Справа № 1-87/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" жовтня 2011 р. м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Кучерявця О.М.,

за участю секретаря Недолуги Д.С.,

прокурора Супруна О.В.,

та підсудного ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, розлученого, працюючого слюсарем ТОВ "Носівський цукровий завод", раніше не судимого, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України,

ВСТАНОВИВ:

20.12.2007 року ОСОБА_1 подав Носівського районного центру зайнятості заяву про одержання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, мотивуючи це відсутністю у нього інших джерел доходів, усвідомлюючи при цьому, що таким чином він надає неправдиву інформацію, так як фактично на цей час він був зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності. В подальшому, згідно наданої ОСОБА_1 цієї неправдивої інформації він був поставлений на облік до Носівського районного центру зайнятості як безробітний з наданням щомісячного утримання по безробіттю з 20.12.2007 року по 20.05.2008 року і Носівський районний центр зайнятості виплатив ОСОБА_1 кошти в сумі за: грудень 2007 року 221 грн. 50 коп., січень 2008 року 572 грн. 20 коп., лютий 2008 року 546 грн. 52 коп., березень 2008 року 550 грн. 95 коп., квітень 2008 року 477 грн. 99 коп., травень 2008 року 347 грн. 30 коп., а всього на суму 2 716 грн. 46 коп.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 31.10.2008 року ОСОБА_1, повторно, подав Носівського районного центру зайнятості заяву про одержання статусу безробітного з виплатою допомоги по безробіттю, мотивуючи це відсутністю у нього інших джерел доходів, усвідомлюючи при цьому, що таким чином він надає неправдиву інформацію, так як фактично на цей час він був зареєстрований як субєкт підприємницької діяльності. В подальшому, згідно наданої ОСОБА_1 цієї неправдивої інформації він був поставлений на облік до Носівського районного центру зайнятості як безробітний з наданням щомісячного утримання по безробіттю з 31.10.2008 року по 29.06.2009 року і Носівський районний центр зайнятості виплатив ОСОБА_1 кошти в сумі за: жовтень 2008 року 18 грн. 84 коп., листопад 2008 року 554 грн. 34 коп., грудень 2008 року 511 грн. 04 коп., січень 2009 року 511 грн. 04 коп., лютий 2009 року 500 грн., березень 2009 року 511 грн. 04 коп., квітень 2009 року 500 грн., травень 2009 року 395 грн. 65 коп., а всього на суму 3 501 грн. 95 коп.

Дії ОСОБА_1, які виразилися у заволодінні чужим майном, а саме грошовими коштами Носівського районного центру зайнятості шляхом обману, тобто шляхом шахрайства, вчиненого повторно, досудовим слідством кваліфіковано як злочин, передбачений ч. 2 ст. 190 КК України.

В судовому засіданні, в підготовчій частині розгляду справи, підсудний ОСОБА_1 подав суду письмову заяву, в якій просив звільнити його від кримінальної відповідальності на підставі Закону України "Про амністію у 2011 році" і кримінальну справу щодо нього закрити, так як він має двох неповнолітніх дітей, щодо яких не позбавлений батьківських прав.

Проаналізувавши клопотання підсудного про звільнення його від кримінальної відповідальності і закриття справи на підставі Закону України "Про амністію у 2011 році" та думку прокурора, який не заперечував проти звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності та закриття справи з наведених підстав, суд приходить до наступного.

Пункт "в" статті 1 Закону України "Про амністію у 2011 році" вказує: "Звільнити від покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов'язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, осіб, не позбавлених батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років".

Стаття 6 Закону України "Про амністію у 2011 році" зазначає: "Звільнити від кримінальної відповідальності в порядку та на умовах, визначених цим Законом, осіб, які підпадають під дію статті 1 цього Закону, кримінальні справи стосовно яких перебувають у провадженні органів дізнання, досудового слідства чи не розглянуті судами, а так само розглянуті судами, але вироки не набрали законної сили, про злочини, вчинені до набрання чинності цим Законом".

Таким чином, враховуючиё що ОСОБА_1, обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України, який згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості і на день набрання чинності Законом України "Про амністію у 2011 році" має двох дітей, яким не виповнилося 18 років, а саме, Максима, ІНФОРМАЦІЯ_3 та Ярослава, ІНФОРМАЦІЯ_4, щодо яких не позбавлений батьківських прав, суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 необхідно звільнити від кримінальної відповідальності на підставі п. "в" ст. 1, ст. 6 Закону України "Про амністію у 2011 році", а справу згідно п. 4 ст. 6, ст. 282 КПК України щодо підсудного закрити.

На підставі вищевикладеного та керуючись п. "в" ст. 1, ст. 6 Закону України "Про амністію у 2011 році", п. 4 ст. 6, ст. 282 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за ч. 2 ст. 190 КК України на підставі п. "в" ст. 1, ст. 6 Закону України "Про амністію у 2011 році".

Провадження у кримінальній справі закрити.

Запобіжний захід ОСОБА_1, до вступу постанови в законну силу, підписку про невиїзд, скасувати.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя О.М. Кучерявець