Справа № 127/7346/15-к
Провадження №11-кп/772/982/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 грудня 2015 року м. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
судді-доповідача: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань № 0001275 від 03.03.2015р., за апеляційною скаргою прокурора прокуратури м. Вінниці на вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 05.08.2015 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, українця, громадянина України, з середньою спеціальною освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , в силу вимог ст. 89 КК України такого що немає судимості,

визнано винним та призначено покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України у виді 4 років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 ч. 1 п. 2, 3, 4 КК України звільнено ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 3 роки та покладено на нього ряд обов`язків.

Вирішено питання з речовими доказами.
За участю прокурора ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_8 та потерпілої ОСОБА_9

В С Т А Н О В И В:
Згідно вироку суду, 02.03.2015 року близько 17:00 год. ОСОБА_6 , маючи злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, проник до зачиненого в той момент підсобного приміщення, яке розташоване на першому поверсі з правої сторони від входу до ПАТ «Вінницягаз», за адресою м. Вінниця, вул. Шмідта, 32. Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 , з корисливих спонукань, маючи на меті матеріально збагатитись, керуючись жагою до легкої наживи, упевнившись, що його дії непомітні для сторонніх осіб, взяв з вищевказаного приміщення належну ОСОБА_9 жіночу сумочку коричневого кольору, в середині якої містилися грошові кошти в сумі 210 грн. та хотів вийти. В цей момент він почув, що хтось їде, та злякавшись, що його дії можуть бути викритими сторонніми особами ОСОБА_6 вийшов із підсобного приміщення та намагався втекти. Однак не зміг цього зробити, оскільки був затриманий працівниками ПАТ «Вінницягаз».
Своїми умисними діями ОСОБА_6 намагався заподіяти ОСОБА_9 матеріального збитку на загальну суму 210 грн.
В діях ОСОБА_6 міститься склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у інше приміщення.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок, через невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого через його м`якість, та ухвалити новий вирок, яким засудити ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі, оскільки суд першої інстанції невмотивовано вийшов за межі пред`явленого обвинувачення та змінив правову кваліфікацію дій на ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, про що свідчать покази потерпілої, свідків та письмові докази у кримінальному провадженні.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з мотивів, зазначених в ній та просить її задоволити, оскільки суд першої інстанції прийшов до невірного висновку щодо перекваліфікації дій обвинуваченого, оскільки в даному випадку замах на крадіжку переріс в замах на грабіж, а також судом не наведено підстав для застосування ст. 75 КК України, а тому просить ухвалити новий вирок, обравши покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, потерпілу ОСОБА_9 , яка заперечує проти задоволення апеляційної скарги прокурора та пояснила, що вона не бачила, як обвинувачений ОСОБА_6 виходив з підсобного приміщення, але зрозуміла, що саме звідти він вийшов, бо поруч не було інших дверей, бачила його зі спини, після її звернень до нього хотів залишити приміщення, а потім зайшов в приміщення підсобного приміщення і вийшов звідти в розстібнутій курці.

Потерпіла уточнила, що після слідчого експерименту в суді з її сумкою, вона категорично заперечує, що обвинувачений мав такий вигляд до того як зайшов в підсобне приміщення і коли намагався покинути приміщення.

Це викликано тим, що в разі перебування сумки під курткою, остання дуже випирала і куртку майже неможливо було закрити на замок, тобто, вона окликнула обвинуваченого не у зв`язку з тим, що бачила як обвинувачений щось переховує під курткою, а у зв`язку з тим, що розуміла, що він міг бути в підсобному приміщенні, де знаходилась її сумка.

Обвинувачений ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_10 заперечують проти задоволення апеляційної скарги прокурора, оскільки обвинувачений ОСОБА_6 не заперечує, що зайшовши в підсобне приміщення побачив сумку і хотів нею таємно заволодіти, сподіваючись на те, що там є гроші, проте почув, що хтось йде по коридору, залишив сумку на стільці, вийшов з підсобного приміщення і намагався вийти, в цей час його окликнули, він не зміг покинути приміщення та знову зайшов в підсобне приміщення, сподіваючись вийти через вікно, але там його не було і він вийшов, де до нього підійшли працівники установи та викликали працівників міліції, при ньому не було речей потерпілої.

Обвинувачений ОСОБА_6 заперечує, що ховав сумку потерпілої під курткою коли вийшов з підсобного приміщення, свої покази про це на досудовому слідстві пояснює тим, що не хотів щоб йому обрали запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, бо він би таким чином відмовлявся від версії слідства.

Обвинувачений ОСОБА_6 підтвердив, що на досудовому слідстві проводився слідчий експеримент з іншою сумкою, значно меншою, а в суді із сумкою, яка належала потерпілій.

Заслухавши пояснення, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що обвинувачений ОСОБА_6 намагався таємно викрасти сумку потерпілої і цього не заперечує обвинувачений ОСОБА_6 .
Проте в суді першої інстанції і суді апеляційної інстанції не здобуто достатніх доказів тому, що обвинувачений ОСОБА_6 сховав сумку під курткою та виніс її з підсобного приміщення, де був виявлений потерпілою і його дії переросли з таємного у відкрите викрадення.

Щодо зібраних доказів досудовим слідством, то вони не доводять вини обвинуваченого ОСОБА_6 у замаху на грабіж, оскільки слідчий експеримент проведений слідчим проводився не з тими речовими доказами, які були у потерпілої і обвинуваченого, що підтверджує потерпіла, а також заперечила, що бачила обвинуваченого в такому вигляді, як він мав би виглядати, в разі знаходження у нього її сумки під курткою.

Таким чином, проведення слідчого експерименту в суді першої інстанції спростував допустимість доказу протокол проведення слідчого експерименту за участю підозрюваного ОСОБА_6 , про що зазначає прокурор в апеляційній скарзі.

Досліджені докази в ході судового розгляду, на які посилається прокурор в апеляційній скарзі, не доводять, що було скоєно замах на грабіж, а лише підтверджує факт скоєння кримінального правопорушення та місце, де воно було скоєно.

В суді не спростовані доводи обвинуваченого і захисту, що обвинувачений ОСОБА_6 покинув підсобне приміщення без сумки, так як мав умисел лише на таємне викрадення майна, а саме грошей, сумка та інші предмети, які могли бути в сумці, його не цікавили.

Крім того, підтримуючи версію слідства про переховування сумки під курткою, з метою її викрадення, досудовим слідством не вказано вартість даної сумки, а лише кошти, які знаходились в даній сумці.

Щодо м`якості призначення покарання, то апеляційний суд також не вбачає підстав для скасування вироку в цій частині, зважаючи на суспільну небезпеку скоєного мав місце лише замах на таємне викрадення майна, потерпілій не заподіяно шкоди, потерпіла категорично заперечує проти позбавлення волі ОСОБА_6 , зважаючи на розмір майна, яке могло бути викрадене та поведінку обвинуваченого, який розкаявся у скоєному, просив у неї вибачення.

Та обставина, що ОСОБА_6 лише в силу ст. 89 КК України немає судимості не може бути перешкодою для застосування ст. 75 КК України, що і зробив суд.

При цьому суд зазначив, що обставини, що обтяжують покарання ОСОБА_6 відсутні, а пом`якшуючими є визнання вини та щире каяття, а також позитивна характеристика.

Крім того, апеляційний суд бере до уваги, що обвинувачений ОСОБА_6 на даний час одружився, проживає у дружини та надає допомогу дружині у зайнятті підприємницькою діяльністю, а отже став на шлях виправлення.

Інших обставин, які б підтверджували необхідність обрання покарання лише у вигляді реального позбавлення волі прокурором не наведено.

На підставі викладеного та керуючись ст. 404, 405, 407, 419 КПК України

У Х В А Л И В :
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури м. Вінниці залишити без задоволення, а вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 05.08.2015р. щодо ОСОБА_6 залишити без змін.
Ухвала може бути оскаржена до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі 3 місяців.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3
З оригіналом вірно: