Справа № 206/2583/15-к
1-кс/206/263/15
У Х В А Л А
22 травня 2015 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

слідчого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

слідчого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпропетровську клопотання старшого слідчого СВ Самарського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_4 про продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м.Дніпропетровську, громадянина України, українця, освіта середня, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей 1999 та 2001р.н, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

підозрюваного, у вчиненні кримінального правопорушення, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0008635, передбаченого ч.3 ст. 190, ст.290 КК України, суд -

В С Т А Н О В И В :

22 травня 2015р. старший слідчий СВ Самарського РВ ОСОБА_4 звернувся до суду із клопотанням про обрання запобіжного заходу у виді домашнього арешту відносно ОСОБА_6 .

Матеріалами досудового розслідування встановлено, що ОСОБА_6 у першій декаді серпня 2014р. вступив у попередню змову з невстановленими досудовим розслідуванням особами з метою заволодінні чужим майном шляхом обману, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах, а саме грошовими коштами від продажу автомобіля Toyota Camry, який 4.07.2008р. викрадений в м.Москва, Російської Федерації, з використанням підроблених документів, які ОСОБА_6 виготовив при невстановлених обставинах.

З метою реалізації свого злочинного умислу ОСОБА_6 , 6.08.2014р. приїхав на зазначеному вище автомобілі до Центру з надання послуг, пов`язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м.Дніпропетровськ, який розташований за адресою: м.Дніпропетровськ, вул.Маршала Малиновського, буд.130, куди також приїхав ОСОБА_7 . ОСОБА_6 діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою введення в оману ОСОБА_7 повідомив йому завідомо неправдиві відомості, що власник автомобіля «Toyota Camry», знаходиться в м.Донецька, сам ОСОБА_6 також є жителем м.Донецька і працює водієм даного автомобіля, але приїхав до м. Дніпропетровська з метою продажу вказаного автомобіля. Крім цього, ОСОБА_6 запевнив ОСОБА_7 , що автомобіль технічно справний і необхідні документи в наявності. ОСОБА_7 , вислухавши ОСОБА_6 та оглянувши зазначений вище автомобіль, будучи введеним в оману ОСОБА_6 , погодився на пропозицію останнього придбати вказаний автомобіль за 14400дол.США.

ОСОБА_6 , продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, направлений на заволодіння чужим майном шляхом обману, вчинене за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах, з метою заволодіння грошовими коштами ОСОБА_7 передав останньому підроблені документи на вказаний автомобіль, а саме: облікову картку № НОМЕР_1 від 6.08.14р, підписану нібито керівником та завірену нібито штемпелем ЦНП, яка підтверджувала той факт, що автомобіль «Toyota Camry», з ідентифікаційним номером двигуна НОМЕР_2 , ідентифікаційним номером кузова НОМЕР_3 , 6.08.2014р. знято з обліку в ЦНП, Довіреність від 2.08.2014р. серія ВРЛ №681771, бланк якої витрачено 5.12.2011р. та свідоцтво про реєстрацію зазначеного вище автомобіля НОМЕР_4 , за наявності яких, ОСОБА_7 був впевнений, що автомобіль законно знято з обліку з метою подальшої реалізації.

Після чого, ОСОБА_7 не знаючи, що купує автомобіль, який 4.07.2008р. викрадений в м.Москва, Російської Федерації, біля буд.48 по вул.Маршала Малиновського в м.Дніпропетровську, 6.08.2014р. о 15год.30хв. в автомобілі «Toyota Camry», передав ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 14400дол.США.

ОСОБА_6 , отримавши від ОСОБА_7 грошові кошти у сумі 14400 дол.США, що складає понад 302 не оподатковуваних податком мінімумів доходів громадян і є великим розміром та маючи реальну можливість розпоряджатись зазначеними грошовими коштами здобутими шахрайським шляхом, з місця злочину зник.

ОСОБА_7 , будучи впевненим, що автомобіль придбав у законний спосіб, та що документи на нього справжні, дав об`яву про його продаж. В подальшому останньому зателефонував раніше незнайомий ОСОБА_8 з м.Києва, обговоривши умови та вартість вказаного автомобіля, останній наступного дня приїхав до м.Дніпропетровська для купівлі вказаного автомобіля.

7.08.2014р. ОСОБА_8 , не розуміючи походження автомобіля та факт не справжності отриманих документів, які йому надав ОСОБА_7 , передав останньому грошові кошти у сумі 214200грн. та направився до м.Києва.

8.08.2014р. приблизно о 11год.30хв. працівниками ІДПС ДАІ третього зводу другого батальйону полку ДПС ДАІ, неподалік буд.52 по вул.Братиславська в м.Києві, зупинено легковий автомобіль «Toyota Camry» під керуванням ОСОБА_8 , який в подальшому направлено на проведення експертизи, відповідно до висновку якої № 8/1-4(врер)-104 від 23.08.2014р. ідентифікаційний номер даного автомобіля, піддавався змінам шляхом вварювання на місце заводського номерного позначення, частини номерної панелі з номером НОМЕР_3 . Первинний ідентифікаційний номер кузова зазначеного автомобіля, ймовірно JTNBK40K303024881.

В результаті чого, вказаний автомобіль вилучено, чим ОСОБА_8 , завдано збитку у сумі 214200грн.

Своїми умисними діями ОСОБА_6 скоїв кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.190 КК України заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене за попередньою змовою групою осіб, у великих розмірах.

Повідомлення про підозру про вчинення ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.3 ст.190 КК України, складено та вручено підозрюваному 23.03.2015р.

Допитаний як підозрюваний ОСОБА_6 свою вину у вчиненні вищевказаного злочину не визнав.

Причетність ОСОБА_6 до вчинення вказаного кримінального правопорушення, підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами, а саме: показами свідка ОСОБА_9 та ОСОБА_7 ; протоколом впізнання ОСОБА_6 свідком ОСОБА_9 та ОСОБА_7 ; висновками експертиз.

Строки досудового розслідування 21.05.2015р. продовжено прокурором Самарського району м.Дніпропетровська до 3-х місяців, тобто до 23.06.2015р.

У даному кримінальному провадженні виконано всі слідчі дії, спрямовані на отримання та перевірку отриманих доказів у ньому. Разом з тим закінчити розслідування у 2-місячний строк немає можливості, оскільки необхідно дослідити та перевірити всі доводи підозрюваного, а також провести експертизу технічного дослідження документів та усунути наявні в матеріалах досудового розслідування протиріччя для остаточного та беззаперечного доведення вини підозрюваного ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення.

23.03.2015р. підозрюваному ОСОБА_6 Самарським районним судом м.Дніпропетровська обрано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту строком на два місяці.

Беручи до уваги те, що підозрюваний ОСОБА_6 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки останній, знаючи про покарання за вчинений ним злочин, може сховатися від органу слідства, прокуратури та суду, незаконно впливати на свідків у цьому ж кримінальному провадженні та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, старший слідчий просив продовжити до 3 місяців строк тримання підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 під домашнім арештом, тобто до 23.06.2015р. із покладенням на нього зобов`язання виконувати обов`язки, покладені попередньою ухвалою про застосування запобіжного заходу від 23.03.2015р.

Клопотання слідчого погодженого із прокурором прокуратури Самарського району м. Дніпропетровська, оформлено відповідно до вимог ст.184 Кримінального процесуального кодексу України.

Слідчий та прокурор в судовому засіданні підтримали клопотання та прохали продовжити щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту до 23.06.2015р. із зобов`язанням його виконувати обов`язки, покладені попередньою ухвалою про застосування запобіжного заходу від 23.03.2015р.

Підозрюваний ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечував проти клопотання і продовження строку дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, посилаючись на необхідність утримання дітей і на те, що його дитина хворіє на цукровий діабет.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, підозрюваного і прокурора, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає за необхідне задовольнити клопотання слідчого та продовжити відносно підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту.

У відповідності до ст.176 КПК України, запобіжними заходами є: особисте зобов`язання; особиста порука; застава; домашній арешт; тримання під вартою. Тимчасовим запобіжним заходом є затримання особи, яке застосовується з підстав та в порядку, визначеному цим Кодексом. Слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам. При цьому найбільш м`яким запобіжним заходом є особисте зобов`язання, а найбільш суворим - тримання під вартою. Запобіжні заходи застосовуються: під час досудового розслідування - слідчим суддею за клопотанням слідчого, погодженим з прокурором, або за клопотанням прокурора, а під час судового провадження - судом за клопотанням прокурора.

За змістом ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Положеннями ст. 178 КПК України визначено, що при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує відповідній особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; дотримання підозрюваним, обвинуваченим умов застосованих запобіжних заходів, якщо вони застосовувалися до нього раніше; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення;) розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється, обвинувачується особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Відповідно до ст. 181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі. Ухвала про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передається для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного, обвинуваченого. Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, і повідомити про це слідчому або суду, якщо запобіжний захід застосовано під час судового провадження. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, обвинуваченого, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю. Строк дії ухвали слідчого судді про тримання особи під домашнім арештом не може перевищувати двох місяців. У разі необхідності строк тримання особи під домашнім арештом може бути продовжений за клопотанням прокурора в межах строку досудового розслідування в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Сукупний строк тримання особи під домашнім арештом під час досудового розслідування не може перевищувати шести місяців. По закінченню цього строку ухвала про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту припиняє свою дію і запобіжний захід вважається скасованим.

Врахувавши встановлені обставини справи, суд бере до уваги доводи слідчого про те, що підозрюваному необхідно продовжити такий вид запобіжного заходу як домашній арешт.

Суд вважає за необхідне продовжити підозрюваному ОСОБА_6 домашній арешт за місцем проживання на протязі часу із 20год. до 6год.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176-177, 181, 193-194, 196, 309, 369, 370, 376 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання старшого слідчого СВ Самарського РВ ОСОБА_4 про продовження запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_6 - задовольнити.

Продовжити ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід у виді домашнього арешту на протязі часу із 20год. до 6год. строком на три місяці, тобто до 23 червня 2015р. включно.

Покласти на підозрюваного обов`язки покладені на нього попередньою ухвалою суду про застосування запобіжного заходу від 23.03.2015р.

Роз`яснити ОСОБА_6 , що порушення домашнього арешту є підставою для застосування більш суворого запобіжного заходу.

Контроль за виконанням ухвали суду покласти на прокурора прокуратури Самарського району м.Дніпропетровська ОСОБА_3 .

Ухвалу суду може бути оскаржено протягом п`яти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Апеляційного суду Дніпропетровської області.

Слідчий суддя: ОСОБА_1