Провадження 1-кс/127/4911/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.09.2013 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області Клапоущак С.Ю., при секретарі Гнасько Н.О., за участю прокурора Грималюка В.В., захисника ОСОБА_1, розглянувши клопотання старшого слідчого ВР ЗКЗ СВ Вінницького МВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_2 про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою до ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше судимий 07.10.2011 року Замостянським райсудом м. Вінниці за ст. 186 ч. 2, 189 ч. 2, 355 ч.3, 70 КК України, до 4,6 років позбавлення волі, звільнений від відповідальності на підставі ст. 1,3 п. «а,б» ЗУ «Про амністію», підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 342 КК України, за відсутністю клопотання учасників процесуальної дії про застосування технічних засобів, -

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Дегтярьов О.М. звернувся до суду із вказаним клопотанням, яке погоджене з прокурором Грималюк В.В.

Клопотання мотивоване тим, що 05 вересня 2013 року, приблизно о 08.00 годині, слідчо-оперативна група 2-го ВМ ВМВ УМВС України у Вінницькій області у складі: оперативного уповноваженого карного розшуку ОСОБА_4, дільничного інспектора міліції ОСОБА_5 та міліціонера водія ОСОБА_6 прибула на виклик до громадянина ОСОБА_7 за адресою у м. Вінниці, вулиця Свердлова 184. У дворі вказаного будинку знаходилася група чоловіків, а саме: ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, які розпивали спиртні напої у громадському місці та виражалися нецензурними словами. З метою припинення адміністративного правопорушення працівниками міліції було зроблене зауваження вказаним громадянам, після чого ОСОБА_3, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, незважаючи на те, що він перебуває у громадському місці, де розташовані багатоповерхівки та ЗОШ№16 м. Вінниці, нехтуючи загально прийнятими нормами моралі та поведінки, перебуваючи у громадському місці, грубо порушуючи встановлений порядок управління, громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства та з особливою зухвалістю, що виразилося в тому, що він почав виражатися нецензурними словами в сторону працівників міліції, почав наносити ударами по припаркованому у дворі автомобілеві, витягнув свій статевий член та почав ним справляти свої потреби на службовий автомобіль, на зауваження працівників не реагував. Коли працівники міліції наманися припинити вчинення хуліганський дій, ОСОБА_3 продовжував свої умисні цілеспрямовані дії, чинив опір, вириваючись з рук працівників міліції, продовжуючи цим самим виражатися в їхню сторону нецензурною лайкою та погрозами застосування фізичного насильства. Для припинення хуліганський дій ОСОБА_3, працівниками міліції було вжито до нього заходів фізичного впливу. Після чого ОСОБА_3, не бажаючи припинити свої незаконні дії та підкоритися законним вимогам працівників міліції, продовжував свої активні дії і почав чинити їм опір, продовжував виражатися нецензурними словами та погрожувати застосування фізичного насильства відносно працівників міліції, виривався та ногами намагався нанести удари. Після чого товариші ОСОБА_3, а саме ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11, перебуваючи у стані алкогольного спяніння, також підбігли до працівників міліції та, маючи умисел на визволення свого товариша, тобто вчинення опору працівникам правоохоронного органу при виконанні ними службових обовязків з охорони громадського порядку, почали чинити цілеспрямовані активні дії, перешкоджаючи працівникам міліції виконанню своїх функцій, шляхом застосування фізичної сили та шарпання працівників міліції за формений одяг, намагаючись вчинити бійку та нанести тілесні ушкодження, при цьому на вимоги міліціонерів припинити вчиняти правопорушення вони не реагували. Після використання табельної вогнепальної зброї ОСОБА_4, який здійснив один постріл вгору з метою виклику на допомогу ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 не відреагували та почали активно продовжувати опір працівникам міліції. По прибуттю допоміжної слідчо - оперативної групи 2-го ВМ ВМВ УМВС у Вінницькій області та групи захоплення ДСО УМВС у Вінницькій області, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та ОСОБА_11 на зауваження не реагували та продовжували чинити опір працівникам міліції, а тому до них було застосовано заходи фізичного впливу та спеціальні засоби

Обставини, що дають підстави підозрювати ОСОБА_3 у вчиненні кримінальних правопорушень підтверджуються зібраними по кримінальному провадженню доказами: протоколом огляду місця події від 05.09.2013 року, заявою ОСОБА_4 від 05.09.2013 року, рапортами працівників міліції від 05.09.2013 року, а саме: ОСОБА_4, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_5, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та іншими показаннями та документами.

Тобто в діях ОСОБА_3 вбачаються ознаки кримінальних правопорушень, відповідальність за вчинення яких передбачена ч. 3 ст. 296 та ч. 2 ст. 342 КК України.

Слідчий зазначив, що беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_3 будучи раніше засуджений, підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень невеликої тяжкості та середньої тяжкості, вчинив злочини проти порядку управління, зокрема працівників міліції у стані алкогольного спяніння, що свідчить про явну зневагу до суспільства та антисоціальну поведінку підозрюваного, небажання стати на шлях виправлення, а тому у слідства є підстави вважати, що перебуваючи на волі він може переховуватися від органів досудового слідства та/або суду, також вчиняти інші кримінальні правопорушення чи продовжувати свою злочинну діяльність, а також ухилятися від проведення слідчих та судових дій, тому просив клопотання задоволити.

В судовому засіданні слідчий суду пояснив, що є підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_3, перебуваючи на волі, може вчинити інше кримінальне правопорушення, що згідно з п. 5 ч. 1 ст. 177, а також ч. 2 ст. 177 КПК України може бути метою та підставою для застосування запобіжного заходу, просив застосувати щодо ОСОБА_3 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Прокурор клопотання слідчого підтримав, оскільки під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених п. 1 ч. 5 ст. 177 КПК України.

Підозрюваний ОСОБА_3 заперечив стосовно даного клопотання. Захисник ОСОБА_1 заперечив стосовно даного клопотання, суду пояснив, що його підзахисний має постійне місце проживання, а тому просить застосувати до нього більш мякий запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Перевіривши надані матеріали клопотання, дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, слідчого, які підтримали клопотання, підозрюваного та його захисника суд вважає, що клопотання обґрунтоване та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобовязаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам: 1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; 2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; 3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; 4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; 5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

В ході розгляду клопотання встановлено, що ОСОБА_3 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушень невеликої та середньої тяжкості, не має постійного джерела доходу, раніше притягався до кримінальної відповідальності, тому, перебуваючи на волі, може вчинити інші кримінальні правопорушення, а також переховуватися від органів досудового розслідування та суду, тому є підстави вважати, що жоден із більш мяких запобіжних заходів не зможе запобігти вказаним вище ризикам, а відтак до нього з огляду на положення ст. ст. 177 КПК України слід застосувати запобіжний захід у виді тримання під вартою.

Ці обставини доводяться витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0000434 від 05.09.2013 року за знаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296, ч. 2 ст. 342, ч. 2 ст. 345 КК України та іншими матеріалами кримінального провадження.

Враховуючи вимоги ст.ст. 177, 178 КПК України, слідчий суддя приходить до переконання, що більш мякі запобіжні заході ніж тримання під вартою будуть недостатніми.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, приймаючи до уваги що злочин вчинений з погрозою застосування насильства, розмір застави не визначається.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 177, 182, 183, 194, 196, 197 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання задоволити.

Застосувати до підозрюваної ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком 60 (шістдесят ) днів.

На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: