Справа № 357/993/13- к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14.12.2015 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі колдегії суддів:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_4 , ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

підсудного ОСОБА_7 ,

захисників підсудного ОСОБА_7 - адвоката ОСОБА_8 , ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №2 кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Саливонки, Васильківського району Київської області, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, не працюючого проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

1) 05.09.2000 року Васильківським районним судом Київської області за ч. 1 ст. 140, ст. 46-1 КК України 1960 року до 1-го року позбавлення волі з відстроченням виконання вироку на 1 рік;

2) 27.12.2000 року цим же судом за ч. 2 ст. 140, ст.43 КК України 1960 року до 2-х років 6-ти місяців позбавлення волі;

3) 15.01.2003 року цим же судом за ч. 1 ст. 185, 71 КК України до 3-х років 3-х місяців позбавлення волі;

4) 19.04.2007 року цим же судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3-х років 3-х місяців позбавлення волі;

5) 16.05.2011 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області за ст. 263 ч. 1 КК України до 2-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік;

6) 01.08.2011 року цим же судом за ч. 1 ст. 204 КК України до 2-х років обмеження волі та, на підставі ст. 75 КК України, звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, постановою суду від 09.10.2012 року остаточне покарання останньому за вироками суду від 16.05.2011 року і 01.08.2011 року визначено на підставі ст. 71 КК України у виді 2-х років 2-х місяців позбавлення волі і, на підставі ст. 75 КК України, звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні злочинів, передбачених п.п. 6, 12 ч. 2 ст. 115, ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
14 грудня 2011 року ОСОБА_7 під час розпивання алкогольних напоїв у приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по АДРЕСА_2 , познайомився з ОСОБА_10 .

Приблизно о 18 год. ОСОБА_7 та ОСОБА_10 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вирішили продовжити вживання алкогольних напоїв і з цією метою за пропозицією ОСОБА_7 прийшли до квартири АДРЕСА_3 , у якій мешкала його знайома ОСОБА_11 , де ОСОБА_7 вступив у попередню змову з останньою щодо відкритого викрадення майна ОСОБА_10 .

Реалізовуючи свій злочинний намір, ОСОБА_7 та ОСОБА_11 запропонували ОСОБА_10 , який чекав їх на сходах біля квартири, пройти з ними для подальшого вживання алкогольних напоїв. Пройшовши з останнім до східцевого майданчику між 1-м та 2-м поверхами під`їзду № 1 вказаного будинку, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, діючи за попередньою змовою між собою з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, застосовуючи фізичне насильство, що не є небезпечним для життя та здоров`я, ОСОБА_7 наніс ОСОБА_10 удар рукою в обличчя, від якого той упав на підлогу. ОСОБА_12 у свою чергу нанесла останньому три удари ногою в область лівого стегна, а коли ОСОБА_10 підвівся з підлоги - ОСОБА_13 наніс йому ще два удари: рукою в область грудей та ногою по нозі . Цими своїми діями ОСОБА_7 і ОСОБА_11 завдали ОСОБА_10 фізичного болю.

В подальшому ОСОБА_13 наказав ОСОБА_10 роздягнутись до нижньої білизни, після чого разом з ОСОБА_11 обшукали знятий потерпілим одяг і, знайшовши у ньому мобільний телефон марки «Нокіа- 2330» із зарядним пристроєм та навушниками, загальною вартістю 521 грн., зі стартовим пакетом оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 15 грн., та гроші в сумі 20 грн., відкрито викрали зазначене майно, чим завдали ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 556 гривень.

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.09.2012 року, ОСОБА_11 визнано винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, і засуджено до 4-х років 3-х місяців позбавлення волі.

Крім того 21 січня 2012 року, приблизно о 16 год. 30 хв., ОСОБА_7 і ОСОБА_14 , кримінальну справу щодо якого ухвалою суду від 03.09.2013 року закрито на підставі п. 8 ч. 1 ст. 6 КПК України 1960 року у зв`язку з його смертю, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшли до буд. АДРЕСА_4 , з метою придбання у ОСОБА_15 , котра проживала у квартирі АДРЕСА_5 вказаного будинку, алкогольних напоїв.

Піднявшись на 7-й поверх ОСОБА_7 зайшов до зазначеної квартири, а ОСОБА_14 залишився чекати його в коридорі біля ліфту.

Перебуваючи у квартирі ОСОБА_7 попросив ОСОБА_15 продати йому пляшку горілки, однак остання йому відмовила через нестачу у нього грошових коштів та стала виштовхувати його з квартири. На цьому ґрунті між ОСОБА_7 та ОСОБА_15 виникла сварка, в процесі якої у ОСОБА_7 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння та під дією медичного препарату «тропікамід», введеного внутрівенно незадовго до події, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків та почуття помсти за те, що ОСОБА_15 відмовилась продати йому горілку та намагалась вигнати його з квартири, виник умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння останній смерті і він наніс ОСОБА_15 7-10 ударів руками та ногами в область голови та тулуба, заподіявши несумісні з життям тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_15 померла на місці скоєння злочину.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 42-13 від 22.03.2012 року, при судово-медичному дослідженні трупа ОСОБА_15 виявлено наступні ушкодження: внутрішньочерепна травма; крововиливи у м`які покриви голови у вискових ділянках справа та зліва, в лобну ділянку зліва, з відшаруванням їх від кісток у висковій ділянці зліва з утворенням підшкірної гематоми, об`ємом 70 мл рідкої крові; просоченням кров`ю обох вискових м`язів; крововиливи під м`якими мозковими оболонками, в тканину та шлуночкову систему головного мозку; крововиливи під епендимою дна четвертого шлуночка головного мозку; перелом кісток носа; перелом решітчастої кістки з крововиливом до її комірок, чисельні синці тіла. Смерть ОСОБА_15 настала від внутрішньочерепної травми, що проявилась розповсюдженим субарахноїдальним крововиливом та крововиливами у шлуночки головного мозку.

Після вбивства ОСОБА_15 у ОСОБА_7 виник умисел на викрадення з квартири убитої майна і з цією метою він вступив у попередню змову з ОСОБА_14 , який під час вчинення вбивства знаходився поза межами квартири, у коридорі загального користування, та, не діждавшись останнього, ввійшов у цей час до квартири.

ОСОБА_14 , пересвідчившись, що ОСОБА_15 перебуває без свідомості та не подає ознак життя, підтримав намір ОСОБА_7 , спрямований на викрадення майна з квартири останньої. Діючи за попередньою змовою між собою, ОСОБА_7 та ОСОБА_14 обшукали кімнати та господарські приміщення квартири і таємно від оточуючих викрали звідти гроші в сумі 2500 грн.; мобільний телефон, марки «Самсунг Х510», вартістю 150 грн., з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 15 грн.; сережку із золота, вартістю 1268 грн. 80 коп.; три пляшки горілки «Стопка Пшенична», вартістю 20 грн. кожна, загальною вартістю 60 грн.; наручний чоловічий годинник, вартістю 20 грн.; намисто, вартістю 50 грн.; сережку з біжутерії, вартістю 20 грн., та три ключі до дверних замків, вартість 10 грн. кожний, загальною вартістю 30 грн..

Всього ОСОБА_7 і ОСОБА_14 викрали з квартири ОСОБА_15 майна на суму 4113 грн. 80 коп., яким розпорядилися на власний розсуд.

Підсудний ОСОБА_7 свою вину у вчиненні злочину , передбаченого ч. 2 ст.186 КК України визнав, хоча і заперечив кількість нанесених потерпілому ударів.

В судовому засіданні з приводу обставин вчинення даного злочину дав показання, що 14.12.2011 року, близько 16 год., у кафе в магазині «Граф» познайомився з ОСОБА_10 і разом з ним розпивав спиртні напої. Потім вони з ОСОБА_10 вирішили піти до знайомого ОСОБА_7 . ОСОБА_11 , котра мешкає в буд. АДРЕСА_6 , з тим, щоб ще випити у неї.

Піднявшись до квартири ОСОБА_11 , розташованої на 8-му поверсі, він подзвонив у двері і запитав чи можна у неї випити, але остання відповіла, що не можна бо вдома батько. Після цього вони з ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , котрий чекав їх на 7-му поверсі, стали спускатися сходами донизу. Між 2-м та 1-м поверхами між ним та ОСОБА_11 з одного боку та ОСОБА_10 виникла суперечка деталі якої не пам`ятає і, в ході якої він вдарив ОСОБА_10 один раз кулаком в область грудей, від чого той упав на підлогу. Потім він, наказав останньому роздягнутися і той роздягнувся до нижньої білизни. ОСОБА_11 обшукувала речі. У цей час до під`їзду зайшла якась жінка і, зробила останнім зауваження. Строкоус забрав собі телефон потерпілого. Вказаний мобільний телефон в подальшому здав до ломбарду на масиві Леваневського. Потім вони з ОСОБА_11 пішли до магазину «Граф» і там з нею розпивали спиртні напої.

Свою вину у вчиненні вбивства ОСОБА_15 обвинувачений ОСОБА_7 в судовому засіданні визнав частково. Дав з цього приводу показання, що взимку, вдень 2012 року більш точно не пам`ятає, у кафе «Граф» разом з ОСОБА_14 відпочивали та вживали алкогольні напої. Потім вони вирішили піти ще купити горілки. З цією метою, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, прийшли до буд. АДРЕСА_4 , з метою придбання у ОСОБА_15 , котра проживала у квартирі АДРЕСА_5 вказаного будинку, алкогольних напоїв. Піднявшись на 7-й поверх ОСОБА_7 зняв свою дублянку, яку поклав на балконі загального користування та спочатку мав намір зайти до свого знайомого на ім`я ОСОБА_16 , квартира якого знаходиться біля квартири потерпілої, щоб забрати перфоратор, однак того не виявилось вдома і він пішов до потерпілої. Коли вона відчинила двері, то він зайшов у квартиру. В ході розмови потерпіла щось стала казати та ображати підсудного, що його розізлило і він наніс їй два удари в область голови, від яких вона впала. Чи наносив ще удари не пам`ятає, оскільки був у стані алкогольного сп`яніння, але допускає що міг наносити. Коли потерпіла вже лежала на підлозі, до квартири зайшов ОСОБА_14 та запитав, що він зробив. Після цього ОСОБА_17 сказав ОСОБА_14 що потрібно брати спиртне і йти з квартири. На балконі ОСОБА_7 знайшов три пляшки горілки, які вони забрали з собою. Бачив як ОСОБА_14 підходив до жінки, яка лежала і щось робив біля неї, але що саме, не бачив. ОСОБА_14 повідомив йому, що його бачила дитина, чи бачила дитина ОСОБА_7 не знає. На вулиці ОСОБА_14 віддав ОСОБА_7 телефон марки «Самсунг» і гроші, у якій сумі вже не пам`ятає. Телефон підсудний залишив собі, а половину грошових купюр віддав ОСОБА_14 . Проїжджаючи біля ломбарду ОСОБА_14 попросив здати в ломбард сережку, яку він здав на свій паспорт, а гроші віддав ОСОБА_14 .

Крім визнання підсудним своєї вини його винуватість як у відкритому викраденні майна у потерпілого ОСОБА_10 , так і в умисному вбивстві ОСОБА_15 та в таємному викраденні її майна, підтверджується зібраними у справі доказами.

Вина ОСОБА_7 у відкритому викраденні 14.12.2011 року майна у ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_11 підтверджується наступними доказами:

- показаннями допитаного судом потерпілого ОСОБА_10 , відповідно до яких, приблизно о 15 -16 годині 14.12.2011 року він прийшов приміщення кафе «Граф» на масиві ОСОБА_18 зі своїми знайомими та братом, де вживали спиртні напої. В процесі розпивання спиртних напоїв до нього підійшов раніше незнайомий йому підсудний ОСОБА_7 , з яким потерпілий познайомився. ОСОБА_7 , попросив, щоб потерпілий пригостив його горілкою. Потім ОСОБА_7 запропонував піти купити самогону. Приблизно за 20 метрів вони зайшли удвох до дев`ятиповерхового будинку і на ліфті піднялися приблизно на 7 поверх. Двері квартири відчинив сивий чоловік. Жінка, яка була далі у квартирі сказала, що то до неї. Вона одягнулася і вийшла. Вони втрьох пішли по східцях вниз. Дійшли до місця, де розташовувалися поштові ящики. ОСОБА_7 зненацька наніс удар кулаком в обличчя, а коли він піднявся - кулаком в груди та ногою в ногу. ОСОБА_7 залишився стояти біля потерпілого, а ОСОБА_19 , переступивши через потерпілого спустилася на кілька сходинок вниз і стояла на східцевому майданчику. Чи наносила ОСОБА_19 удари не пам`ятає. Коли потерпілий піднявся після першого удару в обличчя, за наказом ОСОБА_7 він почав роздягатися. Зняв з себе весь верхній одяг та залишився у спідній білизні. Речі потерпілий кидав ОСОБА_19 , яка їх перевіряла. Через хвилин п`ять після того як потерпілий роздягнувся до під`їзду зайшла невідома жінка, яка впізнала ОСОБА_19 і запитала, що вони роблять. На це ОСОБА_19 повідомила, що нібито потерпілий зайшов у під`їзд і справляв природні потреби і через це вони його били. Жінка сказала, що це не перший випадок, коли вони б`ють людей. Жінка сказала, щоб я одягнувся і тікав, що він і зробив. Коли потерпілий прибіг до брата, який проживає приблизно за 300-400 метрів від місця скоєння злочину, то виявив відсутність мобільного телефону, зарядного пристрою, навушників, грошей приблизно 20-30 грн. Від брата він викликав працівників міліції.

- Показаннями допитаної судом свідка ОСОБА_20 , яка підтвердила показання потерпілого ОСОБА_10 і ствердила, що, подія мала місце 4 роки назад взимку. Зайшовши до під`їзду свого будинку та підійшовши до ліфту, помітила на східцевому майданчику між 1-м та 2-м роздягнутого чоловіка, якого утримував обвинувачений ОСОБА_7 .. Неподалік на підлозі валявся чоловічий одяг, а біля нього стояла ОСОБА_11 .. На її запитання остання відповіла, що той чоловік справляв природні потреби у під`їзді. Натомість роздягнений чоловік сказав, що його грабують і що у нього забрали мобільний телефон. Бачила як ОСОБА_11 цілилася ногою в голову потерпілому, коли той спускався, але не бачила чи вдарила його і вона сказала, що зараз викличе міліцію. Після цього потерпілий схопив свій одяг і, збігши на перший поверх, вибіг з під`їзду.

- Показаннями допитаної судом свідка ОСОБА_21 відповідно до яких, приблизно 3 роки назад взимку приблизно о 21 год. 45 хв. вона йшла зі своєю матір`ю на нічну зміну на роботу і зустріла біля магазину «Фуршет» по вул. Леваневського свого колишнього співмешканця ОСОБА_7 з дівчиною, яка на цей час померла. Цієї ж ночі ОСОБА_7 телефонував до неї з мобільного телефону за номером, який йому не належить, в подальшому вона повідомила цей номер телефону працівникам міліції, які викликали її на допит.

- Протоколами допитів в ході досудового слідства спочатку як підозрюваної, а потім - як обвинуваченої ОСОБА_11 , відповідно до яких 14.12.2011 року, приблизно о 18 год., до квартири прийшов ОСОБА_13 з незнайомим їй чоловіком, як пізніше з`ясувалося ОСОБА_10 , і, сказавши, що у цього чоловіка є гроші, запропонував піти з ними вживати спиртні напої. Після цього вони утрьох спустилися сходами на східцевий майданчик між 1-м та 2-м поверхами і там ОСОБА_13 почав наносити ОСОБА_10 удари руками в область грудей, вимагаючи при цьому у останнього гроші, і наказав йому роздягнутися. ОСОБА_10 зняв з себе одяг і вона його обшукала. Знайшовши у одязі зарядний пристрій до мобільного телефону та навушники вона забрала їх собі. ОСОБА_7 забрав собі посвідчення потерпілого. У цей час до під`їзду зайшла сусідка ОСОБА_20 і, побачивши що відбувається, запитала що вони роблять, на що ОСОБА_10 попросив останню викликати міліцію. При цьому ОСОБА_10 нагнувся, щоб взяти з підлоги свій одяг, і вона нанесла йому удар ногою в область лівого вуха. Після цього потерпілий вибіг з під`їзду і утік. (т. 3 а.с. 59-60, 69-70);

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_22 , дослідженим судом, з якого видно що він дав показання, що 14.12.2011 року, приблизно о 19 год. до нього додому прийшов його брат ОСОБА_10 , у якого була розбита губа, та повідомив, що в під`їзді одного з будинків його побили якісь чоловік та жінка, і що останні викрали у нього гроші, мобільний телефон та пенсійне посвідчення (т. 3 а.с. 4);

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_23 дружини потерпілого ОСОБА_10 дослідженого судом, з якого видно що вона дала показання, у яких підтвердила показання потерпілого щодо обставин вчинення злочину (т. 3 а.с. 44);

Крім вищевказаних доказів винуватість ОСОБА_7 у вчиненому підтверджується також:

- письмовим рапортом о/у БЦ МВ ГУ МВС ОСОБА_24 про надходження 14.12.11 року до чергової частини Білоцерківського МВМ-1 телефонного повідомлення ОСОБА_10 щодо його побиття о 19 год. в буд. АДРЕСА_6 невідомим громадянином (т. 3 а.с. 5);

- протоколом усної заяви потерпілого ОСОБА_10 від 14.12.2011 року, якою останній повідомив правоохоронні органи про його пограбування невідомими особами 14.12.2011 року, близько 18 год., в одному з під`їздів буд. АДРЕСА_6 (т. 3 а.с.6);

- протоколом огляду місця події східцевого майданчика між 1-м та 2-м поверхами під`їзду № 2 будинку АДРЕСА_6 , де відбулось пограбування потерпілого ОСОБА_10 (т. 3 а.с. 7);

- протоколом виявлення та вилучення 15.12.2011 року з якого видно, що у ОСОБА_7 вилучено пенсійне посвідчення на ім`я ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та у ОСОБА_11 - зарядного пристрою та навушників до мобільного телефону ОСОБА_10 , марки «Нокіа» (т. 3 а.с. 28);

- протоколом огляду вилучених у ОСОБА_7 та ОСОБА_11 пенсійного посвідчення № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_10 , зарядного пристрою та навушників до мобільного телефону «Нокіа» у якості речових доказів (т. 3 а.с. 39);

- протоколом відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_11 , з якого видно що остання добровільно, у присутності понятих, вказала місце, де 14.12.2011 року, приблизно о 18 год., вона та ОСОБА_7 пограбували ОСОБА_10 , детально і послідовно розповіла про обставини цього пограбування, а також фототаблицею до вказаного протоколу; (т. 3 а.с. 61-67);

- довідкою ПТ «Ломбард Скарбниця» та копією договору застави № 166-11051407 від 14.12.2011 року, з яких видно, що вказаного дня о 19 год. 58 хв. ОСОБА_7 було надано під заставу до Білоцерківського відділення ПТ «Ломбард Скарбниця» мобільний телефон марки «Нокіа 2330», за № НОМЕР_2 , викрадений останнім у ОСОБА_10 (т. 3 а.с. 74-75);

- протоколом очної ставки між обвинуваченою ОСОБА_11 та потерпілим ОСОБА_10 , під час якої останній викрив ОСОБА_11 у відкритому викраденні 14.12.2011 року у нього, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , із застосуванням фізичного насильства, грошей, мобільного телефону, зарядного пристрою до нього та навушників, а ОСОБА_11 повністю визнала факт скоєння зазначеного злочину і підтвердила безпосередню участь у ньому ОСОБА_7 (т. 3 а.с. 78-79);

Дослідивши усі надані суду докази у їх сукупності колегія суддів приходить до висновку, що ОСОБА_7 в цілому дав правдиві показання щодо обставин вчинення відкритого викрадення майна у потерпілого ОСОБА_10 . Однак, в той же час суд приходить до висновку, що показання ОСОБА_7 в тій частині, що він наніс потерпілому лише один удар кулаком в область грудей чи обличчя, повністю спростовуються зібраними під час досудового слідства та перевіреними в ході судового розгляду справи доказами, які наведені вище. Зокрема, показаннями потерпілого ОСОБА_10 , котрий дав категоричні показання, що ОСОБА_7 вдарив його спочатку в обличчя, він впав, а коли піднявся, то вдарив у груди і ногою в ногу; показаннями ОСОБА_11 , котра повністю визнала факт пограбування ОСОБА_10 за встановлених слідством обставин та підтвердила, що вчинила цей злочин за попередньою змовою зі ОСОБА_7 .

Показання зазначених осіб об`єктивно підтверджуються іншими зібраними у справі доказами, тому суд не має жодних підстав для сумнівів у їх правдивості та достовірності, а показання підсудного в частині кількості нанесених ударів розцінює як такі, що направлені на зменшення ступеню своє вини при вчиненні даного злочину.

Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 24.09.2012 року ОСОБА_11 матеріали щодо якої на той час були виділені в окреме провадження, визнана винуватою у відкритому викраденні чужого майна, за попередньою змовою з особою, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, у ОСОБА_10 і засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до покарання у виді позбавлення волі. В ході розгляду кримінальної справи щодо неї ОСОБА_11 повністю визнавала свою вину у вчиненні вказаного злочину і ствердила, що скоїла його разом із ОСОБА_7 (т. 4 а.с. 97-100)

Зазначений вирок набрав законної сили, а тому має для суду преюдиціальну силу .

Дослідивши зібрані у справі докази, належним чином їх проаналізувавши та оцінивши, суд вважає, що винуватість ОСОБА_7 у відкритому, , викраденні 14.12.2011 року майна у потерпілого ОСОБА_10 за попередньою змовою з ОСОБА_11 в судовому засіданні повністю доведена, і дії підсудного правильно кваліфіковані органами досудового слідства за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна - грабіж, поєднаний з насильством, що не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, вчинений за попередньою змовою групою осіб.

В обвинувальному висновку слідчим допущено описку в написанні дати скоєння вказаного злочину: зазначено, що пограбування ОСОБА_10 сталося 14 грудня 2012 року, у той час, коли у дійсності злочин скоєно 14 грудня 2011 року. Зазначена описка є очевидною. Тому датою скоєння зазначеного злочину слід вважати 14 грудня 2011 року.

Вина ОСОБА_7 в умисному вбивстві 21.01.2012 року ОСОБА_15 та у таємному викраденні, за попередньою змовою з ОСОБА_14 , майна з квартири ОСОБА_15 підтверджується наступними доказами:

- показаннями допитаного судом потерпілого ОСОБА_25 , відповідно до яких він є сином ОСОБА_15 та востаннє бачив свою матір живою приблизно за тиждень до її вбивства. Взимку точної дати і року не пам`ятає, приблизно о 19 годині йому подзвонила знайома жінка на ім`я ОСОБА_19 , яка проживає біля його матері, та повідомила, що з її квартири вийшли якісь два невідомі чоловіки. Потерпілий зателефонував до міліції, повідомив про обставини та попросив, щоб хтось виїхав по місцю проживання його матері. Через деякий час йому передзвонили та повідомили, щоб він приїхав. Приблизно о 21 годині він був у квартирі матері та виявив, що вона була мертва. З квартири зникли гроші, мобільний телефон, сережки та інші речі. В подальшому сережку йому було повернуто працівниками міліції. Більш детально дати показання не має змоги так як пройшло багато часу та в силу поганого стану здоров`я перенесеного мікроінсульту. Після оголошення судом показань потерпілого (а.с.198-199 т. 1) ОСОБА_25 повністю підтвердив свої показання, які давав під час допиту на досудовому слідстві. Також зазначив, що двох невідомих чоловіків, які виходили з квартири його матері, безпосередньо побачила дочка жінки, яка йому телефонувала.

- Показаннями свідка ОСОБА_26 , допитаної судом, з дотриманням вимог ч.ч. 8-11 ст. 303 КПК України 1960 року, до якої застосовано заходи безпеки в порядку ст. 52-1 КПК 1960 року, відповідно до яких, 21.01.2012 р. приблизно о 15 год. 30 хв., її мати ОСОБА_27 поїхала до м. Києва, а ключі від квартири віддала своїй знайомій ОСОБА_15 , котра проживала у кв. АДРЕСА_7 , попередивши останню, що вона ( ОСОБА_26 ) прийде до неї після того, як покатається на санках. Після 16 год. вона декілька разів приходила до квартири ОСОБА_15 , довго стукала у двері, але їх ніхто не відчинив. Свідок стверджує, що стоячи під дверима чула з квартири якийсь чоловічий голос і голос ОСОБА_15 , і що під час її останнього приходу до вказаної квартири вона, стоячи біля дверей, чула, як хтось з середини відчинив двері і бачила, як з квартири вийшли двоє чоловіків. Один з них повнішої статури пішов, а інший більш худий пішов на балкон і забрав там свою куфайку. Вона запитала цих чоловіків де «бабушка ОСОБА_28 » і один з них відповів, що пішла на базар. Також вона запитала чи не можуть вони подивитись чи не залишала мати ключі, на що один з них їй відповів, що не залишала. Після цього вказаний чоловік замкнув ключем двері квартири і пішов сходами донизу. Тим часом інший чоловік пішов на балкон, що у кінці коридору на поверсі, взяв там куртку темного кольору і, одягнувши її, також пішов донизу.

- Показаннями свідка ОСОБА_27 , допитаної судом, з дотриманням вимог ч.ч. 8-11 ст. 303 КПК України 1960 року, до якої застосовано заходи безпеки в порядку ст. 52-1 КПК 1960 року, яка є матір`ю свідка ОСОБА_26 та підтвердила показання останньої. Остання ствердила, що її здивувала розповідь доньки про те, що вона бачила як з квартири ОСОБА_15 вийшли два незнайомі чоловіки, та що один з цих чоловіків ключем замкнув двері квартири на замок, тому вона близько 20 год. 10 хв. зателефонувала сину ОСОБА_15 - ОСОБА_25 і повідомила йому все, що їй розповіла донька.

- Показаннями свідка ОСОБА_29 допитаної судом відповідно до яких вона є сестрою ОСОБА_7 підтвердила, що 21 січня приблизно три чотири роки назад, приблизно о 24 год., до неї у с. Саливінки, Васильківського району приїжджав на автомобілі її брат ОСОБА_7 зі своїм товаришем. ОСОБА_7 привіз їй гостинці, віддав гроші в сумі 400 грн. за її мобільний телефон «Самсунг» сірого кольору, який він у неї раніше забрав у тимчасове користування та здав до ломбарду. Під час цього приїзду вона бачила у ОСОБА_7 мобільний телефон «Самсунг», червоного кольору, типу «розкладушка».

- Показаннями свідка ОСОБА_30 допитаного судом, відповідно до яких він раніше перебував у цивільних шлюбних відносинах зі ОСОБА_29 та повністю підтвердив її показання, наведені вище.

- Протоколом допиту свідка ОСОБА_31 , дослідженим судом, з якого видно, що 21.01.2012 року, перебуваючи у наряді ППС Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області, він та інспектор ОСОБА_32 за вказівкою чергового по МВМ-1 прибули близько 19 год. 30 хв. до будинку АДРЕСА_4 з тим, щоби з`ясувати чому господарка квартири АДРЕСА_5 вказаного будинку тривалий час не відповідає на телефонні дзвінки, і разом з дільничним інспектором ОСОБА_33 , якого він викликав, виявили у квартирі її господарку ОСОБА_15 , котра лежала на підлозі обличчям донизу, головою до кімнати, а ногами - до ванної. На підлозі, біля голови і на килимку з лінолеуму при вході до квартири були сліди крові. На вказаному килимку лежала одна золота сережка. Відразу на місце події була викликана слідчо-оперативна група. (т.1 а.с. 235);

Протоколом допиту свідка дільничного інспектора Білоцерківського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_34 дослідженого судом, який підтвердив обставини наведені свідком ОСОБА_35 (т.1 а.с. 236);

Протоколом допиту свідка ОСОБА_36 , дослідженого судом, з якого видно, що 21.01.2012 року, близько 15 год., біля магазину «Граф», що на вул. Леваневського у м. Білій Церкві, він зустрів ОСОБА_7 та ОСОБА_14 . Разом випили по 100 гр. горілки, оскільки більше коштів не було. Потім ОСОБА_17 і ОСОБА_14 кудись пішли і повернулись близько 17 год.. Він зрозумів, що у останніх появились гроші, оскільки вони приїхали на «таксі», повідомивши, що винайняли його на весь вечір, пригощали всіх горілкою в магазині «Граф», їздили до магазину «Фуршет» за продуктами. Також він помітив, що у ОСОБА_7 появився мобільний телефон - «розкладушка», червоного кольору.

Потім він поїхав з останніми до с. Саливонок, Васильківського району, до родичів ОСОБА_7 і там також вживали спиртні напої.

22.01.2012 року, близько 04 год., вони повернулись до м. Білої Церкви і пішли ночувати до його знайомої ОСОБА_37 .. Там їх усіх цього ж дня, близько 12 год., затримали працівники міліції. Під час затримання у ОСОБА_7 було вилучено мобільний телефон -«розкладушку» червоного кольору (т. 1 а.с. 78-81);

Протоколом допиту свідка ОСОБА_38 , дослідженого судом з якого видно, що ОСОБА_7 , ОСОБА_14 та ОСОБА_39 прийшли до неї близько 04 год. ночі 22.01.2012 року і залишились ночувати. А близько 12 год. усіх їх затримали в її квартирі працівники міліції. У ОСОБА_7 при затриманні було вилучено розкладний мобільний телефон марки «Самсунг», червоно-рожевого кольору (т.1 а.с. 74-75);

Протоколом допиту свідка ОСОБА_40 , дослідженого судом, з якого видно, що у 2012 році він працював таксистом у службі «Бліц-Таксі», на власному автомобілі «Фольксваген Пассат», д.н.з. НОМЕР_3 , синього кольору. 21.01.2012 року, в період з 17 год. до 18 год., до його автомобіля біля магазину «Космос», що на вул. Леваневського у м. Білій Церкві, сіли два чоловіки, як з`ясувалося ОСОБА_7 та ОСОБА_14 , і він возив їх на вул. Дачну, де останні заплатили йому 200 грн. і сказали чекати їх. Дорогою він чув у вказаних пасажирів дзвін пляшок.

Пізніше возив указаних чоловіків до ломбарду «Скарбниця», що на вул. Ярослава Мудрого, потім - до магазину «Граф», що на вул. Леваневського, де довго чекав останніх. Після цього відвіз указаних чоловіків, до яких приєднався ще один, до с. Саливінок, Васильківського району, звідки вже під ранок привіз їх назад до м. Білої Церкви. За його послуги останні заплатили йому приблизно 500 грн. (т. 1 а.с. 194-195);

Показаннями допитаного під час досудового слідства спочатку як підозрюваного, а потім як обвинуваченого ОСОБА_14 відповідно до яких 21.01.2012 року, близько 17 год., після розпивання алкогольних напоїв у магазині «Граф», вони зі ОСОБА_7 , на пропозицію останнього, прийшли до квартири ОСОБА_15 з тим, щоби купити у неї горілки. ОСОБА_7 зняв із себе дублянку і, залишивши її на розташованому в кінці коридору балконі, зайшов до квартири АДРЕСА_5 , двері якої йому відчинила ОСОБА_15 , а він залишився в коридорі чекати його. Через деякий час, оскільки ОСОБА_7 довго не було, він подзвонив у дзвінок на дверях квартири ОСОБА_15 .. Двері відчинив ОСОБА_7 і він, ввійшовши до квартири, відразу побачив жінку, яка лежала на підлозі, а біля неї на підлозі та на дверях до кімнати - плями крові. На його запитання ОСОБА_7 сказав, що це він побив жінку, і наказав йому шукати гроші та золото. Приставши на пропозицію останнього він, переконавшись у тім, що ОСОБА_15 перебуває без свідомості та не подає ознак життя, зняв у неї з вуха і забрав з собою одну золоту сережку, потім викрав з квартири гроші, які знайшов у коробці з пилососом, намисто чорного кольору та чоловічий наручний годинник. ОСОБА_7 виніс з балкону декілька пляшок горілки, дав йому три пляшки і він сховав їх до рукава своєї куртки. Також ОСОБА_41 забрав зі столика мобільний телефон марки «Самсунг», червоного кольору. У цей час хтось подзвонив у двері і вони вийшли з квартири. Він вийшов першим та помітив біля дверей якусь дівчинку невеликого зросту. Вона запитала його де бабуся і він відповів, що її немає. Після цього ОСОБА_7 закрив двері ключем і вони пішли донизу. Біля магазину «Космос» вони найняли «таксі» і поїхали до ломбарду « Скарбниця», де ОСОБА_7 здав викрадену у ОСОБА_15 золоту сережку за 500 грн., після чого близько 22 год., разом з ОСОБА_42 , котрий приєднався до них біля магазину «Граф», на цьому ж «таксі» поїхали до с. Саливонок, Васильківського району, до родичів ОСОБА_7 .. Приблизно о 02 год. ночі вони повернулись до м. Білої Церкви і десь о 03 год. пішли ночувати до якоїсь жінки, де їх усіх приблизно о 12 год. цього ж дня затримали працівники міліції. (т. 1 а.с. 160-164, 176-181; т. 3 а.с. 150)

Аналогічні обставини ОСОБА_14 підтвердив і в судовому засіданні 29.05.2012 року (т. 4 а.с. 41-42);

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03.09.2013 року кримінальна справа за обвинуваченням ОСОБА_14 у вчиненні злочину, передбаченого п.п.6, 12 ч.2 ст. 115 КК України закрита у зв`язку зі смертю підсудного 06.08.2013 року (т.4 а.с. 237).

Крім того вина ОСОБА_7 у вбивстві ОСОБА_15 підтверджується:

- письмовим рапортом чергового по Білоцерківському МВМ-1 ОСОБА_24 , відповідно до якого 21.01.2012 року о 22 год. 45 хв. до чергової частини МВМ надійшло повідомлення лікаря СШМД про те, що 21.01.2012 року о 21 год. 50 хв. під час виїзду бригади лікарів на виклик за адресою: АДРЕСА_8 констатовано смерть ОСОБА_15 (т. 1 а.с. 8);

- протоколом огляду місця події від 21.01.2012 року, з якого видно, що під час огляду у кв. АДРЕСА_7 , прямо при вході до житлової кімнати, було виявлено труп гр. ОСОБА_15 з слідами насильницької смерті, та фототаблицею до вказаного протоколу (т. 1 а.с. 10-32);

- протоколом додаткового огляду місця події від 21.01.2012 року, в ході якого в коридорі на 7-му поверсі будинку АДРЕСА_4 було виявлено та вилучено аркуш паперу з написом: «Настя ключ у Б. Ніни», та фототаблицею до вказаного протоколу (т. 1 а.с. 34-37);

- протоколом огляду місця події від 22.01.2012 року, з якого видно, що під час огляду у кв. АДРЕСА_9 було затримано ОСОБА_7 і ОСОБА_14 , у котрих було виявлено та вилучено: дублянку коричневого кольору ОСОБА_7 ; мобільний телефон «Самсунг», червоно-рожевого кольору; дублянку чорного кольору ОСОБА_14 ; намисто чорного кольору; сережку біжутерну біло-сірого кольору; з кишені дублянки ОСОБА_14 вилучено пару полотняних рукавичок синього кольору, мобільний телефон «Нокіа», перехідник до зарядного пристрою мобільного телефону т. і., а в кухонній кімнаті квартири - пляшку з під горілки «Сотка Пшенична», та переглянутим в судовому засіданні відеозаписом вказаної слідчої дії (т. 1 а.с. 57-66);

- протоколом огляду трупа ОСОБА_15 , відповідно до якого на трупі було виявлено чисельні сліди побоїв, та фототаблицею до протоколу (т. 1 а.с. 39-41);

- власноручно написаною ОСОБА_7 явкою з повинною та протоколом явки ОСОБА_7 з каяттям, у яких останній добровільно зізнався у вчиненому і повідомив про обставини вбивства ОСОБА_15 та викрадення з квартири останньої майна (т. 1 а.с. 87, 88-90);

- протоколом відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_7 , котрий на місці події, у присутності понятих та свого захисника, детально розповів про обставини побиття ОСОБА_15 , вказав місце де він залишив труп потерпілої, положення, у якому знаходився труп, і місця, звідки він з ОСОБА_14 викрадали майно потерпілої, а також переглянутим та дослідженим судом відеозаписом вказаної слідчої дії (т. 1 а.с. 60-62);

- протоколом явки з каяттям ОСОБА_14 від 22.01.2012 року, у якому зафіксовано факт повідомлення ОСОБА_14 обставини вчинення ним злочину (т. 1 а.с. 144 -145);

- протоколом відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_14 , котрий на місці події, у присутності понятих та свого захисника, детально розповів про обставини таємного, за попередньою змовою із ОСОБА_7 , викрадення майна з квартири ОСОБА_15 , вказав місце, де він побачив труп потерпілої, і місця, звідки він та ОСОБА_7 викрадали майно останньої (т. 1 а.с. 166-168);

- протоколом виїмки з Білоцерківського відділення ПТ «Ломбард Скарбниця», по вул. Я.Мудрого, 7, у м. Білій Церкві, золотої сережки, викраденої ОСОБА_7 та ОСОБА_43 з квартири ОСОБА_15 та зданої ОСОБА_7 до вказаного ломбарду відразу після викрадення під заставу в сумі 540 грн., та копії договору застави зазначеної сережки за № 1 (т. 1 а.с. 191);

- актом судово-медичного дослідження трупа ОСОБА_15 № 42 від 05.03.2012 року та висновком судово-медичної експертизи № 42-13 від 22.03.2012 року, відповідно до яких:

1. При судово-медичному дослідженні на трупі ОСОБА_15 було виявлено наступні ушкодження: внутрішньочерепна травма, крововиливи у м`які покриви голови у вискових ділянках справа та зліва, в лобну ділянку зліва з відшаруванням їх від кісток у висковій ділянці зліва, з утворенням підшкірної гематоми об`ємом 70 мл рідкої крові, просоченням кров`ю обох вискових м`язів; крововиливи під м`якими мозковими оболонками, у тканину та шлуночкову систему головного мозку; крововиливи під епендимою дна четвертого шлуночка головного мозку; перелом кісток носа; перелом решітчастої кістки з крововиливом до її комірок; чисельні синці тіла.

2. Смерть ОСОБА_15 настала від внутрішньочерепної травми, що проявилась розповсюдженим субарахноїдальним крововиливом та крововиливами у шлуночки головного мозку, можливо у строк, вказаний у постанові та в протоколі огляду місця події від 21 січня 2012 року (приблизно за 6 годин до моменту огляду трупа).

3. Виявлені на трупі ушкодження заподіяні тупими предметами (в тому числі могли бути спричинені в результаті нанесення ударів руками чи ногами по тілу), у своїй сукупності мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, по критерію як небезпечні для життя; всі тілесні ушкодження, виявлені на голові і в голові трупа, перебувають у прямому причинному зв`язку з настанням смерті; синці на передній поверхні грудей та синці на тильній поверхні обох кистей мають ознаки легких тілесних ушкоджень.

4. На тильній поверхні обох кистей чисельні синці, які могли виникнути від ударів тупими предметами, можливо, під час прикривання голови та обличчя руками.

5. Наявність черепно-мозкової травми вказує на те, що після її отримання потерпіла повинна була втратити свідомість, а тому не могла самостійно рухатися, здійснювати активні дії, ходити.

6. Тілесні ушкодження на голові могли виникнути не менш, ніж від 6-8 ударних дій тупими предметами по голові та від 3-4 ударних дій по інших ділянках тіла із силою, достатньою для їх виникнення.

7. Усі, перераховані в пункті 1 підсумків, тілесні ушкодження не могли утворитись при обставинах, вказаних ОСОБА_7 в протоколі відтворення обстановки та обставин події від 24 січня 2012 року. (т. 1 а.с. 213-214, 215);

- висновком судово-цитологічної експертизи № 59/12 р.ц. від 21.03.2012 року, згідно з яким:

1. Кров ОСОБА_15 відноситься до групи В(ІІІ) в ізогемаглютиніном анти-А та супутнім антигеном Н ізосерологічної системи АВО.

2. При судово-цитологічному дослідженні змиву з дверей в кімнаті (об.2) та змиву з підлоги (килиму) (об.3) виявлено кров людини жіночої статі. При серологічному дослідженні виявленої крові виявлено антигени В і Н ізосерологічної системи АВО. Таким чином,враховуючи отримані результати та антигенну характеристику осіб, які проходять по справі, можливо припустити, що виявлена кров належить будь-якій жінці в крові якої знаходяться антигени В і Н системи АВО, в тому числі і потерпілій ОСОБА_15 ; (т. 2 а.с. 101-106)

- висновком судово-імунологічної експертизи № 48 від 11.04.2012 року, згідно з яким виявлена на штанах ОСОБА_14 кров могла походити від потерпілої ОСОБА_15 (т. 2 а.с. 59-62);

- висновок судово-імунологічної експертизи № 47 від 11.04.2012 року, згідно з яким кров, виявлена на спортивній кофті ОСОБА_7 , могла походити від потерпілої ОСОБА_15 (т. 2 а.с. 69-72);

- протоколами огляду речових доказів: двох золотих сережок (т.2 а.с.110-113); мобільного телефону «Самсунг» та зарядного пристрою до нього і мобільного телефону «Нокіа 1202» та перехідника зарядного пристрою до нього (т. 2 а.с. 116-117); інших речових доказів ( т. 2 а.с. 119-124);

- висновком комісійної комплексної судової психолого - психіатричної експертизи № 266 від 14.03.2012 року, відповідно до якого ОСОБА_7 під час скоєння інкримінованих йому дій на психічне захворювання не страждав, а тому міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Під час проведеного обстеження ознак психічного захворювання у ОСОБА_7 також не виявлено, тому і в даний час він може усвідомлювати свої дії та керувати ними, примусових заходів медичного характеру не потребує.

ОСОБА_7 страждає на психічні та поведінкові розлади, що викликані вживанням алкоголю (хронічний алкоголізм) і потребує лікування від алкогольної залежності. (т. 3 а.с. 128-129);

Аналізуючи показання обвинуваченого в судовому засіданні, співставляючи їх з його ж показаннями на досудовому слідстві, з показаннями свідків та іншими зібраними у справі доказами, суд вважає, що вони є в цілому правдивими.

Ці показання обвинуваченого повністю співвідносяться з послідовними та незмінними протягом всього досудового слідства та судового розгляду справи у 2012 році показаннями ОСОБА_14 , котрий, повністю визнаючи себе винним у таємному, за попередньою змовою з останнім, викраденні майна з квартири ОСОБА_15 , категорично стверджував, що коли він, після довгого очікування ОСОБА_7 в коридорі, увійшов до квартири ОСОБА_15 уже лежала на підлозі без ознак життя.

Показання ОСОБА_7 підтверджуються також показаннями свідка ОСОБА_26 , котра ствердила, що бачила, як з квартири ОСОБА_15 вийшли двоє чоловіків, один з яких відразу пішов сходами донизу, а другий, старший, перед цим пішов на коридорний балкон, взяв там куртку темно-коричневого кольору і одягнув її на себе; показаннями свідка ОСОБА_40 , котрий підтвердив, що ОСОБА_7 та ОСОБА_14 найняли його автомобіль-«таксі» 21.01.2012 року в період часу з 17 год. до 18 год. біля магазину «Космос», що на вул. Леваневського, після чого він їх возив у різні місця, у тім числі до ломбарду «Скарбниця», до магазину «Граф» і до с. Саливінок», і що за його послуги останні заплатили йому приблизно 500 грн.;

Про правдивість показань ОСОБА_7 про вчинення ним вбивства ОСОБА_15 свідчить той факт, що на кофті обвинуваченого, у якій він, як встановлено в судовому засіданні, був одягнутий у день вбивства потерпілої, виявлено сліди крові останньої.

Кількість та сила нанесених підсудним ударів, спрямованість більшості цих ударів у голову, характер та локалізація виявлених на трупі тілесних ушкоджень свідчать про наявність у підсудного прямого умислу на вбивство потерпілої, дають підстави вважати, що, наносячи вказані удари жінці похилого віку, якою являлась ОСОБА_15 , ОСОБА_7 у повній мірі розумів та усвідомлював, що може позбавити останню життя, і бажав цього.

Наведені обставини у своїй сукупності свідчать про достовірність показань ОСОБА_7 , даних на досудовому слідстві та в ході судового розгляду справи з 29.05.2012 року 06.07.2012 року, у яких той стверджував, що саме він заподіяв смерть ОСОБА_15 21.01.2012 року, близько 16 год. 30 хв., і що саме він, після вбивства останньої, за попередньою змовою з ОСОБА_14 викрав з квартири майно потерпілої та про відповідність цих показань фактичним обставинам справи.

Подальшу зміну ОСОБА_7 цих своїх показань в судовому засіданні після 06.07.2012 року та повне заперечення обвинуваченим своєї вини у скоєному до даного судового розгляду суд розцінює, як обраний останнім спосіб захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене і оцінює критично.

Оцінюючи показання допитаного в суді свідка ОСОБА_44 , відповідно до яких він на час вчинення вбивства ОСОБА_15 проживав за адресою АДРЕСА_4 та прийшовши додому кілька годин сидів на східцях в коридорі 7 поверху і нікого не бачив суд не вважає їх такими, що підтверджують невинуватість підсудного оскільки свідок перебував у коридорі вже після скоєння вбивства і не міг бачити підсудного. При цьому свідок постійно змінював показання щодо часу перебування: спочатку стверджував, що був у коридорі з 21 години, а в подальшому допустив, що міг бути в коридорі з 17 години та врешті заявив, що не пам`ятає часу, але зазначив, що було темно.

Таким чином суд вважає достовірно та беззаперечно встановленим факт убивства потерпілої ОСОБА_15 обвинуваченим ОСОБА_7 ..

Суд не погоджується з кваліфікацією дій ОСОБА_7 , що виразились у вбивстві ОСОБА_15 та викраденні її майна за п. 6 та п. 12 ч. 2 ст. 115 КК України як умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з корисливих мотивів, за попередньою змовою групою осіб.

Згідно з обвинуваченням ОСОБА_13 та ОСОБА_14 21.01.2012 року, близько 16 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння разом прибули до квартири ОСОБА_15 з метою придбання спиртних напоїв і, коли остання відмовилась продати їм горілку через нестачу коштів та почала виштовхувати ОСОБА_7 з квартири, той вирішив заподіяти смерть ОСОБА_15 та заволодіти її майном. Тобто у ОСОБА_45 сформувався умисел, направлений на умисне протиправне заподіяння смерті ОСОБА_15 з метою заволодіння її майном.

З цією метою ОСОБА_7 наніс останній 2 потужних удари руками в область голови, від яких та упала на підлогу до житлової кімнати.

У цей час ОСОБА_14 , котрий перебував у квартирі та спостерігав за діями ОСОБА_45 , вирішив підтримати злочинні дії останнього, направлені на протиправне заподіяння смерті ОСОБА_15 , і діючи з єдиним умислом та вступивши таким чином з ним у змову, також підбіг до потерпілої, після чого ОСОБА_13 та ОСОБА_14 нанесли ОСОБА_15 7-10 ударів руками та ногами в область голови і тулуба та заподіяли останній несумісні з життям тілесні ушкодження, від яких та померла на місці скоєння злочину.

В подальшому ОСОБА_13 разом з ОСОБА_14 , пересвідчившись у тім, що ОСОБА_15 перебуває без свідомості та не подає ознак життя, продовжуючи свої злочинні дії обшукали приміщення квартири та заволоділи майном ОСОБА_15 на суму 4113 грн. 80 коп..

Як встановлено в ході судового розгляду та видно з матеріалів справи, висновок слідства про те, що ОСОБА_14 брав участь у вбивстві ОСОБА_15 ґрунтується, лише на свідченнях ОСОБА_7 , які той дав відразу після затримання у явці з повинною, перебуваючи ще у стані сп`яніння, і від яких у подальшому відмовився. У всіх своїх наступних показаннях ОСОБА_7 заперечував участь ОСОБА_14 у вбивстві ОСОБА_15 .

Жодних інших доказів, що підтверджували б наявність попередньої змови між ОСОБА_7 та ОСОБА_14 щодо вбивства ОСОБА_15 і безпосередню участь ОСОБА_14 у вбивстві останньої, слідством не здобуто.

Як видно з протоколів допитів ОСОБА_14 він від початку слідства категорично заперечував свою участь у вбивстві потерпілої та наявність з цього приводу попередньої змови зі ОСОБА_7 , стверджував, що разом з останнім прийшов до вказаної квартири з метою придбання горілки, і що ОСОБА_7 сам зайшов до квартири, а він залишився чекати його у коридорі. Коли ж він, не дочекавшись ОСОБА_7 , також увійшов до квартири ОСОБА_15 остання вже лежала на підлозі без ознак життя.

Неповнолітня свідок ОСОБА_26 , яка була присутня біля квартири ОСОБА_15 у той час, коли відбувалась подія злочину, ствердила, що чула з квартири лише голос потерпілої та голос одного чоловіка. Наведені показання підтверджують доводи ОСОБА_14 про те, що він зайшов до квартири вже після вбивства потерпілої, і що у той час, коли ОСОБА_46 підходила до квартири ОСОБА_15 , він відходив курити.

Та обставина, що на штанах ОСОБА_14 було виявлено кров, яка могла походити від ОСОБА_15 , останній пояснює тим, що вказана кров могла попасти на його штани коли він підходив до потерпілої з тим, щоби з`ясувати чи вона жива, і коли знімав у неї з вуха сережку. Наведені доводи ОСОБА_14 нічим не спростовані ні в ході досудового слідства, ні в судовому засіданні.

За таких обставин висновок досудового слідства про те, що ОСОБА_7 скоїв убивство ОСОБА_15 за попередньою змовою з ОСОБА_14 , не ґрунтується на доказах, а тому не може вважатися доведеним.

Не ґрунтується на доказах і висновок досудового слідства про те, що вбивство ОСОБА_15 обвинуваченим ОСОБА_7 вчинено з корисливих мотивів.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_7 прийшов до квартири ОСОБА_15 з метою купити горілки, про що зазначено і в обвинуваченні, і що до цього моменту ні наміру вбити останню, ні наміру заволодіти майном останньої, у нього не було. Лише після того, як ОСОБА_15 відмовилась продати обвинуваченому пляшку горілки, пославшись на нестачу у нього коштів, почала кричати та ображати останнього, виганяти та виштовхувати з квартири, ОСОБА_7 , який про це стверджував у своїх показаннях на досудовому слідстві і в ході судового розгляду справи, обурився такою поведінкою потерпілої і у нього на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків та мотивів помсти виник намір позбавити потерпілу життя, який він тут же здійснив, нанісши ОСОБА_15 7-10 ударів руками та ногами в область голови та тулуба, від яких та померла на місці події.

Умисел на викрадення майна з квартири потерпілої виник у ОСОБА_7 , як свідчить аналіз зібраних у справі доказів у той момент, коли до квартири ввійшов ОСОБА_14 . Лише після того, як ОСОБА_14 пересвідчився у тім, що ОСОБА_15 , котра лежала на підлозі, не подає ознак життя, ОСОБА_7 запропонував останньому шукати у квартирі гроші та золото, а сам пішов шукати горілку.

Жодних доказів того, що намір незаконно заволодіти майном потерпілої виник у ОСОБА_7 до вбивства останньої, ні досудовим слідством, ні судом не здобуто.

Таким чином слід вважати доведеним виникнення у ОСОБА_7 умислу на заволодіння майном потерпілої ОСОБА_15 вже після вбивства останньої.

Визначаючи кваліфікацію дій підсудного суд виходить з того, що особливість корисливого вбивства полягає в тому, що його мотив виникає до вчинення злочину, а вбивство є лише способом здійснення цього наміру. Якщо ж намір заволодіти майном потерпілого виник у момент вбивства або відразу після вбивства, то воно не може кваліфікуватися за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України. Таке вбивство кваліфікується як вчинене без обтяжуючих обставин, а привласнення після вбивства майна - як крадіжка, тобто за сукупністю злочинів, передбачених ст. 115 та ст. 185 КК України.

З огляду на викладене суд вважає за необхідне перекваліфікувати дії ОСОБА_7 щодо ОСОБА_15 з п. п. 6,12 ч. 2 ст. 115 КК України на ч.1 ст. 115 і ч. 2 ст. 185 КК України та кваліфікувати їх, відповідно, як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, і як таємне викрадення чужого майна крадіжка, вчинена повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Доведеність вини підсудного ОСОБА_7 у вчиненні зазначених злочинів не викликає у суду жодних сумнівів.

Обираючи підсудному ОСОБА_7 покарання суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєних ним злочинів, які є особливо тяжким (ч. 1 ст. 115 КК України), тяжким (ч. 2 ст.186 КК України) та злочином середньої тяжкості (ч. 2 ст. 185 КК України) наслідки які настали від їх вчинення у вигляді смерті людини, матеріальної шкоди, особу підсудного, котрий негативно характеризується, не працює, зловживає спиртними напоями, схильний до вчинення злочинів, про що свідчить та обставина, що останній вже усьоме притягується до кримінальної відповідальності, що дані злочини підсудним скоєно під час іспитового строку за попереднім вироком суду.

Враховуючи, що підсудний в ході судового розгляду визнав свою вину суд, відповідно до ст. 66 КК України, визнає вазану обставину такою, що пом`якшує покарання.

Обставинами, що обтяжують покарання відповідно до ст. 67 КК України суд визнає рецидив злочинів та скоєння усіх злочинів у стані алкогольного сп`яніння,

З огляду на усі вищевказані обставини суд вважає, що виправлення ОСОБА_7 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а тому йому необхідно і достатньо призначити покарання у виді позбавлення волі.

Не відбуте ОСОБА_7 за вироками Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 16.05.2011 року та від 01.08.2011 року покарання, остаточне покарання за якими визначено постановою суду від 09.10.2012 року, суд вважає за необхідне, відповідно до вимог ст. 71 КК України, приєднати частково до покарання, призначеного підсудному цим вироком.

Потерпілим ОСОБА_10 у справі заявлено цивільний позов про стягнення з обвинуваченого 556 грн. в рахунок відшкодування завданих йому збитків. (т. 3 а.с. 19)

Враховуючи, що в ході судового розгляду справи пред`явлене ОСОБА_7 обвинувачення у вчиненому по відношенню до ОСОБА_10 знайшло своє повне підтвердження, вважає позовні вимоги потерпілого обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Потерпілим ОСОБА_25 у справі також заявлено цивільний позов про стягнення з підсудного 210 575 грн. в рахунок відшкодування завданих йому збитків: 10 575 грн. матеріальних, пов`язаних з викраденням майна його матері на суму 4 075 грн. та витратами на поховання матері у сумі 6 500 грн., і 200 000 грн. моральних збитків, пов`язаних з перенесеними ним внаслідок убивства матері моральними стражданнями та переживаннями, психологічним стресом та погіршенням у зв`язку з цим стану здоров`я.

Суд, аналізуючи вказані вимоги потерпілого, вважає їх також обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню: матеріальні, пов`язані з витратами на поховання матері у повному обсязі, на суму 6 500 грн.; пов`язані з викраденням майна - на суму 2 806 грн., з урахуванням того, що золоту сережку, вартістю 1269 грн., потерпілому в ході досудового слідства повернуто.

Таким чином стягненню з підсудного ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_25 в рахунок відшкодування матеріальних збитків підлягає сума, що становить 9 306 грн.

На переконання суду частковому задоволенню підлягають і позовні вимоги потерпілого в частині відшкодування збитків моральних.

Суд вважає обґрунтованими доводи потерпілого ОСОБА_25 щодо перенесення ним, у зв`язку з убивством ОСОБА_7 його матері, моральних страждань та переживань, психологічного стресу та погіршення у зв`язку з цим стану здоров`я, а тому вважає за необхідне стягнути з підсудного на його користь 50 000 грн. в рахунок відшкодування моральних збитків. Саме таку суму суд, з урахуванням викладеного та з урахуванням майнового і фінансового стану обвинуваченого, вважає реальною для стягнення зі ОСОБА_7 ..

Загальна сума, що підлягає стягненню з підсудного на користь ОСОБА_25 , становить 59 306 грн.

Стягненню зі ОСОБА_7 підлягають також судові витрати в сумі 1 459 грн. 12 коп. на проведення у справі судово-дактилоскопічної та судово-трасологічної експертиз. Вказані витрати підлягають стягненню на користь держави.

Питання щодо речових доказів підлягає вирішенню на підставі ст. 81 КПК України 1960 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України 1960 року, суд -

З А С У Д И В :
Визнати ОСОБА_7 винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 115, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити йому покарання:

- за ч.1 ст. 115 КК України - 9 (дев`ять) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі ;

- за ч. 2 ст. 186 КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі;

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання покарань за кожен злочин, до відбування ОСОБА_7 визначити покарання у виді 9 (дев`яти) років 6 місяців позбавлення волі;

На підставі ст. 71 КК України приєднати частково до призначеного ОСОБА_7 невідбуте покарання за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 01.08.2011 року і остаточно до відбування останньому визначити покарання у виді 10 (десяти) років позбавлення волі.

Стягнути зі ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_10 556 (п`ятсот п`ятдесят шість) грн. і на користь потерпілого ОСОБА_25 - 59 306(п`ятдесят дев`ять тисяч триста шість) грн. в рахунок відшкодування завданих злочином збитків.

Стягнути зі ОСОБА_7 на користь держави 1 459 грн. 12 коп. в рахунок відшкодування судових витрат на проведення у справі судово-дактилоскопічної та судово-трасологічної експертиз.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_7 до набрання вироком законної сили залишити попередній тримання під вартою в СІЗО № 13 УДПС України в м. Києві та Київській області. Строк покарання останньому рахувати з 22.01.2012 року.

Долю речових доказів у справі вирішити наступним чином:

- таблиці до протоколу огляду місця події зберігати у справі;

- бинти зі змивом, пляшки горілки, килимок з лінолеуму, шматок паперу з написом «Настя ключ у Б. Ніни» - знищити;

- вилучені у ОСОБА_7 дублянку коричневого кольору, пару рукавичок чорного кольору, штани джинсові синього кольору, спортивну кофту синього кольору, пару чобіток чорного - повернути ОСОБА_7 ;

- вилучені у ОСОБА_14 дублянку чорного кольору, пару полотняних рукавичок синього кольору, штани джинсові чорного кольору, светр (кофту) синього, сіро-білого кольору, пару кросівок чорного кольору, п`ять ключів до замків та презерватив - повернути дружині ОСОБА_14

- два паперові конверти із зразками зрізів нігтів з рук ОСОБА_7 , два паперові конверти із

зразками зрізів нігтів з рук ОСОБА_14 , а також належні ОСОБА_15 кофту синтетичну чорного кольору, труси коричневого кольору, бюстгальтер рожевого кольору, труси чорного кольору, двоє шкарпеток фіолетового кольору знищити.;

- фрагмент намиста чорного кольору та сережки з біжутерії біло-сірого кольору передати потерпілому ОСОБА_25 ;

- пенсійне посвідчення повернути потерпілому ОСОБА_10 , золоті сережки потерпілому ОСОБА_25 , у котрих вони перебувають на зберіганні;

- відеокасети та диски із записами слідчих дій зберігати у справі.

Гроші в сумі 286 грн., вилучені у ОСОБА_7 , та гроші в сумі 200 грн., вилучені у ОСОБА_14 , які знаходяться на депозиті Білоцерківського МВ ГУ МВС України звернути на відшкодування збитків потерпілим.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області, через Білоцерківський міськрайонний суд, протягом 15 діб від дня вручення копії вироку засудженому та протягом 15 діб від дня проголошення вироку іншими учасниками процесу.

Головуючий ОСОБА_1

Суддя ОСОБА_2

Суддя ОСОБА_47 Закаблук