Справа № 461/2419/14-к
Провадження № 1-кс/461/993/14
УХВАЛА
04.03.3014 року м.Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м.Львова ОСОБА_1 , з участю слідчого ОСОБА_2 розглянувши клопотання слідчого ВР ДТП СУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_2 про накладення арешту на майно,
в с т а н о в и в :
Слідчим управлінням ГУМВС України у Львівській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні №0001039, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України..
Слідчий ВР ДТП СУ ГУМВС України у Львівській області ОСОБА_3 , за погодженням старшого прокурора відділу процесуального керівництва при провадженні досудового розслідування ОВС та підтримання державного обвинувачення управління нагляду за додержанням законів у кримінальному провадженні прокуратури Львівської області, звернувся до суду з клопотанням про накладення арешту на автомобіль «PORSHE CAYENNE» транзитний р.н. НОМЕР_1 (попередній реєстраційний номер НОМЕР_2 ), який на праві приватної власності належить ОСОБА_4 , що проживає у АДРЕСА_1 , з метою забезпечення в майбутньому заявленого цивільного позову потерпілою стороною, заборонивши проведення обліково-реєстраційних операцій із вказаним автомобілем.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, i перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Згідно ч.4 ст.170 КПК України, заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Заслухавши пояснення слідчого на підтримання клопотання, дослідивши матеріали клопотання та кримінального провадження, вважаю, що в задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки слідчим не подано жодних достатніх доказів на підтвердження права підозрюваного ОСОБА_5 на вказаний у клопотанні автомобіль, а власник згаданого автомобіля ОСОБА_4 , не є підозрюваними, обвинуваченими та особою, яка в силу закону несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого.

Керуючись ст.ст.131, 132, 170,172, 173 КПК України, слідчий суддя
у х в а л и в :
Відмовити в задоволенні клопотання.

На ухвалу слідчого судді може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Апеляційного суду Львівської області, в строки, передбачені ст.395 КПК України.

Слідчий суддя ОСОБА_1