Дата документу Справа № 336/4508/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єд. унікальний №336/4508/15-к Головуючий в 1 інстанції ОСОБА_1
№ пров. 11-кп/778/1547/15 Доповідач в 2 інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 серпня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

адвоката ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

законного представника

неповнолітнього ОСОБА_9 ,

законного представника

потерпілого ОСОБА_10

розглянула у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження з апеляційною скаргою прокурора прокуратури Шевченківського району м. Запоріжжя на ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 липня 2015 року, якою повернуто до прокуратури клопотання про застосування до особи, яка не досягла віку кримінальної відповідальності примусових заходів виховного характеру по кримінальному провадженню відносно

ОСОБА_11 , за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, як таке, що не відповідає вимогам КПК України.

Згідно з ухвалою суду, від прокурора до Шевченківського районного суду м. Запоріжжя надійшло вищевказане клопотання, яке отримано в провадження судді ОСОБА_1 .

Суд, під час судового засідання, приймаючи рішення про необхідність повернення клопотання прокурору у своїй ухвалі зазначив про те, що вказане клопотання не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки містить такі недоліки, які є суттєвими порушеннями вимог КПК України і є підставою для повернення прокурору.

В апеляції прокурор, не погодившись з вищевказаною ухвалою суду, просить її скасувати і призначити новий розгляд у тому ж суді першої інстанції. Обґрунтовує свої вимоги тим, що клопотання складено з дотриманням вимог ст.291 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав апеляцію та вважав, що ухвала районного суду є незаконною та необґрунтованою; адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_8 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_8 , - ОСОБА_9 , законного представника потерпілого ОСОБА_12 - ОСОБА_10 , які підтримали доводи апеляції прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляції, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Суд першої інстанції, повертаючи клопотання прокурору, обґрунтовано прийшов до висновку, що в клопотанні за викладом обвинувачення не є зрозумілим, за якими ознаками тілесне ушкодження, спричинення якого ставиться у провину ОСОБА_8 , кваліфіковано як середньої тяжкості, а отже клопотання не містить належного формулювання обвинувачення кримінального правопорушення під ознаки якого підпадає вчиненн неповнолітнім ОСОБА_8 суспільно-небезпечне діяння.

Крім того, безумовним порушенням кримінального процесуального законодавства є порушення права особи на захист, яке, зокрема, повинно бути забезпечено конкретністю пред`явленного обвинувачення.

Крім того, суд першої інстанції обгрунтовано зауважив на відсутність у клопотанні про застосування примусових заходів виховного характеру відомостей про батька особи, яка не досягла віку кримінальної відповідальності, хоча саме клопотання стосується і його інтересів, оскільки за клопотанням слідчий просить передати неповнолітнього під нагляд батьків, а не тільки його матері - законного представника.

Крім того, як вбачається з реєстру матеріалів досудового розслідування, неповнолітній ОСОБА_8 допитувався як підозрюваний. Натомість, виходячи з положень ст.22 КК України неповнолітні, які не досягли віку, з якого настає кримінальна відповідальність, не є суб`єктами злочину і не можуть набути статусу таких учасників кримінального судочинства, як підозрюваний, обвинувачений, разом з тим чинним КПК статус таких осіб визначений в п.19 ч.1 ст. 3 КПК України, як «особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів виховного характеру або вирішується питання про їх застосування», і така особа набуває відповідних прав і обов`язків сторони кримінального провадження.

Таким чином висновки суду щодо невідповідностей, зазначених в клопотанні у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_8 , засновані на досліджених в судовому засіданні матеріалах провадження та на думку колегії суддів є обґрунтованими.

З урахуванням викладеного, колегія суддів не вбачає підстав до задоволення апелляції прокурора, та погоджується з висновками суду першої інстанції щодо необхідності повернення клопотання прокурору.
Порушень кримінального процесуального законодавства, які тягнуть скасування чи зміну ухвали суду першої інстанції, під час апеляційного розгляду справи, не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:
Апеляцію прокурора прокуратури Шевченківського району м. Запоріжжя залишити без задоволення, а ухвалу Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 06 липня 2015 року, якою клопотання про застосування до особи, яка не досягла віку кримінальної відповідальності примусових заходів виховного характеру по кримінальному провадженню відносно ОСОБА_8 , обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України повернуто прокурору залишити без змін.

Головуючий:

Судді: