Справа № 676/4882/15-к
Провадження № 1-кп/676/354/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2015 року м. Кам`янець-Подільський

Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене 12 липня 2015 року до ЄРДР за № 0000609, за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , виданий 10 березня 2001 року Кам`янець-Подільським МВ УМВС України в Хмельницькій області, уродженця м. Новочеркаськ Ростовської області Російської Федерації, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, розлученого, з середньою спеціальною освітою, на час інкримінованого діяння скручувальника ПП Пакт, на час розгляду справи судом мобілізованого (прапорщика військової частини НОМЕР_2 ), раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України,
в с т а н о в и в:

12 липня 2015 року близько 16 год. 30 хв. біля вхідних дверей житлового будинку за місцем проживання потерпілої ОСОБА_4 по АДРЕСА_2 ОСОБА_5 на ґрунті особистих неприязних відносин, схопивши потерпілу за волосся, умисно наніс її головою один удар об стіну житлового будинку, заподіявши легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку та синця в задньому відділі тім`яної ділянки зліва. На продовження своїх умисних дій ОСОБА_5 умисно наніс три удари лівою рукою в область обличчя потерпілої ОСОБА_4 , заподіявши легкі тілесні ушкодження у вигляді трьох саден напівмісячної форми на рівні тіла нижньої щелепи справа.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою винуватість у вчиненні інкримінованого діяння визнав повністю та пояснив, що у день події, з`ясувавши місце проживання своєї колишньої дружини ОСОБА_4 , прийшов до її будинку у с. Колибаївка і, стукаючи у двері, вимагав відчинити йому, на що потерпіла не реагувала. Тому підійшов до одного з вікон і, вибивши його, через підвіконня заліз у помешкання. Крім потерпілої, у будинку на ліжку спало двоє її дітей, яких він не чіпав, оскільки мав намір з`ясувати стосунки лише з потерпілою, яка є його колишньою дружиною і з якою перебуває у неприязних стосунках у зв`язку з тим, що вона привласнила спільно нажите ними у шлюбі майно. Потерпілу схопив за волосся в ході з`ясування стосунків біля вхідних дверей до будинку, після чого разом з нею вийшов на вулицю, поки малолітні діти залишилися у будинку. Підтвердив, що на ґрунті неприязних стосунків дійсно наніс тілесні ушкодження потерпілій у спосіб, вказаний стороною обвинувачення. Також повідомив, що подію зміг детально пригадати в ході судового розгляду, оскільки у зв`язку з цим конфліктом та подальшим несенням військової служби йому важко тримати у пам`яті цю неприємну подію. Висловив щире каяття та зобов`язався подібних діянь не допускати.

Крім особистого визнання ОСОБА_5 своєї вини, його винуватість у вчиненні інкримінованого діяння об`єктивно підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

Так, з показань в суді потерпілої ОСОБА_4 встановлено, що у день події вона, відпочиваючи зі своїми малолітніми дітьми на ліжку у одній з кімнат будинку за місцем проживання, прокинулася від того, що на неї падало скло з розбитого вікна. Через підвіконня у кімнату заліз її колишній чоловік ОСОБА_5 і кинувся до неї. Взявши на руки молодшого сина, старшого виштовхала з кімнати, рухаючись у напрямку до вхідних дверей, де ОСОБА_5 схопив її за волосся, тому молодшого сина віддала старшому, відчинила двері і разом з обвинуваченим вийшла на вулицю. ОСОБА_5 , тримаючи її одною рукою, іншою рукою бив по обличчю, потім бив її головою об штукатурку на будинку, після чого звів її по сходах, продовжуючи тримати за волосся. На її плач не реагував, погрожував фізичною розправою, взявши з вікна скло. Обвинувачений відпустив її лише тоді, як на місце події прийшов син її чоловіка ОСОБА_6 і вигнав ОСОБА_5 , який, побачивши, що вона відійшла до собаки і він не має можливості продовжити свій злочин, пішов геть через поле. При призначенні покарання просила застосувати покарання, визначене законом.

Допитаний з участю законного представника ОСОБА_7 та психолога ОСОБА_8 малолітній свідок ОСОБА_9 в суді підтвердив показання своєї матері потерпілої ОСОБА_4 , повідомивши, що у день події, відпочиваючи з молодшим братом та матір`ю на ліжку у одній з кімнат будинку за місцем проживання, прокинувся від того, що на нього падало скло з розбитого вікна. Через підвіконня у кімнату заліз його колишній вітчим. Мати взяла на руки молодшого брата, а його ( ОСОБА_9 ) виштовхала з кімнати у напрямку до вхідних дверей. ОСОБА_5 схопив матір за волосся, тому вона віддала молодшого брата йому (свідкові). Мати з ОСОБА_5 вийшли на вулицю, де той, тримаючи її за волосся, бив по її обличчю рукою, після чого бив її головою об стіну будинку, погрожував, штрикав шматком скла їй по обличчю, хоча крові не було. Після цього звів її по сходах, продовжуючи тримати за волосся. Обвинувачений відпустив її лише тоді, як на місце події прийшов син вітчима ОСОБА_10 і відігнав ОСОБА_5 , внаслідок чого матір відійшла до собаки, куди ОСОБА_5 побоявся підійти, тому пішов з місця події.

Показання обвинуваченого, потерпілої та свідка щодо обставин події підтверджено даними протоколу прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 12 липня 2015 року, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_4 о 19 год. 10 хв. 12 липня 2015 року повідомила про те, що того ж дня близько 16 год. 30 хв. у будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_5 наніс їй тілесні ушкодження; а також даними протоколу огляду місця події від 12 липня 2015 року, з яких вбачається, що одне з полотен тристулкового вікна у будинку по АДРЕСА_2 розбите, його друзки локалізовані на внутрішньому підвіконні та на ліжку в житловій кімнаті.

Механізм нанесення тілесних ушкоджень потерпілій ОСОБА_4 підтверджений даними висновку судово-медичної експертизи № 470 від 15 липня 2015 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_4 станом на 11 год. 16 хв. 13 липня 2015 року було виявлено легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, у вигляді закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, синця в задньому відділі тім`яної ділянки зліва, що могли утворитися як від дії тупого твердого предмета, так і при ударі об такий по механізму "удар" близько 12-24 год. до моменту проведення експертизи, а також легкі тілесні ушкодження у вигляді трьох саден напівмісячної форми на рівні тіла нижньої щелепи справа, що могли утворитися від дії тупих твердих предметів з ребристою травмуюючою поверхнею, можливо від дії нігтів рук, близько 12-24 год. до моменту проведення експертизи.

Щодо показань свідка ОСОБА_9 про застосування ОСОБА_5 шматка скла при заподіянні тілесних ушкоджень його матері, то суд такі показання сприймає критично з огляду на те, що малолітній свідок в силу особливостей дитячого гострого сприйняття дійсності, враховуючи обставини події, міг помилятися, оскільки іншими доказами по справі його показаннями в цій частині об`єктивно не підтверджені ні експертним висновком, ні показаннями потерпілої, яка ствердила, що обвинувачений лише висловлював їй погрози, тримаючи у руках скло, однак це діяння йому у вину не ставиться в рамках цього провадження, як і пошкодження майна на суму 1000 грн., про яке ствердила потерпіла як при прийнятті заяви про вчинене кримінальне правопорушення, так і в суді. Тому суд позбавлений права надання правової оцінки цим діянням, які обвинуваченому у рамках цього кримінального провадження стороною обвинувачення інкриміновані не були, оскільки відповідно до положень ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта, крім випадків, передбачених цією статтею; з метою ухвалення справедливого судового рішення та захисту прав людини і її основоположних свобод суд має право вийти за межі висунутого обвинувачення, зазначеного в обвинувальному акті, лише в частині зміни правової кваліфікації кримінального правопорушення, якщо це покращує становище особи, стосовно якої здійснюється кримінальне провадження.

Таким чином, оцінивши належні, допустимі та достовірні докази в їх сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, суд дійшов наступних висновків.

Діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , мало місце, дії обвинуваченого містять склад злочину, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, і становлять собою умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я. Вина ОСОБА_5 у вчиненні вказаного кримінального правопорушення повністю доведена в судовому засіданні і він за його вчинення підлягає покаранню.

На виконання вимог ст. 65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особу винуватого, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_5 раніше не судимий, за місцем проживання КП «Добробут» компрометуючими даними щодо нього не володіє, на обліках лікарів нарколога та психіатра не перебуває, станом на час розгляду справи судом є мобілізованим військовослужбовцем.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , суд вважає щире каяття.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

З врахуванням обставин справи, думки потерпілої, наявності обставини, що пом`якшує покарання, відсутності обставин, що його обтяжує, майнового стану обвинуваченого, який вчинив інкриміноване діяння на ґрунті тривалих неприязних відносин з потерпілою, з якою як з колишньою дружиною має невирішений спір щодо спільно нажитого у шлюбі майна, раніше не судимий, з 20 липня 2015 року виконує свій конституційний обов`язок несе військову службу як мобілізований військовослужбовець (зокрема, був відряджений у зону проведення антитерористичної операції в с. Штормове Новоайдарського району Луганської області), суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 покарання у виді штрафу розміром в межах, визначених санкцією ч. 2 ст. 125 КК України, оскільки, на глибоке переконання суду, саме таке покарання є необхідним, достатнім, справедливим для виправлення ОСОБА_5 , запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, забезпечує співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,
у х в а л и в:

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, та призначити покарання у виді штрафу в розмірі 60 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (1020 грн.)

Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Вирок набирає законної сили у разі неподання апеляційної скарги до апеляційного суду Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право на отримання копії вироку в суді.

Суддя ОСОБА_11 -Годлевська