Справа № 487/6119/15-к
Провадження № 1-кп/487/485/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, українця, громадянина України, маючого середню спеціальну освіту, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, маючого двох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою - АДРЕСА_1 , раніше судимого - 20.12.2011 року Баштанським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст.310 КК України до 4 років позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 16.05.2014 року за ухвалою Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області на 1 рік 3 місяці 18 днів,
в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
за участю учасників судового провадження:
прокурора ОСОБА_4
потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6
представника потерпілих ОСОБА_7
обвинуваченого - ОСОБА_3
захисника ОСОБА_8 ,
В результаті дорожньо-транспортної пригоди водію мопеду «Ноnda Dio» ОСОБА_9 та її пасажиру ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження та вони були доставлені до ЛШМД м. Миколаєва. 16.04.2015 року ОСОБА_9 від отриманих тілесних ушкоджень померла у реанімаційному відділенні ЛШМД м. Миколаєва.
Протиправні дії ОСОБА_3 за вказаних обставин, органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.286 КК України.
Крім визнання ОСОБА_3 вини в скоєні інкримінованого злочину за наведених обставин, його вина підтверджується наступними доказами, наданими стороною обвинувачення та дослідженими в судовому засіданні.
Так, відповідно до копії посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , останній має право керування транспортними засобами категорії «В».
Відповідно до висновку, складеного о 23.50 год. 12.04.2015 року та результатів токсикологічного дослідження №1715 від 14.04.2015 року, №1744 від 15.04.2015 року, зроблених фахівцями Миколаївського обласного наркологічного диспансеру, при здійсненні ДТП 12.04.2015 року, ОСОБА_3 і ОСОБА_9 перебували в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до висновку судово-автотехнічної експертизи №567 від 19.06.2015 року, дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водіями ОСОБА_3 та ОСОБА_9 вимог п.п. 13,1, 13.3, 11.1, 11.3, 10.1, 12.3 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №874 від 15.05.2015 року, смерть ОСОБА_9 настала в результаті тупої поєднаної травми тіла у вигляді перелому основи черепу, субарахноідального крововилива, забою головного мозку, переламів правого стегна та гомілки з пошкодженням внутрішніх органів, яка супроводжувалась внутрішньою кровотечею та ускладнилися травматичним шоком, жировою емболією. Всі вище вказані тілесні ушкодження прижиттєві, утворилися від дії тупих твердих предметів, в строк 12.04.2015 року в умовах ДТП. Всі вище вказані тілесні ушкодження в сукупності несуть ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які потягли за собою смерть. При судово-токсикологічному дослідженні крові та сечі з трупу ОСОБА_9 виявлено етиловий спирт в крові 0,93 проміле, що відповідає легкому ступеню алкогольного сп`яніння.
Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №692 від 25.05.2015 року, у ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у вигляді переламу кісток тазу зліва з розривом симфізу, переламу тіла лівої лопатки, переламу 3,4,5 ребер зліва, підшкірної емфіземи, забою лобної області зліва, які відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за однакою довго тривалого розладу здоров`я на строк більше 21 дня. Дані тілесні ушкодження могли виникнути внаслідок ДТП 12.04.2015 року, при зіткненні двох транспортних засобів. На момент прибуття на стаціонарне лікування в крові ОСОБА_6 виявлено етиловий спирт в концентрації 0,74 %, що відповідає легкому ступеню алкогольного сп`яніння.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_5 пояснила, що не була свідком ДТП, яка сталася 12.04.2015 року за участю її дочки та ОСОБА_3 . Про дорожньо-транспортну пригоду та її наслідки дізналася від третіх осіб. Внаслідок загибелі дочки ОСОБА_9 зазнала моральної шкоди, у відшкодування якої просила стягнути з ОСОБА_3 500000 грн.
Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_6 пояснила, що ввечері 12.04.2015 року разом з ОСОБА_9 вживала алкогольні напої. Вирішили поїхати на мопеді до магазину. Мопедом керувала ОСОБА_9 . Коли рухались по вул. Чкалова в с. Велика Корениха м. Миколаєва, відбулося зіткнення з легковим автомобілем під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП сестра загинула, а вона отримала значні тілесні ушкодження. Зазнала моральної шкоди та вимушена була витрачати значні кошти на лікування. Просила про задоволення заявленого позову в повному обсязі.
Дослідивши обставини справи та надані докази, надавши представленим доказам оцінку в їх сукупності, суд приходить до беззаперечного висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у скоєнні інкримінованого йому злочину за наведених у вироку обставин, про належність і допустимість, наданих стороною обвинувачення доказів, та їх достатність для ухвалення відносно ОСОБА_3 обвинувального вироку. Дії ОСОБА_3 суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України, як порушення правил безпеки дорожнього руху, що спричинило смерть потерпілої ОСОБА_9 та тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості потерпілій ОСОБА_6 .
Призначаючи покарання ОСОБА_3 суд, у відповідності до положень ч.1 ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Крім того, у відповідності до ч.2 ст.65 КК України, суд враховує, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Відповідно до ст.66 КК України, обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_3 суд визнає наявність на утриманні двох малолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 ; щире каяття та активне сприяння компетентному органу при досудовому розслідуванні; наявність вини ОСОБА_9 у ДТП, що сталася 12.04.2015 року, що підтверджується висновком судово-автотехнічної експертизи №567 від 19.06.2015 року та результатами токсикологічного дослідження №1744 від 15.04.2015 року,
Обставиною, яка відповідно до ст.67 КК України, обтяжує покарання ОСОБА_3 , суд визнає вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння .
ОСОБА_3 раніше судимий, на обліках у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебуває, характеризується посередньо, офіційно не працевлаштований.
Відповідно до ст.12 КК України, інкримінований ОСОБА_3 злочин віднесено до категорії тяжких.
Враховуючи викладене, дані про особу винного, наявність обставин, що пом`якшують його покарання, обставини ДТП, форму та ступінь вини ОСОБА_3 , наявність вини у ДТП ОСОБА_9 , суд вважає, що для виправлення та недопущення скоєння ОСОБА_3 нових злочинів, достатнім буде призначити йьому мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.2 ст.286 КК України.
Оскільки ОСОБА_3 скоїв інкримінований злочин у період умовно-дострокового звільнення від покарання за попереднім вироком, йому належить призначити покарання з застосуванням положень ст.71 КК України.
Цивільний позов потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 підлягають частковому задоволенню на підставі ст.ст.1166,1167,,1187,1188 ЦК України.
Суд також констатує, що внаслідок ДТП 12.04.2015 року, з вини ОСОБА_3 потерпілі зазнали моральної шкоди, пов`язаної з втратою близької людини, а тому їх вимоги в цій частині є обґрунтованими.
Разом з тим, суд вважає, що потерпілі не надали переконливих доказів щодо необхідності стягнення на користь кожної заявлених сум. Суд вважає, що достатнім відшкодуванням моральної шкоди у вигляді грошової компенсації буде стягнення на користь ОСОБА_5 150000 грн., а на користь ОСОБА_6 100000 грн.
Процесуальні витрати у даному кримінальному провадженні по залученню експертів складають загальну суму 3763,20 грн. Зазначена сума підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь держави на підставі ст.ст.118,124 КПК України.
Керуючись ст.ст.369-374 КПК України, суд
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України та призначити йому покарання три роки позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком три роки.
На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Баштанського районного суду Миколаївської області від 20.12.2011 року, у вигляді шести місяців позбавлення волі та остаточно призначити ОСОБА_3 покарання три роки і шість місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком три роки.
Строк відбування основного покарання у вигляді позбавлення волі ОСОБА_3 рахувати з моменту приведення даного вироку до виконання.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів в сумі 3767,20 грн.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 грошову компенсацію за завдану моральну шкоду в сумі 150000 грн.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом 30 днів з дня його проголошення у встановленому кримінально процесуальним законом порядку.

Суддя ОСОБА_1