У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого ОСОБА_6
суддів ОСОБА_7, ОСОБА_8

розглянувши в судовому засіданні у м. Києві 13 жовтня 2015 року заяву захисника ОСОБА_4 про перегляд в порядку глави 33 КПК України Верховним Судом України судових рішень щодо ОСОБА_5,

в с т а н о в и л а:

Вироком Печерського районного суду м. Києва від 23 травня 2014 року на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого частиною першою статті 333 КК України, і призначено покарання у виді 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. Вирішено питання речових доказів відповідно до статті 100 КПК України (далі - КПК).

Ухвалою судді судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду м. Києва від 4 липня 2014 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_4 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_5 на вищезазначений вирок.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 5 вересня 2014 року відмовлено захиснику ОСОБА_4 в інтересах засудженого ОСОБА_5 у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на вказані судові рішення.

У заяві захисника ОСОБА_4 до Верховного Суду України йдеться про перегляд наведених судових рішень в порядку глави 33 КПК й одночасно долучено клопотання про поновлення строку на оскарження з посиланням на положення статті 447 КПК.

Заслухавши доповідача, вивчивши заяву та клопотання, долучені до них копії судових рішень, колегія суддів встановила наступне.

Відповідно до статті 445 КПК України підставою для перегляду судових рішень Верховним судом України, що набрали законної сили, є: 1)неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої законом України про кримінальну відповідальність, у подібних правовідносинах, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень (крім питань неоднакового застосування санкцій кримінально-правових норм, звільнення від кримінальної відповідальності чи покарання);

2) неоднакове застосування судом касаційної інстанції однієї і тієї самої норми права, передбаченої цим Кодексом, що зумовило ухвалення різних за змістом судових рішень;

3) невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції висновку щодо застосування норми права, викладеному в постанові Верховного Суду України;

4) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Звертаючись до Верховного Суду України, захисник ОСОБА_4 зазначає як підставу для перегляду судового рішення - невідповідність судового рішення суду касаційної інстанції щодо ОСОБА_5 висновку щодо застосування норми права.

При цьому посилається на порушення місцевим судом правил призначення покарання при затвердженні угоди про визнання винуватості, зокрема, недотримання ним вимог статей 472, 474, 475 КПК й вихід за межі узгодженого сторонами покарання.

Вказує й на те, що допущені судом порушення суперечать не лише вимогам закону, а й листу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15 листопада 2012 року № 223-1679/0/4-12 «Про деякі питання здійснення кримінального провадження на підставі угод», а також висновку кафедри кримінального процесу та оперативно-розшукової діяльності Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого від 22 жовтня 2014 року № 128-01-2730.

Зазначає про безпідставність відмови апеляційним та касаційним судами у відкритті проваджень за його скаргами в інтересах ОСОБА_5, які не звернули увагу на наведені порушення місцевого суду, чим позбавили останнього реалізації конституційного права на забезпечення апеляційного та касаційного провадження.

У заяві захисник не наводить конкретних положень статті 445 КПК, якими регламентуються підстави для перегляду судових рішень Верховним Судом України, які розширеному тлумаченню не підлягають, а фактично ставить питання про перегляд вироку Печерського районного суду м. Києва від 23 травня 2014 року щодо ОСОБА_5 у зв'язку із порушенням судом вимог кримінального процесуального закону при затвердженні угоди про винуватість.

Зазначене з огляду на положення статті 445 КПК не є предметом перегляду Верховним Судом України, у зв'язку із чим відсутні підстави для відкриття провадження, а відтак і для розгляду питання про поновлення строку на оскарження судових рішень.

Керуючись статтями 450, 451 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

відмовити захиснику ОСОБА_4 у допуску до провадження Верховного Суду України справи щодо засудженого ОСОБА_5 про перегляд судових рішень щодо останнього.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_7 ОСОБА_6 ОСОБА_8

З оригіналом згідно

Суддя Верховного Суду України ОСОБА_6