Справа №1-91-10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2010 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючої-судді ОСОБА_1

при секретарі Шаповал Н.В.

з участю прокурора Овчаренка О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Умані справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Росії, росіянина, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, розлученого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого: Уманським міськрайонним судом 21 липня 2009 року, за ч.1 ст.164 КК України, до 120 годин громадських робіт,

У вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, -

в с т а н о в и в:

Згідно вироку Уманського міськрайонного суду, від 21 липня 2009 року, підсудному ОСОБА_2, було призначене покарання у вигляді 120 годин громадських робіт, які засуджений повинен був відпрацювати за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_5 в період з 9 вересня по 20 жовтня 2009 року. Діючи умисно, з метою ухилення від відбування призначеного покарання, у вересні 2009 року, допустив невиконання 60 годин громадських робіт, в жовтні 2009 року, жодного разу не зявився до роботи, без поважних причин, строк не відбутого покарання складає 116 годин громадських робіт, що свідчить про його злісне ухилення від відбування призначеного покарання.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 свою вину в предявленому обвинуваченні визнав повністю та показав, що він повинен був відпрацьовувати громадські роботи з 9 вересня 2009 року по місцю свого проживання в с. Кочержинці, але відпрацював лише 4 години, хоч неодноразово попереджався головою сільської ради с. Кочержинці про наслідки невиходу на роботу.

Крім визнання вини підсудним, його вина у вчиненні злочину повністю підтверджується матеріалами справи.

Відповідно статті 299 КПК України, суд вважає недоцільним дослідження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, оскільки учасники судового розгляду не заперечують проти цього, правильно розуміють зміст цих обставин і у суду немає сумнівів в добровільності та істинності їх позиції.

Оцінюючи зібрані по справі докази, суд вважає, що предявлене обвинувачення доказано.

Дії підсудного суд кваліфікує по ч.2 ст.389 КК України, ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, який по місцю проживання характеризується негативно.

Обставиною, що помякшує покарання суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання суд визнає рецидив злочину.

Враховуючи тяжкість злочину, наслідки, особу винного, обставини справи, помякшуючі та обтяжуючі обставини, суд вважає призначити покарання у вигляді арешту.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,

з а с у д и в:

Визнати ОСОБА_2 винним, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України та призначити покарання у вигляді трьох місяців арешту.

Відповідно до ч.1 ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного ОСОБА_2 покарання, приєднати не відбуте покарання по вироку Уманського міськрайонного суду, від 21 липня 2009 року, у вигляді 116 годин громадських робіт, частково 80 годин громадських робіт, що в перерахунку складає 10 днів арешту та остаточно визначити до відбуття 3 місяці 10 днів арешту.

Міру запобіжного заходу засудженому, до вступу вироку в законну силу, залишити попередню підписку про невиїзд.

Строк відбування покарання рахувати з дня затримання.

Вирок може бути оскаржений в апеляційний суд Черкаської області, протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Головуючий-суддя .