Справа № 152/1995/15-к
Провадження1-кс/152/177/15
У Х В А Л А

м.Шаргород Вінницької області 25 грудня 2015 року
Слідчий суддя Шаргородського районного суду Вінницької області ОСОБА_1
при секретарі судового
засідання ОСОБА_2
за участю
прокурора ОСОБА_3
підозрюваного ОСОБА_4

розглянувши клопотання заступника керівника Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до ОСОБА_4 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України,
встановив:
25.12.2015 року заступник керівника Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_4 підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України у кримінальному провадженні № 0000470 від 25.12.2015 року.
ОСОБА_4 підозрюється в тому, що він 24 грудня 2015року близько 23 години 30 хв., будучи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем "Mitsubishi Space Star", державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись автодорогою Тиврів Шаргород в с. Клекотина Шаргородського району Вінницької області у напрямку м. Шаргород, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, під час виконання манеру обгону, при зміні напрямку руху ліворуч не переконався, що даний маневр буде безпечним та не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, виїхав автомобілем на ліве узбіччя, де здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_5 , яка рухалась у попутному напрямку.
Внаслідок даної дорожньо-транспортної пригоди пішохід ОСОБА_5 від отриманих травм загинула на місці пригоди.

За даним фактом розпочато досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000470, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.12.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.
25 грудня 2015 року ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_4 винуватим себе у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав.
Ініціатор клопотання просить застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, посилаючись на те, що ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, за яке передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, йому вручено повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, він ніде не працює, не навчається, кримінальне правопорушення вчинив в стані алкогольного спяніння, залишив місце вчинення кримінального правопорушення, що дає підстави вважати, що надалі він може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків.
Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні підтримав клопотання, посилаючись на ті самі обставини та викладені в клопотанні доводи. Просить задовольнити клопотання з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків. Застосування більш м`якого запобіжного заходу, на його думку, є неможливим, з огляду на конкретні обставини вчинення кримінального правопорушення та поведінку підозрюваного.
Підозрюваний ОСОБА_4 при розгляді клопотання заперечував щодо його задоволення.
Слідчий суддя, вислухавши прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 , дослідивши матеріали кримінального провадження за клопотанням заступника керівника Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 прийшов до наступного висновку.
Відповідно до ст. 29 Конституції України, статті 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР кожен має право на свободу і особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, зокрема, у випадку законного арешту або затримання особи, здійснення з метою її присутності перед компетентним судовим органом на підставі обґрунтованої підозри у вчиненні злочину або якщо обґрунтовано визнається за необхідне запобігти вчиненню нею злочину або її втечі після його вчинення.
За приписами ч.1 ст.177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також, в тому числі, запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином.
Частиною 2 статті 177 КПК України встановлено, що підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.
При вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 КПК України, слідчий суддя, суд, на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, в тому числі: 1) вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; 2) тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного винуватим у кримінальному правопорушенні; 3) вік та стан здоров`я підозрюваного; 4) міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини й утриманців; 5) наявність у підозрюваного постійного місця роботи, навчання; 6) репутацію підозрюваного; 7) майновий стан підозрюваного, та інші, встановлені в ч.1 ст.178 КПК України.
Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України (ч.1 ст.183 КПК України).
Під час розгляду даного клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя перевірив, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: 1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним ОСОБА_4 кримінального правопорушення; 2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує прокурор; 3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні (ч.1 ст.194 КПК України).
З матеріалів кримінального провадження за клопотанням заступника керівника Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 вбачається, що 25.12.2015 року до ЄРДР внесено матеріали про виявлення кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України.
25.12.2015 року повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, раніше не судимого.
Визначення поняття "обгрунтована підозра" у вчинення особою кримінального правопорушення сформульовано у правових позиціях ЄСПЛ. Зокрема, у рішенні у справі "Нечипорук і Йонкало проти України" від 21.04. 2011 року ЄСПЛ зазначив, що термін "обгрунтована підозра" означає наявність фактів або відомостей, які здатні переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа могла вчинити це правопорушення. Підозра вважається обґрунтованою лише у випадку, коли вона ґрунтується на відомостях, що об`єктивно пов`язують підозрюваного із вчиненим кримінальним правопорушенням. Це означає, що у слідчого мають бути докази, які вказують на причетність особи до вчинення кримінального правопорушення.
Підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення обґрунтована органом досудового слідства приведеними у клопотанні заступника керівника Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 доказами, зокрема: протоколом огляду місця дорожньо-транспортної події від 25.12.2015 року, згідно якого було встановлено місце та обставини вчинення кримінального правопорушення, висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного спяніння, протоколом допиту свідка ОСОБА_6 , який був очевидцем події і показав, що ОСОБА_4 , вчинивши ДТП не зупинився, а поїхав далі, він поїхав слідом за ним, біля території місцевого ПП ОСОБА_4 зупинився, вийшов з автомобіля і почав його оглядати. Він підійшов і запитав, чи бачив підозрюваний, що збив людину, на що останній відповів, що чув, що щось стукнуло. На його вимогу ОСОБА_4 повернувся на місце події, де були люди, які вже викликали швидку допомогу і поліцію.
Викладені обставини дають підстави вважати, що підозра у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КПК України, є вірогідною і достатньою для застосування щодо нього обмежувальних заходів, оскільки вказані вище докази з достатньою вірогідністю свідчать про причетність ОСОБА_4 до вчинення кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, а питання про оцінку вищенаведених доказів з точки зору їх достатності та допустимості для визнання особи винною чи невинною у вчиненні кримінального правопорушення не входить до компетенції суду на даному етапі провадження. Слідчий суддя у висновках, які зробив орган досудового слідства відносно ОСОБА_4 будь чого очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив.
Перевіряючи доводи клопотання прокурора на предмет наявності ризиків, передбачених ст.177 КПК України, а саме тих, що ОСОБА_4 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих і свідків, інших учасників події, слідчий суддя встановив, що доводи є обґрунтованими, зважаючи на характер кримінального правопорушення, в якому підозрюється ОСОБА_4 , тяжкість покарання, яке йому загрожує, та конкретні обставини кримінального правопорушення. Вказані обставини підтверджені і поведінкою підозрюваного ОСОБА_4 , який залишив місце події і тільки після втручання очевидця події повернувся на місце ДТП.
За вказаних обставин слідчий суддя вважає, що тільки тримання ОСОБА_4 під вартою зможе забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків та запобігти спробам будь яким чином перешкоджати кримінальному провадженню. Підстав вважати, що більш м`які запобіжні заходи можуть запобігти ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України, слідчим суддею не встановлено.
Відтак, під час судового розгляду клопотання прокурором ОСОБА_3 доведено наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_4 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України; наявність достатніх підстав вважати, що існують ризики, що підозрюваний ОСОБА_4 може вчинювати дії, передбачені п.п. 1,3 ч.1 ст. 177 КПК України; та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.
При цьому слідчий суддя враховує правову позицію, висловлену у п. 79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Харченко проти України" від 10.02.2011 року відповідно до якої тримання під вартою є виправданим за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи.
Відповідно до ст.178 КПК України, слідчий суддя враховує також вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення, тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_4 у разі визнання його винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, вік та стан здоров`я підозрюваного, міцність соціальних зв`язків, його майновий і сімейний стан, поведінку після вчинення кримінального правопорушення, спосіб вчинення кримінального правопорушення.
При цьому, відповідно до правової позиції Конституційного Суду України, яка викладена у рішенні від 08.07.2003 року (справа про врахування тяжкості злочину при застосуванні запобіжного заходу), тяжкість вчиненого правопорушення слідчим суддею враховується поряд з іншими обставинами.
Інші вагомі обставини, на які слідчий суддя звертає особливу увагу, це такі як - особлива суспільна небезпечність скоєного правопорушення, публічний інтерес, який переважає правило поваги до особистої свободи, поведінка підозрюваного, який будучи у нетверезому стані вчинив ДТП, залишив місце події і повернувся на місце ДТП на вимогу свідка події ОСОБА_6 , покази якого суперечать показам підозрюваного, що дає підстави вважати, що підозрюваний в майбутньому може впливати на цього свідка та інших свідків, які йшли на святкову службу з приводу Різдва Хрестового до місцевого костелу.
Будь яких відомостей щодо незадовільного стану здоров`я та інших обставин, які перешкоджають триманню під вартою ОСОБА_4 до суду не надходило.
За правилами ч.3 ст.183 КПК України, слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Пунктом 2 частини 5 ст.182 КПК України встановлено, що розмір застави визначається щодо особи, підозрюваної у вчиненні тяжкого злочину, в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів мінімальної заробітної плати.
В ухвалі слідчого судді зазначаються обов`язки з передбачених ст.194 КПК України, які будуть покладені на підозрюваного у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні (ч.3 ст.183 КПК України).
З огляду на характер кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_4 , способу його вчинення та з урахуванням особи останнього, який підозрюється у вчиненні умисного тяжкого кримінального правопорушення, не працює, не навчається розмір застави слід визначити в межах, передбачених п.3 ч.5 ст.182 КПК України п`ятдесят розмірів мінімальної заробітної плати.
У разі внесення застави, на підозрюваного ОСОБА_4 слід покласти обов`язки, визначені п.п.1,2,3,8 ч.5 ст.194 КПК України.
Керуючись ст. ст.176, 177, 178, 182, 183, 186, 193, 194, 196, 197, 202, 203, 205, 309, 395 КПК України, слідчий суддя,
у х в а л и в:
Клопотання заступника керівника Жмеринської місцевої прокуратури ОСОБА_3 про застосування до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою задовольнити.
Застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, раніше не судимого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Строк дії даної ухвали визначити в межах шістдесяти днів, тобто до 19 години 30 хвилин 22 лютого 2016 року.
Строк тримання під вартою ОСОБА_4 вираховувати з 19 години 30 хвилин 25 грудня 2015 року.
Визначити розмір застави підозрюваному ОСОБА_4 в межах п`ятдесяти розмірів мінімальної заробітної плати 68900 (шістдесят вісім тисяч дев`ятсот) гривень.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_4 , що він або заставодавець мають право внести заставу у розмірі 68900 грн. у будь-який момент.
У разі внесення застави підозрюваним ОСОБА_4 чи заставодавцем в розмірі 68900 грн. звільнити останнього з-під варти, у випадку відсутності в уповноваженої службової особи місця ув`язнення, де підозрюваний перебуває, іншого судового рішення, що набрало законної сили і прямо передбачає тримання цього підозрюваного під вартою.
Зобов`язати підозрюваного ОСОБА_4 виконувати наступні обов`язки на строк не більше двох місяців, передбачені п.п.1,2,3,8 ст.194 КПК України:
- прибувати до органу досудового розслідування, прокурора, слідчого судді, суду за першою вимогою;
- не відлучатися без дозволу прокурора, слідчого судді, суду із місця проживання . АДРЕСА_1 ;
- повідомляти прокурора, чи суд про зміну свого місця проживання;
- здати на зберігання органу досудового розслідування свій паспорт та інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення і припиняє свою дію після закінчення строку дії ухвали про застосування запобіжного заходу, ухвалення виправдувального вироку чи закриття провадження в порядку, передбаченому ст.ст. 284, 288, п.2 ч.2 ст.314, ч.6 ст.340, ст.417, п.3 ч.1 ст.346 КПК України.
Виконання ухвали в частині взяття під варту ОСОБА_4 покласти на Шаргородське відділення поліції Жмеринського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.
На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Слідчий суддя Шаргородського
районного суду Вінницької області: ОСОБА_1