Справа № 404/7024/15-к
Номер провадження 1-кс/404/1448/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2015 року м. Кіровоград

Слідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання, внесене у кримінальному провадженні № 0008384, про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Кіровограда, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, одруженого, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_6 звернулась до суду із клопотанням у вказаному кримінальному провадженні про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 , яке погоджено прокурором прокуратури міста Кіровограда ОСОБА_3 .

На обґрунтування клопотання слідчий зазначила, що нею здійснюється досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні, яке внесене 07.09.2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань, за ознаками злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 06.09.2015 року, близько 23-50 год., ОСОБА_5 разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проникли до гаражного приміщення № НОМЕР_1 , що розташоване на території гаражного кооперативу «Автолюбителів № 7» на вулиці 2-гій Залізничній, 1 в місті Кіровограді, звідки таємно викрали належне громадянину ОСОБА_9 майно на загальну суму 16939,20 гривень. Після цього викрадене майно перенесли до будинку АДРЕСА_2 , з метою перевезення викраденого майна на транспортному засобі, однак у зв`язку з тим, що їх помітили громадяни ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , з місця скоєння злочину зникли і викраденим майном не змогли розпорядитись на власний розсуд.

Під час досудового розслідування ОСОБА_5 22.09.2015 року повідомлено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, встановлено наявність ризиків, передбачених у пунктах 1 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а тому слідчий просить застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Заслухавши прокурора, який підтримав внесене клопотання, захисника та підозрюваного, які заперечували щодо обрання запобіжного у вигляді домашнього арешту, слідчий суддя приходить до таких висновків.

Внесене слідчим клопотання не відповідає вимогам ст. 184 КПК України.

Так, матеріали клопотання (а.с. 1-22) - містять достатні дані про наявність обґрунтованої підозри ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.

Однак, наявність ризиків, передбачених у пунктах 1-5 ч. 1 ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам зазначеним у даному клопотанні, відповідно до ст. 184 КПК України, повинні бути належним чином обґрунтовані у клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу, з посиланням на матеріали, що підтверджують ці обставини.

Під час розгляду клопотання прокурор має довести перед слідчим суддею наявність достатніх підстав, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, на які вказує слідчий, а також недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні (ст. 194 КПК України).

Стороною обвинувачення при розгляді клопотання не доведено, що підозрюваний може ухилятись від викликів слідчого або прокурора, перешкоджати встановленню істини у справі, переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчиняти інші злочини та незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому кримінальному провадженні.

Жодні дані (докази) щодо ухилення підозрюваним від викликів слідчого або прокурора, перешкоджання ним встановленню істини у справі, наявності будь-яких даних про схильність підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування або суду, вчиняти інші злочини та незаконно впливати на потерпілого, свідків у цьому ж кримінальному провадженні, стороною обвинувачення при розгляді клопотання до суду не надано.

Також, ні в клопотанні слідчого, ні під час його судового розгляду, стороною обвинувачення взагалі не зазначено жодного доказу або посилання на нього, або хоча б мотиву, з яких сторона обвинувачення вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів аніж домашній арешт, буде недостатнім для запобігання ризикам зазначеним у клопотанні.

Натомість слідчим суддею встановлено, що підозрюваний ОСОБА_5 раніше не судимий, має постійне місце проживання, сім`ю, що свідчить про наявність у нього міцних соціальних зв`язків, та встановлена відсутність в матеріалах клопотання належних даних щодо характеристики особи підозрюваного.

Токійські правила, прийняті 14 грудня 1990 року Резолюцією 45/110 Генеральної Асамблеї ООН, передбачають принцип мінімального втручання при застосуванні заходів, не пов`язаних з тюремним ув`язненням. Конкретні обмеження для підозрюваного (обвинуваченого) мають бути мотивовані судом та сформульовані в чіткій формі, і їх кількість за можливістю зводиться до мінімуму (п. 2.6, 12.2). У процесі застосування не пов`язаних з тюремним ув`язненням заходів повинно дотримуватися право обвинуваченого на особисте життя, а також право на особисте життя його сім`ї (п. 3. 11 Правил).

Відповідно до ч. 3 ст. 194 КПК України слідчий суддя має право зобов`язати підозрюваного прибувати за кожною вимогою до суду або іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті (наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення), але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

З огляду на те, що у кримінальному провадженні прокурором не доведено наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, про ці ризики не зазначено в клопотанні, а також не доведено існування обставин, які свідчать про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, враховуючи принцип мінімального втручання при застосуванні запобіжних заходів, слідчий суддя, вважає за необхідне відмовити у задоволенні клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного та відповідно до вимог ч. 3 ст. 194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, в залежності від стадії кримінального провадження.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.131, 132, 176-179, 181, 193, 194, 196, 205, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно підозрюваного ОСОБА_5 відмовити.

Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора та суду, в залежності від стадії кримінального провадження.

Копію ухвали вручити підозрюваному, слідчому та прокурору.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 5 днів з дня її проголошення.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1