Справа № 169/675/15-к
Провадження № 1-кп/169/95/15
ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
25 грудня 2015 року смт Турійськ

Турійський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Головне Любомльського району Волинської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючого, з повною загальною середньою освітою, неодруженого, українця, громадянина України, раніше несудимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 11 жовтня 2015 року близько 18 години 20 хвилин, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за місцем проживання на подвір`ї житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 , під час конфлікту на ґрунті неприязних відносин умисно наніс ОСОБА_4 кухонним ножем удар в область черевної порожнини, внаслідок чого заподіяв останньому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого ножового поранення живота з пошкодженням тонкої кишки, брижі тонкої кишки та судин брижі, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому органами досудового розслідування злочину визнав повністю і показав, що ввечері 11 жовтня 2015 року перебував вдома за місцем проживання в с. Дольськ, вживав горілку, після чого у нього з колишньою дружиною ОСОБА_7 виник конфлікт, в ході якого вона передзвонила своєму сину ОСОБА_8 та покликала його на допомогу. ОСОБА_9 , підійшовши, вдарив його у плече, на що він взяв кухонний ніж та у відповідь наніс ним ОСОБА_10 один удар в область живота. У вчиненому щиро розкаявся, попросив у засіданні вибачення у потерпілого та просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 показав суду, що ввечері 11 жовтня 2015 року йому передзвонила мати і попросила приїхати у зв`язку з тим, що в неї з обвинуваченим виникла сварка. Приїхавши додому, підійшов до Скіпальського та штовхнув його в плече, після чого той взяв кухонний ніж і наніс йому удар ножем у живіт. Також показав, що заподіяну майнову шкоду йому повністю відшкодовано, а щодо моральної шкоди вони з обвинуваченим досягли домовленості стосовно її розміру та строків сплати. Вказував, що на даний час жодних претензій до обвинуваченого не має, пробачив йому скоєне та просив не позбавляти волі і призначити йому покарання з звільненням від відбування та іспитовим строком.

Наведені вище показання обвинуваченого є детальними, чіткими та послідовними і цілком узгоджуються з показаннями потерпілого та фактичними обставинами справи, які ніким з учасників судового провадження не оспорюються.

Судом з`ясовано, що всі учасники судового провадження правильно розуміють зміст обставин, які ними не оспорюються, та роз`яснено їм, що вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Враховуючи, що у суду немає жодних сумнівів у добровільності позиції учасників судового провадження, суд за згодою всіх учасників судового провадження відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнає недоцільним дослідження інших доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.

Таким чином суд дійшов висновку, що ОСОБА_6 своїми умисними діями, які виразилися у заподіянні умисного тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 121 КК України.

Жодних розумних сумнівів щодо доведеності винуватості обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину у суду немає та будь-які належні, допустимі і достовірні докази на спростування вищевказаного відсутні.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України суд, призначаючи покарання, повинен урахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує в сукупності характер і ступінь суспільної небезпеки та ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії злочинів проти життя та здоров`я особи і відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України є тяжким злочином, обставини вчинення злочину, особу винного, який є працездатною особою, має родинні зв`язки, на обліку в лікаря нарколога та психіатра не перебуває, вперше притягується до кримінальної відповідальності, ніде не працює, за місцем проживання характеризується добре, має задовільний стан здоров`я, а також те, що потерпілий жодних претензій ні майнового, ні морального характеру до обвинуваченого не має і просив не призначати йому покарання, пов`язане із позбавленням волі.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття у вчиненому, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне часткове відшкодування заподіяної шкоди.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, є вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння.

З урахуванням наведеного вище та виходячи із необхідності та достатності покарання, суд призначає обвинуваченому ОСОБА_6 мінімальне покарання у виді позбавлення волі відповідно до санкції ч. 1 ст. 121 КК України.

Разом з тим, враховуючи тяжкість злочину, особу та поведінку обвинуваченого, суб`єктивне ставлення обвинуваченого до вчиненого злочину, яке свідчить про його щире каяття, а також інші наведені вище обставини та думку і прохання потерпілого, суд вважає, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливе і без відбування покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України звільняє обвинуваченого ОСОБА_6 від відбування призначеного йому покарання з випробуванням та з покладенням на нього передбачених ст. 76 КК України обов`язків.

Враховуючи, що обвинувачений тримається під вартою, судом прийнято рішення про звільнення його від відбування покарання з випробуванням, то згідно з положеннями ст. 377 КПК України обвинувачений підлягає звільненню з-під варти в залі судового засідання.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальні витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, на підставі ст. 124 КПК України слід стягнути з обвинуваченого на користь держави.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
Визнати винуватим ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку 3 (три) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;
- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Зарахувати ОСОБА_6 у строк відбуття покарання строк попереднього ув`язнення тримання під вартою як запобіжний захід з 11 жовтня 2015 року по 25 грудня 2015 року включно.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, застосований до ОСОБА_6 , скасувати.

Звільнити ОСОБА_6 з-під варти в залі судового засідання негайно.

Речові докази:

футболку світло-коричневого кольору, светр чорного кольору у полоску залишити у володінні потерпілого ОСОБА_4 ;

кухонний ніж з руків`ям коричневого кольору, який знаходиться на зберіганні у камері схову речових доказів Турійського ВП Ковельського ВП ГУНП у Волинській області, знищити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь держави процесуальні витрати, пов`язані з проведенням експертиз, у розмірі 982 (дев`ятсот вісімдесят дві) гривні 08 (вісім) копійок.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Волинської області через Турійський районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Головуючий