Провадження №1-кс/200/9778/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ
Слідчий суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпропетровську клопотання старшого слідчого СУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_3 по кримінальному провадженню №000017 від 15.11.2013 року про накладення арешту на майно, -
ВСТАНОВИЛА:
Старший слідчий з ОВС СВ РОВС ЗУ ОГ і ЗО СУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_3 звернулась до Бабушкінського райсуду м.Дніпропетровська із клопотанням погодженим із прокурором відділу прокуратури Дніпропетровській області ОСОБА_4 про арешт майна, а саме: транспортний засіб марки «NISSAN MAXIMA», зеленого кольору, 1998 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 від 01.07.2010, який зареєстрований за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але фактично належить підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; заборонити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та будь-яким іншим особами розпоряджатися та використовувати будь-яким чином транспортного засобу марки «NISSAN MAXIMA», зеленого кольору, 1998 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 від 01.07.2010.
В обґрунтування свого клопотання вказав на те, що слідчим відділом ГУМВС України в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000317 від 15.11.2013 за ознаками злочинів, передбачених ч. 3 ст. 276, ч. 1 ст. 115, ч. 4 ст. 190, ч. 3 ст. 358 КК України.
Досудовим розслідування встановлено, що ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 діючи умисно, усвідомлюючи небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, заволоділи шляхом обману чужим майном, належним Приватному акціонерному товариству «МетЛайф» (код 32109907), в особливо великих розмірах.
Так, 08.08.2013 на підставі заяви про страхування між ОСОБА_6 та ПрАТ «МетЛайф» (до зміни найменування ПрАТ «Аліко Україна») укладено договір страхування життя № 100198974, на підтвердження чого був виданий страховий поліс № 010401119. Відповідно до вказаного договору страхування у випадку смерті ОСОБА_6 від нещасного випадку вигодонабувачеві підлягала виплата страхової суми у розмірі 9 880 000 грн. У заяві на страхування № 010401119 вигодонабувачем у випадку смерті застрахованої особи визначено матір ОСОБА_6 ОСОБА_8 .
26.10.2013 ОСОБА_6 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , виконуючи відведену роль у вчиненні кримінального правопорушення, імітував факт свого зникнення, а саме пішов зі свого постійного місця проживання: АДРЕСА_1 , не повідомив цивільну дружину ОСОБА_9 про своє зникнення та вимкнув належний йому мобільний телефон із ідентифікатором номеру НОМЕР_4 оператора мобільного зв`язку ПрАТ «Київстар». В цей же день, ОСОБА_6 , виконуючи відведену роль у вчиненні кримінального правопорушення, з метою наступного незаконного матеріального збагачення шляхом отримання страхових виплат, здійснив на користь ПрАТ «МетЛайф» сплату другої страхової премії в розмірі 4649 гривень через відділення АТ «УкрСиббанк».
29.10.2013 ОСОБА_7 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , виконуючи відведену роль у вчиненні кримінального правопорушення, звернулась із заявою про зникнення ОСОБА_6 до Жовтневого РВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області.
В подальшому, в період часу з 29.10.2013 до 03.12.2013 ОСОБА_7 , діючи узгоджено зі співвиконавцями злочину ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , відслідковувала у медичних закладах міста Дніпропетровська інформацію про виявлення трупів невстановлених чоловіків. В період часу з 15.11.2013 до 03.12.2013 ОСОБА_7 виявила наявність в морзі Дніпропетровського бюро судово-медичних експертиз трупа невідомого чоловіка віком від 30 до 35 років (акт судово-медичного дослідження трупа № 2039 від 15.11.2013), який загинув від травмування залізничним транспортом між першою та дев`ятою коліями станції Нижньодніпровськ ДП «Придніпровська залізниця».
За фактом загибелі вказаного невідомого чоловіка, СВ ЛВ на ст. Нижньодніпровськ-Вузол УМВС України на Придніпровській залізниці розпочато досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000317 від 15.11.2013 за ознаками ч. 3 ст. 276 КК України, яке проводилось заступником начальника вказаного слідчого відділу ОСОБА_10 .
04.12.2013 ОСОБА_7 , після отримання інформації про поховання невстановленого чоловіка та відсутність звернень громадян про впізнання трупу, звернулась до заступника начальника СВ ЛВ на ст. Нижньодніпровськ-Вузол УМВС України на Придніпровській залізниці ОСОБА_10 . Під час розмови з ОСОБА_10 , якою проводилось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000317 від 15.11.2013 за ознаками ч. 3 ст. 276 КК України, ОСОБА_7 повідомила про виявлення нею трупа свого брата ОСОБА_6 за фотографією у морзі та про його загибель від травмування залізничним транспортом в районі станції Нижньодніпровськ Придніпровської залізниці.
В цей же день в період часу з 14 години до 15 години ОСОБА_7 , перебуваючи в приміщенні ЛВ на ст. Нижньодніпровськ-Вузол УМВС України на Придніпровській залізниці за адресою місто Дніпропетровськ ст. Нижньодніпровськ-Вузол, Південна сторона, під час допиту як потерпілої, умисно, з корисливих мотивів, надала слідчому завідомо неправдиві показання про зникнення ОСОБА_6 та його смерть на залізничному переїзді на станції Нижньодніпровськ. Також ОСОБА_7 під час проведеного впізнання за фотографіями, перебуваючи у процесуальному статусі потерпілого, з метою імітації факту смерті свого брата, надала слідчому завідомо неправдиві показання, а саме про впізнання нею за фотографією трупа невідомого чоловіка як ОСОБА_6 .
В свою чергу ОСОБА_8 , виконуючи відведену їй роль у вчиненні кримінального правопорушення, 05.12.2013, перебуваючи в приміщенні ЛВ на ст. Нижньодніпровськ-Вузол УМВС України на Придніпровській залізниці за адресою місто Дніпропетровськ ст. Нижньодніпровськ-Вузол, Південна сторона, під час допиту як свідка умисно, надала слідчому завідомо неправдиві показання про зникнення свого сина ОСОБА_6 та відомі їй обставини його смерті на залізничному переїзді.
13.12.2013 ОСОБА_8 діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , виконуючи відведену роль у вчиненні кримінального правопорушення, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного матеріального збагачення співучасниками злочину, та заволодіння чужим майном в особливо великих розмірах шляхом обману та повідомлення неправдивих відомостей про смерть ОСОБА_6 , звернулась до представництва ПрАТ «МетЛайф», розташованого за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Мечнікова, 10-Б офіс № 308, із заявою про здійснення страхової виплати у зв`язку із настанням нещасного випадку із ОСОБА_6 внаслідок падіння на залізничні колії та подальшого травмування залізничним транспортом, що призвело до його смерті, для наступного отримання страхової виплати.
У березні 2014 року ОСОБА_8 , діючи за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , умисно, з корисливих мотивів, з метою незаконного отримання страхової виплати, звернулася до Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська суду з позовом до ПрАТ «Метлайф» про стягнення 9 880 000 грн. за договором страхування. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.04.2014 позовні вимоги ОСОБА_8 задоволено в повному обсязі. Ухвалою Колегії суддів судової палати у цивільних справах апеляційного суду Дніпропетровської області від 04.06.2014 апеляційну скаргу ПрАТ «Метлайф» на рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07.04.2014 відхилено, а оскаржуване рішення залишено без змін.
08.05.2014 ОСОБА_7 , знаходячись в приміщенні ЛВ на ст. Нижньодніпровськ-Вузол УМВС України на Придніпровській залізниці за адресою місто Дніпропетровськ ст. Нижньодніпровськ-Вузол, Південна сторона, перебуваючи в процесуальному статусі свідка, під час пред`явлення трупа для впізнання за фотознімками, з метою імітування факту смерті ОСОБА_6 , умисно, з корисливих мотивів, надала слідчому завідомо неправдиві показання щодо впізнання нею свого сина на одній із фотографій.
За весь період часу проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000317 від 15.11.2013, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , з метою незаконного заволодіння чужим майном, не повідомляли слідчих, якими проводилось слідство та прокурорів у кримінальному провадженні, про факт зустрічей з ОСОБА_6 та відсутність фактичних підстав вважати його померлим. В свою чергу ОСОБА_6 , виконуючи відведену йому роль у вчиненні кримінального правопорушення, не з`являвся до правоохоронних органів та не повідомляв ПрАТ «МетЛайф» про відсутність підстав для здійснення страхових виплат.
В подальшому, у зв`язку із настанням страхового випадку, а саме смерті ОСОБА_6 , що не відповідало дійсності, вигодонабувач в особі ОСОБА_8 отримала від ПрАТ «МетЛайф» страхову виплату в сумі 9 880 000 гривень за страховим полісом № 100198974 від 08.08.2013 на підставі ухвали Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.10.2014 про визнання мирової угоди, укладеної між ОСОБА_8 та ПрАТ «МетЛайф». Згідно із платіжним дорученням № 21529 від 13.10.2014, ПрАТ «МетЛайф» здійснено перерахування страхової виплати на рахунок № НОМЕР_5 , відкритий в АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві на ім`я ОСОБА_8 , у сумі 9 880 000 гривень.
Таким чином, після отримання на рахунок ОСОБА_8 вказаних грошових коштів, співвиконавці злочину, а саме ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб, шляхом обману спільно заволоділи чужим майном ПрАТ «МетЛайф» у сумі 9 880 000 гривень, що в 16223, 31 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян на момент вчинення злочину та є особливо великим розміром.
Під час досудового слідства співробітниками Управління СБУ у Дніпропетровській області (лист №55/3-4652 від 03.06.2015) встановлено, що на теперішній час ОСОБА_6 проживає у АДРЕСА_2 . Вказана нерухомість згідно витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно №37385723 від 12.05.2015 належить на праві власності ОСОБА_5 , яка упродовж тривалого часу проживала із ОСОБА_6 та мають спільну дитину.
Таким чином у кримінальному провадженні зібрано достатніх доказів стверджувати про причетність ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до приховування скоєння особливо тяжкого злочину, а тому є підстави для арешту майна, яке зареєстровано за останньою.
Відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Згідно наданої інформації Управління Державтоінспекції ГУМВС України у Дніпропетровській області №14/3091 від 12.05.2015 за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстровано 2 транспортних засоби, а саме:
-марки «NISSAN MAXIMA», зеленого кольору, 1998 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 від 01.07.2010;
-марки «MITSUBISHI СOLT 1.3», сірого кольору, 2006 року випуску, номерний знак НОМЕР_6 , номер кузова НОМЕР_7 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_8 від 29.05.2013.
Під час проведення досудового розслідування була допитана в якості свідка гр. ОСОБА_5 , яка показала, що вона є колишньою дружиною ОСОБА_6 . Наприкінці 2012 року вона з ОСОБА_6 перестали сумісно мешкати та наприкінці 2013 вони офіційно розірвали шлюб. Розділу майна у судову порядку в них не було, але була усна домовленість, про те, що автомобіль Нісан ОСОБА_11 залишається в нього, а квартира залишається їй та дитині. Вона у ОСОБА_6 ніякого нерухомого, рухомого майна та авто транспортних засобів не купувала та йому такого не продавала.
Допитана в якості свідка ОСОБА_9 під час допиту пояснила, що вона у період у листопаді 2012 познайомилась із ОСОБА_6 . З березня 2012 року ОСОБА_6 переїхав мешкати до неї у квартиру. На той час коли вона познайомилась с ОСОБА_6 в нього вже був автомобіль Нісан Максима зеленого кольору. Як їй стало відомо власником цього автомобілю є ОСОБА_6 , він цей автомобіль купував, він ним керує та користується, але офіційно цей автомобіль зареєстрований за його колишньою дружиною ОСОБА_5 .
З урахуванням викладених обставин, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, виникла необхідність накладення арешту на «NISSAN MAXIMA» який згідно інформації Управління Державтоінспекції ГУМВС України у Дніпропетровській області №14/3091 від 12.05.2015, зареєстрований за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , але фактично належить підозрюваному ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Слідчий в судове засідання надав заяву, відповідно якої вимоги клопотання підтримав та просив задовольнити.

За обґрунтованим клопотанням слідчого, вирішення даного питання здійснюється без виклику ОСОБА_12 .

Відповідно до ч.1 ст.170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя під час судового провадження накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 цього Кодексу.

Розглянувши клопотання, дослідивши надані до нього додатки, приходжу до висновку про те, що воно не підлягає задоволенню, оскільки відповідно довідки №14/7453 від 03.12.2014 року автомобіль марки «NISSAN MAXIMA», д/н НОМЕР_1 , 1998 року випуску, зеленого кольору, 1998 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 , згідно інформації Управління Державтоінспекції ГУМВС України у Дніпропетровській області зареєстрований за ОСОБА_5 свідоцтвом про реєстрацію НОМЕР_3 від 01.07.2010 року, тобто до вчинення злочину.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 103, 110, 167, 170-173, 309-310, 369, 371-372 КПК України, -

УХВАЛИЛА:
В задоволенні клопотання старшого слідчого з ОВС СВ РОВС ЗУ ОГ і ЗО СУ ГУМВС України у Дніпропетровській області ОСОБА_3 про накладення арешту на майно відмовити.
На ухвалу слідчого судді може бути подано апеляцію безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти діб з дня її винесення.

Слідчий суддя ОСОБА_1