Справа № 456/1879/15-к
Провадження № 1-кп/456/185/2015
ВИРОК

іменем України
27 листопада 2015 року

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,

представника потерпілої адвоката ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрию кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Підгородці Сколівського району Львівської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з повною середньою освітою, одруженого, не працюючого, пенсіонера, раніше не судимого,
за ч.2 ст. 125 КК України, -
встановив:
ОСОБА_6 10 березня 2014 року близько 15:00 години, знаходячись на подвір`ї будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, умисно наніс один удар рукою по голові, декілька ударів дерев`яною палицею по голові ОСОБА_7 , а коли та впала на землю, то умисно наніс їй декілька ударів ногами в різні частини тулуба та ніг. У результаті неправомірних дій ОСОБА_6 спричинив потерпілій ОСОБА_7 тілесні ушкодження, які згідно з висновком судово-медичної експертизи №88 від 18.03.2014 р. за ступенем тяжкості відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений вину у вчиненому кримінальному правопорушенні не визнав та суду пояснив, що 10 березня 2014 року він малював огорожу, яку сам встановив біля будинку, зі сторони земельній ділянці потерпілої. ОСОБА_7 не сподобалося це, внаслідок чого вона підійшла до нього з «тичкою» - палицею і вдарила його по шиї. Коли він повернувся, вона повторно вдарила його по руках і вибила пензлик та банку фарби йому з рук, які від удару полетіли в її сторону. Він штовхнув потерпілу, яка від поштовху упала на землю, а він пішов до дому. Потерпіла, підвівшись, почала бігти за ним з «тичкою». Будь яких ударів потерпілій він не наносив.

Не визнання вини обвинуваченим та покази дані ним у судовому засіданні, суд вважає недостовірними, розцінює їх як форму захисту з метою уникнення відповідальності, оскільки такі спростовуються дослідженими та оціненими доказами кримінального провадження, а саме:
показами потерпілої ОСОБА_7 , яка суду пояснила, що 10 березня 2014 року сусід малював пліт із сторони її земельної ділянки. Вона сказала йому, щоб той йшов геть з її городу і не топтав його. Однак сусід продовжував малювати. Вона взяла тичку та підійшовши до нього ударила нею по банці з фарбою. Сусід у відповідь ударив її кулаком у голову. Коли вона упала, він почав наносити їй палицею удари по голові та копати її ногами в різні ділянки тіла. Цю подію спостерігала через вікно дружина ОСОБА_8 . Він бив її тичкою по голові, від чого та зламалася. Голова була вся в крові. Він продовжував їй наносити удари ногами. Побиття продовжувалося близько 10 хв. Це все побачила ОСОБА_9 , яка і припинила її побиття. Після цього, сусід пішов при цьому погрожуючи їй. У зв`язку з заподіяними побоями вона перебувала в лікарні три тижні і ще 10 днів лікувалася вдома. Цивільний позов підтримує повністю.

показами свідка ОСОБА_10 , який суду пояснив, що 11 березня 2014 року близько 11 год., повернувшись з роботи, він побачив дружину, яка лежала побита в коридорі їхнього будинку, після чого викликав лікаря. Дружина повідомила, що її побив ОСОБА_11 . У дружини на лобі була пухлина, синець під оком та численні гематоми та синці по тілі. Лікар, оглянувши дружину, викликала швидку, яка забрала дружину в лікарню, де вона пробула 24 дні. Лікування відбувалося за їх кошти. Зі слів дружини, дану подію бачили сусіди ОСОБА_9 , ОСОБА_12 та діти.
показами свідка ОСОБА_13 , яка суду пояснила, що 10 березня 2014 року близько обіду вона вийшла з дому. В цей час вона бачила, що ОСОБА_11 малював пліт. А також почула, що хтось свариться. Вона підійшла до подвір`я ОСОБА_14 , яка в цей час була на вулиці і розвішувала одяг. Під час розмови з сусідкою вона розвернулася і побачила, що ОСОБА_15 підійшла з тичкою до ОСОБА_8 і вдарила його нею в ділянку голови. Вона сказала про це ОСОБА_9 і повторно розвернувшись, побачила, що ОСОБА_15 сиділа на траві і казала «Чого ти б`єш жінку». Чи наносив обвинувачений потерпілій удари вона не бачила, оскільки стояла до місця події спиною на відстані приблизно 10 м. Конфлікт тривав приблизно 10 хв. і його бачили ОСОБА_9 та ОСОБА_12 , які в цей час були на подвір`ї. Тілесних ушкоджень на потерпілій вона не бачила, однак бачила на руках ОСОБА_15 фарбу коричневого кольору.
показами свідка ОСОБА_16 , яка суду пояснила, що 10 березня 2014 року близько обіду вона на подвір`ї вивішувала постіль і в цей час до неї підійшла ОСОБА_13 . Під час розмови вони почули крики. Сварилися ОСОБА_11 і ОСОБА_15 . Через якийсь час вона побачила, що потерпіла ОСОБА_15 лежить, а ОСОБА_11 наносить їй удари ногами. Вона почала бігти в їх сторону та кричати, щоб ОСОБА_11 перестав бити ОСОБА_15 . В цей час вийшла дружина ОСОБА_8 , яка сказала йому бути мудрішим. Швед наносив удари ногами потерпілій по спині, плечах та шиї. Палиці вона не бачила. Біля вуха ОСОБА_15 вона бачила червону пляму, схожу на кров. Відстань від неї до місця події було близько 30-40 м. Коли вона підбігла до сітки, там вона побачила сусідку ОСОБА_17 . Потерпіла підвелася та пішла додому. Вона не бачила момент як ОСОБА_15 вдарила ОСОБА_8 . ОСОБА_18 в момент конфлікту стояла поруч з нею і теж це бачила.
показами свідка ОСОБА_19 , яка суду пояснила, що 10 березня 2014 року в обід вона доїла корову. По дорозі до хати вона почула шум. Біля плоту ОСОБА_8 стояла ОСОБА_20 і ОСОБА_21 . Вона зупинилася біля свого будинку і побачила, що ОСОБА_11 сильно кричав на ОСОБА_15 та копав її ногами, яка лежала на землі. Вона не бачила, щоб ОСОБА_11 бив ОСОБА_15 палицею, але поруч з ними бачила поламану тичку. Дружина ОСОБА_8 в цей час покликала його, а ОСОБА_15 підвелася і пішла додому.
показами свідка ОСОБА_22 , яка суду пояснила, що 11 березня 2014 року її покликав чоловік потерпілої повідомивши, що дружину побив ОСОБА_11 . Оглянувши потерпілу вона встановила, що в ОСОБА_15 були наявні синці на тілі та гематома на хребті. Вона скаржилася на сильний біль та нудоту, мала підвищений тиск, що свідчило про можливий струс мозку, тому вона викликала швидку допомогу. Зі слів потерпілої, ушкодження вона отримала від побиття її Шведом.
показами свідка ОСОБА_23 , яка суду пояснила, що вона купила фарбу для того, щоб батько домалював пліт з сторони ОСОБА_15 . На наступний день після випадку мати розповіла, що ОСОБА_15 в день конфлікту вибігла з хати, взяла палицю та вдарила батька по голові, а потім по банці. Тато хотів забрати палицю і розлив фарбу на потерпілу. Мама, вибігши з хати, кричала, щоб він був мудрішим. На наступний день вона з батьком їздила в лікарню, де встановили, що батька травма голови. Згодом батька забрали в кардіологію. В м. Івано-Франківськ йому зробили 2 операції.
показами свідка ОСОБА_24 , яка суду пояснила, що 10 березня 2014 року чоловік малював пліт і через вікно вона побачила, що ОСОБА_15 біжить до нього з тичкою. Остання вдарила чоловіка по потилиці, а потім по руках, вибивши банку фарби, яка вилилась на неї. Після цього чоловік пішов геть.
показами свідка ОСОБА_25 , який суду пояснив, що бачив початок конфлікту. Коли ОСОБА_11 малював паркан, до нього підійшла ОСОБА_15 і сказала, що цього не потрібно робити. Вони почали сваритися і грубо висловлюватися. Він повів дітей до хати. Після того, як вернувся, побачив, що ОСОБА_15 лежала на землі, а ОСОБА_11 стояв над нею, і вони продовжували сваритися. Самої бійки він не бачив.
показами експерта ОСОБА_26 , який суду пояснив, що він проводив експертизу на восьмий день, після події. Ушкоджень було виявлено багато. Всі вони перераховані у висновку. Дані тілесні ушкодження могли відповідати терміну утворення, але причини виникнення він вказати не може. Ушкодження ОСОБА_15 відносяться до легких тілесних з короткочасним розладом здоров`я та вони не характерні для падіння з висоти власного зросту.
Крім цього вина обвинуваченого доведена дослідженими у судовому засіданні доказами, а саме:

висновком експерта №88 від 18.03.2014р. (а.к.п.23), згідно якого у ОСОБА_7 було виявлено садно в потиличній ділянці волосистої частини голови посередині, синець в лобній ділянці голови посередині, синець на верхній і нижній повіці лівого ока, синець в ділянці лівої молочної залози, синець в проекції третього-четвертого ребер по середньо-ключичній лінії, синець в проекції зовнішньо-верхнього квадранту лівої сідниці, синець на передньо-зовнішній поверхні верхньої третини правого стегна, синець на передньо-внутрішній поверхні середньої третини правого стегна. Крім цього, згідно записів медичної карти стаціонарного хворого №1934 Стрийської ЦРЛ у гр. ОСОБА_7 малась закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу мозку. Всі вище зазначені тілесні ушкодження могли утворитися біля 8 днів до проведення експертизи від дії тупих твердих предметів і за ступенем тяжкості мають ознаки легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров`я.
Досліджені у судовому засіданні докази за своїм змістом та послідовністю відповідають дійсним обставинам кримінального провадження, є належними, допустимими і такими, що підтверджують вину обвинуваченого.
Суд не бере до уваги покази свідка ОСОБА_13 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 про те, що ОСОБА_7 нанесла удар палицею ОСОБА_6 в ділянку голови, внаслідок чого йому заподіяно тілесні ушкодження, оскільки такі обставини не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду і на підтвердження таких суду не надано інших доказів. Крім цього, покази свідків ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , в частині їх показів про те, що вони не бачили як ОСОБА_6 наносив ОСОБА_7 удари по тілу, що спричинили їй тілесні ушкодження, спростовуються наявними у справі та дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: висновком експерта №88 від 18.03.2014р., показами потерпілої ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_16 , ОСОБА_19 , ОСОБА_22 , ОСОБА_25 , експерта ОСОБА_26 , які є послідовними та відповідають дійсним обставинам кримінального провадження.
Суд не погоджується із позицією обвинуваченого та захисту про те, що обвинувачений необхідно оборонявся і діяв з метою захисту від потерпілої, чи діяв з перевищенням меж необхідної оборони від посягань потерпілої, виходячи із наступного:
Право на необхідну оборону виникає лише за певних умов, визначених законом. Такі умови полягають у наступному:

1.оборона визнається необхідною лише у випадку, якщо дії, що становлять її зміст, вчинено з метою захисту охоронюваних законом:

2.а) прав та інтересів особи, яка захищається;

б) прав та інтересів іншої особи (фізичної чи юридичної);

в) суспільних інтересів;

г) інтересів держави;

3.оборона може здійснюватись лише від суспільно небезпечного посягання, тобто діяння, ознаки якого передбачені КК України;

4.за загальним правилом необхідна оборона має бути своєчасною;

5.посягання має бути реальним, а не існувати лише в уяві того, хто захищається;

6.шкода при необхідній обороні може бути заподіяна тільки тому, хто посягає;

7.при необхідній обороні допускається заподіяння лише такої шкоди, яка є необхідною і достатньою в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання.

Перевищенням меж необхідної оборони закон визнає умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту.

Оборона проти явно закінченого посягання є неправомірною.

Наведені обставини, також закріплені в постанові Пленуму Верховного суду України №1 від 26.04.2002 «Про судову практику у справах про необхідну оборону».

Судом встановлено, що 10.03.2014р. близько 15 год., в с. Любинці Стрийського р-ну потерпіла ОСОБА_7 підійшовши з палицею (тичкою) в руках до ОСОБА_6 , який фарбував огорожу, яку він встановив на межі спільних земельних ділянок, і дії якого не порушували вимог чинного законодавства України, намагаючись припинити фарбування огорожі, ініціюючи конфлікт, нанесла палицею удар по банці з фарбою, яку тримав у руках обвинувачений, внаслідок чого банка з фарбою впала на землю. Обвинувачений відштовхнув потерпілу, внаслідок чого вона впала на землю. Суд вважає, що внаслідок таких дій обвинуваченого після цього припинилась будь яка загроза щодо його безпеки, так як будь які посягання на нього закінчились. Однак обвинувачений не зважаючи на те, що потерпіла лежала на землі, підійшовши до неї, умисно наніс їй множинні удари в різні ділянки тіла. Такі дії обвинуваченого підлягають кваліфікації за ч.2 ст. 125 КК України.
Таким чином, суд вважає доведеним факт заподіяння обвинуваченим ОСОБА_6 умисного легкого тілесного ушкодження потерпілій ОСОБА_7 , що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тому його дії вірно кваліфіковано за ч.2 ст. 125 КК України.
Обираючи покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, фактичні обставини справи, тяжкість заподіяних кримінальним правопорушенням наслідків, спосіб вчинення кримінального правопорушення і його мотиви, а також те, що обвинувачений раніше не судимий є пенсійного віку, посередньо характеризується за місцем проживання, думку потерпілої, яка просить суд визнати обвинуваченого винним та призначити йому суворе покарання.
Обставиною, що пом`якшує покарання, суд вважає дії потерпілої, яка підійшла до обвинуваченого з палкою, нанесла удар по банці з фарбою, яку тримав у руках обвинувачений, чим спровокувала конфлікт.
Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Беручи до уваги всі вказані обставини в їх сукупності, суд вважає що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.125 КК України у виді штрафу.
Суд вважає, що у зв`язку з заподіянням обвинуваченим потерпілій умисного легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад її здоров`я, останній завдано майнової шкоди внаслідок придбання ліків, тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню частково в межах документально підтвердженої суми (оригіналів товарних чеків та квитанцій), що становить 1893,82 грн.
Суд вважає, що у зв`язку із вчиненням злочину потерпілій заподіяно і моральну шкоду, оскільки у зв`язку з ушкодженням здоров`я та протиправної поведінки обвинуваченого потерпіла зазнала фізичних та душевних страждань. При визначенні розміру відшкодування потерпілій моральної шкоди, суд враховує глибину страждань потерпілої, тривалість життєвих незручностей внаслідок лікування, а також те, що потерпіла спровокувала конфлікт, внаслідок чого сталась подія злочину.
Керуючись ст.ст. 368-371, 373-374 КПК України, суд
засудив:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України, і призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі вісімдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 1360 (одну тисячу триста шістдесят) грн.
Позов ОСОБА_7 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_7 1893,82 грн. відшкодування за завдану майнову шкоду, 3000 грн. відшкодування за завдану моральну шкоду, а всього 4893 (чотири тисячі вісімсот дев`яносто три) грн. 82 коп.

Вирок може бути оскаржено сторонами до апеляційного суду Львівської області шляхом подання апеляційної скарги через Стрийський міськрайонний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий-суддя ОСОБА_1