ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1-22/2010

18 лютого 2010 року Козівський районний суд

Тернопільської області

в складі: головуючого Боднарук Б.В.

при секретарі: Сташків О.С.

з участю прокурора: Псарюк В.Ф.

підсудного: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Козова справу про обвинувачення: ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, освітою середньою, одруженого, раніше не судимого, тимчасово не працюючого,

за ч. 1 ст. 296 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

10 липня 2009 року близько 24 години ОСОБА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння підійшов до житлового будинку, який належить ОСОБА_2, що в с. Городище Козівського району, де грубо порушуючи громадський порядок, а саме спокій людей в нічний час, з мотивів явної неповаги до суспільства, що виразилось в зневажливому ставленні до громадського порядку та існуючих у суспільстві загальновизнаних правил поведінки і моральності, що супроводжувалось особливою зухвалістю, виявленому у нахабному поводженні, почав стукати в двері будинку та нецензурно виражатись. Не реагуючи на зауваження зі сторони ОСОБА_2, щодо припинення хуліганських дій, ОСОБА_1 руками пошкодив шиби та віконні рами у трьох вікнах та вхідні двері, чим завдав шкоди на суму 9000 гривень.

З метою припинення хуліганських дій ОСОБА_1, ОСОБА_3, який перебував у домогосподарстві ОСОБА_2, силою виштовхав ОСОБА_1 з території подвір'я, під час чого останній, продовжуючи свої хуліганські дії умисно, безпричинно пошкодив скло передньої дверки, задні покажчики поворотів, дзеркало заднього виду та капот в автомобілі марки ВАЗ 2101 р.н.з. С06-18 ТІ, який належить ОСОБА_3, чим завдав шкоди на суму 700 гривень, та після чого з місця вчинення злочину втік.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся і пояснив, що 10 липня 2009 року близько 21 години він прийшов додому в с. Лапшин Бережанського району Тернопільської області і його матір повідомила йому, що його дружина ОСОБА_4 зібрала свої особисті речі і разом з невідомим чоловіком на автомобілі марки ВАЗ 2101 поїхали у невідомому напрямку. Він зателефонував своєму знайомому ОСОБА_5 і попросив його щоб він підвіз його своїм автомобілем в с. Городище Козівського району тому, що він догадувався, що його на даний час колишня дружина може залишитись переночувати або заїхати в гості до своєї рідної сестри ОСОБА_6, яка проживає в ІНФОРМАЦІЯ_3. Приїхавши в с. Городище Козівського району близько 24 години 10.07.2009 року він попросив ОСОБА_5 заїхати до вулиці де проживає рідна сестра ОСОБА_4 і біля будинку ОСОБА_6 він побачив автомобіль марки ВАЗ 2101 бежевого кольору і здогадався, що його дружина ОСОБА_4 знаходиться в даному будинку. Зайшовши на подвір'я, підійшов до дверей будинку і почав стукати в двері та говорити щоб вийшла його дружина. Через деякий час двері відчинила ОСОБА_2, за якою позаду знаходилась його дружина та чоловік на ім'я ОСОБА_3, якого він неодноразово бачив із своєю дружиною. ОСОБА_2 зробила йому зауваження, щоб він не шумів, тобто не стукав в двері і не будив нікого, оскільки вже всі в будинку спали. Поспілкувавшись із своєю дружиною він зрозумів, що вона не бажає більше з ним жити і його це дуже сильно обурило, після чого він знервувався і в стані агресії почав наносити руками і ногами удари по дверях та вікнах даного будинку пошкоджуючи їх. Його з подвір'я почав виштовхувати ОСОБА_3 і після того він пішов в сторону вулиці і проходячи біля автомобіля, який знаходився біля будинку та належить ОСОБА_3, вдарив по ньому декілька раз, пошкодивши переднє скло дверки, дзеркало, два задні стопи і тоді пішов до автомобіля ОСОБА_5, який знаходився неподалік. Після того ОСОБА_5 його завіз додому в с. Лапшин Бережанського району де він ліг спати. Їдучи дорогою додому він сказав ОСОБА_5, що посварився з дружиною і вдарив руками по склі, оскільки з рук текла кров. Перед тим як їхати в с. Городище близько 21 години 10 липня 2009 року він вживав спиртне, але в невеликій кількості, тобто був випивший. Шкоду яку він спричинив пошкоджуючи вікна та двері в будинку ОСОБА_2, та автомобіля ОСОБА_3 він відшкодував. Просить суд застосувати ст. 45 КК України і звільнити його від покарання.

Від потерпілих ОСОБА_7 та ОСОБА_3 в судове засідання поступили письмові заяви, в яких вони просять справу слухати в їх відсутності, претензій до підсудного не мають, оскільки він спричинені їм збитки повністю відшкодував, підтримують покази дані ними на досудовому слідстві.

Крім повного визнання підсуднім своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину, підсудній повністю погодився зі всіма доказами по справі, які були зібрані в ході досудового слідства та підтверджували його винність у вчинені злочину згідно пред'явленого обвинувачення, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність інкримінованого ОСОБА_1 злочину, який слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Обставин, які обтяжують покарання не встановлено.

Обставинами, які пом'якшують покарання слід визнати щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, позитивні характеристики за місцем проживання, добровільне відшкодування заподіяної шкоди.

При призначенні покарання ОСОБА_1 суд, відповідно до вимог ст. ст. 50, 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, те що він свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, позитивно характеризується по місцю проживання, має на утриманні одну неповнолітню дитину, потерпілі до нього претензій не мають, заподіяна шкода відшкодована ним в повному обсязі, раніше не судимий.

Приймаючи до уваги вказані обставини, суд приходить до переконання, що підсудного ОСОБА_1 слід звільнити від кримінальної відповідальності у зв'язку з дійовим каяттям, а справу провадженням закрити.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 7-1, ст. 7-2 КПК України, ст. 45 КК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Звільнити ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 296 КК України, відповідно до ст. 45 КК України у зв'язку з дійовим каяттям.

Кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 296 КК України провадженням закрити.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_1 підписку про невиїзд з постійного місця проживання скасувати.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Тернопільської області через Козівський районний суд протягом 7 днів з моменту проголошення.

Суддя: підпис

З оригіналом вірно