Апеляційний суд Київської області
17 лютого 2010 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі
головуючого судді : Ігнатюка О.В.
суддів : Капічон О,М., Костенко І,В.
за участю прокурора : Ковальчука Т.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві кримінальну справу за апеляціями державного обвинувача та адвоката ОСОБА_1 , який представляє інтереси засудженого І/щука Ю.М. на вирок Бариші&ського районного суду Київської області від 26 листопада 2009 року , яким
ОСОБА_2, 21.07 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, - українця , громадянина У країни , ІНФОРМАЦІЯ_3, неодруженого , непрацюючого, що мешкає в АДРЕСА_1, не маючого судимості в силу ет.89 КК України, -
засуджено за ч.2 ст. 121 КК України на 7 років позбавлення волі. Вирішене питання про речові докази, -
В С 'Г А Н О В И Л А , -
За вироком суду ОСОБА_2. визнаний винним і засуджений за те , що 11.10.2008 року близько 12 години, знаходячись у кухонній кімнаті житлового будинку, який розташований по вулиці Лісовій, 14 в с. Селичівка, Баришівського району, Київської області , під час розпивання спиртних напоїв з ОСОБА_3 та перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння у вказаному будинку, між ними виникла словесна сварка на ґрунті неприязних відносин, яка переросла в бійку, в ході якої ОСОБА_3 наніс один удар ОСОБА_2, а потім ще декілька ударів руками по голові.
В ході бійки ОСОБА_2 взяв зі столу кухонного ножа в праву руку та умисно, з метою нанесення тілесних ушкоджень, наніс одне колото - різане проникаюче поранення передньої поверхні грудної клітини та два непронккаючих ножових поранення м'яких тканин грудної клітини справа та лівого стегна.
Після нанесення тяжкого тілесного пошкодження ОСОБА_3, ОСОБА_2 зник з місця вчинення злочину. ОСОБА_3 1.М. каретою швидкої допомоги був доставлений до Баришівської районної центральної лікарні та 11.10.2008 року близько 13 години 30 хвилин від отриманих тілесних ушкоджень номер,
Згідно висновку судово-медичної експертизи № 3 -т від 20.01.2009 року смерть ОСОБА_3 настала в результаті одного проникаючого колото - різаного поранення передньої поверхні грудної клітини з ушкодженням легеневої артерії, що призвело до гострої крововтрати, яке відноситься до категорії тяжких тілесних пошкоджень, яке відноситься до категорії небезпечних для життя в момент спричинення і в даному випадку призвело до смерті. Два непроникаючих ножових поранення мяких тканин грудної клітини справа та лівого стегна відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоровя.
Нанесення ударів лезом кухонного ножа у життєво-важливий орган людини - груди та наявний прямий причинно - наслідковий зв'язок між цими ударами та смертю, свідчать про спрямованість умислу І щука Ю.М. на нанесення тяжких тілесних ушкоджень ОСОБА_4
державний обвинувач по справі, не оспорюючи доведеності вини засудженого та вірності кваліфікації його дій, просить змінити вирок Баришівського районного суду щодо ОСОБА_2, зазначивши у вступній частині вироку прокурора Шеховцова О.О., який брав участь у розгляді кримінальної справи. Апелянт мотивує свої вимоги тим, що вирок, на його думку, є незаконним з підстав істотного порушення вимог кримінально - процесуального закону, яке полягає в тому, що суд не зазначив у вступній частині вироку прокурора Шеховцова О.O., який брав участь у розгляді кримінальної справи.
Адвокат ОСОБА_1, який представляє інтереси засудженого просить вирок суду змінити в частині кваліфікації злочину, перекваліфікувавши дії ОСОБА_2 на ст. 124 КК України та призначити йому відповідне покарання. В обґрунтування апеляції посилається на те, що судове слідство було проведено однобічно, висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, внаслідок чого було застосовано неправильно кримінальний закон. Зокрема, ОСОБА_2 з часу його затримання протягом всього досудового та судового слідства своїх показів не міняв, сприяв розкриттю злочину, ОСОБА_2 зазначав , що наносив удари ОСОБА_3 ножем в ногу та інші частини тіла з метою припинити напад і відірватися від нападника, тобто перебував в стані необхідної оборони, що підтверджується висновками експерта, протоколом відтворення обстановки і обставин події, відеокасетою з відеозаписом, а також показаннями свідка ОСОБА_5 про те, що вона бачила на обличчі ОСОБА_2 синці, крововиливи і розбиту брову. Суд безпідставно визнав недопустимими дані покази як доказ, оскільки даний свідок є зацікавленою особою - братом її чоловіка. Разом з цим суд в основу вироку поклав показання свідка ОСОБА_6 - співмешканця потерпілої. Суд не взяв до уваги покази потерпілої ОСОБА_7 про те, що були випадки, коли її син порізав свого родича, що свідчить про агресивний характер останнього. Протокол огляду місця події не відповідає вимогам ст.ст.85, 191 КГІК України , де всі істотні для справи обставини виражені однією фразою « все на місці, слідів боротьби не виявлено». Також на момент порушення кримінальної справи була встановлена особа, яка вчинила злочин , а всупереч вимогам ст.98 КГІК України справу було порушено за фактом і лише 11.12.2008 року справа порушена проти особи. Слідством не було призначено його підзахисному експертизу на предмет виявлення тілесних ушкоджень . Покази підсудного, що кухонний ніж, яким він захищався , випадково опинився в нього в руці підтверджується додатковим протоколом огляду місця події від 11.10.2008 року з якого видно, що в різних місцях на кухні виявлено 17 різних кухонних ножів.
Заслухавши доповідача , думку прокурора, який відкликав свою апеляцію, просив по ній закрити апеляційне провадження та заперечував проти апеляції захисника ; думку захисника , який підтримав свою апеляцію , просив її задовольнити та не заперечував проти закриття апеляційного провадження за апеляцією прокурора ; перевіривши доводи апеляції та матеріали справи , колегія суддів вважає , що апеляція захисника задоволенню не підлягає, а за апеляцією прокурора необхідно закрити провадження з наступних підстав .
Висновок суду про доведеність винності засудженого у вчиненні зазначеного у вироку суду злочину відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами .
Дії ОСОБА_2 вірно кваліфіковані судом за ч. 2 ст. 121 КК України. При призначенні покарання засудженому суд врахував тяжкість вчиненого злочину , особу засудженого , обставини, що впливають на покарання та вірно призначив йому покарання, передбачене ч.2 ст.121 КК України, яке відповідає вимогам ст.ст.50, 65 КК У країни .
Посилання в апеляції захисника на відсутність в діях засудженого складу злочину, передбаченого ч.2ст.121 КК України та знаходження ОСОБА_2 в стані необхідної оборони з перевищенням її меж спростовується сукупністю зібраних на досудовому слідстві та підтверджених в судовому засіданні доказів .
Зокрема , будучи допитаним в якості обвинуваченого 17.03.2009 року / а.с.53/ ОСОБА_2 пояснював , що коли ОСОБА_3 тягнув його на вулицю, він зі столу схопив кухонний ніж з метою віддякати ОСОБА_3 від себе. Щоб не завдати великої шкоди ОСОБА_3, він вдарив його ножем в ногу, ОСОБА_3 на це не звернув уваги. Потім він вийшов з себе , сильно розлютився, спричинив декілька ударів ножем по тілу, куди саме і яким чином не памятає. Тільки в подальшому ОСОБА_2 частково змінив показання і почав вказувати, що наносив потерпілому удари ножем, будучи в шоковому стані та з метою захисту.
Посилаючись на перебування ОСОБА_2 в стані необхідної оборони засуджений та його захисник вказують , що саме дії потерпілого призвели до відповідної поведінки ОСОБА_2
Однак, не ґрунтуються на матеріалах справи посилання засудженого на те, що ОСОБА_3 спочатку вдарив його відром з водою по голові, розбивши брову , після чого він змушений був захищатися, Відповідно до висновку експерта № 277 від 23.11.2009 року на обличчі ОСОБА_2 виявлений застарілий рубець на верхній губі ліворуч, інших пошкоджень на його голові не виявлено. В указаній ОСОБА_2 області лівої брови пошкоджень не виявлено / а.с. 160/. Крім того, свідок ОСОБА_6, який бачив засудженого відразу після вчинення злочину також тілесних ушкоджень на обличчі ОСОБА_2 не помітив, а тому суд правомірно не взяв до уваги показання в судовому засіданні свідка ОСОБА_5 ОТІ. про те, що вона бачила на обличчі ОСОБА_2 крововиливи та синці, оскільки їй було невідомо ким та коли вони були спричинені.
Із показань свідка ОСОБА_6 та потерпілої ОСОБА_3 ЛТІ. вбачається , що коли після вчиненого вони зайшли до приміщення, де сиділи її син та ОСОБА_2, то безладу та розлитої води в літній кухні не було, була лише трохи зсунута доріжка., що також спростовує показання засудженого про нанесений йому ОСОБА_3 удар відром з водою в область брови.
В апеляції захисник посилається на ту обставину, що його підзахисному слідством не було призначено експертизу на предмет виявлення тілесних ушкоджень. Однак « як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 після вчиненого злочину знаходився в розшуку до 17 березня 2009 року і мав можливість пройти освідування на факт виявлення тілесних ушкоджень при їх наявності.
Захист в апеляції акцентує увагу на агресивний характер ОСОБА_3, однак ця обставина нічим обєктивно не підтверджується .
Що стосується вказівки захисту на невідповідність вимогам КПК України протоколу огляду місця події, де вказано, що «все на місці, слідів боротьби не виявлено», то в цей же день слідчими органами було проведено додатковий огляд місця події, про що було складено протокол / а.с.12 ~-14/.
Про наявність умислу ОСОБА_2 на спричинення потерпілому саме тяжких тілесних ушкоджень свідчить нанесення останньому ударів в життєво - важливий орган - грудну клітину лезо ножа та передбачення настання тяжких наслідків .
Суд вірно розцінив часткову зміну показань засудженого щодо відсутності умислу на спричинення тяжких тілесних ушкоджень як спосіб захисту і спробу уникнути покарання за вчинений тяжкий злочин.
Оскільки судом при розгляді справи не було допущено порушень норм КПК України , повно та всебічно досліджено зібрані докази, то колегія суддів не знаходить підстав для скасування вироку суду.
Відповідно до вимог ст.355 КПК України до початку розгляду справи в апеляційному суді особа, яка подала апеляцію має право доповнити, змінити або відкликати її.
Згідно ст.364 КПК України у разі відмови особи, яка подала апеляцію, від своїх вимог, апеляційний суд виносить ухвалу про закриття апеляційного провадження. Оскільки прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції звернувся до суду з заявою, в якій відкликає свою апеляцію, то колегія суддів закриває провадження за його апеляцією.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст.365 -366 КПК України , колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області, -
Апеляцію адвоката ОСОБА_1 , який представляє інтереси засудженого ОСОБА_2. - залишити без задоволення .
Вирок Баришівського районного суду Київської області від 26 листопада 2009 року щодо ОСОБА_2 - залишити без зміни

Судді: