Провадження № 1-кп /534/103/15 Справа № 534/815/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 листопада 2015 року Комсомольський міський суд
Полтавської області
головуючого судді ОСОБА_1
з участю секретаря ОСОБА_2
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
1)12.06.2014 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.3ст.15, ч.1 ст. 185 КК України до покарання у виді 120 годин громадських робіт, які до теперішнього часу не відпрацьовані ;
2) 07.11.2014р. Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі , із застосуванням ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців ;
3) 16.04.2015р. Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ч.4 ст.70, ст. 71 КК України до покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі ;
4)15.07.2015р. Автозаводським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.2 ст.125КК України із застосуванням ч.4 ст.70 КК України до покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі ;
-у вчиненні злочину , передбаченого ч.2 ст.185 КК України,
В період часу з 23 год. 00 хв. 12 листопада 2014 року до 06 год. 55 хв. 13 листопада 2014 року, ОСОБА_5 , перебуваючи біля шостого під`їзду у дворі будинку АДРЕСА_2 виявив автомобіль марки «Toyota Camry», сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_6 , після чого у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення чужого майна.
Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , діючи таємно, повторно, з корисливих спонукань, розбив переднє праве бокове скло вищевказаного автомобіля та проник до його салону, звідки скоїв крадіжку автомобільного відеореєстратора марки «TEXET», DVR-1 GS, в корпусі чорного кольору, заводський номер 133210221 вартістю 1486 гривень та фірмової барсетки «Toyota», в якій знаходилися грошові кошти в сумі 200 гривень та 40 доларів США, що по офіційному курсу НБУ долара США по відношенню до української гривні складає 620 гривень, свідоцтво на право керування автомобілем, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, додатковий (сервісний) ключ від автомобіля та документи, що підтверджують технічне обслуговування автомобіля, що належали потерпілому ОСОБА_6 .
Після цього, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зник та розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 майнову шкоду на суму 2106 гривень.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину за вказаних в обвинувальному акті обставин визнав повністю, щиро розкаявся, просив суворо його не карати. Показав , що в листопаді 2014р.після 23 години 00 хвилин він приїхав з м. Кременчука до м. Комсомольська , де гуляв по місту. В одному з дворів замітив автомобіль «Toyota Camry», за допомогою відкрутки, що знаходилась в нього в кармані розбив праве бокове переднє скло і викрав: з салону автомобіля відео реєстратор імпортного виробництва , з бардачка автомобіля гаманець в якому знаходились 40 доларів США та 200 грн, посвідчення водія та технічний паспорт на автомобіль. Після цього він викликав таксі і поїхав до м. Кременчука, де викраденим розпорядився на власний розсуд. Згодом працівники міліції вилучили у нього документи потерпілого , зокрема технічний паспорт на автомобіль.
Потерпілий ОСОБА_6 в судове засідання не з`явився, від нього до суду надійшла заява , в якій він посилаючись на зайнятість по роботі просить розглядати дану справу у його відсутність, зазначає , що претензій до обвинуваченого по відшкодуванню майнової та моральної шкоди не має, на суворому покаранні не наполягає і покарання обвинуваченому просить призначити на розсуд суду.
Суд, реалізуючи своє право, передбачене частиною 3 ст.349 КПК визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, ураховуючи, що учасники судового розгляду проти цього не заперечують.
З`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також їм роз`яснено, що вони в такому випадку будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд, приходить до висновку, що винність обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині знайшла своє підтвердження при судовому розгляді .
Дії обвинуваченого ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч. 2 ст.185 КК України, як крадіжка - таємне викрадення чужого майна, з кваліфікуючою ознакою повторності .
Призначаючи покарання у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину , особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами , що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_7 згідно п. 1 частини 1 ст. 66 КК України, суд визнає його щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого відсутні .
Відповідно до ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженими , так і іншими особами.
Відповідно до вимог ст.65 КК України , при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу засудженого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину , який відповідно до ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості , наявність обставин , що пом`якшують покарання .
Згідно п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003р. №7 «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання суди мають суворо додержувати вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання , оскільки саме через останні реалізуються принципи законності , справедливості , обґрунтованості та індивідуалізації покарання .
Призначаючи міру покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу обвинуваченого, який будучи неодноразово судимим за скоєння умисних злочинів в тому числі проти власності , не працює, в даний час відбуває покарання за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15.07.2015р. за вчинення злочину, передбаченого ч.2ст.125КК України, на обліках в Кременчуцькому обласному наркологічному диспансері та Кременчуцькому обласному психоневрологічному диспансері не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо ,вину визнав повністю , щиро кається в скоєному , активно сприяв розкриттю злочину і приходить до переконання про необхідність призначення йому реального покарання в умовах ізоляції його від суспільства у виді позбавлення волі в межах санкції ч.2 ст.185 КК України , яке буде необхідним і достатнім для його виправлення і попередження скоєння ним нових злочинів.
Відповідно до вироку Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15.07.2015р. ОСОБА_5 призначено покарання за ч.2 ст.125,ч.4 ст.70 КК України у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі , тому остаточне покарання йому має бути призначено за правилами ч.4 ст.70 КК України, оскільки після постановлення вироку від 15.07.2015р. було встановлено, що обвинувачений винен ще в іншому злочині , вчиненому до постановлення попереднього вироку суду.
В ході досудового слідства міра запобіжного заходу для обвинуваченого ОСОБА_5 не обиралася, згідно вироку Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15.07.2015р. він відбуває покарання у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі, прокурор заявив клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. З метою забезпечення кримінального провадження, суд вважає за необхідне до набрання вироком законної сили обрати ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою , взявши його під варту негайно в залі суду.
Питання щодо речових доказів вирішено судом відповідно до вимог ст.100КПК України.
Цивільний позов потерпілим ОСОБА_6 не заявлявся .
Судові витрати відсутні .
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 368, 370,371,373,374 КПК України, суд,

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину , передбаченому ч.2 ст.185 КК України, і по цій статті призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.
На підставі ч.4ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання за цим вироком більш суворим за вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15.07.2015р. визначити остаточне покарання ОСОБА_5 у виді 2 років 3 місяців позбавлення волі.
До вступу вироку в законну силу обрати запобіжний захід забезпечення кримінального провадження ОСОБА_5 у виді тримання під вартою, взявши його під варту негайно в залі суду.
Строк відбуття покарання ОСОБА_5 за даним вироком рахувати починаючи з 24.11.2015р. В строк відбуття покарання зарахувати ОСОБА_5 покарання частково відбуте за попереднім вироком Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 15.07.2015р. з 16.04.2015р. по 23.11.2015р. включно.
Речовий доказ по кримінальному провадженню: свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 на автомобіль «Toyota Camry», переданий під розписку потерпілому ОСОБА_6 залишити останньому , як йому належне.
Вирок набирає законної сили через 30 днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений. Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Комсомольський міський суд Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя підпис ОСОБА_1
З оригіналом вірно :
Суддя ОСОБА_1