ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2015 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ;

при секретарі ОСОБА_2 ;

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальні провадження № 1-кп/521/366/15, 1-кп/521/573/15 щодо:

ОСОБА_9 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у місті Одесі, громадянина України, не одруженого, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимого, останній раз 19.02.2008 року Малиновським PC м. Одеси за ч.2 ст. 185, 395 КК України, з застосуванням ст. на підставі ст. 70, 70 ч.4, 72 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі на строк 7 років 1 місяць з конфіскацією майна,

обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

25.02.2015 року, приблизно в 09 годин 20 хвилин, знаходячись біля будинку за № 20 по вул. Генерала Петрова в м. Одесі, допомагаючи громадянину ОСОБА_10 в завантаженні будівельного обладнання в транспортний засіб марки «Toyota НІ АСЕ» номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_10 , діючи навмисно, повторно, реалізуючи свій раптово виниклий злочинний намір, спрямований на заволодіння чужим майном, скориставшись тимчасовою відсутністю ОСОБА_10 , впевнившись, визначивши об`єктом свого злочинного посягання бурильний апарат марки «Dimas DN 310» вартістю 42 200 гривень, що належить ОСОБА_10 , викрав з вищевказаного транспортного засобу зазначений бурильний апарат. Після чого, ОСОБА_11 покинув місце вчинення злочину, скориставшись викраденим майном за власним розсудом.

10.06.2015 року, близько 10 години, ОСОБА_11 прибув до своєї знайомої ОСОБА_12 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_2 . Перебуваючи за її місцем мешкання, опинившись наодинці в приміщенні кімнати квартири, у ОСОБА_11 виник умисел на таємне заволодіння чужим майном. Обравши об`єктом свого злочинного посягання мобільний телефон «Моторола RAZRV3», який належить ОСОБА_12 , упевнившись що його дії залишаться непоміченими, скориставшись сприятливою обстановкою, ОСОБА_11 взяв мобільний телефон та вийшов з будинку ОСОБА_12 , розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_12 майнову шкоду на суму 375 гривень.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_11 свою вину у вчиненні злочину, передбаченому ст. 185 ч.2 КК України визнав повністю, підтвердив вищевикладені обставини та заявив про щире каяття у вчиненому. При цьому, показання обвинуваченого є достовірними, узгоджуються з матеріалами кримінального провадження.

Роз`яснивши учасникам процесу положення ч.3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оскаржуються. При цьому судом встановлено, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, у суду відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності позиції обвинуваченого щодо визнання вини.

Дії ОСОБА_11 суд кваліфікує як злочин, передбачений ст. 185 ч. 2 КК України за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні ОСОБА_11 покарання суд керується загальними принципами призначення покарання, визначеними в ст. ст. 50, 65 КК України.

Суд визнає пом`якшуючою покарання обставиною щире каяття обвинуваченого в скоєні злочину та добровільне відшкодування потерпілому заданої шкоди.

Обставиною, що обтяжують покарання ОСОБА_11 суд визнає рецидів злочинів.

Крім цього, при призначенні покарання ОСОБА_11 суд приймає до уваги дані про стан його здоров`я.

Суд також враховує, що ОСОБА_11 раніше неодноразово був засуджений за злочини проти власності. Скоєння ним чергового злочину у період непогашеної судимості та в період притягнення до кримінальної відповідальності за вчинення іншого злочину, свідчить про стійкість тенденції до скоєння ним злочинів та небажання становитися на шлях виправлення.

Враховуючи ступінь суспільної небезпеки вчинених ОСОБА_11 злочинів, наведених даних про особу обвинуваченого та інших обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що виправлення ОСОБА_11 неможливо без ізоляції від суспільства, у зв`язку із чим, вважає за необхідне застосувати до обвинуваченого покарання у вигляді позбавлення волі.

Керуючись ст.ст. 369 -374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_9 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді двох років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання раховувати з дати взяття обвинуваченого під варту, тобто з 25.06.2015 року .

Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обрану щодо ОСОБА_13 залишити без змін.

Речові докази вважати повернитими їх власникам.

На вирок може бути подана сторонами апеляція в апеляційний суд Одеської області через Малиновський районний суд міста Одеси протягом тридцяти діб від дня його проголошення.

Головуючий: ОСОБА_14