Справа № 1019/1465/12
В И Р О К
Іменем України

10 серпня 2012 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницький справу про обвинувачення :

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Циблі Переяслав-Хмельницького району Київської області, громадянина України, не одруженого, не працюючого, що не перебуває на обліку у службі зайнятості, з середньої освітою, невійськовозобов`язаного, мешканця АДРЕСА_1 , без реєстрації місця проживання, відповідно до ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості,

за ч. 1 ст. 185 та ч. 3 ст. 191 КК України КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_5 середині лютого 2012 року (точна дата досудовим слідством не встановлена), близько 22 год. 00 хв., з метою крадіжки чужого майна підійшов до домоволодіння ОСОБА_4 , яке розташоване по АДРЕСА_1 . Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на особисте збагачення за рахунок чужого майна, переслідуючи корисливий мотив, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, підсудний безперешкодно зайшов у подвір`я, де пересвідчившись у тому, що за його діями не спостерігає, через незамкнені двері проник до салону автомобіля марки «Форд-Транзит» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_4 , з якого здійснив крадіжку грошей в сумі 500 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник.

Даною крадіжкою ОСОБА_4 було заподіяно матеріальної шкоди на загальну суму 500 грн. 00 коп.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка) підсудний вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 185 КК України.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, підсудний в один із днів на початку березня 2012 року (точна дата досудовим слідством не встановлена) отримав від ОСОБА_4 у тимчасове користування його металевий візок. В один із днів середини березня місяця 2012 року (точна дата досудовим слідством не встановлена) у підсудного виник умисел, направлений на розтрату ввіреного йому майна. Цього ж дня, близько 12 год. 00 хв., реалізуючи свій злочинний умисел направлений на незаконну розтрату чужого майна, яке належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , і яке йому було ввірене останнім, ОСОБА_5 , прийшов до місця проживання ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 та продав йому вказаний візок за 150 грн., чим повторно, здійснив незаконну розтрату ввіреного йому майна.

Даним злочином ОСОБА_4 заподіяно матеріальної шкоди на загальну суму 1000 грн.

Своїми умисними діями, які виразились у розтраті чужого майна, яке було ввірене особі, вчинене повторно, підсудний вчинив злочин, передбачений ч. 3 ст. 191 КК України.

Цивільного позову по справі не заявлено. Потерпілий майнових та моральних претензій до підсудного не має.

Підсудний ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину у інкримінованих йому злочинах визнав повністю та підтвердив фабулу обвинувачення, не оспорюючи фактичних обставин справи.

В судовому засіданні за згодою учасників процесу відповідною постановою суду, визнано недоцільним дослідження інших доказів по справі, показань свідків та інших письмових доказів, оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються та відсутні сумніви стосовно добровільності та істинності позиції підсудного.

Таким чином, з урахуванням показань підсудного під час досудового та судового слідства, відсутність будь-яких суперечностей по справі, суд приходить до висновку про доведеність винності підсудного у вчиненні злочинів, інкримінованих йому стороною обвинувачення, докази винності підсудного у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185 та ч. 3 ст. 191 КК України є допустимими, достатніми, об`єктивними та такими, що не суперечать один одному.

Справа слухалась в порядку ч. 3 ст. 299 КПК України. Підсудний не оспорює фактичних обставин справи, правильно розуміючи зміст ч.3 ст. 299 КПК України.

Діяння, вчинені підсудним є суспільно небезпечними і підлягають кваліфікації за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) та за ч. 3 ст. 191 КК України як розтрата чужого майна, що було ввірене особі, вчинене повторно.

Підсудний розкаюється у вчиненому, просить суворо його не карати, оскільки визнав всю негативність свого вчинку.

При призначені міри покарання підсудному, виходячи з вимог закону про достатність покарання для виправлення підсудного, запобігання вчиненню інших злочинів, суд враховує тяжкість скоєного, його особу, характеристику з місця проживання, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання підсудного, відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Обставинами, які пом`якшують його покарання є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, оскільки протягом досудового слідства підсудний давав детальні та послідовні показання відносно зазначених обставин, які лягли в основу його обвинувачення у справі.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про можливість виправлення підсудного без відбуття покарання з випробуванням.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Питання речових доказів вирішується у відповідності до ст. 81 КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів за ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 191 КК України і призначити йому покарання:

-за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі;

-за ч. 3 ст. 191 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України призначити ОСОБА_5 за сукупністю злочинів шляхом складання покарань остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді трьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням протягом іспитового строку терміном один рік шість місяців.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти ці органи про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтись в ці органи для реєстрації.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити попередню: підписку про невиїзд.

Речові докази по справі: металевий візок повернути потерпілому ОСОБА_4

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 15 діб через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд.

СУДДЯ