У Х В А Л А Справа 274/3316/15-к Провадження: 1-в/0274/465/15

15.09.2015 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області у складі: головуючого-судді ОСОБА_1 ; за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ; прокурора ОСОБА_3 ; представника Райківської ВК (№73) ОСОБА_4 ; засудженого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції заяву засудженого
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веселівка, Овруцького району, Житомирської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, раніше судимого: 1) 16.02.1982 року за ст. 140 ч.2 КК України до 3 років позбавлення волі; 2) 14.05.1985 року за ст. 141ч.2 КК України до 4 років позбавлення волі; 3) 17.09.1993 року за ст. 81ч.2 КК України до 2 років позбавлення волі та штрафу в сумі 170 грн.; 4) 09.09.1996 року за ст.ст. 141ч.2, 263 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі; 5) 29.04.2003 року за ст.ст. 185ч.2, 185ч.3. 69, 70 КК України до 2 років позбавлення волі; 6) 30.05.2006 року за ст. 185ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі; 7) 12.12.2007 року за ст.ст. 185ч.2, 70ч.4 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі; засудженого 14.06.2011 року Кролевецьким районним судом Сумської області за ст.ст. 395, 69 КК України до 120 годин громадських робіт. Знову засудженого 29.11.2011 року Овруцьким районним судом Житомирської області за ст.ст. 307ч.2,70ч.4 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна. Початок строку: 16.06.2011 року, кінець строку: 16.06.2016 року, про умовно-дострокове звільнення від подальшого відбування покарання,-
встановив :
засуджений ОСОБА_5 звернувся до суду із зазначеною заявою.
В судовому засіданні засуджений ОСОБА_5 заяву підтримав та зазначив, що в нього немає стягнень, тому він може бути звільнений умовно-достроково.
Представник РВК(№73) щодо заяви засудженого заперечив та пояснив, що засуджений характеризується посередньо, стягнеь та заохочень немає, не працює та не бажає працювати, тому заперечує про умовно-дострокве звільнення засудженого.
Прокурор вважає, що в задоволенні заяви засудженого слід відмовити, оскільки він не працює та немає заохочень, а тому не довів своє виправлення.
Вислухавши думку учасників судового процесу, дослідивши матеріали, які додані до заяви, а також матеріали особової справи на засудженого, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви.
Так, відповідно до ст. 81 ч. 2 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.
Відповідно до п. 17 роз`яснень постанови Пленуму Верховного суду України № 2 від 26.04.02 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» судам слід ретельно з`ясовувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці та навчання, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях, його наміри щодо прилучення до суспільно корисної праці, тощо.
Засуджений ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі знаходиться з 01.07.2011 року. Під час утримання в УВП (№8) м. Житомира характеризувався посередньо, порушень вимог режиму тримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Стягнень та заохочень не мав.
З 10.03.2012 року відбував міру кримінального покарання в Коростенській виправній колонії Житомирської області (№71). За час відбування покарання характеризувався посередньо, вимог режиму тримання не допускав, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Стягнень та заохочень не мав.
З 23.01.2014 року відбуває міру кримінального покарання в Райківській виправній колонії (№73). За час відбування покарання вимоги режиму тримання не порушував, до дисциплінарної відповідальності не притягувався. Заохочень не має.
У відношенні до представників адміністрації колонії тактовний, не відвертий.
На виробництві колонії не працевлаштований по незалежним від нього обставинам. Участі в неоплатних роботах по благоустрою та поліпшенню житлово-побутових умов не приймає.
Інтересу до свого загально освітнього рівня не проявляє. Над підвищенням свого професійного рівня не працює. Заходи виховного та профілактичного характеру відвідує, реагує на них під наглядом. Не завжди враховує думку колективу засуджених, намагається побудувати безконфліктні стосунки з оточуючими. Дружні стосунки підтримує лише з деякими засудженими. Серед засуджених авторитетом не користується.
В самодіяльних організаціях участі не приймає.
Займається за програмою диференційованого-виховного впливу «Духовне відродження».
Свій зовнішній вигляд, спальне місце та форму одягу утримує у неохайному вигляді.
Соціально-корисні зв`язки з рідними не підтримує.
Вину у скоєних злочинах не визнав.
За таких обставин суд приходить до висновку, що засуджений ОСОБА_5 своєю поведінкою і ставленням до праці не довів своє виправлення, а тому його заява є такою, що не підлягає задоволенню.
На підставі наведеного, керуючись ст. 81 КК України, ст.ст. 537, 539 КПК України, суд, -
постановив:
в задоволенні заяви засудженого ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.
На ухвалу може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 7 днів з дня її оголошення, а засудженим з моменту вручення йому копії судового рішення.
Головуючий ОСОБА_1