Номер провадження: 11-кп/785/628/14
Номер справи місцевого суду: 513/2213/13-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2014 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

судів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

в присутності обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі апеляції обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_11 , обвинуваченого ОСОБА_10 та його захисників ОСОБА_12 і ОСОБА_7 на вирок Саратського районного суду Одеської області від 18.04.2014 р. по кримінальному провадженню № 0000613, внесеному до ЄРДР 04.07.2013 р., відносно обвинувачених за ст. 187 ч. 3 КК України

ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Виноградівка Болградського району Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

21.03.2011 р. Болградським районним судом Одеської області за ст. 142 ч. 3 КК України із застосуванням ст. 44 КК України 1960 р. до 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна,

та

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Виноградівка Болградського району Одеської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України не маючого судимості,

В С Т А Н О В И Л А:
Вироком Саратського районного суду Одеської області від 18.04.2014 р. ОСОБА_9 та ОСОБА_10 засуджені за ст. 187 ч. 3 КК України до 8 років позбавлення волі кожний.

Цим же вироком цивільний позов потерпілої ОСОБА_15 задоволено частково, з ОСОБА_9

та ОСОБА_10 стягнуто солідарно на користь ОСОБА_15 грошову компенсацію моральної шкоди у сумі 30000 гривень; з ОСОБА_9 та ОСОБА_10 на користь держави стягнуто в рівних частках витрати на залучення експертів в загальній сумі 8729 гривень 60 копійок.

Зазначеним вироком суду ОСОБА_9 та ОСОБА_10 засуджені за вчинення злочинів за наступних обставин:

03.07.2013 року у невстановлений слідством час у м. Болград Одеської області між ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та двома невстановленими особами (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження) при зустрічі між собою була досягнута домовленість та розподілені ролі кожного щодо вчинення розбійного нападу на родину ОСОБА_16 , який проживає в с. Виноградівка Арцизького району Одеської області, у зв`язку з чим ними були відшукані необхідні речі для досягнення єдиного злочинного наміру, а саме: металевий стержень, мотузки, власноручно виготовлені з фрагментів рукавів светра, маски з прорізями для очей та автомобіль марки «AUDI А-4», сірого кольору, реєстраційний номер Республіки Болгарія НОМЕР_1 .

Слідуючи даної домовленості, 03.07.2013 року, приблизно о 22:00 годині, більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим, обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та двоє невстановлених осіб, взявши з собою вищевказані речі, використовуючи вищезазначений транспортний засіб, виїхали з м. Болград Одеської області в с. Виноградівка Арцизького району Одеської області, куди прибули 04.07.2013 року приблизно о 01:00 годині (більш точний час в ході досудового розслідування встановити не виявилось можливим), та діючи умисно, спільно та узгоджено, згідно раніше досягнутої домовленості, сховали вищезазначений автомобіль неподалік від кладовища, розташованого ліворуч на виїзді з с. Виноградівка в напрямку с. Кам`янське Арцизького району, та всі разом направились до будинку потерпілого ОСОБА_16 , розташованого по АДРЕСА_3 , взявши з собою з автомобілю вищевказані раніше приготовлені предмети.

Підійшовши до вищезазначеного будинку, обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та двоє невстановлених осіб, вдягнувши вищезазначені маски, діючи умисно, спільно та узгоджено, згідно раніше досягнутої домовленості, через огорожу двору таємно проникли на територію домоволодіння потерпілого ОСОБА_16 , де діючи групою осіб, слідуючи раніше досягнутої домовленості, із корисливих спонукань, з метою заволодіння чужим майном вчинили напад на родину ОСОБА_16 , а саме: достовірно знаючи, що господаря не має вдома, дочекавшись необхідного моменту, коли дружина ОСОБА_16 - ОСОБА_15 відчинить вхідні двері будинку та вийде на поріг, одразу ж здійснили напад на ОСОБА_15 - вискочивши з-за кута веранди будинку обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та двоє невстановлених осіб схопили потерпілу ОСОБА_15 ззаду таким чином, що один з числа вищезазначених нападників правою рукою закривав потерпілій рота, стискаючи при цьому їй щоки та губи, позбавляючи її можливості вільно дихати, та користуючись своєю фізичною перевагою, заштовхали її у коридор веранди, де нанесли їй декілька ударів рукою по голові, після чого штовхнули на підлогу, від чого остання впала на коліна та на лівий бік. Продовжуючи її тримати таким же чином, щоб остання не могла кричати, нанесли їй ще декілька ударів по голові, вимагаючи при цьому гроші. Далі обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та двоє невстановлених осіб (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження) вихопили з рук потерпілої ОСОБА_15 мобільний телефон та кинули його на підлогу, та, тримаючи останню під пахвами, затягнули її до спальні, де в цей же час знаходились троє малолітніх дітей, після чого штовхнули потерпілу на ліжко.

Продовжуючи свій злочинний намір обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та двоє невстановлених осіб діючи умисно, спільно та узгоджено, згідно раніше досягнутої домовленості, бажаючи викликати у потерпілої ОСОБА_15 враження справжності власних намірів, демонструючи свою фізичну перевагу та металевий предмет, який заздалегідь підготовили та взяли із собою, нанесли два-три удари рукою потерпілій по голові, стискаючи руками шию, постійно висловлювали словесні погрози застосування насилля, небезпечного для життя та здоров`я потерпілої, яке виразилось в погрозі вбивством, уразі не виконання вимог нападників, погрозою удушення, яку потерпіла ОСОБА_15 сприйняла як реальну загрозу власному життю та здоров`ю. Перебуваючи в спальній кімнаті, нападники ривком руки з шиї потерпілої ОСОБА_15 зірвали золотий ланцюжок, вагою 11 грам, вартістю 6000 гривень, на якому знаходився хрестик, вартістю 5 гривень, заволодівши цим майном. Однак, не зупинившись на досягнутому, в присутності малолітніх дітей, нанесли потерпілій ще декілька ударів по голові, від яких остання втратила свідомість. Лише після обливання її водою нападниками, потерпіла знову прийшла до свідомості. Після цього нападники продовжили вимагати у неї гроші, висловлюючи щодо неї погрози застосування насильства, що є небезпечним для життя, які полягали у погрозі вбивством.

В результаті протиправних дій обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та двох невстановлених осіб потерпіла ОСОБА_15 отримала тілесні ушкодження у вигляді осиплості голосу, саден та синців обличчя, синців по передній поверхні шиї, саден по передній поверхні лівого та правого колінних суглобів, які згідно висновку судово-медичного експерта № 117 від 05 липня 2013 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Крім того, обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та двоє невстановлених осіб, діючи умисно, спільно та узгоджено, згідно раніше досягнутої домовленості під час нападу на потерпілу ОСОБА_15 перебуваючи у житловому будинку, напали на ОСОБА_17 , який знаходився в одній з житлових кімнат будинку та відпочивав. Використовуючи свою фізичну перевагу та демонструючи металевий предмет і мотузку, словесно висловлюючи погрозу застосування насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я, зв`язали потерпілому ОСОБА_17 руки, наказавши останньому не залишати кімнату. Дії нападників потерпілий ОСОБА_17 сприйняв як реальну загрозу власному життю та здоров`ю.

Продовжуючи свій злочинний намір, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та двоє невстановлених осіб, діючи умисно, спільно та узгоджено, згідно раніше обумовленої домовленості з метою заволодіння грошима та матеріальними цінностями, самостійно відшукали в будинку ОСОБА_16 гроші у сумі 85 300 гривень, барсетку чорного кольору вартістю 100 гривень, та калькулятор вартістю 25 гривень, якими відкрито заволоділи, завдавши майнову шкоду родині ОСОБА_18 , з урахуванням вартості золотого ланцюжка та хрестика, на загальну суму 91 430 гривень.

Досягнувши своєї мети, обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_10 та двоє невстановлених осіб поясом від халату потерпілої ОСОБА_15 зв`язали їй руки, а відірваним шматком простирадла зв`язали їй ноги, лишивши її таким чином змоги пересуватися, після чого з місця вчинення злочину з викраденим майном втекли до вищевказаного схованого автомобілю марки «AUDI А-4», на якому почали рухатись в напрямку с. Кам`янське Арцизького району Одеської області. Через деякий час 04.07.2013 року, о 10 годині 20 хвилин при застосуванні службової собаки ОСОБА_9 та ОСОБА_10 були затримані працівниками міліції на окраїні с. Холмське Арцизького району Одеської області приблизно в 1 км від траси «Одеса-Ізмаїл». Місцезнаходження двох невстановлених осіб (матеріали відносно яких виділені в окреме провадження), які приймали участь у розбійному нападі на родину ОСОБА_16 , під час проведення слідчо-розшукових дій встановити не виявилось можливим.

В своїх апеляційних скаргах захисники ОСОБА_12 в інтересах ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в інтересах ОСОБА_9 просять змінити вирок відносно їхніх підзахисних та перекваліфікувати їхні дії з ч. 3 ст. 187 КК України на ч. 3 ст. 186 КК України та призначити ОСОБА_9 мінімальне покарання, визначене санкцією ч. 3 ст. 186 КК України, а ОСОБА_10 на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування призначеного покарання з іспитовим строком, посилаючись на те, що висновки суду в частині кваліфікації їх дій є необґрунтованими, не відповідають обставинам справи та наявним в матеріалах справи доказам, оскільки суд невірно прийшов до висновку, що між ОСОБА_9 та ОСОБА_10 існувала попередня домовленість із розподіленням ролей ніхто із обвинувачених таких показів не давав, обидва стверджували, що вони безпосередньо насилля до потерпілих не застосовували.

В апеляції захисник ОСОБА_7 в інтересах ОСОБА_10 просить вирок суду скасувати та ухвалити виправдувальний вирок відносно його підзахисного, посилаючись на те, що вирок суду є незаконним, необґрунтованим та немотивованим, оскільки ухвалений на сумнівних доказах винуватості ОСОБА_10 при нез`ясованій ролі останнього у вчиненому злочині.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_9 просить вирок суду скасувати та направити кримінальне провадження на новий судовий розгляд, посилаючись на те, що вирок суду є необґрунтованим, необ`єктивним та несправедливим, висновки суду не відповідають дійсності. Апелянт стверджує, що його права були порушені під час досудового та судового розслідування, а саме суд не взяв до уваги, що при затриманні його били працівники підрозділу «Беркут» разом з

сином та друзями потерпілого, а службова собака його покусала, а також те, що була досягнута домовленість потерпілого з його родичами, які виплатили потерпілому завдану шкоду у розмірі 100 000 грн., що необґрунтовано в ході досудового розслідування були виділені в окреме провадження матеріали відносно невстановлених осіб; маску не вдягав, а тому висновок експерта не відповідає дійсності, злочину не вчиняв, людей підвіз за плату, по своїй «дурості» зайшов у двір, не знаючи про подальші наміри цих людей, а потім за їх вимогою повіз їх назад, захисник в судовому засіданні свої обов`язки виконував неналежним чином.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_10 просить зазначений вирок суду скасувати як незаконний та необґрунтований, оскільки суд невірно дослідив усі обставини справи та не звернув увагу на порушення його прав, а саме: права на захист, знущань зі сторони працівників міліції, ОСОБА_16 та його друзів, на порушення вимог ст. 217 ч.4 КПК України.

Заслухавши доповідача, захисника ОСОБА_7 , який підтримав доводи своєї апеляції та уточнив її вимоги: просив вирок суду скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції, стверджуючи, що вирок постановлений некомпетентним судом, так як 90% обставин, встановлених судом, є тільки припущення, що недопустимо ніякими доказами не доведено наявність попередньої змови та розподілу ролей, потерпіла не впізнала його підзахисного як особу, яка була в її будинку при вчиненні нападу, ніхто не встановив, що робив його підзахисний в будинку, який стверджував, що знаходився у дворі, вважає, що неповноту необхідно усунути шляхом судових доручень, а для цього необхідно призначити новий судовий розгляд; обвинуваченого ОСОБА_10 , який не підтримав вимоги апеляції захисника ОСОБА_12 , підтримав апеляцію захисника ОСОБА_7 , уточнив вимоги своєї апеляції та просив апеляційний суд скасувати вирок і призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції, стверджуючи, що був на місці злочину, проте в будинок не заходив, в суді частково визнав свою вину, піддавшись на умовляння захисника та слідчого; обвинуваченого ОСОБА_9 , який не підтримав вимоги апеляції захисника ОСОБА_11 та підтримав свою апеляцію, стверджуючи при цьому, що він тільки підвіз малознайомих осіб на їх прохання та чекав їх в автомобілі разом з ОСОБА_10 . Коли малознайомі повернулись, то дали вказівку скоро їхати. Вони бачили, що за ними їде інший автомобіль, який моргав фарами, проте не зупинялись, тільки коли у їх автомобіля пошкодились колеса зупинились, всі побігли і він побіг; захисника ОСОБА_8 , який підтримав апеляцію захисника ОСОБА_7 та свого підзахисного, також стверджуючи, що не встановлена роль кожного із нападників, вважає, що в даному випадку мав місце ексцес виконавців тієї особи, яка застосовувала насилля, та просив вирок скасувати, призначити новий судовий розгляд; прокурора, який заперечував проти задоволення всіх апеляцій, розглянувши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_9 та ОСОБА_10 у скоєнні злочину за ст. 187 ч.3 КК України є обґрунтованим повно дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- Показами потерпілої ОСОБА_15 про те, що коли вона вночі о 01 год. 30 хв. вийшла на вулицю, щоб з мобільного телефону зателефонувати дочці, то в момент, коли почала закривати двері, до неї ззаду, з кута веранди, підійшов чоловік, який рукою затулив їй рота, штовхнув у веранду, де наніс декілька ударів по голові. В цей час хтось із нападників вирвав із руки мобільний телефон та викинув на підлогу, а чоловік, який її утримував, звалив її на підлогу, після чого, затуляючи їй рота одною рукою, наніс їй ще декілька ударів по голові, вимагаючи сказати де гроші, інакше уб`ють. Далі один з нападників схватив її за шию та почав душити, а вона їх просила не чіпати дітей. Всього нападників було четверо, які були спортивної статури, у темному одязі, обличчя всіх чотирьох були закриті саморобними масками з прорізями для очей. Двоє з них були високого зросту, як обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а інші двоє були нижчого росту. При цьому вони розмовляли на російській мові з гагаузьким чи молдавським акцентом. Голос обвинуваченого ОСОБА_9 схожий на голос того чоловіка, який першим схопив її. Біля неї постійно знаходилось двоє нападників, а інші двоє тим часом ходили по кімнатах і шукали гроші. У одного з нападників вона бачила металевий стержень, яким її не били, а лише погрожували. В подальшому її по підлозі двоє нападників затягли до кімнати, де спали онучки та кинули на ліжко. Чоловік, який її тримав, зірвав з її шиї золотий ланцюжок з дерев`яним хрестиком. В цей час діти прокинулись і почали плакати, а нападники продовжували вимагати у неї гроші, висловлюючи погрози та нанесли ще декілька ударів по голові, в результаті чого вона втратила свідомість та отямилась тільки після того, як один з нападників облив її водою. Отямившись вона побачила біля себе малолітнього сина, який кричав нападникам: «Не чіпайте маму». Вона дуже боялась за своє життя. Згодом нападники знайшли гроші, після чого зв`язали їй руки та ноги і пішли з будинку. А через п`ять хвилин додому прийшла донька, яка її розв`язала і зателефонувала чоловікові ОСОБА_16 , який приїхав через п`ять хвилин разом з ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , з якими поїхав шукати нападників. Далі зі слів чоловіка їй стало відомо, що по дорозі автомобіль нападників попав у яму, зупинився і нападники втекли, а 04.07.2013 р. працівники міліції затримали обвинувачених за с. Холмське Арцизського району. Також зі слів чоловіка їй відомо, що ОСОБА_10 раніше був у них вдома. Під час досудового розслідування родичі обвинувачених повернули їм 100 000 грн.

В судовому засіданні було досліджено протокол слідчого експерименту за участю потерпілої із застосуванням відео-фіксації, в ході якого потерпіла дала такі ж пояснення і показала, яким чином діяли нападники.

Потерпілий ОСОБА_16 також пояснив, що дізнавшись про напад, він зі своїми друзями приїхав додому, де взнав, що, заволодівши грошима із застосуванням насилля до жінки у присутності дітей, нападники зв`язали її та його старого батька і зникли. Жінка розповіла, що нападників було четверо і всі були у масках. Після цього він на своєму автомобілі разом з ОСОБА_21 . ОСОБА_19 і ОСОБА_22 поїхали шукати нападників у напрямку с. Кам`янське Арцизського району та на виїзді із села зупинились на заправці, де зателефонували у міліцію і в цей час почули, що біля кладовища, розташованого також при виїзді із села, спрацювала сигналізація автомобіля, який тут же різко почав рухатись у напрямку с. Кам`янське. Вони поїхали за цим автомобілем це був «Ауді А 4» без номерних знаків, який вони переслідували та повідомили про це в міліцію. В ході переслідування автомобіль попав в яму, а потім зупинився, відчинились двері з обох сторін, з яких вибігли люди та побігли праворуч і ліворуч. Вони ж стали шукати в автомобілі гроші, але не знайшли, проте в багажнику знайшли номерні знаки Республіки Болгарія. Після цього ОСОБА_19 сів за кермо автомобіля «Ауді А 4», а він за кермо свого автомобіля та поїхали додому, де вже були працівники міліції. Далі вони їздили по полях в пошуках злочинців, біля 5-ї години ранку приїхали на місце, де нападники кинули свій автомобіль. Тут вже працювали співробітники міліції, які виявили сліди, що вели у соняшникове поле та у сторону с. Холмське до траси «Одеса-Ізмаїл». В подальшому йому зателефонували працівники міліції та повідомили про затримання поблизу с. Холмське двох осіб. Приїхавши на вказане місце вони побачили затриманого, який назвався ОСОБА_23 та який повідомив, що їх було четверо, він стояв на «шухері». В цей час привезли іншого затриманого ОСОБА_24 , якого він впізнав, так як був раніше знайомий з ним приїжджав до нього додому дивитись коней.

Потерпілому також зі слів його пристарілого батька ОСОБА_17 стало відомо, що один із нападників, який був у масці та рукавичках, повалив його на підлогу, зв`язав мотузкою та питав де гроші.

06.07.2013 р. потерпілому зателефонував незнайомий чоловік і запропонував зустрітися. На зустріч приїхав цей чоловік ще з двома хлопцями, які назвались родичами ОСОБА_25 та просили владнати конфлікт, а через кілька днів привезли йому 100 000 грн.

Аналогічні пояснення про обставини переслідування нападників та затримання обвинувачених дали свідки ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , які були при цих подіях разом з потерпілим ОСОБА_16 .

Свідку ОСОБА_26 брату потерпілого ОСОБА_16 , з телефонного дзвінка останнього стало відомо про напад на його сім`ю та викрадення грошей. Прийшовши в сім`ю невістки та батька, дізнався, що в 01 год. 30 хв. в дім увірвалося чотири нападники в масках, побили ОСОБА_15 зв`язали її та батька, забрали гроші. У невістки на шиї він бачив синці. В подальшому він з братом під`їхав на окраїну с. Холмське, де співробітники міліції затримали обвинувачених. В його присутності ОСОБА_27 підтвердив їх причетність до нападу, тільки про себе говорив, що стояв «на шухері».

Свідок ОСОБА_28 донька потерпілих, додому повернулась приблизно біля другої години ночі та побачила, що двері у дім відчинені, в кімнатах розкидані речі, її матір була побита та зв`язана поясом від халату і шматком простирадла. Матір розповіла, що на неї напали чотири

чоловіки у масках, били її, душили, вимагали сказити де гроші, зірвали з її шиї золотий ланцюжок з дерев`яним хрестиком. Також нападники зв`язали її дідуся.

Згідно висновку судово-медичного експерта № 117 від 05.07.2013 р. у потерпілої ОСОБА_15 виявлені тілесні ушкодження у вигляді осиплості голосу, саден та синців обличчя,синців по передній поверхні шиї, саден по передній поверхні обох колінних суглобів, які могли бути спричинені при механізмі та в час, вказані потерпілою та відносяться до легких тілесних ушкоджень, які були спричинені в результаті не менше тринадцяти точок прикладання травмуючої сили. Також з урахуванням осиплості голосу та наявності крововиливів на передній поверхні шиї, експерт заключив, що не виключається утворення цих ушкоджень в результаті здавлювання шиї (т.2, а.с.46-47).

В ході огляду місця події біля воріт на подвір`ї потерпілого ОСОБА_16 було виявлено металевий стержень, який зі слів потерпілої ОСОБА_15 був у руках одного з нападників, та мотузки білого кольору, якими в`язали потерпілого ОСОБА_26 (т.2, а.с.10-12). Вказаний металевий предмет було вилучено згідно цього протоколу, оглянуто слідчим (т.2 а.с.71-72) та визнано речовим доказом (т.2 а.с.28, 37-39).

Таким чином пояснення потерпілої про обставини застосування до неї насилля в ході нападу повністю відповідають висновкам судово-медичної експертизи, протоколу огляду місця події, поясненням потерпілого ОСОБА_16 , свідків ОСОБА_26 та ОСОБА_28 яким одразу після нападу потерпіла розповіла про обставини нападу так само, як і в суді, а тому обґрунтовано правдивість її показів не визвала у суду першої інстанції будь-яких сумнівів.

Підстав вважати пояснення потерпілої недостовірними апеляційним судом не встановлено.

Свідки ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 - співробітники правоохоронних органів суду показали, що отримавши повідомлення в чергову частину підрозділу особливого призначення «Беркут» про розбійний напад в с. Виноградівка Арцизького району та те, що злочинці переховуються в полях і посадках, екіпаж «Беркут» приїхав по трасі «Одеса-Ізмаїл» на околицю с. Холмське Арцизького району, де із застосуванням службової собаки в ході пошуків (неодноразово прочісували місцевість, а після 11:00 години, коли прибув кінолог із собакою, помітили, що собака переслідує 2-х чоловіків, які бігли в напрямку автотраси, свідок ОСОБА_31 зробив попереджувальний постріл та затримав одного із втікачів, а ОСОБА_32 другого) були затримані за підозрою у вчиненні розбійного нападу обоє обвинувачені, які переховувались на відстані приблизно 1 к. від с. Холмське. Перший затриманий назвався ОСОБА_9 , мешканцем с. Виноградівка та розповів, що напередодні він разом з « ОСОБА_33 » та ще двома невідомими особами на автомобілі «Ауді А 4» приїхали в с. Виноградівка, автомобіль залишили біля кладовища, а самі пішли в село, де проникли в будинок потерпілого та забрали гроші. Він особисто стояв на «шухері». Потерпілий переслідував їх на своєму автомобілі. Коли їх автомобіль попав в яму і були пошкоджені колеса, то вони кинули його та втекли полями та посадками. ОСОБА_9 вказав місце, де начебто сховали гроші, проте там нічого не виявили. Другий затриманий ОСОБА_10 заперечував свою причетність до розбійного нападу.

Вказані пояснення відповідають акту про застосування службової собаки (т.2 а.с.135-136) та протоколу огляду місця події ділянки місцевості на околиці с. Холмське на відстані приблизно 1 км від автотраси «Одеса Ізмаїл» із застосуванням службової собаки, відповідно до якого собака в траві виявила двоє чоловіків, які намагалися втекти, але були затримані. Ними виявились ОСОБА_9 та ОСОБА_10 . При цьому ОСОБА_9 пояснив, що вони перелізли через паркан, зайшли у будинок, з якого забрали гроші, які знаходились у барсетці. При цьому він сам знаходився «на стрьомі». З грошима вони побігли на кладовище, де раніше залишили свій автомобіль і поїхали у напрямку с. Кам`янське, але у їх автомобілі лопнули колеса і вони втекли. Він з ОСОБА_10 добігли до місця, де їх затримали (т.2, а.с. 131-133).

Свідок ОСОБА_34 разом з працівниками міліції оглядав лісосмуги, розташовані поряд з соняшниковим полем, в яке втекли нападники та в одній із лісосмуг на землі була виявлена темно-синя маска з прорізями для очей та рота, яку співробітники міліції вилучили.

Цей факт виявлення та вилучення маски зафіксовано в протоколі огляду лісосмуги, розташованої за с. Виноградівка в напрямку с. Кам`янське Арцизського району (т.3 а.с.33).

Також в ході розшукових дій під час огляду поля, розташованого на лівій стороні автодороги «Виноградівка Кам`янське», на відстані 200 м від поля соняшника, була виявлена друга маска, виготовлена з рукава трикотажного светра чорного кольору (т.3, а.с.35-36).

Виявлення вказаних масок відповідає поясненням потерпілої, що всі чотири нападники були в саморобно виготовлених масках, а також місце їх виявлення узгоджується з пояснення потерпілого ОСОБА_35 та свідків про місце, де нападники покинули свій автомобіль та почали втікати, що також свідчить про те, що їх викинули саме обвинувачені.

Ця обставина підтверджується і висновком експерта № 714 від 09.09.2013 р. (т.3, а.с.72-78), відповідно до якого волосся, вилучене із маски № 1, виявленої при огляді місця події (об`єкти № 2, 4-9) та волосся, вилучене із маски № 2, також виявленої в ході огляду місця події (об`єкт № 12) є волоссям людини та по всім морфологічним ознакам сходиться з волоссям з голови ОСОБА_9 та відрізняється від волосся ОСОБА_10 . А волосся, вилучене із маски № 2 (об`єкти № 10,11,13-17) є волоссям людини та по всім морфологічним ознакам сходиться з волоссям з голови ОСОБА_10 .

Крім того, в ході огляду місця події а саме будинку та прибудинкової території потерпілих (т.2 а.с.10-12) біля ганку, де розташована кухня, на плитці та в палісаднику на землі були виявлені сліди взуття, які вилучено методом лінійної фотозйомки, а також 10 відрізків липкої стрічки скотч зі слідами пальців рук та два відрізки зі слідами рукавичок, а в ході огляду автомобіля «Ауді А 4», на якому нападники намагалися втекти, крім іншого, також були виявлені та вилучені сліди пальців рук (т.2, а.с.31-36), які визнані речовими доказами.

В ході досудового розслідування за участю спеціаліста у підозрюваного ОСОБА_9 було вилучено його взуття, в якому він був взутий в ніч вчинення злочину (т.2, а.с.186-187).

Відповідно до висновку № 103 від 10.07.2013 р. експерта (т.2, а.с.194-200), слід низу взуття, зафіксований на фотоілюстрації №20 таблиці ілюстрацій до протоколу огляду місця події від 04.07.2013 р. в с. Виноградівка залишений правим напівчеревиком, вилученим 07.07.2013 р. у ОСОБА_9 , а слід низу підошви взуття, зафіксований на фотоілюстрації №18 міг бути залишений лівим напівчеревиком, вилученим у ОСОБА_9 .

Також відповідно до висновку № 100 від 07.07.2013 р. експерта, на відрізках прозорих липких стрічок, вилучених під час проведення огляду автомобіля «Ауді А 4», були виявлені сліди пальців рук, залишені обома обвинуваченими (т.3, а.с.23-30).

Вина обвинувачених також підтверджується поясненнями свідків: ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , протоколом усної заяви потерпілого ОСОБА_26 , речовими доказами та іншими доказами, належним чином дослідженими судом першої інстанції та викладеними у вироку.

Самі обвинувачені в суді першої інстанції свою вину визнали частково, підтвердили що на автомобілі ОСОБА_9 марки «Ауді А 4» разом з «Петром» та «Ванею» за пропозицією останніх поїхали до потерпілого ОСОБА_16 забрати борг. Приїхавши в село, автомобіль залишили біля кладовища і всі разом пішли до будинку потерпілого. В спортивній сумці «Петі» та «Вані» були саморобні маски. Приблизно о першій годині ночі вони зайшли у двір потерпілого, де всі одягли маски, крім ОСОБА_9 , який залишився на подвір`ї і до будинку не заходив. «Петя» чи « ОСОБА_39 » обхватили потерпілу ОСОБА_40 руками та заштовхали її у веранду. При цьому обвинувачений ОСОБА_10 стверджував, що насилля до потерпілих не застосовував, а обвинувачений ОСОБА_9 пояснював, що він до будинку потерпілих не заходив, залишався у дворі біля автомобіля «Газель», щоб спостерігати за обстановкою.

Як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді обидва обвинувачені не заперечували, що вони всі четверо побігли до автомобіля, залишеного на кладовищі, який в ході їх переслідування потерпілим попав в яму, зупинився та вони всі повтікали, а потім вдвох були затримані працівниками правоохоронних органів за допомогою службової собаки.

Проте їх пояснення не в повній мірі відповідають дійсності, так як спростовуються приведеними вище доказами, в тому числі поясненнями потерпілої про те, що на неї напало четверо осіб, які всі були в масках, двоє з них були високого зросту, як обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а інші двоє були нижчого росту. При цьому вони розмовляли на російській мові з гагаузьким чи молдавським акцентом. Голос обвинуваченого ОСОБА_9 схожий на голос того чоловіка, який першим схопив її; поведінкою обвинувачених після вчинення злочину та фактом виявлення саморобних масок в районі їх переховування з волоссям, яке належало саме їм.

Як видно з апеляційних скарг та доводів, які були викладені в судовому засіданні стороною захисту, в них не ставиться питання про те, що судом безпідставно не були досліджені певні

докази, або були досліджені неповно, які б містили дані, що виправдовують обвинувачених та до апеляційного суду не надходили клопотання про дослідження таких доказів, а тому доводи сторони захисту про неповне дослідження обставин справи судом першої інстанції є необґрунтованими.

Крім того, неповнота дослідження обставин справи не є підставою для призначення нового судового розгляду в суді першої інстанції, про що заявлені вимоги в апеляціях.

Також доводи сторони захисту про те, що судом не доведена наявність попередньої змови та не встановлена роль кожного із нападників у вчиненні злочину, спростовуються встановленими судом їх фактичними діями та поведінкою під час вчинення злочину, дії яких були узгоджені в частині застосування насильства, погроз, пошуку грошей, про що свідчить те, що вони всі разом (вчотирьох) зайшли до будинку та після знайдення грошей всі разом покинули будинок, в ході нападу одні застосовували насилля до потерпілої, намагаючись дізнатися місце знаходження грошей, а другі тим часом шукали гроші. Крім того, всі нападники, в тому числі обвинувачені, під час вчинення злочину були в масках, які виготовили заздалегідь, готуючись до злочину, погрожували потерпілій металевим стержнем, який принесли з собою, що також свідчить про попередню підготовку та попередню змову на вчинення злочину.

Встановлені судом обставини свідчать про відсутність підстав вважати наявність ексцесу виконавця, а тому доводи в цій частині захисника ОСОБА_8 також є необґрунтованими.

Доводи обвинувачених в судовому засіданні суду першої інстанції про те, що ОСОБА_9 до будинку не заходив, а залишався у дворі та наглядав за обстановкою, спростовані дослідженими в суді доказами і самі по собі не виключають складу злочину при наявності попередньої змови. Крім того, вони не можуть бути прийняті до уваги як достовірні, так як спростовані доказами та обвинувачені в цій частині неодноразово змінювали свої покази, які є суперечливими, що також вказує на їх недостовірність.

Так, в апеляційній скарзі ОСОБА_9 вказує, що нападників за плату привіз до потерпілого, зайшов у двір потерпілого, нічого не знаючи про наміри осіб, які за плату просили їх підвезти, а потім за їхньою вимогою повіз їх у зворотному напрямку.

Разом з тим в судовому засіданні апеляційного суду обвинувачений ОСОБА_10 пояснив, що саме його малознайомі особи попросили підвезти до потерпілого, щоб забрати борг. Проте не він їх підвозив, в автомобілі ОСОБА_9 він їхав в якості пасажира. Автомобіль залишили біля кладовища, він маску не вдягав. При цьому не пояснив чому його попросили підвезти, тоді як фактично підвозив ОСОБА_9 на своєму автомобілі і не пояснив для чого він сам поїхав з цими особами, яка була його роль.

ОСОБА_9 вже в кінці розгляду апеляцій додатково пояснив, що саме його ці особи попросили підвезти до потерпілого, яких він довіз, але чекав на них в автомобілі біля кладовища і разом з ним залишався ОСОБА_10 , що суперечить поясненням його та ОСОБА_10 в суді першої інстанції.

Апеляційним судом також не встановлено підстав для перекваліфікації дій обох обвинувачених зі ст.187 ч.3 на ст.186 ч.3 КК України, про що заявлені вимоги їх захисниками, які приймали участь в суді першої інстанції, так як насильство, яке було застосовано до потерпілої здавлювання шиї, нанесення побоїв по життєво важливому органу голові, що призвело до втрати свідомості, було небезпечним для її життя та здоров`я, а також їй були виказані погрози позбавленням життя із демонстрацією металевого предмету.

На підставі викладеного колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість вироку суду і про відсутність підстав для його скасування чи зміни, виходячи з вимог апеляцій, які розглядались судом та положень ст. 404 КПК України, відповідно до якої суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги та може вийти за рамки цих меж, якщо цим не погіршується становище обвинувачених.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_9 та ОСОБА_10 а також захисників ОСОБА_12 , ОСОБА_11 , ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Саратського районного суду Одеської області від 18.04.2014 р. стосовно ОСОБА_9 та ОСОБА_24 без змін.

Запобіжний захід обом обвинуваченим залишити попередній тримання під вартою.

Касаційна скарга на ухвалу апеляційного суду може бути подана протягом трьох місяців з дня її проголошення безпосередньо до суду касаційної інстанції, а засудженими, які тримаються під вартою, - в той самий строк з дня вручення їм копії судового рішення.

Судді апеляційного суду Одеської області: ОСОБА_2

ОСОБА_3

ОСОБА_4