У Х В А Л А

24 вересня 2010 року м. Львів

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого Голубицького С.С.,

суддів Волинця М.М., Макойди З.М.,

при секретарі Кирилейзі Ю.С.,

за участю :

прокурора Клісовського Й.Т.,

засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2,

у відкритому судовому засіданні розглянула апеляції засудженого ОСОБА_1 та прокурора на вирок Перемишлянського районного суду Львівської області від 26 березня 2010 року, яким

ОСОБА_1, 05. 08. ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_2, неодруженого, непрацюючого, неодноразово судимого, востаннє 03. 12. 2009 року Перемишлянським районним судом Львівської області за ст. 185 ч. 1, ст. 75 КК України, до двох років позбавлення волі з іспитовим терміном два роки,

та

ОСОБА_2, 01. 10. ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_4, одруженого, непрацюючого, згідно ст. 89 КК України раніше не судимого,

кожного, визнано винними у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК

України і засуджено :

МИХАЛЬСЬКОГО до трьох років позбавлення волі.

МЕЛЕТУ до одного року позбавлення волі, із застосуванням ст. 69 КК України.

Відповідно до ст. 71 КК України, до призначеного покарання МИХАЛЬСЬКОМУ повністю приєднано невідбуту ним частину покарання за попереднім вироком Перемишлянського районного суду від 03. 12. 2009 року і за сукупністю вироків остаточно визначено покарання у вигляді пяти років позбавлення волі.

Стягнуто із засуджених солідарно 295 грн. судових витрат.

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно із вироком МИХАЛЬСЬКОГО та МЕЛЕТУ визнано винними і засуджено за те, що вони, діючи разом за попередньою змовою групою осіб 20 січня 2010 року близько 19.00 год. з метою таємного викрадення чужого майна, розбивши скло у вікні житлового будинку гр. ОСОБА_3, що по вул. Залізняка, 11 в м. Перемишляни, проникли в будинок і таємно викрали звідти телевізор « Електрон 54ТК-704 » та відеоплеєр « Сатурн » з пультом дистанційного керування, спричинивши потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 1421 грн. 46 коп..

В апеляції прокурор, покликаючись на мякість призначеного покарання через його невідповідність тяжкості злочину та особам засуджених, просить суд апеляційної інстанції даний вирок в частині визначеної міри покарання скасувати та постановити у справі свій вирок, яким призначити МИХАЛЬСЬКОМУ за сукупністю вироків покарання у вигляді пяти років шести місяців позбавлення волі, а МЕЛЕТІ чотири роки позбавлення волі.

Засуджений МИХАЛЬСЬКИЙ в апеляції, посилаючись на суворість призначеного покарання вказує, що при його визначенні районний суд не врахував, що ініціатором та більш активним учасником злочину був МЕЛЕТА, і що на його утриманні перебуває одинока матір, яка потребує його підтримки та допомоги, і просить суд апеляційної інстанції помякшити дане покарання.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого про обставини справи і зміст апеляцій, вислухавши виступи прокурора та засудженого МИХАЛЬСЬКОГО на їх підтримку, думку прокурора про задоволення його апеляції і відхилення апеляції засудженого МИХАЛЬСЬКОГО, та думки засуджених щодо апеляції прокурора, яку обидва просили відхилити, провівши у справі судове слідство встановила наступне.

Суд першої інстанції повністю дослідив зібрані докази у справі, правильно встановив фактичні обставини справи та дав вірну юридичну оцінку діям засуджених.

Що стосується призначеної їм міри покарання то, на думку колегії, вона відповідає загальним засадам призначення покарання визначених ст. 65 КК України.

Зокрема, як видно із вироку, при призначенні міри покарання засудженому МИХАЛЬСЬКОМУ районний суд взяв до уваги ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, обставини його вчинення, форму вини, мотиви, спосіб вчинення і його наслідки, а також дані про його особу - поведінку, вік, сімейний стан та посередню характеристику по місцю проживання. При цьому, в якості обставин помякшуючих покарання, суд врахував його щире каяття та активне сприяння у встановленні дійсних обставин справи, а в якості обтяжуючих вчинення ним злочину в стані алкогольного спяніння.

Тобто, як видно із вироку, при призначенні покарання засудженому МИХАЛЬСЬКОМУ суд врахував всі ті обставини на які він посилається в апеляції. Про те, що на його утриманні знаходиться одинока матір суду було відомо із матеріалів справи, які досліджувались в судовому засіданні.

Разом із цим суд також врахував і те, що останній раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності і вчинив вказаний злочин в період іспитового строку за вироком районного суду від 3 грудня 2009 року.

Враховуючи вказані обставини та приймаючи до уваги, що санкція ст. 185 ч. 3 КК України за даний злочин передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до шести років, призначене засудженому МИХАЛЬСЬКОМУ покарання у вигляді пяти років позбавлення волі за сукупністю вироків не можна визнати явно несправедливим та суворим, таким, що не відповідає його особі і тяжкості скоєного злочину, і, на думку колегії, навпаки, є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. А тому підстав для помякшення йому призначеного покарання та задоволення апеляції, як про це просить засуджений, колегія суддів не вбачає.

Надуманими слід визнати доводи засудженого МИХАЛЬСЬКОГО в апеляції про те, що саме МЕЛЕТА являвся ініціатором даного злочину, адже в ході досудового і судового слідства цього доведено не було.

Як видно із вироку, при призначенні міри покарання засудженому МЕЛЕТІ районний суд взяв до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу засудженого, його молодий вік, позитивну характеристику по місцю проживання, наявність на його утриманні неповнолітньої дитини, добровільне відшкодування заподіяної шкоди потерпілому. При цьому, в якості помякшуючих вину обставин, суд взяв до уваги його щире каяття у вчиненому і активне сприяння встановленню дійсних обставин справи, а в якості обтяжуючих вчинення ним злочину в стані алкогольного спяніння.

Поряд із цим, прийнявши до уваги дійсні і виняткові обставини справи, що МЕЛЕТА фактично викрав майно свого двоюрідного брата, тимчасово не працює, проживає з сімєю на мізерні засоби до існування і на його утриманні перебувають двохрічна дитина та вагітна дружина, суд обґрунтовано прийшов до переконання про можливість застосувати до нього ст. 69 КК України і призначити більш мяке покарання ніж передбачено законом.

Як видно із вироку, та всупереч доводам прокурора, наведені ним в апеляції обставини були прийняті судом до уваги при визначенні міри покарання обом засудженим. Зокрема, судом взято до уваги тяжкість скоєного ними злочину та їх перебування в стані алкогольного спяніння, що обґрунтовано визнано обставиною, яка обтяжує покарання.

На думку колегії, доцільність в призначенні більш суворого покарання виникає лише у разі, коли призначеного особі покарання буде недостатньо для її виправлення та попередження вчинення нею нових злочинів, а таких даних щодо засуджених в матеріалах справи немає.

Виходячи із змісту ч. 2 ст. 50 КК України про те, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених та запобігання вчиненню ними нових злочинів апеляційний суд вважає, що призначене МИХАЛЬСЬКОМУ та МЕЛЕТІ покарання є необхідним й достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів, і за своїм розміром та видом відповідає загальним засадам призначення покарань визначених ст. 65 КК України, яке не можна визнати явно несправедливим як внаслідок суворості, так і внаслідок мякості, а тому підстав для задоволення апеляції прокурора не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 366, 377 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляції прокурора та засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Перемишлянського районного суду Львівської області від 26 березня 2010 року відносно ОСОБА_1 і ОСОБА_2 - без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Головуючий : /підпис/.

Судді : /підписи/.