Справа № 10-281/10 Головуючий у І інстанції
Провадження № - Доповідач у 2 інстанції . .
Категорія 20.12.2010
УХВАЛА

Іменем України

20 грудня 2010 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ

Апеляційного суду Київської області в складі:

Головуючого - Шроль В.Р.

Суддів - Матюшко М.П. і ОСОБА_1

З участю прокурора - Клепка В.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2010 року, якою у задоволенні подання старшого слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженцю та жителю ІНФОРМАЦІЯ_2, одруженому, раніше не судимому,

відмовлено

ВСТАНОВИЛА:

Органом досудового слідства ОСОБА_2 обвинувачується за ч.2 ст. 342 і ч.2 ст. 345 КК України.

02.12. 2010 року ОСОБА_2 був затриманий в порядку ст.115 КПК України.

03.12.2010 року ст. слідчий прокуратури м. Білої Церкви Київської області звернувся до суду з поданням про обрання ОСОБА_2 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

10.12.2010 року постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області у задоволенні названого подання відмовлено, а ОСОБА_2 звільнений з-під варти в залі суду.

В апеляцію прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, просить постанову суду скасувати, а подання старшого слідчого направити на новий судовий розгляд, посилаючись на те, що суд не врахував тяжкість скоєного, дані про особу ОСОБА_2, який 03,04, 05 і 29 листопада 2010 року не з'явився за викликом в прокуратуру і, перебуваючи на волі, зможе чинити тиск на свідків - працівників ДП МОУ «Білоцерківський військовий торг», перешкоджаючи таким чином встановлення істини у справі.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 148 КПК України запобіжні заходи застосовуються за наявності даних вважати, що обвинувачений буде намагатися ухилитися від слідства і суду або перешкоджати встановленню істини у справі чи продовжувати злочинну діяльність. При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу згідно ст. 150 КПК України також враховуються тяжкість злочину в якому обвинувачується особа, дані про особу.

З постанови суду вбачається, що, відмовляючи у взятті ОСОБА_2 під варту, суд послався на ті обставини, що обвинувачений має постійне місце проживання, сім'ю, малолітню дитину, при цьому є єдиним утримувачем сім'ї, позитивно характеризується, вперше скоїв злочин середньої тяжкості. В матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_2 уникав досудового слідства, у зазначені в апеляції дні він знаходився на стаціонарному лікуванні, що, перебуваючи на волі, чи буде намагатися встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність, а тому суд прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність підстав для тримання обвинуваченого під вартою.

Порушень норм кримінально - процесуального законодавства при розгляді подання, які б могли слугувати підставами для скасування чи зміни постанови, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин постанова суду є законною.

Керуючись ст.ст. 365, 366, 382, КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію прокурора, який брав участь у розкладі справи судом першої інстанції, залишити без задоволення, а постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2010 року про відмову у задоволенні подання старшого слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді взяття під вартою ОСОБА_3 - без зміни.

Головуючий

Судді