Єдиний унікальний номер 242/2503/15-к
Номер провадження 11-кп/775/124/2015

УХВАЛА
ИМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 липня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
при секретарі судового засідання: ОСОБА_4
прокурора: ОСОБА_5
потерпілого:
захисника: ОСОБА_6
обвинуваченого: ОСОБА_7
ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Самарканд Республікі Узбекістан, громадянина України, який зареєстрований за адресом: АДРЕСА_1 , зареєстровано за адресом: АДРЕСА_2 . Фактично мешкає: АДРЕСА_3
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого, ст.258-3 ч.І КК України на ухвалу Селидівського міського суду Донецької області 12.06.2015 року, якою прокурору повернуто обвинувальний акт
Повертаючи своєю ухвалою обвинувальний акт прокурору суд вказав наступне.
У відповідності до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт, окрім інших відомостей, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
В обвинувальному акті не конкретизовано час (період) участі обвинуваченого в терористичній організації «ДНР», оскільки слідчим зазначено період часу участі ОСОБА_8 з вересня 2014 року по квітень 2015 року, при цьому вбачається час вступу обвинуваченого до нелегітимного органу терористичної організації, в якій він брав участь - 10 грудня 2014 року, тому колегія суддів вважає, що зазначена обставина не відповідає п. 5 ч. 2 ст. 291 КПК України, а саме формулюванню обвинувачення, оскільки саме не зрозумілий час(період)участі обвинуваченого ОСОБА_8 діяльності терористичної організації «ДНР».
З обвинувального акту не зрозуміло які конкретно дії вчинив обвинувачений, для здійснення мети терористичної організації, а саме силового блоку (в якому приймав участь обвинувачений на думку слідчого), з якою метою та мотивом їх вчиняв та які наслідки настали.
Крім того, в обвинувальному акті складеному слідчим, з яким погодився прокурор вбачається спосіб вступу обвинуваченого ОСОБА_8 до силового блоку терористичної організації «ДНР», але не зазначено місце та час вступу обвинуваченого до терористичної організації.
З закону України про кримінальну відповідальність, а саме ст. 258-3 ч. 1 КК України вбачається, що відповідальність за цією статтею настає за створення терористичної групи чи терористичної організації, керівництво такою групою чи організацією або участь у ній, а так само організаційне чи інше сприяння створенню або діяльності терористичної групи чи терористичної організації, з обвинувального акту, з яким погодився прокурор вбачається, що ОСОБА_8 обвинувачується в участі в терористичній організації.
З обвинувального акту не вбачається, де саме мали місце дії, направлені на участь ОСОБА_8 в діяльності терористичної організації, а обвинувачення носить неконкретний характер.
В порушення вимог п. 4 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті слідчим не зазначено прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора, а тільки зазначені прізвища посадових осіб та ініціали.
Слідчим зазначено, що обвинувальний акт складено 10 червня 2015 року у м. Краматорськ, Донецької області, при цьому не виконані вимоги п. 9 ч. 2 ст. 291 КПК України, з якого вбачається, що обвинувальний акт має містити дату та місце його складення та затвердження, а саме не зазначено державну установу, де його було складено та затверджено.
Колегія суддів звернула увагу прокурора на той факт, що в реєстрі матеріалів досудового розслідування, який доданий до обвинувального акта зазначена дата повідомлення ОСОБА_8 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 258-3 КК України - 17.04.2015 року, при цьому з реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що тільки 21.04.2015 року було залучено захисника до кримінального провадження, тобто порушено право обвинуваченого ОСОБА_8 на захист (вимоги ч. 1 ст. 52 КПК України), в частині того, що обвинувачений ОСОБА_8 набув статус підозрюваного 17.04.2015 року, а захисника було залучено тільки 21.04.2015 року, при цьому у відповідності до ч. 5 ст. 12 КК України - ст. 258-3 ч. 1 КК України є особливо тяжким злочином, де участь захисника є обов`язковою, що не відповідає вимогам КПК України.
Зазначені обставини встановленні з обвинувального акту, супровідного листа,реєструматеріалів.
На дану ухвалу прокурором подана апеляційна скарга, згідно доводів викладених в неї прокурор вважає, що всі необхідні процесуальні дії на досудовому розслідуванні були виконанні. Обвинувальний акт складено, згідно чинного законодавства. В ухвалі не наведені законі підстави для повернення обвинувального акту до прокурора. Просить ухвалу скасувати та повернути кримінальне провадження до суду для розгляду по сутті.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги, захисника ОСОБА_6 , та підсудного ОСОБА_7 , які просили залишити ухвалу суду без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню за наступних підстав.
У відповідності до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, обвинувальний акт, окрім інших відомостей, має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Із змісту обвинувального акту вбачається, що в ньому відображені всі фактичні обставини, які стали відомі прокурору в результаті проведення досудового розслідування, правова кваліфікація кримінального порушення, з посиленням на положення закону і стаття закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Якщо при розгляді справи по сутті обвинувального акту будуть добуті якісь інші фактичні обставини, прокурор на підставі вимог ст. ст. 338,341 КПК України може змінити як обвинувачення так і правову кваліфікацію.
З огляду на обвинувальний акт вбачається, що він складений 10 червня 2015 р. слідчим 3-го відділення СВ УСБ України в Донецькій області та погоджений з прокурором та затверджений прокурором / л. а. 1, 7 / у м. Краматорську.
Дійсно, згідно з реєстром матеріалів досудового розслідування 17 квітня 2015 року ОСОБА_7 була пред`явлена підозра без захисника. Між тим, 21.04.2015 року була змінена підозра, про що ОСОБА_8 був повідомлений у присутні захисника. Дані обставини свідчать, про те, що право на захист підозрюваної особи були повністю реалізовані.
Що стосується порушення вимог п.4 ч. 2 ст. 291 КПК України, тобто в обвинувальному акті немає вказівки про прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора., то це порушення у даному випадку є формальним та не тягне за собою повернення обвинувального акту прокурору.
Враховуючи наведене ухвала суду підлягає скасуванню.
Колегія суддів вважає доцільним продовження тримання обвинуваченого під вартою терміном 1 місяць, оскільки ризики, викладені у клопотанні, згідно зі ст. 177 КПК України, на теперішній час не перестали иснувати.
Керуючись ст. 407,419 КПК України, суд, -
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити.
Ухвалу Селидівського міського суду Донецької області 12.06.2015 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення за ст.258-3 ч.І КК України, повернути прокурору, як такий, що не відповідає вимогам ст.291 КПК України, скасувати та матеріали справи повернути на новий судовий розгляд у той же суд зі стадії підготовчого провадження.
Продовжити запобіжний захід у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до 08 серпня 2015 року включно.
Ухвала суду є остаточна.

Судді