відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », військової частини НОМЕР_1 , рядовий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.402 КК України,

В С Т А Н О В И В:
09 лютого 2015 року о 12.00 годині в АДРЕСА_2 обвинувачений ОСОБА_4 , який є патрульним за рахунок посади молодшого інспектора прикордонної служби 1 категорії дозиметриста відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 », військової частини НОМЕР_1 , порушуючи статті 11,16,30,127,128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статтю 6 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, знаючи про обов`язок виконати наказ командира і вибути за межі дислокації військової частини НОМЕР_1 , будучи інформованим про відповідальність за відкриту відмову виконати наказ, відкрито відмовився його виконати і в подальшому без поважних причин у розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 для комплектування оперативно бойової прикордонної комендатури « ІНФОРМАЦІЯ_4 » не вибув. Своїми діями він вчинив злочин, передбачений ч.1 ст.402 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні винним себе визнав частково та пояснив, що він отримав усний наказ, офіційного наказу щодо його переводу з однієї частини до іншої він не отримував. З наказом № 49-с його ознайомили 16 липня 2015 року, тобто через півроку. З чергової частини йому зателефонували та сказали їхати до Ізмаїлу для відправки до Білгород-Дністровська. 28 січня він приїхав до Ізмаїлу, йому пояснили, що його переводять до Білгород-Дністровська, він має знаходитися там 10 днів, а потім його відправляють в зону АТО. Наступного разу його викликали 09 лютого. У відділі кадрів його спитали, чи згоден він їхати в зону АТО, він відповів, що ні. Його направили до ОСОБА_5 , ОСОБА_5 запитав його, чи їде він, він також сказав йому, що не їде, написав пояснення. Причиною відмови вказав поганий стан здоров`я та 2 маленьких дітей. Документів підтверджуючих не надавав. Проживає разом з сином та батьком. ОСОБА_6 йому не телефонував. Наказ фактично йому довели як співбесіду, про те, що це так серйозно, він не знав, якщо б він знав про ті наслідки, які настануть, він, мабуть, поїхав би. Покарання просить призначити на розсуд суду.

Вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні інкримінованого йому злочину, передбаченому ч.1 ст.402 КК України, підтверджується зібраними по справі доказами, а саме:

- показаннями свідка ОСОБА_7 про те, що він працює начальником відділу кадрів, обвинуваченого знав по службі. Відповідно до розпорядження регіонального управління відбувався відбір кандидатів, прийшла телеграма, що необхідно відправити 50 чоловік до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Про те, що вони в обов`язковому порядку мали відбувати в зону АТО, вказано не було. Тих, хто відмовлявся відбувати в зону АТО, туди не направляли. Військовослужбовці з першого списку про переміщення до Білгород-Дністровського загону відмовлялися, їм шукали заміну. Направили 50 чоловік. Не пам`ятає, чи заходив до нього ОСОБА_8 та чи розмовляв він з ним. Атестаційна перевірка в особливий період не проводиться.

- показаннями свідка ОСОБА_9 про те, що він є начальником відділення по роботі з персоналом, ОСОБА_8 раніше не знав. По факту відмови ОСОБА_8 від виїзду до Білгород-Дністровська проводилося службове розслідування. До дисциплінарної відповідальності не притягувався, його було позбавлено премії в розмірі 100% та повідомлено прокурору. Резолюцію щодо позбавлення премії виніс командир загону. ОСОБА_8 документів не надавав, пояснював, що в нього однорічна дитина, хворий один з батьків.

- показаннями свідка ОСОБА_10 про те, що вона працює черговою у відділі прикордонної служби. ОСОБА_8 про необхідність прибути до Ізмаїлу вона не сповіщала. В телеграмі було вказано список осіб, та о котрій годині та куди їм необхідно було прибути.

- показаннями свідка ОСОБА_11 про те, що він працює черговим військової частини № НОМЕР_1 , обвинуваченого знає. 27 січня прийшла телеграма щодо ОСОБА_8 . Він написав в телеграмі, кому додзвонився, та передав її у відділ діловодства. В телеграмі було вказано перелік осіб, яким необхідно було наступного дня прибути до Ізмаїлу. Причина не вказувалася.

- показаннями свідка ОСОБА_12 про те, що він працює заступником начальника відділу роботи з персоналом прикордонної служби. ОСОБА_8 проходив службу як мобілізований. З Ізмаїльського загону прийшла телеграма для відбору кандидатів для подальшого проходження служби в Білгород-Дністровську. Кандидати відбиралися по бажанню. З загону вимагали 10-15 чоловік. ОСОБА_8 відмовлявся. Коли відбували в загін, надав довідки. Список затверджувався начальником відділу. Чи спілкувався він особисто з ОСОБА_8 , він не пам`ятає.

- вхідною телеграмою № 232 від 26 січня 2015 року Про переміщення персоналу на виконання наказу начальника Південного регіонального управління № 8-ОС від 06 січня 2015 року начальнику ІНФОРМАЦІЯ_5 необхідно забезпечити 50 військовослужбовців для комплектування оперативно-бойової прикордонної комендатури ІНФОРМАЦІЯ_3 .

- наказом № 49-ОС від 09 лютого 2015 року рядового ОСОБА_4 було виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення, який вибуває для подальшого проходження військової служби у розпорядження начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 09 лютого 2015 року на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_6 від 06 січня 215 року № 8-ОС, телеграми ІНФОРМАЦІЯ_6 від 06 січня 2015 року № Т/30-32, телеграми ІНФОРМАЦІЯ_6 від 26 січня 2015 року № Т/30-305.

- висновком службового розслідування по факту невиконання військовослужбовцями прикордонного загону розпорядження начальника прикордонного загону від 24 лютого 2015 року, де в ході проведення службового розслідування було встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 та інші військовослужбовці відмовилися від вибуття для проходження служби в подальшому в ІНФОРМАЦІЯ_7 .

Дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковано досудовим розслідуванням за ч.1 ст.402 КК України, як непокора, тобто відкрита відмова виконати наказ начальника.

При призначенні покарання ОСОБА_4 суд враховує характер вчинених ним дій, сприяння в розкритті злочину, вчинення злочину вперше, сімейний стан, позитивну характеристику, а тому суд вважає можливим призначити покарання у вигляді у виді позбавлення волі та на підставі ст..75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбуття покарання з випробуванням

Керуючись ст.ст.368,370-375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.402 КК України, та призначити покарання у виді одного року позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбуття покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк один рік.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

Головуючий суддя: ОСОБА_1