Справа № 1-491/11
В И Р О К

Іменем України

04 серпня 2011 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого судді Ореховської К.Е.,

при секретарі Ковальчук В.В.,

з участю прокурора Станкевича О.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівному кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого двірником в комунальному закладі Рівненський обласний центр з надання соціальних послуг інвалідам, ветеранам війни і праці та іншим найбільш незахищеним верствам населенняРівненської обласної ради, не одруженого, раніше не судимого, проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4,

за ч. 2 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :

10 вересня 2010 року, приблизно о 02 год. 00 хв., ОСОБА_1, в стані алкогольного спяніння, перебуваючи поблизу будинку №17, по вул.. Прохідій у м. Рівне, з корисливих мотивів, маючи умисел на відкрите заволодіння чужого майна, за попередньою змовою з невстановленою досудовим слідством особою, застосували до гр.. ОСОБА_2 дію балончику зі сльозогінним газом, що не було небезпечним для її життя чи здоровя в момент заподіяння та не призвело до шкідливих наслідків, після чого відкрито викрали в останньої жіночу сумочку вартістю 450 грн., яку вона тримала в руках, в якій знаходилися наступні речі: мобільний телефон марки okia 2600с-2, вартість якого згідно висновку судово-товарознавчої експертизи №46 від 07 лютого 2011 року становить 537 грн. 88 коп., в якому містилась сім-карта оператору мобільного звязку МТС, вартістю 30 грн., мобільний телефон марки 1208вартість якого згідно до вищевказаного висновку експерта становить 199 грн. 81 коп., в якому містилась сім-карта оператору мобільного звязку Київстарвартістю 30 грн., туш для вій марки ОСОБА_3 125 грн. та бальзам для губ марки Оріфлеймвартістю 50 грн., після чого ОСОБА_1 та невстановлена особа зникли з місця події у напрямку вулиці Дубенської БОС в місті Рівне, Даним злочином ОСОБА_2 матеріального збитку на загальну суму 1422 грн. 69 коп.

Дії ОСОБА_1, органами досудового слідства кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як вчинення дій, які виразились у відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, вчиненому групою осіб.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе визнав повністю у вчиненні злочинів за обставин вказаних у вироку та показав, що 10 вересня 2010 року, приблизно о 02 год. 00 хв., він, в стані алкогольного спяніння, перебуваючи поблизу будинку №17, по вул.. Прохідій у м. Рівне, з корисливих мотивів, за попередньою змовою з незнайомою особою, застосували до гр.. ОСОБА_2 дію балончику зі сльозогінним газом, після чого відкрито викрали в останньої жіночу сумочку, яку вона тримала в руках, в якій знаходилися наступні речі: мобільний телефон марки 2600с-2, в якому містилась сім-карта оператору мобільного звязку МТС, мобільний телефон марки 1208, в якому містилась сім-карта оператору мобільного звязку Київстар, туш для вій марки ОСОБА_4 бальзам для губ марки Оріфлейм, після чого він та невстановлена особа зникли з місця події у напрямку вулиці Дубенської БОС в місті Рівне.

При вирішенні питання про обсяг дослідження доказів у порядку ч. 3 ст. 299 КПК України, учасники процесу погодилися з недоцільністю дослідження доказів, які підтверджують вчинення ОСОБА_1 злочину за обставин вказаних у вироку. При цьому він завірив суд, що розуміє наслідки своєї згоди та неможливість в подальшому оспорювати ці обставини в апеляційному порядку.

Сумнівів у добровільності такої згоди та істотності його позиції у суду немає.

Дії підсудного ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, вчинене групою осіб.

Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, обтяжуючі обставини, до яких суд відносить стан алкогольного спяніння підсудного при вчиненні інкримінованого йому злочину, особу підсудного, яка характеризується позитивно по місцю роботи, повністю визнав себе винним, щиро розкаявся у скоєному, що є помякшуючими покарання обставинами.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що виправлення підсудного можливе без ізоляції від суспільства, а тому доцільно застосувати до ОСОБА_1 покарання не повязане з позбавленням волі.

На думку суду, цивільний позов потерпілої ОСОБА_2 на суму 685 грн. слід залишити без розгляду, у звязку з тим, що потерпіла заявлений нею позов, на досудовому слідстві, у суді не підтримала та подала суду заяву, в якій зазначила, що претензій майнового характеру до підсудного ОСОБА_1 не має.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки 2600с-2та мобільний телефон марки 1208, які були передані потерпілій ОСОБА_2 на відповідальне зберігання вважати повернутими по належності.

Судові витрати по справі, які складаються з витрат: за проведення судово-товарознавчої експертизи №46 від 07.02.2011 року 154,80 грн., відповідно до вимог ст. 93 КПК України,,ст. 15 Закону України Про судову експертизу, п. 20 розяснень Пленуму Верховного Суду України №8 від 30 травня 1997 року із змінами, Постанови Кабінету Міністрів України №710 від 1 липня 1996 року Про затвердження Інструкції про порядок і розміри відшкодування витрат та виплати винагороди особам, що викликаються до органів дізнання, досудового слідства, прокуратури, суду або до органів, у провадженні яких перебувають справи про адміністративні правопорушення, та виплати державним спеціалізованим установам судової експертизи за виконання їх працівниками функцій експертів і спеціалістів, слід віднести на рахунок держави, оскільки такі витрати здійснюються за рахунок коштів, що виділяються для цієї мети з державного та місцевих бюджетів.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним за ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді чотирьох років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк тривалістю два роки.

Відповідно до ст. 76 КК України зобовязати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний захід засудженому до вступу вироку в законну силу залишити попередній підписку про невиїзд.

Речові докази по справі: мобільний телефон марки 2600с-2та мобільний телефон марки 1208, які були передані потерпілій ОСОБА_2 на відповідальне зберігання вважати повернутими по належності.

Судові витрати по справі, які складаються з витрат: за проведення судово-товарознавчої експертизи №46 від 07.02.2011 року 154,80 грн., відповідно до вимог ст. 93 КПК України,,ст. 15 Закону України Про судову експертизу, п. 20 розяснень Пленуму Верховного Суду України №8 від 30 травня 1997 року із змінами, Постанови Кабінету Міністрів України №710 від 1 липня 1996 року Про затвердження Інструкції про порядок і розміри відшкодування витрат та виплати винагороди особам, що викликаються до органів дізнання, досудового слідства, прокуратури, суду або до органів, у провадженні яких перебувають справи про адміністративні правопорушення, та виплати державним спеціалізованим установам судової експертизи за виконання їх працівниками функцій експертів і спеціалістів, слід віднести на рахунок держави, оскільки такі витрати здійснюються за рахунок коштів, що виділяються для цієї мети з державного та місцевих бюджетів.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом 15 діб.

Суддя Рівненського міського суду: Ореховська К.Е.