№ 666/7049/14-к
Провадження № 1-кс/666/833/14

У Х В А Л А
про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою
15.10.2014 року слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Херсона ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , розглянувши клопотання слідчого СВ Дніпровського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області майор міліції ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця міста Херсон, громадянина України, українця, не одруженого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_2 , в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,
в с т а н о в и в :
Слідчий СВ Дніпровського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області ОСОБА_5 , звернулася до суду із клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.
Клопотання погоджено з прокурором.
Клопотання мотивовано тим, що під час досудового розслідування встановлено: ОСОБА_6 14.10.2014 біля 17.00 години, знаходячись на третьому поверсі житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажання їх настання, переслідуючи прямий умисел, направлений на позбавлення життя людини, умисно наніс ОСОБА_7 1992р.н., удари ножем в область лівої половини грудної клітини та область носа, в результаті чого заподіяв останньому, згідно виписки Херсонської міської клінічної лікарні ім. О.С. Лучанського, тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення лівої половини грудної клітини, колото-різаної рани лівої половини грудної клітини, різаної рани спинки носа, які відповідно до підпункту «к» п. 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 № 6 віднесено до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та здоров`я, однак не довів свій злочинний намір до кінця з причин, які не залежали від його волі, вчинивши при цьому усі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, оскільки потерпілому вчасно була надана перша медична допомога.
14.10.2014р. ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України.
На думку слідчого та прокурора - обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою необхідне у зв`язку із запобіганням спробам підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілого та свідків, перешкоджати кримінальному провадженню та можливістю підозрюваного вчинити інше кримінальне правопорушення.
В судовому засіданні прокурор та слідчий клопотання підтримали, погодилися із наявністю ризиків, передбачених ст.177 КПК України, вказали, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.
Допитаний при розгляді клопотання ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, винним себе визнав.
Захисник ОСОБА_4 просив відмовити в задоволенні клопотання у вигляді взяття під вартою, просив обрати запобіжний захід більш м`який, мотивуючи тим, що слідчий не мотивував наявність ризиків, передбачених КПК України.
На даному етапі наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 інкримінованого злочину повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами:
- випискою Херсонської міської клінічної лікарні ім. О.С. Лучанського, відповідно до якої ОСОБА_7 1992р.н., був госпіталізований у приймальне відділення Херсонської міської клінічної лікарні з тілесними ушкодженнями у вигляді проникаючого ножового поранення лівої половини грудної клітини, колото-різаної рани лівої половини грудної клітини, різаної рани спинки носа, які відповідно до підпункту «к» п. 2.1.3 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом Міністерства охорони здоров`я України від 17 січня 1995 № 6 віднесено до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя та здоров`я.
- протоколом огляду місця події від 13.10.2014 відповідно до якого оглянуто сходи на третьому поверсі житлового будинку, розташованого за адресою АДРЕСА_3 та вилучено змиви з речовиною схожою на кров.
- показами свідка ОСОБА_8 , яка показала, що 13.10.2014 близько 16.45 годин їй зателефонувала її подруга ОСОБА_9 , яка повідомила, про те що її співмешканець ОСОБА_6 заподіяв їй тілесні ушкодження. Через декілька хвилин ОСОБА_8 разом з потерпілим ОСОБА_10 , підійшли до кімнати АДРЕСА_4 . Двері до кімнати їм відкрив ОСОБА_6 . Після чого між ОСОБА_10 та ОСОБА_6 виник конфлікт. Внаслідок якого ОСОБА_6 взяв з кімнати ніж та наздогнавши ОСОБА_10 у коридорі заподіяв останньому тілесні ушкодження. Після чого вона разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 побігли на вулицю де викликали швидку допомогу. Пробігавши по сходах ОСОБА_12 закинув с себе спортивну кофту, яку в подальшому було вилучено у свідка ОСОБА_8
- показаннями свідка ОСОБА_9 , яка надала аналогічні покази.
- показами свідка ОСОБА_13 , яка показала, що мешкає по сусідству з ОСОБА_6 у кімнаті 59. 13.10.2014 близько 15.00 годин вона вийшовши із спільної кухні у коридор побачила ОСОБА_6 , який наносив удари ножем в область грудної клітини ОСОБА_14 та викрикував що він вб`є останнього.
- іншими матеріалами кримінального провадження в їх сукупності.
На час розгляду клопотання дії підозрюваного ОСОБА_6 кваліфіковані ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 115 КК України, а саме: замах на вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, не доведене до кінця з причин, які не залежали від волі особи, яка виконала усі дії, які вважала необхідними для доведення злочину до кінця.
При дослідженні особи (соціальні зв`язки) встановлено, що підозрюваний родини не має, не працюючий, підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину, за яке передбачено покарання у вигляді позбавлення волі, в силу ст. 89 КК раніше не судимий, його відношення до вчиненого злочину, після вчинення якого він втік з місця події та доказів про вчинення ним даного кримінального правопорушення.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, заслухавши думку слідчого, прокурора, які підтримали клопотання, підозрюваного, захисника, слідчий суддя вважає, що - з метою забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:
1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;
2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;
3)незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;
4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;
5)вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.
необхідно застосувати щодо підозрюваного в кримінальному правопорушенні запобіжний захід, як то передбачено ч.1 ст.177 КПК України.
Крім того відповідно ч.2 ст. 177 КПК України - підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
Обираючи запобіжний захід, слідчий суддя враховує, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк до 15 років.
Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч.1 ст.194 КПК України - слідчий суддя приходить до висновку про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3)недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
На підставі викладеного, оцінивши в сукупності всі обставини, у тому числі - перелічені у ст.178 КПК України, суд вважає, що є всі підстави для задоволення клопотання та обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки лише застосування такого запобіжного заходу може запобігти можливості підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, вчинити інше кримінальне правопорушення. Жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти зазначеним ризикам.
При постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, врахувавши обставини, передбачені ст.ст.177, 178 КПК України, суд приходить до висновку про можливість визначення розміру застави у кримінальному провадженні, як то передбачено ч.3 ст.183 КПК України. При визначенні розміру застави у сумі 1000000 грн., суд враховує обставини кримінального правопорушення, майновий та сімейний стан підозрюваного, інші дані про його особу та ризики, передбачені ст.177 КПК України. Крім того визначаючи розмір застави, суд виходить з того, що він повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього. Визначаючи розмір застави, суд виходить із меж, визначених ч.5 ст.182 КПК України.

Керуючись ст.ст.177,178,182, 183, 186, 193-194,196,197, 309,369-372,395 КПК України, слідчий суддя,-
У Х В А Л И В:
Задовольнити клопотання слідчого СВ Дніпровського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області майор міліції ОСОБА_5 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, відносно ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Обрати щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжний захід тримання під вартою.
Визначити розмір застави у сумі 1000000грн.
У разі внесення застави, суд на строк дії ухвали зобов`язує ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого чи прокурора, покладає на ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 обов`язки, передбачені ст.194 КПК України, а саме:
1) не відлучатися із населеного пункту, в якому він зареєстрований, проживає чи перебуває, без дозволу слідчого, прокурора або суду;
2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
3) здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Підозрюваний, обвинувачений або заставодавець мають право у будь-який момент внести заставу у розмірі, визначеному в ухвалі про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
У разі невиконання обов`язків заставодавцем, а також, якщо підозрюваний, обвинувачений, будучи належним чином повідомлений, не з`явився за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомив про причини своєї неявки, або якщо порушив інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
У разі звернення застави в дохід держави слідчий суддя, суд вирішує питання про застосування до підозрюваного, обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді застави у більшому розмірі або іншого запобіжного заходу з урахуванням положень частини сьомої статті 194 КПК України.
Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Визначити строк дії ухвали до 13.12.2014р.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`яти днів з дня її проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення

Слідчий суддя ОСОБА_1