Справа № 452/1601/15-к
Номер провадження 1-кп/452/153/2015
ВИРОК
іменем України
24 липня 2015 року м.Самбір
Самбірський міськрайонний суд Львівської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника адвоката ОСОБА_5 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , на даний час утримується в Івано- Франківському слідчому ізоляторі, громадянина України, військовослужбовця, несудимого, -
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України,
ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем за призовом під час мобілізації на особливий період та займаючи посаду сержанта з матеріального забезпечення автомобільної роти підвозу МТЗ військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 , 15 липня 2014 року о 15 годині в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ч. ч. 1, 3 ст. 1, ч. 4 ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 11, 16, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Військової присяги, маючи намір ухилитися від виконання обов`язків військової служби назавжди, умисно, самовільно, без поважних причин залишив вказану військову частину та вибув за місцем свого проживання в с. Оброшине Пустомитівського району Львівської області і безпідставно не виконував обов`язків військової служби, вчинивши своїми діями дезертирство.
Під час судового розгляду ОСОБА_4 винуватим себе визнав повністю та показав, що 25 березня 2014 року був призваний на військову службу за мобілізацією на особливий період та скерований для подальшого проходження військової служби до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка розташована у АДРЕСА_2 .
26 березня 2014 року відповідно до наказу командира вищевказаної військової частини його призначено на посаду сержанта з матеріального забезпечення автомобільної роти підвозу МТЗ військової частини (польова пошта НОМЕР_1 ).
15 липня 2014 року самовільно, без дозволу командирів, залишив військову частину і повернувся у АДРЕСА_1 до батьків, перебуваючи у нервовому стресі, так як командування відмовило йому приймати участь у бойових діях на сході України. У скоєному щиро розкаявся.
Учасники судового провадження не оспорювали обставини винуватості ОСОБА_4 у дезертирстві і тому на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, урахувавши те, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 вчинив дезертирство, тобто самовільно залишив військову частину, він повинен нести кримінальну відповідальність за ч. 1 ст. 408 КК України.
При призначенні покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, особу винного, обставини, що пом`якшують його покарання.
ОСОБА_4 вчинив злочин середньої тяжкості.
До кримінальної відповідальності він притягується вперше, позитивно характеризується за місцем проживання та служби.
Обставини, які пом`якшують його покарання щире каяття і активне сприяння розкриттю злочину.
Обтяжуючі вину обставини відсутні.
Ураховуючи наведене, суд дійшов до висновку про призначення ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
У зв`язку з тим, що ОСОБА_4 призначається покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, ураховуючи особу обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання та служби, пом`якшуючі його покарання обставини та відсутність обтяжуючих вини обставин, суд дійшов до висновку про можливість виправлення ОСОБА_4 без відбування покарання і тому є підстави прийняти рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням.
Судових витрат по справі не має.
Цивільний позов не заявлено.
Речові докази по справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 369-371, 374 КПК України, суд
ОСОБА_4 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 408 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк 2 ( два ) роки.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.
Установити ОСОБА_4 іспитовий строк один рік.
Відповідно до п. 3,4 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.
Запобіжний захід, до вступу вироку в законну силу ОСОБА_4 змінити з тримання під вартою на особисте зобов`язання, звільнивши його з-під варти в залі суду негайно.
Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання термін тримання його під вартою з 09 червня 2015 року по 24 липня 2015 року включно.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не буде подано, і може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через суд, який ухвалив вирок, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя