ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 1-204/11

Рядок статзвіту № 20

16 вересня 2011 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - Піскунов В.М.

секретар - Яцук О.П., .

з участю прокурора - Богельської О.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, розлученого, не працюючого, громадянина України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимого в скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в третій декаді червня 2011 року, з метою таємного викрадення чужого майна, прибув до господарства №67, що по вул. Жовтневій в с. Злазне, Костопільського району, де, перебуваючи на місці, шляхом зриву навісного замка проник до літньої кухні та з печі таємно викрав дві чавунні плити з кругами, вартістю 180 грн. кожна, після чого, аналогічним способом проник до сараю, за вищевказаною адресою, звідки таємно викрав металеву механічну січкарню, вартістю 1200 грн., належні гр. ОСОБА_2, чим заподіяв останньому матеріальну шкоду на загальну суму 1560 грн.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину свою визнав повністю, і пояснив, що в кінці червня 2011 року прибувши до господарства ОСОБА_2, що знаходиться по вул. Жовтнева, 67 Костопільського району, вирвавши металеву скобу та зігнувши навісний замок проник до літньої кухні та з печі таємно викрав дві чавунні плити з кругами, після чого, шляхом зриву навісного замка, проник до сараю, звідки таємно викрав металеву механічну січкарню. Наступного дня продав металеві речі за 400 грн., які витратив на продукти харчування.

У вчиненому щиро розкаюється.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 підтвердив покази дані ним на досудовому слідстві з приводу викрадення з будинку його батька, який розташований в с. Злазне Костопільського району, де тимчасово ніхто не проживає, чавунних плит і кругів з печі та січкарні, які належать йому. Збитки не відшкодовано.

Цивільний позов не заявлявся.

Крім визнання вини підсудним, його вина стверджується зібраними по справі доказами.

Враховуючи те, що підсудний ОСОБА_1 повністю визнав себе винним у вчиненні вказаного злочину, а також те, що заперечень від учасників судового розгляду щодо доцільності дослідження інших обставин справи, його скоєння не надходило, і вони ніким не оспорюються, зясувавши правильне розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, розяснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку, суд вважає, що відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України дослідження доказів у більшому обємі по даній справі є недоцільним.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вина підсудного ОСОБА_1 , яка виразилась у таємному викраденні чужого майна, поєднаного з проникненням у приміщення повністю доведена.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковано за ч. 3 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставинами, що помякшують покарання є щире каяття підсудного.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного судом не встановлено.

По місцю проживання підсудний характеризується посередньо.

У відповідності до ст. 75 КК України суд, враховуючи тяжкість злочину, особу винного, його щире каяття та інші обставини справи, приходить до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, прийнявши рішення про його звільнення від відбування покарання з випробуванням.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.323, 324, ч.3 ст.299 КПК України, ст.75, 76 КК України, суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю 1 рік 6 місяців не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

На підставі п.п. 2, 3 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_1 обовязки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід застосований до ОСОБА_1 „підписка про невиїзд залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Рівненської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення, шляхом подачі скарги через Костопільський районний суд. .

Суддя: Піскунов В.М.