справа № 201/1704/16-к
провадження № 1-кс/201/1014/2016
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2016 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

у складі: головуючого слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: представника скаржника ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровська скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 про визнання бездіяльності протиправною і зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

08 лютого 2016 року до канцелярії Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшли матеріали скарги ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_4 .. Як вбачається з матеріалів скарги, скаржник на підставі ухвали суду від 01 лютого 2016 року просить зобов`язати слідчого прокуратури в рамках кримінальної справи про розслідування злочину визнати його, ОСОБА_4 , потерпілим, вручити пам`ятку потерпілого, допитати його як потерпілого і дати можливість використовувати права потерпілого у тій кримінальній справі, що порушена за його заявою стосовно конкретних осіб, визнавши таким чином протиправними дії слідчого прокуратури Дніпропетровської області, який цього не робить, хоча належну письмову заяву 05 лютого 2016 року він подав, але відповіді не отримав. В судовому засіданні представник заявника наполягав на своїй скарзі і просив її задовольнити з підстав, зазначених в скарзі.

Прокурор в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд вважає можливим розгляд справи за відсутністю прокурора з огляду на вищезазначене і положення ст. 306 КПК України.

Вислухавши думку представника заявника та дослідивши матеріали скарги, а також надані та добуті докази, суд приходить до нижчевикладеного висновку з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора: бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Частиною 1 ст. 28 КПК України встановлено, що під час кримінального провадження кожна процесуальна дія або процесуальне рішення повинні бути виконані або прийняті в розумні строки. Розумними вважаються строки, що є об`єктивно необхідними для виконання процесуальних дій та прийняття процесуальних рішень. Розумні строки не можуть перевищувати передбачені цим Кодексом строки виконання окремих процесуальних дій або прийняття окремих процесуальних рішень.

Судом, згідно матеріалів скарг і наданих документів, встановлено, що 05 лютого 2016 року представником заявника на підстави ухвали Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 01 лютого 2016 року було подано до прокуратури Дніпропетровської області, слідчому, в провадженні якого перебуває конкретне кримінальне провадження, порушене за заявою ОСОБА_4 від 21 січня 2016 року, заяву про визнання ОСОБА_4 потерпілим, вручення пам`ятки про права та інш., але вказана заява не розглянута слідчим, вимоги ухвали суду від 01 лютого 2016 року не виконані, заявнику навіть на надано відповідь на його звернення, хоча його заява на підставі ухвали суду про злочин внесена в ЄРДР і повинно проводитися досудове розслідування.

У відповідності до ч. 3 ст. 55 КПК України, потерпілим є також особа, яка не є заявником, але якій кримінальним правопорушенням завдана шкода і у зв`язку з цим вона, після початку кримінального провадження, подала заяву про залучення її до провадження як потерпілого. За ст. 58 КПК Україні, потерпілого в кримінальному провадженні може представляти представник, повноваження якого встановлюються у відповідності до ст. 50 КПК України.

На цій підставі слідчому прокуратури Дніпропетровської області і було подано заяву ОСОБА_4 про визнання його потерпілим.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 303 КПК України, рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим може бути оскаржено до суду особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою. За правилами ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії. Скарга повертається якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення. За результатами розгляду такої скарги ухвала слідчого судді може бути, серед іншого, про скасування рішення слідчого чи прокурора та про зобов`язання вчинити певну дію (ст. 307 КПК України).

Згідно ст. 11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину. Не є злочином дія або бездіяльність, яка хоча формально і містить ознаки будь-якого діяння, передбаченого цим Кодексом, але через малозначність не становить суспільної небезпеки, тобто не заподіяла і не могла заподіяти істотної шкоди фізичній чи юридичній особі, суспільству або державі.

Слідчий своїми діями не визначає особу, винну у скоєні злочину, так само, як і особу, якій злочином завдано шкоду. Це може бути визначено виключно вироком суду.

Статтею 55 КПК України передбачено, що потерпілими є особи, яким завдано фізичної, майнової або моральної шкоди. Права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. За наявності очевидних та достатніх підстав вважати, що заява, повідомлення про кримінальне правопорушення або заява про залучення до провадження як потерпілого подана особою, якій не завдано шкоди, зазначеної у частині першій цієї статті, слідчий або прокурор виносить вмотивовану постанову про відмову у визнанні потерпілим, яка може бути оскаржена слідчому судді.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 220 КПК України клопотання сторони захисту, потерпілого і його представника чи законного представника про виконання будь-яких процесуальних дій слідчий, прокурор зобов`язані розглянути в строк не більше трьох днів з моменту подання і задовольнити їх за наявності відповідних підстав.

Частиною 2 ст. 220 КПК України встановлено, що про результати розгляду клопотання повідомляється особа, яка заявила клопотання. Про повну або часткову відмову в задоволенні клопотання виноситься вмотивована постанова, копія якої вручається особі, яка заявила клопотання, а у разі неможливості вручення з об`єктивних причин - надсилається їй.

Всебічне дослідження обставин справи та письмових доказів, з урахуванням допустимості доказів та узгодженістю і несуперечністю їх між собою дають об`єктивні підстави вважати, що скарга підлягає задоволенню, визнання особи потерпілою в ході досудового розслідування кримінального провадження можливо лише за наявності письмової заяви, така заява є.

Не може суд прийняти до уваги можливе не визнання прокурором скарги, оскільки вона спростовується вищенаведеним і ніякими об`єктивними належними документами чи доказами не підтверджується.

При таких обставинах суд вважає скаргу обґрунтованою та підлягаючою задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 2, 9, 28, 50, 55, 56, 58, 220, 303, 304, 306, 307 КПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Зобов`язати уповноважену особу (слідчого, прокурора) прокуратури Дніпропетровської області, в провадженні якої перебуває кримінальне провадження, внесене до ЄРДР на підставі заяви ОСОБА_4 від 21 січня 2016 року, розглянути в найкоротші терміни заяву ОСОБА_4 від 05 лютого 2016 року, розглянути клопотання по ухвалі суду від 01 лютого 2016 року про виконання окремих процесуальних дій з врученням йому (заявнику) відповідної постанови про це (визнання потерпілим чи інш.).

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя -