Дата документу Справа № 318/1871/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/778/1715/15 Головуючий в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Єдиний унікальний №318/1871/15-к Доповідач в 2-й інстанції: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 жовтня 2015 року м. Запоріжжя

Колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні провадження щодо
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановила:
З апеляційною скаргою /а.п. 8-11/ до суду апеляційної інстанції звернувся прокурор, який брав участь в розгляді подання судом першої інстанції ОСОБА_8 , в якій просить повністю скасувати ухвалу Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 07.08.2015 року щодо ОСОБА_7 /а.п. 5-6 / та винести ухвалу, якою скасувати звільнення від відбування покарання з випробуванням і направити засудженого ОСОБА_7 для відбування призначеного покарання.

В обґрунтування скарги апелянт послався на те, що засуджений ОСОБА_9 , будучи 02.02.2015 року ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання, призначеного вироком Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 24.12.2014 року, з роз`ясненням йому порядку виконання вироку та обов`язків, передбачених ст. ст. 75, 76 КК України, та винесенням постанови про встановлення днів явки на реєстрацію 1-го та 3-го понеділка кожного місяця, систематично з 06.04.2015 року не виконував обов`язки з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи, не виїжджати на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, що на підставі приписів ч. 2 ст. 78 КК України та ч. 2 ст. 166 КВК України має наслідком направлення останнього для відбування призначеного йому покарання.

Крім того, прокурор зазначив, що на цей час ОСОБА_9 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та того ж дня йому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. Вказане кримінальне правопорушення ним вчинено 26.03.2015 року, тобто під час іспитового строку.

Згідно з ухвалою, судом відмовлено у задоволенні подання з посиланням на те, що факти, викладені у поданні, не підтверджені доказами та не свідчать про небажання засудженого стати на шлях виправлення, та є недостатніми для направлення його для відбування покарання за вироком суду.

Своє рішення суд мотивував тим, що ОСОБА_7 дійсно періодично не з`являвся на реєстрацію, починаючи з квітня 2015 року, однак він декілька разів - 02.02.2015 p., 16.02.2015 p., 02.03.2015 p. 10.03.2015 p. (a.c. 21, 27, 29, 33), з`являвся до КВІ для дачі пояснень та бесіди, об`єктивних даних про те, що він порушує громадський порядок, зловживає спиртними напоями чи приймає наркотичні речовини, немає, за період іспитового строку засуджений до адміністративної відповідальності не притягувався, інші покладені на нього обов`язки не порушував.

Також суд зазначив, що критично ставиться до громадської характеристики на ОСОБА_7 , в якій він мешканцями села характеризується негативно, оскільки в цій же характеристиці далі вказується, що скарг від сусідів та односельців до виконкому сільради не надходило.

Крім того, на думку суду, викладені у самому поданні факти суперечать матеріалам провадження, оскільки інспектор зазначає, що ОСОБА_7 засуджений вироком Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 05.11.2014 p., між тим, як встановлено судом у засіданні, такого вироку не існує, а є вирок суду від 24.12.2014 року, що також спростовує твердження інспектора в абзаці 4 мотивувальної частини подання про те, що засуджений з 06.04.2014 року не з`являється на реєстрацію.

Заслухавши доповідь судді про сутність судового рішення та апеляційної скарги, прокурора, який частково підтримує доводи апеляційної скарги та просить її задовольнити відповідно до заявлених в ній вимог, засудженого з запереченнями стосовно доводів та вимог апеляційної скарги, вивчивши матеріали провадження та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступного висновку.
Відповідно до змісту, подання про направлення засудженого ОСОБА_7 , звільненого від покарання з випробуванням, для відбування покарання, призначеного вироком Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 05.11.2014 року, обґрунтовано тим, що засуджений, починаючи з 06.04.2014 року не з`являвся на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції у визначені йому дні та без відома кримінально-виконавчої інспекції змінив своє місце проживання. Саме ці обставини були предметом перевірки та відповідної оцінки судом першої інстанції, який, згідно з вимогами ст. 166 КВК України, не встановив підстав для задоволення подання, яке залишив без задоволення, вмотивувавши це своє рішення.
Колегія суддів погоджується з рішенням суду, виходячи з підстав, в ньому зазначених, а також з даних, які містяться в особовій справі засудженого, згідно з якими, він з 06.04.2015 року не з`являвся на реєстрацію, за наслідками невиконання цього обов`язку надавав в інспекцію пояснення, але, як того вимагає ч. 1 ст. 166 КВК України, письмово, за наслідками неявки не реєстрацію та у зв`язку зі зміною місця проживання, не попереджався, що вказує на те, що інспекція визнала вчинення цих порушень з поважних причин і не застосувала до засудженого визначені законом застереження.
Зазначені обставини та висновки суду в апеляційній скарзі не спростовані, у зв`язку з чим, колегія суддів не вбачає підстав по доводам, в ній наведеним, для скасування ухвали суду.
Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що засудженому повідомлено про підозру у вчиненні нового злочину під час дії іспитового строку по попередньому вироку, то ця обставина не була і не могла бути предметом перевірки і оцінки судом першої інстанції і, отже, не може сприйматись, як підстава для скасування ухвали суду, у тому числі, виходячи з того, що це питання підлягає вирішенню після визнання судом засудженого винним у вчиненні нового злочину з відповідним дотриманням вимог ч. 3 ст. 78 КК України, тобто, або на підставі нового подання кримінально-виконавчої інспекції, або на стадії призначення засудженому покарання за вчинений новий злочин та остаточного за сукупністю вироків.

Керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь в розгляді подання судом першої інстанції ОСОБА_8 , залишити без задоволення.

Ухвалу Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 07.08.2015 року, якою відмовлено у задоволенні подання органу виконання покарання про скасування звільнення від покарання з випробуванням щодо ОСОБА_7 , залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення й оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4