Апеляційний суд Херсонської області
Справа № 11а-738/2010 Головуючий в 1 інстанції: Борко А.Л.
Категорія: ст.ст. 342 ч.2, 345 ч.2 КК України Доповідач: Гемма Ю.М.
УХВАЛА

іменем України

29 червня 2010 року м. Херсон

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого Гемми Ю.М.,

суддів Грушицького А.А., Ковальової Н.М.,

з участю прокурора Литвиненка О.О.,

адвоката ОСОБА_2, потерпілого ОСОБА_3,

виправданого ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляціями прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, потерпілого ОСОБА_3 на вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 02 квітня 2010 року, -

встановила:

Цим вироком:

ОСОБА_4, 08.01 Л 975 року народження, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянка України, такого, що не має судимості, -

у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 342 ч.2, 345 ч.2 КК України, виправдано за відсутністю у його діях складу злочину.

Органами досудового слідства ОСОБА_4 обвинувачувався в тому, що він 36 грудня 2007 року близько 11 год. 50 хвил., керуючи власним автомобілем «Toyota Lancrauiser Prado», держномер 0200 АЕ, перебуваючи на ділянці дороги на зул. ОСОБА_5 у м. Херсоні, напроти «Центрального ринку», за відсутність на лобовому склі автомобіля талону про проходження технічного огляду, був зупинений співробітником ДАІ ОСОБА_3, який наказав надати для перевірки документи на автомобіль. ОСОБА_4, відкривши двері водія, відмовився виконувати вимоги співробітника міліції, при цьому умисно, не зачиняючи двері автомобіля з боку водія, почав відїжджати. У цей час ОСОБА_3, з метою уникнути наїзду автомобілем під керуванням ОСОБА_4, чи автомобілів, що рухалися зустрічною смугою руху, схопився руками за стійку дверей автомобіля та вимагав від ОСОБА_4 зупинити автомобіль. Однак, ОСОБА_4, продовжував рух автомобілем, тягнучи ОСОБА_3, який тримався за двері водія, приблизно 15-20м, поки не зупинився в автомобільному заторі. Внаслідок дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_3 заподіяно легкі тілесні ушкодження.

В поданих апеляціях:

- прокурор просить скасувати вирок щодо ОСОБА_4 у звязку з істотним п: рушенням вимог кримінально-процесуального закону та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, а справу повернути на новий судовий розгляд. В обгрунтування доводів указує, що суд першої інстанції при повторному розгляді справи на порушення вимог ст. 399 КПК України не виконав вказівки касаційної інстанції, зазначені в ухвалі Верховного Суду України від 07.07.2009 року, зокрема, не сунуті протиріччя в показаннях підсудного, потерпілого і свідків, не дана оцінка псказанням ОСОБА_4 і свідка ОСОБА_6, дані ними на досудовому слідстві і судовому засіданні, які є непослідовними та не узгоджуються між собою, показанням свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8, ОСОБА_9 - очевидців злочину, .і які вони давали під час досудового слідства, щодо обставин події з участю ОСОБА_4 та працівника міліції ОСОБА_3, даним протоколу огляду місця події;

- потерпілий ОСОБА_3 указує на незаконність вироку суду у звязку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, обґрунтовуючи свої доводи тим, що суд безпідставно відкинув його показання і свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 - очевидців злочину та невірно виклав їхні показання, а також дав їм необєктивну оцінку. Висновки суду містять істотні протиріччя, які можуть вплинути на вирішення питання щодо винності ОСОБА_4 Просить скасувати вирок, а справу повернути на новий судовий розгляд.

Іншими учасниками судового розгляду вирок не оскаржується.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про підтримання апеляції прокурора, поясненн потерпілого ОСОБА_3, який підтримав доводи своєї апеляції, пояснення адвоката ОСОБА_11 і виправданого ОСОБА_4, які заперечували проти задоволення апеляцій, останнє слово ОСОБА_4, в якому він просив вирок залишити без зміни, перевіривши матеріали справи і доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що вони підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.399 КПК України вказівки суду, який розглянув справу в касаційному порядку, є обовязковими для суду першої інстанції та апеляційної інстанції при повторному розгляді справи.

Повертаючи справу на новий судовий розгляд в суд першої інстанції, Верховний Суд України в ухвалі від 07.07.2009 року вказав, що під час нового розгляду суду слід неухильно дотримуватися вимог закону, перевірити зібрані у справі докази, дати їу належну оцінку із зазначенням мотивів, з яких суд визнає достовірними одні докази та. відкидає інші та прийняти законне і обґрунтоване рішення.

Скасовуючи вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 15.07.2008 року та ухвалу Апеляційного суду Херсонської області від 02.12.2008 року щоле виправдання ОСОБА_4 у вчиненні злочинів, передбачених ст. ст. 342 ч.2, 345 ч. 2 КК України, за відсутністю у його діях складу злочину та повертаючи справу на новні судовий розгляд в суд першої інстанції, Верховний Суд України в ухвалі зазначив що висновок суду щодо відсутності у ОСОБА_4 умислу на вчинення опор« працівникові міліції та заподіяння йому легких тілесних ушкоджень у звязку з виконанням працівником службових обовязків, є передчасним та не ґрунтується на зібраних у справі доказах, а висновки суду щодо оцінки доказів викладені без додержання вимог ст. ст. 323, 334 КПК України.

Так, надавши перевагу показанням ОСОБА_4 та свідка ОСОБА_6 котрий знаходився у автомобілі в якості пасажира, суд не звернув уваги на те, ще ж особи є приятелями. Як видно зі справи, їхні показання на досудовому слідстві та у судовому засіданні не є послідовними та не узгоджуються між собою.

За таких обставин, висновок суду про те, що саме ці показання мають буж покладені в основу вироку, не можна визнати обєктивними.

Судом дана критична оцінка показанням свідків ОСОБА_7 і ОСОБА_8 про те, що вони не були очевидцями події. Разом із тим, як убачаєм з матеріалів справи та показань вказаних свідків, саме вони бачили як співробгізи міліції зупинив автомобіль ОСОБА_4, та як автомобіль виправданого рухавсь.; співробітник міліції висів на його дверях. Свідки також повідомили, шо потерпілого був забруднений, а його жезл пошкоджений.

Показання свідка ОСОБА_9 у вироку викладені неповно, оскільки видно з протоколу судового засідання, цей свідок суду повідомив, зокрема, про те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_4 зупинився у заторі, а потерпілий, який під час руху тримався за двері автомобіля, впав.

За таких обставин, висновок суду про те, що показання вказаних свідків не можуть бути покладені в основу вироку та не відповідають іншим зібраним у справі доказам, не можна визнати правильним.

Крім того, судом не прийнято до уваги та не надано оцінку показанням свідків ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, які вони давали під час досудового слідства, щодо обставин події з участю ОСОБА_4 та працівника міліції ОСОБА_3

Судом установлено, що потерпілому ОСОБА_3 заподіяно легкі тілесні ушкодження. Однак, суд зробив передчасний та необгрунтований висновок про те, що такі тілесні ушкодження потерпілий отримав внаслідок удару об двері автомобіля, які ОСОБА_3 відкрив самостійно. При цьому суд не звернув увагу на те, що двері автомобіля були відчинені, коли автомобіль рухався. Поза увагою суду залишилося й встановлений у судовому засіданні факт того, що ОСОБА_4 керував автомобілем та почав рух, коли співробітник міліції стояв біля дверей автомобіля.

Як видно із протоколу огляду місця події та автомобіля, на дверях автомобіля знизу виявлені сліди потертості бруду. Сліди забруднення виявлені і на одязі потерпілого. Ці обставини, на думку суду, підтверджують показання ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_3 вдарив жезлом по даху автомобіля, від чого той зломився. Разом із тим, із даних, що є у вказаному протоколі, який був досліджений у судовому засіданні, не убачається, що саме на даху автомобіля є пошкодження чи потертості, на що суд не звернув уваги при розгляді справи.

Проте, в порушення вимог ст.399 КПК України суд першої інстанції при новому судовому розгляді справи не виконав зазначені вказівки Верховного Суду України, який повернув справу на новий судовий розгляд.

Тобто, судом не були дослідженими обставини, зазначені в ухвалі Верховного Суду України, зясування яких може мати істотне значення для правильного вирішення справи, чим було допущено однобічність та неповнота судового слідства.

Оскільки суд не виконав вказівок суду касаційної інстанції, допустив однобічність та неповнота судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, вирок суду щодо ОСОБА_4 є незаконним і необгрунтованим, а тому він підлягає скасуванню, а кримінальна справа направленню на новий судовий розгляд в суд першої інстанції, який має бути проведений з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону.

Під час нового судового розгляду суду необхідно усунути зазначені порушення закону, дослідити обставини, зазначені в ухвалі Верховного Суду України, ретельно перевірити зібрані у справі докази, дати їм належну оцінку із зазначенням мотивів, з яких суд визнає достовірними одні докази та відкидає інші, і в залежності від установленого постановити законне і обґрунтоване та належним чином умотивоване рішення.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи, потерпілого ОСОБА_3 - задовольнити.

Вирок Суворовського районного суду м. Херсона від 02 квітня 2010 року щодо ОСОБА_4 - скасувати, а справу повернути на новий судовий розгляд у той же суд із стадії судового розгляду, але в іншому складі суду.

Головуючий:

Судді: