22.10.2015
Справа №1-37
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2010 року Новоселицький районний суд Чернівецької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілої ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, молдаванина, зі середньою освітою, не одруженого, працюючого різноробочим в Чернівецькому автомобільно-дорожному технікумі при ТСО України, раніше судимого 24.05.2007 року Новоселицьким районним судом Чернівецької області за ст. 263 ч.2, 296 ч.4 до 3 років позбавлення волі,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_6 28 вересня 2009 року біля 19 години в с.Малинівка Новоселицького району перебуваючи на подвір`ї власного домогосподарства умисно на ґрунті особистих неприязнених відносин наніс один удар ногою по лівій руці ОСОБА_7 , в результаті чого спричинив їй перелом основи основної фаланги п`ятого пальця лівої кисті, який відноситься до середньої тяжкості тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_6 свою вину не визнав та пояснив, що він 28 вересня 2009 року біля 19 години у себе в дворі посперечався із ОСОБА_8 після чого до них підійшла потерпіла та почала кричати, після чого він відштовхнув її від себе руками в груди та вона відійшла біля двох кроків назад, але не впала. Потім вони розійшлися по своїх оселях. Про те, що в ОСОБА_7 зламаний палець взнав на другий день. У них із племінницею недавно виникли суперечки, бо його матір переписала свою хату не на її матір а на нього.

Незважаючи на невизнання вини підсудним його вина скоєнні злочину доведена показаннями потерпілої, свідків, матеріалами кримінальної справи.

Так з показань потерпілої ОСОБА_7 , які вона дала в судовому засіданні, встановлено, що вона 28.09.2009 року, перебуваючи в себе вдома в с.Малинівка Новоселицького району Чернівецької області, почула крики на подвір`ї та побачила свого вітчима ОСОБА_8 та підсудного, що сперечалися. Тоді вона підійшла до дядька та сказала, щоб він не кричав, а він у відповідь вдарив її ногою в ліву руку, після чого вона відчула різкий біль в пальці. Більше він її не бив. На наступний день вона пішла в лікарю, де сказали, що в неї зламаний палець на лівій руці та наклали гіпс. Просить стягнути з підсудного 1500 гривень витрат на ліки та 9000 гривень моральної шкоди.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснила, що вона була на подвір`ї власного господарства в той час, коли ОСОБА_6 , який є її рідним сином, розмовляв із її зятем та до них підійшла її внучка ОСОБА_10 та почала кричати, що в цьому дворі все її та підсудний її відштовхнув. Вона не впала. Напередодні онучка жалілася її, що в неї болить ліва рука та вона наклала їй компрес.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що він 28.09.2009 року біля 17 години привіз передачу ОСОБА_7 від її мами з Італії. На подвір`ї він зустрів підсудного та з ним почалася суперечка про, те щоб він йому повернув газову плитку. В цей час до них підійшла ОСОБА_7 та почала кричати до ОСОБА_6 і тоді він повернувся до неї та вдарив її один раз ногою в ліву руку, яка була опущена вниз. Потім вона сіла до нього в автомобіль та сказала, що її болить рука. На подвір`ї більше нікого не було а в машині на дорозі сиділа його донька. Він щодня спілкується із дівчиною, але вона йому не жалілася до цього, що в неї болить ліва рука.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що вона із татом приїхали до ОСОБА_7 додому на автомобілі, в якому вона залишилася сидіти. ВІона чула крики на подвір`ї між її татом та ОСОБА_6 а потім в машину прийшла ОСОБА_10 та плакала, сказавши що її побив дядя ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні пояснив, що він точної дати не пам`ятає, але це було в неділю бачив як потерпіла йшла із пляшкою в руці та посковзнулася і впала та сказала, що її рука болить. Яка рука вона не сказала.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснив, що він працює лікарем травматологом Новоселицької ЦРЛ та він 29.09.2009 року на приймальному відділенні оглядав ОСОБА_7 та в подальшому продовжив її лікування в травматологічному відділенні на протязі жовтня 2009 року. Він пам`ятає, що в день поступлення потерпіла сказала, що її побив дядько, а тому він повідомив в Новоселицький РВ УМВС України в Чернівецькій області у встановленому порядку.

Висновком судово-медичної експертизи №248-екс-Н встановлено, що спричинене ОСОБА_7 тілесне ушкодження у вигляді перелому основи основної фаланги п`ятого пальця лівої кисті відноситься до середнього ступеня тяжкості виникли від дії тупого предмета.

Суд, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, виходячи із свого внутрішнього переконання, вважає, що вина підсудного у вчиненні злочину доведена, а його дії вірно кваліфіковані за ст.122 ч.1 КК України як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, що призвело до тривалого розладу здоров`я, оскільки він 28.09.2009 року біля 19 години в с.Малинівка Новоселицького району Чернівецької області спричинив потерпілій середньої тяжкості тілесні ушкодження, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

Невизнання визнання вини з боку підсудного суд розцінює як вибраний ним спосіб захисту з метою уникнення від відповідальності, оскільки його покази дані під час судового слідства були спростовані показами потерпілої ОСОБА_7 та свідка очевидця ОСОБА_8 . ОСОБА_6 не заперечував факту конфлікту, який виник між ним та потерпілою та факту відштовхування її від себе, однак він розуміючи правові наслідки встановлення факту спричинення ним удару по кисті лівої руки потерпілій не визнав цього. Крім того, опосередковано факт побиття потерпілої підсудним доведено показами свідків ОСОБА_11 , якій ОСОБА_7 одразу після побиття повідомила про це та свідка ОСОБА_14 , який чув від потерпілої про те, що її побив дядько.

Позиція захисту з приводу того, що потерпіла могла напередодні зламати собі палець, коли вона ввечері падала в центрі с.Малинівка не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні, оскільки свідок ОСОБА_13 не зміг суду більш точно повідомити про дату, коли він бачив таке падіння та йому невідомо чи під час цього падіння ОСОБА_7 дійсно зламала собі палець а чув лише її слова про те, що рука болить. Свідчення матері підсудного ОСОБА_9 суд оцінює критично, оскільки потерпіла їй в той день зранку нічого про біль в лівій руці не повідомляла, а з показів потерпілої та свідків встановлено, що вони її під час суперечки на подвір`ї не бачили. Крім того, свідок в своїх показах на досудовому слідстві пояснила, що вона наклала компрес на праву руку потерпілої так як мізинець цієї руки був опухлий а в суді вона змінила покази сказавши, що це була ліва рука.

При вирішенні питання про призначення покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставиною, що обтяжують покарання судом не встановлено.

Суд визнає обставиною, що пом`якшує покарання підсудного те, що він позитивно характеризується по місцю проживання.

Підсудний в даний час згідно наказу №2-к від 08.02.2010 року працює різноробочим в Чернівецькому автомобільно-дорожному технікумі при ТСО України, що встановлено згідно довідки вказаного закладу №17 від 23.02.2010 року.

Суд вважає, що підсудному має бути призначено покарання у виді виправних робіт, які є необхідними та буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов прокурора підлягає задоволенню на підставі ст.93-1 КПК України оскільки відповідно до довідки Новоселицької ЦРЛ №2532 потерпіла перебувала на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні 9 ліжко-днів та на її лікування було витрачено 399,69 гривень.

Цивільний позов потерпілої про відшкодування матеріальної та моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. Позовні вимоги про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 1500 гривень, які були витрачені потерпілою на ліки, жодними доказами підтверджені не були а тому задоволенню не підлягають. Позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню. Факт наявності вини підсудного у спричиненні потерпілій моральної шкоди в силу ч.2 ст. 1167 ЦК України доведенню не підлягає, оскільки вона відшкодовується незалежно від вини особи у зв`язку із заподіянням ушкодження здоров`ю. Виходячи з принципів розумного, виваженого та справедливого відшкодування моральної шкоди та матеріального стану підсудного суд визначає її розмір в сумі 3000 гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати винним ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст. 122 ч.1 КК України та призначити йому покарання у виді двох років виправних робіт з відрахування в дохід держави десяти відсотків від заробітної плати засудженого.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_6 до набрання вироком законної сили, залишити підписку про невиїзд з місця проживання.

Цивільний позов прокурора Новоселицького району задовольнити. Стягнути із ОСОБА_6 на користь Новоселицької центральної районної лікарні 399, 69 гривень витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину.

Цивільний позов ОСОБА_7 задовольнити частково. Стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 моральну шкоду в розмірі три тисячі гривень. В задоволенні інших позовних вимог відмовити.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернівецької області через районний суд протягом 15 днів з моменту його проголошення.

Суддя: