Коростенський міськрайонний суд Житомирської області
Справа № 1-128/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2010 року Коростенський міськрайонний суд

Житомирської області

в складі:

головуючого судді Коренюка В.П.

при секретарі Бабич М.І.

за участю прокурора Гузенко О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 1 у місті Коростені

кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого слюсарем на ВАТ "Хіммаш", раніше не судимого, військовозобовязаного, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_4, у вчиненні злочину, передбаченого за ст.185 ч.3 КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_6, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, військовозобовязаного, раніше не судимого, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_7, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_8, у вчиненні злочинів, передбачених за ст.ст.185 ч.3, 289 ч.3 КК України,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_9, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_10, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого водієм на ВАТ "Коростенський карєр", раніше не судимого, одружений, має на утриманні 2-х малолітніх дітей, військовозобовязаного, проживаючого ІНФОРМАЦІЯ_11, у вчиненні злочину, передбаченого за ст.185 ч.3 КК України,

В С Т А Н О В И В :

22 вересня 2008 року біля 22-ої години, ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись біля магазину "Мрія" розташованого по вул. Горького, 70-а у м. Коростені Житомирської області, маючи умисел на незаконне заволодіння транспортним засобом автомобілем "Ніссан Максима", без реєстраційного номеру, який належить на праві індивідуальної власності ОСОБА_4, шляхом вільного доступу проник в салон вказаного автомобіля та не повідомляючи про протиправність своїх дій ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які в цей час знаходились на задньому сидінні салону вказаного автомобіля, ввімкнувши ключем запалення, запустив двигун даного автомобіля та розпочав рух з вул. Горького м. Коростеня до перехрестя вулиць Фрунзе Пролетарська м. Коростеня, тим самим незаконно заволодів транспортним засобом автомобілем "Ніссан Максима", вартістю 70414 грн. 96 копійок, чим заподіяв ОСОБА_4 великої матеріальної шкоди так, як сума заподіяного реального збитку перевищує двісті пятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У період часу з 22.00 години до 24.00 години 11 вересня 2009 року, ОСОБА_2, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою з ОСОБА_1 та ОСОБА_3, через огорожу, проникли на територію складу паливно-мастильних матеріалів, який розташований на території ВАТ "Коростенський карєр", що розташований по вул. Сосновського, 67 у м. Коростені Житомирської області, звідки таємно викрали чуже майно, яке належить відкритому акціонерному товариству "Коростенський карєр", зокрема:

- бочку обємом 200 літрів, вартістю 151 грн. 20 коп., в якій знаходилось 110 літрів дизельного палива, вартістю 5 грн. 9 коп. за 1 літр, на загальну суму 559 грн. 90 коп., а всього таємно викрали чужого майна, яке належить ВАТ "Коростенський карєр" на загальну суму 711 гривень 10 копійок, чим заподіяли зазначеному товариству матеріальну шкоду.

Допитаний в судовому засіданні по суті предявленого йому обвинувачення підсудний ОСОБА_1 винним себе визнав повністю і показав суду, що все так і було, як зазначено в обвинувальному висновку. У вчиненому щиро розкаюється. Просив суд його суворо не карати.

Допитаний в судовому засіданні по суті предявленого йому обвинувачення підсудний ОСОБА_2 по епізоду незаконного заволодіння транспортним засобом ОСОБА_4 винним себе не визнав і показав суду, що з потерпілим ОСОБА_4 він знайомий біля року. Того дня вони зустрілись з ним біля магазину і ОСОБА_4 запропонував випити. ОСОБА_6 попросив у ОСОБА_4 їх підвезти. За кермом автомобіля знаходився ОСОБА_4, а він сидів на задньому сидінні з ОСОБА_6 та ОСОБА_5. Потім ми підїхали до магазину щоб випити там чаю. Потерпілий сам йому дав ключі від автомобіля та сказав, щоб він далеко не їхав, бо не має пального. Потім вони приїхали до кафе "Малинка", випили чаю і він відвіз автомобіль назад. Авто пошкодив випадково у центрі міста. Коли потерпілий давав йому ключі, то чи бачили це свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 йому не відомо. Він стверджує, що потерпілий добровільно віддав йому ключі від автомобіля.

По другому епізоду ОСОБА_2 визнав винним себе повністю та показав суду, що він зустрівся біля магазину "Домашній" з ОСОБА_1 та ОСОБА_3. Потім ОСОБА_3, який працював на карєрі, запропонував поїхати до карєру, де взяти солярки, щоб заробити потім грошей. Вони переливали солярку з бочки і їх спіймав охоронець.

Запропонував вчинити крадіжку ОСОБА_3, який працював на карєрі. Він показував куди йти.

До карєру приїхали на таксі, а потім на територію карєру проникли через дірку в загорожі.

До вчиненого відноситься негативно, розкаюється. Потерпілому намагався відшкодувати, пропонував купити автомобіль, а потерпілий сказав, щоб він дав йому 13000 доларів США. В нього мати померла та не було коштів, аби відшкодувати збитки.

Допитаний в судовому засіданні по суті предявленого йому обвинувачення підсудний ОСОБА_3 винним себе визнав повністю і показав суду, що все так і було, як показав ОСОБА_2. Напевно він запропонував, він не памятає, бо знаходився в стані алкогольного спяніння. У вчиненому щиро розкаюється. Просив суд його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 показав суду, що того дня він з ОСОБА_5 поїхали на його автомобілі купити хліб. За кермом автомобілю був він. Зупинились біля магазину по вул.Горького. Ключі від автомобіля він залишив для того, щоб не виключати музичний програвач, оскільки ОСОБА_5 залишився в авто. Через 5 хвилин вийшов та побачив, як його автомобіль поїхав в сторону фарфорового заводу. Він чекав біля магазину. До нього підійшов Вдовенко і він чекав разом з ним. До міліції звернувся наступного дня зранку. Він телефонував ОСОБА_5, а той йому сказав, що нічого не знає, бо нічого не памятає. З підсудним ОСОБА_2 він не знайомий. Його зустрів вперше, коли той йому пропонував взамін його авто інший автомобіль. Він не погодився, бо це були лише обіцянки. Коли викрали автомобіль, то він алкоголь не вживав, а ОСОБА_5 пив пиво з його дружиною вдома.

Коли він пішов до магазину, то ОСОБА_5 залишався сам у машині.

ОСОБА_5 розповів, що ОСОБА_6 з ОСОБА_2 сіли до машини і поїхали. Він навіть не знав до досудового слідства їх прізвищ. ОСОБА_5 його не повідомив тому, що дуже спянів.

Збитки йому не відшкодовані.

Щодо покарання ОСОБА_2, то вважає, що його слід покарати суворо. Щодо інших підсудних, то їх слід покарати не суворо.

Свідок ОСОБА_5 показав суду, що він з ОСОБА_4 поїхав по хліб до магазину. Потерпілий пішов до магазину та залишив ключі в машині, а він залишився в автомобілі. Потім підійшли до автомобіля ОСОБА_2 (якого він наглядно знав) з ОСОБА_6 Того дня вживав спиртне і тому не памятає, чи питав куди їдемо. Вони їздили по місту та ще вживали алкоголь. Про викрадення автомобіля його повідомив ОСОБА_4 наступного дня зранку, тобто зателефонував йому додому та розповів.

Тоді ключі потерпілий залишав у машині, для того щоб грала музика.

Йому відомо приблизно де підсудний ОСОБА_2 проживає та відомо його прізвисько.

Коли вони їхали, то він у ОСОБА_2 запитував про те, де ОСОБА_4, на що той йому відповів, що зараз прийде.

Він не бачив потерпілого з підсудним ОСОБА_2 разом у машині.

Свідок ОСОБА_6 показав суду, що йому відомо, що ОСОБА_2 розбив машину потерпілого. Того дня у магазині він зустрів ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 Вони в трьох стояли біля машини та пішли до магазину. З розмови він зрозумів, що вони їдуть в сторону заводу "Хіммаш" і він їх попросив підвезти його. В машині був ОСОБА_2, а за кермом ОСОБА_4 Вони підїхали до будинку, потерпілий передав ключі ОСОБА_2 Чому потерпілий передав ключі ОСОБА_2 йому не відомо, бо в автомобілі грала музика і він не чув. Потерпілий пішов до підїзду, а вони пішли до магазину замовити чаю. Потерпілого він більше не бачив. Ключі були в замку і потерпілий взяв та передав їх ОСОБА_2. Потім він дізнався, що ОСОБА_2 розбив автомобіль потерпілого.

Він не змінював покази та ОСОБА_2 до суду не бачив.

Ключі були в машині тоді, вони вийшли перекурити. ОСОБА_4 взяв ключі та передав їх ОСОБА_2.

На досудовому слідстві він давав правдиві покази. Оскільки це все трапилось майже півтора роки назад, тому він вже точно не памятає всього.

Свідок ОСОБА_7 показав суду, що він робив звіт № 12 від 5 березня 2009 року за постановою слідчого. В даному звіті фігурує дві суми: одна сума без урахування фізичного зносу автомобіля, а інша з урахуванням фізичного зносу автомобіля. Також він описував тільки ті пошкодження, які бачив візуально. В суму звіту були вже включені матеріали, запчастини та робота. При проведенні ремонтних робіт могли проявитись приховані дефекти, які він не міг бачити при складанні звіту.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні злочину по факту заволодіння транспортним засобом ОСОБА_4, його винність у вчиненні цього злочину стверджується показаннями потерпілого свідків і зібраними в справі та дослідженими у судовому засіданні наступними письмовими доказами:

По факту заволодіння транспортним засобом ОСОБА_4:

Даними протоколу усної заяви про злочин ОСОБА_4 від 23 вересня 2008 року, з якої вбачається, що 22 вересня 2008 року, біля 20.00 години невідома особа, незаконно заволоділа автомобілем марки "Ніссан Максима", який знаходився поблизу магазину "Мрія", що розташований по вул. Горького, 70, м. Коростень (а.с.6);

Даними протоколу огляду місця події від 23 вересня 2008 року та план-схемою до нього, з якого вбачається, що місцем вчинення злочину є територія поблизу магазину "Мрія", що розташований по вул. Горького, 70 у м. Коростень Житомирської області (а.с.7 9);

Даними протоколу огляду місця події від 23 вересня 2008 року з план-схемою та фото таблицею до нього, з яких вбачається місце виявлення транспортного засобу автомобіля марки "Ніссан Максима" (а.с.14 19);

Даними "Звіту №12 про визначення матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля "Nissan Maxima QX" в результаті його пошкодження при ДТП станом на 5 березня 2008 року", проведеної приватним підприємцем ОСОБА_7І, з якого вбачається ринкова вартість викраденого автомобіля складає 70414 грн. 96 коп., а вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням його фізичного зносу становить 18614 грн. 02 коп. (а.с.76 85);

Речовим доказом: автомобілем марки "Nissan Maxima QX" без номерного знаку, 1996 року випуску;

та іншими матеріалами даної кримінальної справи.

По факту таємного викрадення чужого майна ВАТ "Коростенський карєр":

Крім повного визнання підсудними ОСОБА_3, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 своєї вини у вчиненні злочину по таємному викраденню дизельного палива, їх вина у вчиненні злочину стверджується зібраними в справі та дослідженими у судовому засіданні наступними письмовими доказами:

Даними відношення ВАТ "Коростенський карєр" з якого вбачається, що 11 вересня 2009 року, біля 23.00 години, невстановлені особи, викрали чуже майно, яке належить ВАТ Коростенський карєр, зокрема металеву бочку обємом 200 літрів, в якій знаходилось дизельне пальне в кількості 110 літрів (а.с.163);

Даними протоколу огляду місця події від 12 вересня 2009 року з план-схемою та фототаблицею до нього, з яких вбачається, що місцем вчинення злочину являється склад паливо-мастильних матеріалів Коростенського карєру, що розташований у м. Коростені по вул. Сосновського, 67 (а.с.165 171);

Даними протоколу огляду місця події від 12 вересня 2009 року з план-схемою та фототаблицею до нього, з яких вбачається, що було виявлено викрадене майно та вилучено металеву бочку з дизельним паливом, дві каністри і обрізану пластикову пляшку (а.с.172 176);

Речовими доказами: бочкою обємом 200 л. із залишками пального, двома каністрами, обрізаною пластиковою пляшкою, чоловічим тапком (а.с.197 200);

та іншими матеріалами даної кримінальної справи.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що вина підсудних ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в інкримінованих їм злочинах доведена повністю і кваліфікує їх дії:

ОСОБА_2 за ст.185 ч.3 КК України, як умисні дії, що виразилися в таємному викраденні чужого майна, вчинені за попередньою змовою групою осіб, поєднані з проникненням у сховище; за ст.289 ч.3 КК України, як умисні дії, які виразилися у заволодінні транспортним засобом, що завдали великої матеріальної шкоди.

ОСОБА_3 та ОСОБА_1 за ст.185 ч.3 КК України, як умисні дії що виразилися в таємному викраденні чужого майна, вчинені за попередньою змовою групою осіб, поєднані з проникненням у сховище.

При цьому суд відхиляє та не бере до уваги показання підсудного ОСОБА_2 в тому, що ОСОБА_4 добровільно надав ключі від свого автомобіля ОСОБА_2, оскільки це спростовується показаннями потерпілого ОСОБА_4, яким у суду не має підстав не довіряти.

Також суд не приймає до уваги і показання свідка ОСОБА_6 у судовому засіданні в тому, що ОСОБА_4 добровільно надав ключі від свого автомобіля ОСОБА_2, оскільки це спростовується показаннями самого ж ОСОБА_6 на досудовому слідстві, які в судовому засіданні він підтвердив, як правдиві.

Обираючи покарання підсудним ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, суд враховує характер та ступінь тяжкості вчинених кожним з підсудних злочинів, ступінь здійснення злочинних намірів та причини, внаслідок яких вчинено злочини, обставини, що помякшують та обтяжують покарання кожного з підсудних, обєм та вартість майна, що викрадалось, особу кожного підсудного та їх ставлення до вчинених злочинів.

Обставинами, що помякшують покарання ОСОБА_3 та ОСОБА_1, суд визнає, як їх щире каяття у вчиненому злочині, сприяння в розкритті злочину, повне визнання ними своєї вини та добровільне відшкодування заподіяних збитків.

Обставин, що помякшують покарання ОСОБА_2, судом не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_3, суд вважає, як вчинення злочину в стані алкогольного спяніння.

Як особа ОСОБА_1 характеризується позитивно, не одружений, працює, на обліку в лікаря нарколога чи лікаря психіатра не перебуває, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину, добровільно відшкодував заподіяні збитки та щиро розкаявся у вчиненому злочині, а тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання ще можливе без ізоляції від суспільства і йому слід обрати покарання не повязане з позбавленням волі, яке необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. Слід його звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст.75 КК України та застосувати до нього іспитовий строк.

Як особа ОСОБА_3 характеризується позитивно, одружений, має на утриманні 2-х малолітніх дітей, працює, на обліку в лікаря нарколога чи лікаря психіатра не перебуває, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, повністю визнав свою вину, добровільно відшкодував заподіяні збитки та щиро розкаявся у вчиненому злочині, а тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання ще можливе без ізоляції від суспільства і йому слід обрати покарання не повязане з позбавленням волі, яке необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів. Слід його звільнити від кримінальної відповідальності на підставі ст.75 КК України та застосувати до нього іспитовий строк.

Як особа ОСОБА_2 характеризується посередньо, в даний час ніде не працює, одружений, має на утриманні двох малолітніх дітей, на обліку в лікаря психіатра чи лікаря нарколога не перебуває, раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, однак вчинив особливо тяжкий та тяжкий злочини, щиро не розкаявся у вчинених злочинах, зовсім не відшкодував заподіяні збитки потерпілому, а тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе лише при повній ізоляції від суспільства і йому слід обрати покарання повязане з позбавленням волі, яке необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Вирішуючи цивільний позов ОСОБА_4 предявлений до ОСОБА_2 суд вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ринкова вартість викраденого автомобіля складає 70414 грн. 96 коп., вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням його зносу становить 18614 грн. 02 коп., а матеріальний збиток, заподіяний автомобілю становить 26057 грн. 88 коп. (а.с.76 85). Потерпілий ОСОБА_4 у своєму позові просив суд стягнути з ОСОБА_2 матеріальні збитки, заподіяні злочином в сумі 45599 грн. 02 коп. та 15000 грн. за спричинення моральної шкоди. При цьому він посилається на звіт експерта № 12 від 5.03.2009 року, зробленого ПП ОСОБА_7, де матеріальний збиток, заподіяний автомобілю становить 26057 грн. 88 коп., а вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 18614 грн. 02 коп.

Мотивуючи свій позов ОСОБА_4 не приймає до уваги, що ПП ОСОБА_7 у своєму звіті формулює матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля, з урахуванням фізичного зносу автомобіля та з урахуванням вартості відновлювального ремонту автомобіля, виводячи цю суму в сукупності, що становить 26057 грн. 88 коп.

Тому суд, вирішуючи позов в частині відшкодування матеріальної шкоди, вважає, що саме коштів у сумі 26057 грн. 88 коп. достатньо для відшкодування матеріальної шкоди, завданої ОСОБА_4 (як власникові автомобіля) в результаті пошкодження при ДТП його автомобіля марки "Nissan Maxima QX" без номерного знаку, 1996 року випуску.

Також суд задовольняє і вимоги ОСОБА_4 в частині стягнення коштів з ОСОБА_2 за: визначення матеріального збитку автомобіля в сумі 320 грн.; послуги, сплачені ОСОБА_4 за доставку його пошкодженого автомобіля в сумі 550 (210 грн. + 350 грн.) та за стоянку на штрафному майданчику в сумі 48 грн. Дані збитки, спричинені ОСОБА_4 документально підтвердженні (а.с.361 367) та не викликають у суду сумніву щодо їх достовірності.

Позов у частині відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню на суму 5000 грн., виходячи з вимоги розумності та справедливості.

Дані суми позову суд також оцінює із критерію завдання потерпілому матеріальних збитків, моральних страждань, що повязані з пошкодженням майна, витрачення коштів на відновлювальний ремонт автомобіля та відновлення звичного способу життя внаслідок пошкодження автомобіля, адже саме неправомірними діями ОСОБА_2 потерпілому ОСОБА_4 завдано матеріальної та моральної шкоди.

Відповідно до ст.ст.1166, 1167 ЦК України "Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала."

Отже позов ОСОБА_4 підлягає частковому задоволенню та стягненню з ОСОБА_2 26655 грн. 88 коп. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди.

Керуючись ст.ст.321, 323, 324, 328 339 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого за ст.185 ч.3 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_1 покласти такі обовязки:

повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;

періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції.

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого за ст.185 ч.3 КК України і призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням іспитовим строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_3 покласти такі обовязки:

повідомляти органи кримінально виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи або навчання;

періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально виконавчої інспекції.

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених за ст.ст.185 ч.3, 289 ч.3 КК України і призначити йому покарання:

за ст.185 ч.3 КК України 3 (три) роки позбавлення волі;

за ст.289 ч.3 КК України 7 (сім) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що являється його особистою власністю.

На підставі ст.70 КК України ОСОБА_2, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим покаранням, остаточно призначити покарання у виді 7 (семи) років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, що являється його особистою власністю.

Початок строку відбуття покарання ОСОБА_2 вираховувати з моменту його затримання, після набрання даним вироком законної сили.

Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4: - 26655 (двадцять шість тисяч шістсот пятдесят пять) грн. 88 коп. матеріальної шкоди; 5000 (пять тисяч) грн. моральної шкоди; - 320 (триста двадцять) грн. за проведення автотоварознавчого дослідження.

В задоволенні решти позову ОСОБА_4 відмовити за його безпідставністю.

Речові докази по справі: автомобіль марки "Ніссан Максима" (який передано на зберігання ОСОБА_4І.) залишити ОСОБА_4; бочку обємом 200 л. із залишками пального, дві каністри (що передані на зберігання ОСОБА_8О.) залишити у ВАТ "Коростенський карєр"; обрізану пластикову пляшку, чоловічий тапок (що передані на зберігання в камеру зберігання речових доказів Коростенського МВ УМВС) знищити.

Запобіжний захід ОСОБА_3, ОСОБА_1, ОСОБА_2 залишити попередній підписку про невиїзд, до вступу вироку в законну силу.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя: