Справа № 606/1534/15-к
І м е н е м У к р а ї н и
27 серпня 2015 року
Теребовлянський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця, зареєстрованого та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, із середньою освітою, не працюючого, не одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, депутатом не являється, раніше судимого,
за ч.2 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , будучи раніше судимим за скоєння злочину проти власності, не став на шлях виправлення, знову вчинив умисний, корисливий злочин.
12 червня 2015 року близько 16:00 год. у ОСОБА_4 , який перебував в приміщенні житлового будинку належного ОСОБА_5 , що в с. Ладичин Теребовлянського району та побачив, що ОСОБА_5 вийшов з приміщення будинку, виник злочинний умисел скоїти крадіжку майна останнього.
Реалізуючи свій злочинний умисел на протиправне заволодіння чужим майном та маючи корисливий мотив, усвідомлюючи той факт, що вчинювані ним дії здійснюються в умовах таємності, а саме за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 з кишені куртки, що висіла на вішаку у кімнаті викрав належний ОСОБА_5 несправний мобільний телефон марки Nokia 6131 вартістю 50 гривень та грошову готівку в сумі 200 гривень. Через деякий час ОСОБА_4 вийшов з житлового будинку ОСОБА_5 та в подальшому розпорядився викраденим майном на власний розсуд чим спричинив ОСОБА_5 збитків на загальну суму 250 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, передбаченому ч. 2 ст. 185 КК України, визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення, як вони пред`явлені в обвинувальному акті, розкаявся у вчиненому, запевнив, що подібне більше не повториться та пояснив, що дійсно зайшов в житловий будинок потерпілого ОСОБА_5 , коли ОСОБА_5 вийшов з житлоовгого будинку набрати води він викрав з куртки мобільний телефон та 200 грн., на даний час мобільний телефон ним добровільно повернутий, претензій до нього потерпілий ОСОБА_5 не має, коштів за попереднім вироком він ще не сплатив.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.
Відповідно до ст.349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження суд визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позицій, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.
Оцінюючи зібрані докази в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 підпадають під ознаки ч. 2 ст. 185 КК України як таємне ви крадення чужого майна вчинене повторно.
При визначенні виду і міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, обставини справи, і особу обвинуваченого ОСОБА_4 - характеризується позитивно, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, .
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 рецидив злочинів.
До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 , суд відносить те, що обвинувачений щиро розкаявся у вчиненому, повністю визнав свою вину, сприяв органам слідства та суду у розкритті кримінального правопорушення та добровільно відшкодував завданий збиток.
Виходячи з загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обгрунтованості, індивідуалізаціїї покарання, з урахуванням обставин справи і даних про особу обвинуваченого ОСОБА_4 , шкода ним добровільно відшкодована та те що потерпілий ОСОБА_5 претензій матеріального та морального характеру до ОСОБА_4 не має суд дійшов висновку про можливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без реального відбуття покарання в місцях позбавлення волі, а тому вважає за можливе призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі із застосуванням положень ст. 75,76 КК України, звільнивши обвинуваченого ОСОБА_4 від покарання з випробовуванням та встановленням іспитового строку, міркуючи, що таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченим і достатнім для його виправлення. Оскільки ОСОБА_4 вчинив новий злочин до повного відбуття покарання, призначеного йому вироком Теребовлянського районного суду від 11 червня 2015 року у виді штрафу в розмірі 850 грн., який ним не сплачено, суд вважає що ОСОБА_4 слід призначити остаточне покарання за сукупністю вироків , тобто за правилами ч.1 ст. 71 КК України.
Керуючись ст. ст. 349, 374-376 КПК України, суд, -
Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити покарання 2 роки позбавлення волі .
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від призначеного покарання з іспитовим строком на 1рік.
На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції та повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.
Згідно вимог ч.1 ст .71 КК України за сукупністю вироків, а саме, вироку Теребовлянського районного суду від 11 червня 2015 року остаточне покарання призначити ОСОБА_4 2 роки позбавлення волі зі звільненням його від відбування зазначеного покарання із випробуванням з іспитовим строком тривалістю 1 рік та штрафу в розмірі 850 грн, який виконувати самостійно.
Речовий доказ у провадженні: мобільний телефон марки Nokia 6131 imei НОМЕР_1 та 200 грн., повернуті потерпілому ОСОБА_5 залишити в користуванні останнього.
На вирок може бути апеляцію до апеляційного суду Тернопільської області через Теребовлянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.