Провадження 1-кс/127/6035/13
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2013 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

слідчого судді Вишара І.Ю.,

при секретарі Гоцуляк М.С.,

за участю прокурора Чабана С.В.,

слідчого Ковальчука О.В.,

підозрюваного ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання слідчого ВР ДТП СУ УМВС України у Вінницькій області капітана міліції ОСОБА_3, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобовязання щодо підозрюваного:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, народився та проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одружений, дружина вагітна, працює, раніше не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

29.10.2013, до суду звернувся слідчий ВР ДТП СУ УМВС України у Вінницькій області капітан міліції ОСОБА_3, з клопотанням погодженим з прокурором Вінницької області Чабановм С.В., про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобовязання щодо підозрюваного ОСОБА_1. Клопотання мотивоване тим, що у провадженні прокурора знаходяться матеріали кримінального провадження № 0000331 від 04.08.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

В ході розгляду матеріалів клопотання встановлено, що 04.08.2013 близько 21.20 водій ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, в порушення вимог п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України, керував технічно справним автомобілем "ВАЗ-21093", державний номерний знак НОМЕР_1. Рухаючись по вулиці Катукова в районі перехрестя з вулицею Депутатською в м. Козятині Вінницької області зі швидкістю близько 80 км/год, в момент об'єктивної появи в полі зору велосипедиста ОСОБА_4, який рухався на велосипеді в зустрічному напрямку по проїзній частині дороги, не вжив заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху його об'їзду та допустив наїзд на останнього, чим порушив вимоги п.п. 12.3, 12.4 Правил дорожнього руху України.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 112 від 05.09.2013 ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми - скалкових переломів кісток склепіння та основи черепа, субдурального (130 мл) та субарахноїдального крововиливу з проривом у бічні шлуночки головного мозку, забою головного мозку (права тім'яна доля) забійної рани в тім'яній ділянці, саден на обличчі, тулубі, верхніх та нижніх кінцівках. Вказані ушкодження виникли 04.08.2013 за обставин дорожньо транспортної пригоди, тобто при наїзді автомобілем на велосипедиста ОСОБА_4 Відкрита черепно-мозкова травма за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння є тяжким тілесним ушкодженням. Між вказаною відкритою черепно-мозковою травмою та смертю ОСОБА_4 існує прямий причинний зв'язок. Інші ушкодження - рана та садна є легкими тілесними ушкодженнями та в причинному зв'язку з настанням смерті не стоять.

Смерть ОСОБА_4 настала від відкритої черепно-мозкової травми, крововиливами під оболонки головного мозку. При судово-токсикологічній експертизі крові трупа ОСОБА_4 етилового спирту не виявлено, що вказує на тверезий стан потерпілого перед настанням смерті.

Відповідно до висновку судово-токсикологічної експертизи № 1823 від 15.08.2013 при судово-токсикологічній експертизі крові громадянина ОСОБА_1 виявлено етиловий спирт у концентрації 0,7‰, що підтверджує керування автомобілем вказаною особою у стані алкогольного спяніння.

Згідно з висновком судово автотехнічної експертизи №391а від 22.10.2013 «…В ситуації яка склалася в діях водія ОСОБА_1 вбачається невідповідність вимогам п. 12.3 та п.12.4 Правил дорожнього руху України».

Таким чином, водій ОСОБА_1 допустив грубе порушення вимог п.п. 2.9 (а), п. 12.3, п. 12.4 Правил дорожнього руху України, а саме:

п. 2.9 (а) "Водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного спяніння";

п. 12.3. "У разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об'їзду перешкоди.";

п. 12.4. «У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 60 км/год»,

які знаходяться у причинному звязку з дорожньо-транспортною пригодою зі смертельним наслідком для малолітнього ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 286 КК України.

Вина ОСОБА_1 повністю підтверджується зібраними у матеріалах кримінального провадження доказами.

На думку слідчого у звязку з тим, що ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 8 років, може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, з метою запобігання даного ризику, слідчий просить суд клопотання задовольнити та застосувати до ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді особистого зобовязання.

Підозрюваний ОСОБА_1 та його захисник ОСОБА_2 в судовому засіданні не заперечили щодо задоволення клопотання слідчого.

Прокурор Чабан С.В. в судовому засіданні просив суд клопотання слідчого задовольнити, суду пояснив, що по кримінальному провадженню ризики відсутні, і він вважає, що ОСОБА_1 не може переховуватися від органів досудового розслідування та суду.

Слідчий просив клопотання задовольнити з підстав викладених у ньому.

Слідчий суддя, дослідивши клопотання слідчого, матеріали кримінального провадження № 0000331 від 04.08.2013, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, заслухавши пояснення прокурора, слідчого, підозрюваного та його захисника дійшов висновку, що клопотання слідчого не обґрунтоване, а тому задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст. 107 ч. 1 КПК України рішення про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час досудового розслідування, в тому числі під час розгляду питань слідчим суддею, приймає особа, яка проводить відповідну процесуальну дію. За клопотанням учасників процесуальної дії застосування технічних засобів фіксування є обовязковим.

Враховуючи те, що від учасників процесуальної дії не надійшло клопотання про застосування технічних засобів фіксування розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, тому суд вважає за можливим розглянути дане клопотання без застосування технічних засобів фіксування.

Стаття 177 КПК України, передбачає, що метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обовязків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Прокурор в судовому засіданні не довів ризиків зазначених в клопотанні, крім того вказав, що ризики, які зазначені в клопотанні слідчого - відсутні.

Відповідно до ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобовязаний встановити, чи доводяться наданні сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального провадження; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 КПК України, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш мяких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначених у клопотанні.

Враховуючи вищевикладене, а також недоведеність слідчим та прокурором існування ризиків по кримінальному провадженню, слідчий суддя вважає, що дане клопотання є необґрунтованим, не доведеним, та таким, що задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 176, 177, 179, 181,194 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання слідчого ВР ДТП СУ УМВС України у Вінницькій області капітана міліції ОСОБА_3, про застосування запобіжного заходу у вигляді особистого зобовязання щодо підозрюваного ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Ухвала слідчого судді оскарженню не підлягає і заперечення проти неї можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді.

Слідчий суддя