УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 листопада 2015 року м. Вінниця

Слідчий суддя Вінницького міського суду Вінницької області ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю скаржника ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , слідчої ОСОБА_5 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 на постанову слідчого відділення розслідування злочинів у сфері службової діяльності СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 від 14 липня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0006171,-

В С Т А Н О В И В :

До суду надійшла вказана скарга, в якій представник скаржника ОСОБА_3 - голови правління ЗАТ НВФ «Елекомс» адвокат ОСОБА_4 просить скасувати постанову слідчого відділення розслідування злочинів у сфері службової діяльності СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 (надалі слідча ОСОБА_5 ) від 14 липня 2015 року про закриття кримінального провадження № 0006171, оскільки оспорювана постанова винесена упереджено, передчасно на підставі не повно з`ясованих обставин справи, досудове розслідування проведено поверхово та не об`єктивно, без виконання вказівок прокурора та ухвали суду з порушенням кримінального процесуального законодавства України.

Мотивувала скаргу наступним.

Відділенням розслідування злочинів у сфері службової діяльності СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області проводилось досудове розслідування по кримінальному провадженню №0006171, яке зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 27.08.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 365 КК України.

14.07.2015 року вдруге на протязі року та на тій самій підставі слідча ОСОБА_5 закриває вказане кримінальне провадження, зокрема: на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, тобто у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінальних правопорушень.

Однак незаконність оспорюваної постанови та на думку скаржника винні дії ОСОБА_6 підтверджені постановою старшого прокурора прокуратури м. Вінниці від 12.12.2014 року, якою він скасував ідентичну постанову слідчої ОСОБА_5 від 28.08.2014 р.

У зв`зку з чим, ухвалою слідчого судді Вінницького міського суду Вінницької області від 15.12.2014 року провадження по скарзі ЗАТ НВФ «Елекомс» було закрито.

Постанови слідчого від 28.08.2014 року та від 14.07.2015 року є повністю ідентичними в мотивувальній частині і різняться виключно датою постановлення та прізвищем слідчого, якому доручено проведення досудового розслідування.

З часу скасування постанови від 28.08.2014 року слідчим фактично, за виключенням декількох запитів, не здійснено жодної слідчої дії.

Кримінальне провадження № 0006171 зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 17 січня 2014 року після направлення Апеляційним судом Вінницької області кримінальної справи прокурору Вінницької області для організації проведення додаткового розслідування.

Відповідно до вказівок заступника прокурора м. Вінниці, які викладені в супровідному листі до матеріалів кримінальної справи від 15.01.2014 року, органом досудового розслідування необхідно було внести в ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 365-1, ст. 382 КК України ( т. 4 а.с. 104).

Втім, 17.01.2014 року до ЄРДР внесені відомості виключно за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, кримінальне провадження №0000313 ( т. 4 а.с. 105).

Скаржник вважає, що в рамках кримінального провадження №0000313 досудове розслідування проводилось виключно по встановленню факту службового підроблення з боку ОСОБА_6 протоколу засідання правління ЗАТ НВФ «Елекомс» від 05.06.2009 року, у якому було прийнято рішення про укладання кредитної угоди чи договору позики на суму 2 000 000 грн., з наданням в заставу майна товариства та доручено підписання договору позики та договору застави майна ОСОБА_6 , після чого останній подав підроблений протокол засідання правління ЗАТ НВФ «Елекомс» від 05.06.2009 року приватному нотаріусу ОСОБА_7 , в результаті чого було підготовлено та посвідчено договір позики, згідно якого ЗАТ НВФ «Елекомс» отримав у позику від ОСОБА_8 гроші в сумі 1 999 400 грн., строком до 2009 року та передало в заставу майно товариства.

В цій частині орган досудового розслідування прийшов до висновку про неможливость доведення вини ОСОБА_6 у службовому підробленні протоколу засідання правління ЗАТ НВФ «Елекомс» від 05.06.2009 року в зв`язку з відсутністю його оригіналу.

Однак, про факт підроблення даного документа свідчать інші обставини та письмові докази, зокрема:

лист підписаний головою правління ОСОБА_6 до членів правління ЗАТ НВФ «Елекомс» ОСОБА_3 і ОСОБА_9 про необхідність проведення засідання правління 5 червня 2009 року по питанню отримання в громадянки ОСОБА_8 позики і надання в заставу майна ОСОБА_8 з відміткою в книзі реєстрації підприємства ЗАТ НВФ «Елекомс» вхідної і вихідної документації вихідного номеру, дати, місяця і року цього листа і отриманого з відміткою і підписом на листі акціонерами ОСОБА_3 і ОСОБА_10 ; повістки дня засідання правління ЗАТ НВФ «Елекомс» 05 червня 2009 року за підписом голови правління ОСОБА_6 з відміткою дати, місяця і року отримання повістки дня акціонерами ОСОБА_3 і ОСОБА_10 з їх особистими підписами на повістці дня про її отримання, тощо.

Відсутність зазначених у скарзі документів, які повинні бути складені при призначенні та проведені засідання правління 05 червня 2009 року і підписані членами правління ОСОБА_3 і ОСОБА_10 , на думку скаржника, є доказом підроблення оригіналу протоколу засідання від 05 червня 2009 року.

Також, на думку колегії суддів, яка скасувала вирок відносно ОСОБА_6 та направила справу для проведення додаткового розслідування, є сумнівними висновки про наявність вини ОСОБА_6 у перевищенні ним службових повноважень, оскільки не дана оцінка вартості майна ЗАТ НВФ «Елекомс», переданого в заставу гр. ОСОБА_8 за договором задоволення вимог від 11.12.2009 року, яка могла бути завищеною, так як майно передавалося по оцінці 2008 року, а перерахунок вартості майна не проводився. Крім того, згідно п.10.3.6 Статуту ЗАТ НВФ «Елекомс», голова правління має право укладати від імені ТОВ будь-які договори.

Під час досудового розслідування дане питання слідчим не було з`ясовано.

Втім, достеменними фактами є те, що згідно пункту 10.3.3 Статуту ЗАТ НВФ «Елекомс» питання, передбачені в пунктах а, б, в, е, ж, м, н, о, р, с, т, ф, ц - належать виключно компетенції правління і не можуть бути передані на одноособовий розгляд голові правління ОСОБА_6 , тому право укладати правочини, у тому числі на отримання кредитів, позик та передачі майна під заставу тільки з дозволу членів правління ОСОБА_3 і ОСОБА_10 .

Згідно договору застави від 19 червня 2009 року ОСОБА_6 передав в заставу ОСОБА_8 майно підприємства ЗАТ НВФ «Елекомс» на суму 3,2 млн.грн.

При цьому, ОСОБА_6 уклав додатковий договір застави з ОСОБА_8 , яким вніс зміни до договору застави від 19.06.2009 р. і при оформленні нового договору застави навмисно не вказав окремим пунктом або розділом в договорі від 11 грудня 2009 року, що майно в заставі по договору від 19 червня 2009 року на суму 3 076 000,00 грн. знімається із застави і державного реєстру обтяжень рухомого майна, а взамін надається і рахується нове майно в заставі по договору від 11 грудня 2009 року, і тому ОСОБА_6 і ОСОБА_8 такими записами збільшено передачу майна в два рази.

Також, телекомунікаційні мережі не зняті з підзвітності матеріально-відповідальної особи підприємства ЗАТ НВФ «Елекомс» і до цих пір в установленому порядку і належним чином по товарно-видатковим накладним не передавались ОСОБА_8 і не підписувались ці товарно-видаткові накладні підприємства ЗАТ НВФ «Елекомс» особистим підписом ОСОБА_8 і ОСОБА_6 та головним бухгалтером і матеріально- відповідальною особою ЗАТ НВФ «Елекомс».

Згідно з Актом ревізії фінансово господарської діяльності ЗАТ НВФ «Елекомс» від 04 жовтня 2010 року за № 02-15/167 на сторінці №5 вказано вартість майна, що передана ОСОБА_11 становить 3 220 000,00 грн. або 57% від загальної вартості всього майна, яке по балансу товариства рахується на дату передачі майна в сумі 5 627 000,00 грн.

Ці цифри були використані контрольно-ревізійним відділом у Вінницькому і Тиврівському районах, яке підтверджується балансами підприємства, балансом ЗАТ НВФ «Елекомс» від 31 грудня 2008 року, де вказана первісна вартість основних засобів 5 627 000,00 грн., баланси підприємства ЗАТ НВФ «Елекомс» за 2009 рік, в яких була завищена сума основних засобів ЗАТ НВФ «Елеком» контрольно-ревізійним відділом у Вінницькому і Тиврівському районах визнані не дійсними по слідуючим обставинам.

Голова правління ЗАТ НВФ «Елекомс» ОСОБА_6 розпорядженням № 38 від 03 листопада 2008 року назначив комісію про проведення всередині підприємства переоцінку майна, де головою комісії був назначений ОСОБА_3 . Комісія виконала роботи і доповіла та надала Акти на затвердження ОСОБА_6

ОСОБА_6 , як голова правління ЗАТ НВФ «Елекомс», згідно Законів України «Про оподаткування прибутку підприємств» у редакції від 22.07.1997р. № 283/97-ВР і «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» від 30 грудня 2008 року та п. 16 «Положення (Стандартом) бухгалтерського обліку 7 «Основні засоби», затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 27.04.2000р. № 92 і зареєстрованим в Мінюсті України 18.05.2000р. за № 288/4509, не представив підприємству ЗАТ НВФ «Елекомс» підтверджуючі документи, що переоцінка основних засобів виконана згідно Законів України, а саме:

1.Договір між ЗАТ НВФ «Елекомс» і суб`єктом оціночної діяльності на проведення робіт по переоцінці основних засобів підприємства ЗАТ НВФ «Елекомс», підписаний керівниками і затверджений печатками у 2008 році.

2.Висновок суб`єкту оціночної діяльності про переоцінку основних засобів підприємства ЗАТ НВФ «Елекомс», виконаний у 2008 році.

3.Документ фінансового платежу підприємства ЗАТ НВФ «Елекомс», підтверджуючий перерахування коштів суб`єкту оціночної діяльності за виконані роботи по переоцінці основних засобів ЗАТ НВФ «Елекомс» у 2008 році.

4.Акти переоцінки основних засобів з оригіналами підписів працівників підприємства ЗАТ НВФ «Елекомс» і суб`єкту оціночної діяльності, які спільно виконували роботи по переоцінці основних засобів та затверджені підписами керівників і печатками підприємства ЗАТ НВФ «Елекомс» і суб`єкту оціночної діяльності.

ОСОБА_3 , як голові правління ЗАТ НВФ «Елекомс» стало відомо у квітні 2012 року, що ОСОБА_6 не затвердив переоцінку основних засобів згідно Закону України, тому листом № 72 від 10 квітня 2012 року ЗАТ НВФ «Елекомс» було надано листа головному управлінню статистики у Вінницькій області з проханням прийняти уточнюючі фінансові звіти за 2008 рік, 1-ІІ-ІІІ-ІУ квартали 2011 року, в зв`язку з тим, що в ході перевірки контрольно-ревізійним відділом у Вінницькому і Тиврівському районах була виявлена невірна дооцінка основних засобів, із-за того, що переоцінювалась комісією підприємства без участі незалежного експерта, тому на основі акту перевірки № 02-15/167 від 04.10.2010 року зобов`язано відобразити зменшення вартості засобів і відповідно засобів і відповідно додатково капіталу.

Головне управління статистики у Вінницькій області прийняло всі баланси за 2008р, 2009р., 2010р. і 2011 рік по зменшенню вартості основних засобів, які відповідають сумі 5 627 000,00 грн.

Згідно Постанови Правління Національного банку України № 637 від 15.12.2004 року «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні» пунктом 3.3. встановлено приймання підприємством готівки в касу за прибутковим касовим ордером і видається засвідчена печаткою цього підприємства квитанція (що є відривною частиною прибуткового касового ордеру) за підписом головного бухгалтера або працівника підприємства, який на це уповноважений керівником.

В договорі позики від 19 червня 2009 року не підтверджується отримання коштів підприємством ЗАТ НВФ «Елекомс» по прибутковому касовому ордеру, як це вимагає Закон України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні № 996 від 16 липня 1999 року та Постанови правління Національного банку України № 637 від 15 грудня 2004 року «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті України» і порушується Закон України та постанова Національного банку України.

ОСОБА_6 заборонено законом, як керівнику, отримувати готівкові кошти в банку і громадян та в інших фінансових структур, це дозволено тільки головному бухгалтеру, бухгалтеру, касиру та матеріально відповідальній особі на підставі довіреності.

ОСОБА_8 по цьому договору позики не надала кошти головному бухгалтеру ОСОБА_12 і він не отримував ці кошти від неї і не видавав ОСОБА_8 прибутковий касовий ордер ЗАТ НВФ «Елекомс», хоча в цей час знаходився у відрядженні в м. Києві 19 червня 2009 року і по невідомим причинам особисто ОСОБА_8 вирішила передати кошти тільки через ОСОБА_6 , також при оформленні документів в нотаріуса був присутній ОСОБА_13 фінансовий директор ЗАТ НВФ «Елекомс».

Але в цьому договорі позики від 19 червня 2009 року нотаріус ОСОБА_14 не підтверджує отримання коштів підприємством ЗАТ НВФ «Елекомс» по прибутковому касовому ордеру, як це вимагає Закон України «Про бухгалтерський облік і фінансову звітність в Україні № 996 від 16 липня 1999 року та Постанова правління Національного банку України № 637 від 15 грудня 2004 року «Про затвердження Положення про ведення касових операцій у національній валюті України», тому ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_14 порушують Закон України та постанову Національного банку України.

Органом досудового розслідування не надано належної оцінки вказаним доводам скаржника.

Скаржник вказав, що внаслідок проведення ряду слідчих дій після скасування обвинувального вироку відносно ОСОБА_6 та повернення кримінальної справи для проведення додаткового розслідування, слідчим 26.08.2014 року подано три рапорти на ім`я начальника ВМВ УМВС України, відповідно до яких під час досудового розслідування кримінального провадження №0000313 було виявлено в діях ОСОБА_6 склад інших кримінальних правопорушень, зокрема: ч. 1 ст. 382, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 365 КК України ( т. 4 а.с. 274, 290, 291).

Дані рапорти 26.08.2014 року зареєстровані в Журналі єдиного обліку заяв та повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події під №№ 24482, 24483, 24484.

Лише 27.08.2014 року відомості про дані кримінальні правопорушення внесені до ЄРДР: кримінальні правопорушення №0006154; 0006156; 0006157( т. 4 а.с. 293, 297).

В той же день кримінальні провадження об`єднані в одно провадження під №0000313, в подальшому з даних матеріалів виділені матеріали досудового розслідування за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України та зареєстровані в ЄРДР під № 0006171 ( т. 4 а.с. 299-300).

Наступного ж дня 28.08.2014 року слідчий виніс постанову про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінальних правопорушень в діях ОСОБА_6 .

Таким чином, слідча ОСОБА_5 на протязі двох днів прийняла два протилежних по суті рішення, мотивуючи одними й тими самими доказами.

Скаржник вважає, що досудове розслідування по кримінальному провадженню було проведено неналежним чином.

А відтак, постанова старшого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері службової діяльності CB ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 від 14.07.2015 року про закриття зазначеного кримінального провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_6 складу кримінального правопорушення, підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_4 вимоги скарги підтримала з викладених у ній підстав. Додатково суду пояснила, що слідча ОСОБА_5 не виконала вказівок, викладених в ухвалі апеляційного суду Вінницької області від 12 грудня 2013 року; не виконала вказівок заступника прокурора м. Вінниці, які викладені в супровідному листі до матеріалів кримінальної справи від 15.01.2014 року, відповідно до яких органу досудового розслідування необхідно було внести в ЄРДР відомості про кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 366, ч. 3 ст. 365-1, ст. 382 КК України. Однак 17.01.2014 року до ЄРДР слідчою внесені відомості виключно за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України - кримінальне провадження № 0000313. Лише потім, 27.08.2014 року, на підставі рапортів від 26.08.2014 року слідчої ОСОБА_5 про те, що в діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки злочинів, передбачених ч. ст. 382 та відповідно ч.5 ст.191 КК України, були внесені відомості про дані кримінальні правопорушення до ЄРДР. І в той же день кримінальні провадження об`єднані в одно провадження під № 0000313, в подальшому з даних матеріалів виділені матеріали досудового розслідування за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст. 366 КК України та зареєстровані в ЄРДР під №0006171 ( т. 4 а.с. 299-300); і вже 28.08.2014 р. слідча винесла першу постанову про закриття провадження, яку старшим прокурором прокуратури м. Вінниці від 12.12.2014 року, скасовано. На питання слідчої ОСОБА_5 ОСОБА_4 суду пояснила, що окремих клопотань про перевірку фактів з приводу подачі звітів щодо вартості основних засобів, балансу підприємства ЗАТ НВФ «Елекомс» не відповідності цих звітів органу досудового розслідування не подавалося.

Скаржник ОСОБА_3 підтримав вимоги скарги в повному обсязі.

Слідча ОСОБА_5 заперечила проти скарги, пославшись на те, що постанова є обґрунтованою та винесена з дотриманням вимог КПК України. Відповідно до вимог КПК України 2012 року обов`язковими для виконання слідчого є вказівки прокурора, вказівки, зазначені в рішеннях суду чинним КПК України не передбачені. На даний час відомості до ЄРДР вносяться окремо за однією статтею, потім у разі необхідності об`єднуються. Відомості, внесені до ЄРДР 17.01.2014 року лише за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, оскільки на той час по інших інкримінованих ОСОБА_6 статтях КК України проводилося досудове розслідування по старому КПК України. Згідно перехідних положень КПК України кримінальні справи, які на день набрання чинності цим Кодексом перебувають у провадженні органів досудового слідства, залишаються у провадженні цих органів до завершення розслідування незалежно від зміни їх підслідності, тому коли по інкримінованим ОСОБА_6 злочинам за ч.5 ст.191, ч.1 ст. 366, ч.3 ст. 365 КК України закривалося провадження, докази, встановленні за старим КПК України враховувалися при прийнятті рішень. Відомості до ЄРДР за ч.5 ст.191, ч.1 ст. 366, ч.3 ст. 365 КК України за новим КПК України вносилися для усунення процесуального недоліку, який був допущений після того як справа прийшла з Апеляційного суду. Стосовно ч. 1 ст. 366 КК України, інкримінованої ОСОБА_6 , слідча зазначила, що досудовим слідством не представилось можливим встановити знаходження оригіналу протоколу засідання правління ЗАТ НВФ «Елекомс» від 05.06.2009 року, крім того під час проведення повторної експертизи експертом Вінницького відділення КНДІСЕ встановлено, що: «підпис в протоколі засідання правління ЗАТ НВФ «Елекомс» від 05.06.2009 року біля прізвища ОСОБА_3 виконаний самим ОСОБА_3 ». З приводу незаконного привласнення та розтрати ОСОБА_6 майна ЗАТ НВФ «Елекомс», то відповідно до рішення Апеляційного суду м. Києва від 21.11.2013 року договір позики, укладений 19.06.2009 року між ОСОБА_8 та ЗАТ НВФ «Елекомс» в особі голови правління ОСОБА_6 та договір про задоволення вимоги, укладений 11.12.2009 року між ОСОБА_8 та ЗАТ НВФ «Елекомс» в особі голови правління ОСОБА_6 визнано не дійсними, що свідчить про те, що ЗАТ НВФ «Елекомс» не понесло збитків у зв`язку з протиправними діями ОСОБА_6 , тобто в діях ОСОБА_6 відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України. З приводу наявності в діях ОСОБА_15 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, то у відповідності до зміненої статті 365 КК України, однією з обов`язкових ознак складу зазначеного кримінального правопорушення є спеціальний суб`єкт працівник правоохоронного органу, яким ОСОБА_6 не являється. Тобто Карнаух не є за даною статтею суб`єктом злочину. Крім того зазначила, що в ході досудового розслідування було проведено оцінку майна ЗАТ НВФ «Елекомс» станом на 15 червня 2009 року ринкова вартість без урахування ПДВ, дорівнює 5341134,41 грн.

Заслухавши пояснення скаржника ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 , слідчої ОСОБА_5 , дослідивши матеріали скарги, кримінального провадження №0006171, вважаю, що скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно положень п.4 ч.1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.2ст.93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.

Закриття кримінального провадження є одним із способів її остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.

Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників процесу.

Відділенням розслідування злочинів у сфері службової діяльності СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області проводилось досудове розслідування по кримінальному провадженню №0006171, яке зареєстровано в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 27.08.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 5 ст. 191, ч. 3 ст. 365 КК України

Досудове розслідування проводилося відповідно до відомостей, внесених в ЄРДР, за якими ОСОБА_6 , який, являючись службовою особою юридичної особи приватного права головою правління ЗАТ НВФ «Елекомс», підробив протокол засідання правління ЗАТ НВФ «Елекомс» від 05.06.2009 року у якому нібито було прийнято рішення про укладення кредитної угоди чи договору позику на суму 2 000 000 гривень, з наданням в заставу майна товариства, та доручено підписання договору позики та договору застави майна ОСОБА_6 .. Після цього, ОСОБА_6 подав підроблений протокол засідання правління ЗАТ НВФ «Елекомс» від 05.06.2009 року приватному нотаріусу ОСОБА_7 . В результаті цього було підготовлено та посвідчено договір позики, згідно якого ЗАТ НВФ «Елекомс» отримав у позику від ОСОБА_8 гроші в сумі 1 999 400 гривень, строком до 25.06.2009 року та передало в заставу майно товариства.

Крім того, ОСОБА_6 , діючи умисно та незаконно, зловживаючи своїм службовим становищем, переслідуючи корисливий мотив здійснити розтрату та привласнення отриманих в позику у ОСОБА_16 грошей, в сумі 1 999 400 гривень, з наміром в подальшому обернути їх частину на свою користь, поліпшуючи безпосередньо за рахунок цього своє матеріальне становище, не оприбуткував вище зазначені кошти по касі ЗАТ НВФ «Елекомс», а розпорядився ними на власний розсуд, а саме за рахунок частини грошей повернув борги, а частину, у сумі 799,050 гривень витратив на невстановлені слідством цілі.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_6 , в порушення пп.10.2.1ж та 10.3.3в Статуту Товариства, затвердженого загальними зборами акціонерів, одноосібно, без рішення загальних зборів акціонерів та без рішення правління товариства, не маючи на те повноважень, незаконно від імені ЗАТ НВФ «Елекомс» уклав та підписав договір від 11.12.2009 року про внесення змін та доповнень до договору застави, посвідченого 19.06.2009 року та договір про задоволення вимоги від 11.12.2009 року, згідно якого передав у власність ОСОБА_8 майно ЗАТ НВФ «Елекомс», на загальну суму 3 220 000 гривень, що становить 57% від загальної вартості всього майна Товариства.

Так, з наданих суду матеріалів кримінального провадження № 0006171 вбачається, що відповідно до ухвали колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Вінницької області від 12 грудня 2013 року вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 13 серпня 2013 року стосовно ОСОБА_6 скасовано, а справу направлено прокурору Вінницької області для організації проведення додаткового розслідування.

Так, на думку колегії суддів вимоги закону не дотримані судом першої інстанції при розгляді справи, а його висновки про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.365, ч.2 ст.366, ч.1 ст.382 КК України не відповідають фактичним обставинам справи.

Доведеність вини ОСОБА_6 у службовому підробленні обґрунтовані у вироку показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , двоє з яких є акціонерами компанії, при цьому не взяті до уваги висновки додаткової судово-почеркознавчої експертизи, яка фактично встановлювала невинуватість підсудного, але була проведена по електрофотокопії протоколу засідання правління ЗАТ НВФ «Елекомс» від 05.06.2009 року замість його оригіналу, як передбачено законом. Між тим, судом не дана належна оцінка показанням свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , які на даний час очолюють ЗАТ НВФ «Елекомс», являючись відповідно головою правління та головним бухгалтером ЗАТ, а тому можуть бути зацікавленими у справі особами, оскільки саме вони ініціювали притягнення ОСОБА_6 до кримінальної відповідальності ( Т-1, а.с.3).

Також судді судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Вінницької області звертають увагу на те, що в матеріалах справи відсутній один з головних доказів - оригінал вищезгаданого протоколу засідання правління ЗАТ «Елекомс», на що не звернув увагу суд першої інстанції, що унеможливлює проведення судом почеркознавчої експертизи відповідно до вимог закону. За відсутністю її висновків наявні у справі докази вини ОСОБА_6 за ч.2 ст.366 КК України слід визнати недостатніми.

Суд приймає до уваги пояснення слідчої ОСОБА_5 про те, що виявилось неможливим встановити та відшукати оригінал зазначеного документа, зокрема остання надсилала запити щодо вказаного документа приватному нотариусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_14 ; судді Деснянського районного суду міста Києва ОСОБА_19 у справі № 2-85/13 за позовом ЗАТ НВФ «Елекомс» до ОСОБА_8 ; судді Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ ОСОБА_20 у справі № 2-85/13 за позовом ЗАТ НВФ «Елекомс» до ОСОБА_8 , що свідчить про лише формальний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України і про не можливість встановлення під час досудового розслідування дійсного факту підробки документу. Також під час проведення повторної експертизи експертом Вінницького відділення КНДІСЕ встановлено, що: «підпис в протоколі засідання правління ЗАТ НВФ «Елекомс» від 05.06.2009 року біля прізвища ОСОБА_3 виконаний самим ОСОБА_3 ». (висновок експерта № 699/700/13-21 від 28.05.2013).

З вищевказаної ухвали Апеляційного суду Вінницької області вбачається, що на думку колегії суддів є сумнівними висновки досудового слідства про наявність вини ОСОБА_6 у перевищенні ним службових повноважень, оскільки не дана оцінка вартості майна ЗАТ НВФ «Елекомс», переданого в заставу гр. ОСОБА_8 за договором задоволення вимог від 11.12.2009 року, яка могла бути завищеною, так як майно передавалося по оцінки 2008 року, а перерахунок його вартості не проводився. Крім того, згідно п.10.3.6 Статуту ЗАТ НВФ «Елекомс», голова правління має право укладати від імені ТОВ будь-які договори.

Суд приймає до уваги, що в ході досудового розслідування було проведено оцінку майна ЗАТ НВФ «Елекомс» станом на 15 червня 2009 року ринкова вартість без урахування ПДВ, дорівнює 5341134,41 грн. (кримінальне провадження № 0006171 т.4 а.215-225).

Суд приймає пояснення слідчої ОСОБА_5 про те, що в ході досудового слідства не проведена виїмка бухгалтерських документів в ТОВ КТК «ВЕКО», з якою ЗАТ НВФ «Елекомс» співпрацювало і мало ділові і фінансові стосунки, оскільки дані документи не мають значення для вказаного провадження та не стосуються кримінальних правопорушень, по яких здійснювалось досудове розслідування.

Посилання захисника - адвоката ОСОБА_4 щодо не проведення перевірки слідчою ОСОБА_5 суперечливих звітів щодо вартості основних засобів, балансу підприємства ЗАТ НВФ «Елекомс», який не відповідає цим звітам (які були додані скаржником та приєднані до матеріалів кримінального провадження ) не мають правового значення для досудового розслідування даного кримінального провадження, з урахуванням його характеру та юридично значимих фактів, крім того окремих клопотань в порядку ст. 220 КПК України про перевірку фактів з приводу подачі звітів щодо вартості основних засобів, балансу підприємства ЗАТ НВФ «Елекомс» не відповідності цих звітів органу досудового розслідування не подавалося.

Відповідно до рішення Апеляційного суду м. Києва від 21.11.2013 року договір позики, укладений 19.06.2009 року між ОСОБА_8 та ЗАТ НВФ «Елекомс» в особі голови правління ОСОБА_6 та договір про задоволення вимоги, укладений 11.12.2009 року між ОСОБА_8 та ЗАТ НВФ «Елекомс» в особі голови правління ОСОБА_6 визнано не дійсними (кримінальне провадження № 0006171 т.4 а.282-289), тому слідча зробила вірний висновок, що ЗАТ НВФ «Елекомс» не понесло збитків у зв`язку з протиправними діями ОСОБА_6 , тобто в діях ОСОБА_6 відсутні ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України.

З приводу наявності в діях ОСОБА_15 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 365 КК України, то відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про внесення змін до Кримінального та Кримінального процесуального кодексів України щодо імплементації до національного законодавства положень статті 19 Конвенції ООН проти корупції» від 21.02.2014, статтю 365 КК України було змінено, однією з обов`язкових ознак складу зазначеного кримінального правопорушення є спеціальний суб`єкт працівник правоохоронного органу, яким ОСОБА_6 не являється. Тобто ОСОБА_21 не є за даною статтею суб`єктом злочину.

На підставі викладеного, суд критично ставиться до тверджень захисника - адвоката ОСОБА_4 про невиконання слідчою ОСОБА_5 вказівок викладених в ухвалі апеляційного суду Вінницької області від 12 грудня 2013 року, оскільки слідча ОСОБА_5 без надання будь-яких вказівок уповноваженого прокурора, провела у відповідності до КПК України досудове розслідування у кримінальному провадженні. Доводи скаржника викладені у скарзі не спростовують встановлені слідчим ОСОБА_5 обставини кримінального провадження.

Крім того, суд звертає увагу на постанову про скасування постанови про закриття кримінального провадження старшого прокурора прокуратури м. Вінниці ОСОБА_22 від 12.12.2014 року та на яку посилається у своїй скарзі ОСОБА_3 , яка є винесена формально, без будь - якого дослідження матеріалів кримінального провадження, є необгрунтованою, без надання будь яких вказівок по кримінальному провадженню досудовому слідству, що не відповідає вимогам КПК України.

Суд не приймає до уваги посилань скаржника ОСОБА_3 , захисника - адвоката ОСОБА_4 про неповноту та необ`єктивність дій слідчої ОСОБА_5 при проведенні досудового розслідування даного кримінального провадження, оскільки з вищенаведених підстав вбачається, що слідчим відділення розслідування злочинів у сфері службової діяльності СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 усунуто недоліки у відповідності до вимог КПК України.

Крім зазначеного суд не вбачає у діях слідчої ОСОБА_5 бездіяльності чи свідомого фальшування матеріалів кримінальної справи з метою виправдання ОСОБА_6 .

На підставі викладено суд находить, що постанова слідчого слідчого відділення розслідування злочинів у сфері службової діяльності СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 від 14 липня 2015 року про закриття кримінального провадження №0006171 є обґрунтованою, винесеною з урахуванням вимог кримінального процесуального закону.

За наведених підстав приходжу до висновку, що скарга задоволенню не підлягає.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 7, 214, 306, 307, 309 КПК України,

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_3 на постанову слідчого відділення розслідування злочинів у сфері службової діяльності СВ ВМВ УМВС України у Вінницькій області ОСОБА_5 від 14 липня 2015 року про закриття кримінального провадження №0006171 відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляція до Апеляційного суду Вінницької області протягом 5 днів з дня її оголошення

Слідчий суддя: