Ухвала
іменем україни
04 лютого 2016 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах
Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних
і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4

розглянула в судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за касаційною скаргою заступника прокурора Одеської області ОСОБА_5 на вирок Балтського районного суду Одеської області від 07 вересня 2015 року, яким
ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, раніше судимого за вироком Балтського районного суду Одеської області від 16.05.2010 року за ст.ст. 15, 186 ч. 3 КК України,

засуджено за ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків ОСОБА_6 частково приєднано покарання за вироком Балтського районного суду Одеської області від 16 травня 2010 року у виді 2 років позбавлення волі та шляхом повного складання покарань призначено остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6 місяців.
На підставі ст. 1 п. «в» Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_6 звільнено від призначеного покарання.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винуватим і засуджено за те, що він 06 вересня 2010 року близько 23 години за попередньою змовою з ОСОБА_7 , засудженим за вироком Балтського районного суду Одеської області від 14 грудня 2012 року за ст.ст. 15 ч. 2, 185 ч. 2 КК України, перебуваючи поблизу с. Відрада Балтського району Одеської області, в районі 215 кілометру магістрального нафтопроводу «Одеса-Броди», що належить ВАТ «Укртранснафта», виявили прихований шланг, за допомогою якого невстановлена слідством особа здійснила незаконне під`єднання до магістралі нафтопроводу, та, підігнавши бочку-причеп ємкістю 8 кубічних метрів, намагалися відкачати 8 тонн сирої нафти, вартістю 33 487 гривень 52 копійки, проте з причин, що не залежали від їх волі не довели злочин до кінця, оскільки були затримані на місці скоєння злочину працівниками охорони нафтопроводу «Одеса-Броди».
В апеляційному порядку вирок не оскаржувався.

У касаційній скарзі заступник прокурора Одеської області просить вирок суду скасувати у зв`язку з неправильним застосуванням кримінального закону, а справу направити на новий судовий розгляд. Вказує на те, що, звільняючи ОСОБА_6 від покарання на підставі Закону України "Про амністію у 2014 році", суд належним чином не перевірив усіх обставин, за яких можливе застосування норм вказаного закону та дійшов помилкового, передчасного висновку про можливість застосувати до ОСОБА_6 положення пункту «в» статті 1 цього закону.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора про обґрунтованість доводів скарги, перевіривши матеріали справи та доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, при вирішенні питання про застосування до ОСОБА_6 Закону України "Про амністію у 2014 році"від 08 квітня 2014 року № 1185-VII, суд послався у вироку на те, що ОСОБА_6 має 4 неповнолітніх дітей, вчинений ним злочин не є відповідно до ст. 12 КК України тяжким або особливо тяжким, в зв`язку з чим прийшов до висновку про можливість застосування до нього положень ст. 1 п. «в» вказаного закону.

Разом з тим, ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року виключає можливість застосування амністії до осіб, які засуджені за злочини, що є тяжкими або особливо тяжкими.

Суд першої інстанції, приймаючи рішення про звільнення ОСОБА_6 від призначеного покарання, вказаних вимог закону не врахував та обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, належним чином не перевірив.
Так, з вироку суду вбачається, що ОСОБА_6 був засуджений на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків, в тому числі і вироку Балтського районного суду Одеської області від 16 травня 2010 року, яким його було засуджено за вчинення злочину, передбаченого ст.ст. 15, 186 ч. 3 КК України. Злочин, передбачений ст.ст. 15, 186 ч. 3 КК України, відповідно до ст. 12 ч. 4 КК України є тяжким, що виключає можливість застосування до ОСОБА_6 положень ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році».

Таким чином, судом першої інстанції було неправильно застосовано кримінальний закон, що відповідно до ст. 398 ч. 1 п. 2 КПК України 1960 року є підставою для скасування вироку.

Враховуючи викладене, доводи касаційної скарги заступника прокурора Одеської області колегія суддів вважає обґрунтованими, у зв`язку із чим касаційна скарга підлягає задоволенню.
За таких обставин, вирок щодо засудженого ОСОБА_6 підлягає скасуванню, а справа щодо нього направленню на новий судовий розгляд.

При новому судовому розгляді необхідно врахувати наведене, а також положення Закону України "Про амністію у 2014 році"від 08 квітня 2014 року № 1185-VII, вимоги Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 01 жовтня 1996 року № 392/96-ВР, справу розглянути відповідно до вимог КПК України та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 394 - 396 КПК України 1960 року, п.п. 11, 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :

касаційну скаргу заступника прокурора Одеської області задовольнити.

Вирок Балтського районного суду Одеської області від 07 вересня 2015 року щодо ОСОБА_6 скасувати, а кримінальну справу щодо нього направити на новий судовий розгляд.
Судді:
________________ _____________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3