Провадження №1-кс-6531/14
У Х В АЛ А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 листопада 2014 Солом`янський районний суд міста Києва
у складі слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю слідчого ОСОБА_3 , адвоката ОСОБА_4
розглянувши клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту з майна накладеного в рамках кримінального провадження №0000041 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2013 року, -

ВСТАНОВИВ:
07.11.2014 ОСОБА_5 завернувся до слідчого судді з клопотанням, в якому просить скасувати арешт з належного йому на праві власності вантажного тягача MAN, 2001 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Обґрунтовуючи клопотання заявник посилається на те, що він є власником вантажного тягача MAN, 2001 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2013 року на вказаний автомобіль накладено арешт, в рамках кримінального провадження №0000041. Заявник зазначає, що він не є підозрюваним, обвинуваченим або особою, яка в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудною особою, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у вказаному кримінальному провадженні, а тому просить скасувати арешт з належного йому майна на підставі ст. 174 КПК України.
Під час розгляду клопотання в суді представник ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_4 підтримав подане клопотання та просив його задовольнити.
Слідчий проти задоволення клопотання заперечувала, посилаючись на його необґрунтованість. Зокрема, зазначила, що автомобіль MAN, д.р.н. НОМЕР_1 , визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні, а тому повернення його до вирішення питання про закриття провадження на стадії досудового розслідування чи вирішення по суті судом згідно кримінально-процесуального законодавства не можливо. Крім того звертала увагу на те, що у заявника відсутнє право на звернення до суду з клопотанням про зняття арешту з вказано автомобіля, оскільки він не є його власником, на підтвердження чого надала суду витяг, з кого слідує, що власником автомобіль MAN, д.р.н. НОМЕР_1 , зареєстрований на праві власності за ОСОБА_6 .
В судове засідання 26.11.2014 року учасники процесу не з`явилися. Про час та місце розгляду клопотання повідомлені належним чином. Враховуючи, що представник завника та слідчий дали пояснення у справі, подали докази, слідчий суддя вважає за можливе закінчити розгляд клопотання за їх відсутністю.
Дослідивши матеріали клопотання, враховуючи пояснення представника заявника та слідчого, слідчий суддя приходить до наступного.
Як визначено ч. 2 ст. 91 КПК України, доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.
Частина друга ст. 93 КПК України передбачає, що сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 1 ст. 98 КПК України, речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддям вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом або отримані юридичною особою внаслідок вчинення кримінального правопорушення.
Згідно п. 11 Інструкції про порядок вилучення, обліку, зберігання та передачі речових доказів у кримінальних справах, цінностей та іншого майна органами дізнання, досудового слідства і суду, затвердженої спільним наказом ГПУ, МВС України, ДПА України, СБУ, ВСУ, ДСА України від 27.08.2010 №51/401/649/471/23/125, після огляду речові докази приєднуються до справи постановою працівника органу дізнання, слідчого, прокурора, ухвалою суду або постановою судді.
Частиною другою ст. 100 КПК України визначено, що речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Речові докази, які отримані або вилучені слідчим, прокурором, оглядаються, фотографуються та докладно описуються в протоколі огляду. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
За змістом ч. 9 ст. 100 КПК України, питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Такі докази і документи повинні зберігатися до набрання рішенням законної сили. У разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів вирішується ухвалою суду на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.
В судовому засіданні встановлено, що 03.10.2013 слідчим управлінням фінансових розслідувань ГУ Міндоходів у Київській області розпочато кримінальне провадження №0000041 за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.
23.10.2013 та 24.10.2013 співробітниками СУ ФР ГУ Міндоходів у Київській області спільно із співробітниками ОУ ГУ Міндоходів у Київській області на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва проведено обшук в автомобілі MAN державний номер НОМЕР_1 , за результатами проведення якого виявлено та вилучено документи, що підтверджують незаконність зберігання та транспортування з метою збуту підакцизних товарів, бірка митного контролю В 3140583, автомобіль MAN д.н.з. НОМЕР_1 .
Постановою від 24.10.2013 зазначений автомобіль визнаний речовим доказом у кримінальному провадженні №0000041.
Ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25.10.2013 в порядку ст. 173 КПК України накладено арешт на зазначений автомобіль.
За змістом абзацу 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, арешт майна також може бути скасовано повністю чи частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, представника юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Згідно ч. 2 ст. 170 КПК України, слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Згідно ч. 2 ст. 167 КПК України, тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони:
1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди;
2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення;
3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом;
4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.
Як вбачається зі змісту ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25.10.2013, задовольняючи клопотання слідчого в частині накладення арешту на автомобіль MAN д.н.з. НОМЕР_1 , слідчий суддя виходив з доведеності слідчим необхідності його арешту, оскільки встановив, що незастосування заборони розпорядження призведе до зникнення майна, що було визнано речовими доказами і тим самим перешкодить кримінальному провадженню.
Частиною п`ятою ст. 131 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді або суду докази обставин, на які вони посилаються.
Таким чином виходячи з положень ч. 5 ст. 131, абзацу 2 ч. 1 ст. 174 КПК України, на заявника покладено процесуальний обов`язок подати слідчому судді докази на підтвердження того, що в подальшому застосуванні арешту автомобіля MAN д.н.з. НОМЕР_1 , відпала потреба або арешт накладено необґрунтовано.
Вбачається, що як на підставу вимоги про скасування арешту заявник посилається на те, що він накладений необґрунтовано. Зокрема, вказує, що він не є у кримінальному провадженні №0000041 підозрюваним, обвинуваченим або особою, яка в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудною особою, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а автомобіль MAN д.н.з. НОМЕР_1 є його власністю.
Разом з цим, доказів на підтвердження того, що саме він є власником автомобіля MAN д.н.з. НОМЕР_1 , заявником не надано.
Таким чином, з урахуванням положень абзаців 1 та 2 ч. 1 ст. 174 слідчий суддя вважає, що у заявника відсутнє право на звернення з клопотанням про зняття арешту з автомобіля MAN д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки останнім не підтверджено право власності чи володіння вказаним майном, у зв`язку з чим приходить до висновку про відмову в його задоволенні.
Крім того, зважаючи на положення ч. 9 ст. 100 КПК України, слідчий суддя вбачає, що в подальшому застосуванні арешту на час розгляду клопотання потреба не відпала, так у кримінальному провадженні №0000041 триває досудове розслідування, а тому автомобіль MAN д.н.з. НОМЕР_1 , з якого просить зняти арешт заявник, та який визнаний речовим доказом, підлягає зберіганню до ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження, та набрання ним законної сили, а в разі закриття кримінального провадження слідчим або прокурором - до вирішення судом питання про долю речових доказів на підставі відповідного клопотання, яке розглядається згідно із статтями 171-174 цього Кодексу.
Виходячи з викладеного та керуючись ст.ст. 131-132, 170, 171, 173, 174, 369, 371-372, 395 КПК України, слідчий суддя -
УХВАЛИВ:
В задоволенні клопотання ОСОБА_5 про скасування арешту з майна накладеного в рамках кримінального провадження №0000041 ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2013 року.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду м. Києва через суд першої інстанції протягом 5 днів з дня отримання стороною її копії.

Слідчий суддя