В И Р О К
Іменем України
9 лютого 2016 р.

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря судового засідання - ОСОБА_2 ,

прокурорів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

неповнолітніх обвинувачених - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

захисників - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,

законних представників обвинувачених - ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,

потерпілого - ОСОБА_18

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження за обвинуваченням неповнолітніх:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Українка Жовтневого району Миколаївської області, громадянина України, освіта базова середня, учня Миколаївського професійного машинобудівного ліцею, неодруженого, не працює, раніше судимого 13.03.2015 Ленінським районним судом м. Миколаєва за ч.2 ст. 186, ст. 69 КК України до 1 року позбавлення волі з випробуванням строком на 1 рік, який проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_1 ,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Ташине Березанського району Миколаївської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, неодруженого, не працює, раніше не судимого, який зареєстрований та проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_2 ,

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, освіта базова середня, учня Миколаївського професійного машинобудівного ліцею, неодруженого, не працює, раніше не судимого, який проживає з матір`ю за адресою: АДРЕСА_3 ,

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Висунськ Березнегуватського району Миколаївської області, громадянина України, освіта професійно-технічна, студента І курсу НКІ, неодруженого, не працює, раніше не судимого, який проживає з батьками за адресою: АДРЕСА_4 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

18.06.2015 приблизно о 01:50 год., ОСОБА_5 , за попередньою змовою з ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , знаходячись біля будинку № 12 по пр. Жовтневому в м. Миколаєві, з метою заволодіння чужим майном, із застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, що виразилось в нанесенні потерпілому удару ззаду по голові та тулубу, від чого останній впав на землю, шляхом ривку, відкрито заволоділи майном потерпілого ОСОБА_18 , а саме:

- чоловічою сумочкою, матеріальної цінності не має;

- двома пластиковими картками "Приват Банку", матеріальної цінності не має;

- пластиковою карткою "ОщадБанку", матеріальної цінності не має;

- паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_18 , матеріальної цінності не має;

- грошовими коштами в розмірі 100 грн.;

- мобільним телефоном марки "Iphone" imei: НОМЕР_1 вартістю 6000 грн.

Загальна вартість виураденого у потерпілого ОСОБА_18 майна складає 6100 грн. З викраденим майном ОСОБА_5 разом з ОСОБА_8 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з місця скоєння злочину зникли, розпорядившись ним на власний розсуд.

Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України визнав частково та пояснив, що ініціатором пограбування був ОСОБА_19 . Вони пішли в напрямку вул. Васляєва, побачили потерпілого і побігли за ним. Ніхто нічого нікому не казав. ОСОБА_19 , ОСОБА_20 та ОСОБА_21 побігли першими, а потім побіг він. ОСОБА_19 сказав: "побігли". ОСОБА_19 побіг перший. ОСОБА_19 збив потерпілого, забрав сумку, ОСОБА_20 того вдарив. ОСОБА_21 потерпілого не чіпав. В цей час він підбіг за ними, потім обвинувачені почали тікати, а потерпілий побіг за ними. Коли він прибіг на місце, де лежав потерпілий, побачив там мобільний телефон, він його підняв. Він був за 15 метрів від потерпілого, коли він брав телефон. Потім він пішов у двори, вони здзвонились з обвинуваченими та зустрілись на пр. Миру, через півгодини їх затримали. Все сталося раптово.

Обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України визнав повністю, та пояснив, що вони гуляли. ОСОБА_5 запропонував пограбувати потерпілого, вони йшли по вул. Васляєва. ОСОБА_19 збив потерпілого з ніг, потім підбіг ОСОБА_20 та вдарив потерпілого. ОСОБА_19 забрав у потерпілого мобільний телефон, йому кинув барсетку ОСОБА_19 . Барсетку оглянув ОСОБА_19 , потім ОСОБА_20 , а потім вона була знову у ОСОБА_19 . Грошей і телефону він не бачив, побачив у ОСОБА_5 , коли їх затримали працівники міліції. До цього, телефону він не бачив. Він потерпілого не бив. Барсетку взяв ОСОБА_19 . ОСОБА_5 залишився перевіряти кишені. Потерпілий просто лежав. У вчиненому кається.

Обвинувачений ОСОБА_8 свою вину у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України визнав повністю, та пояснив, що 18.06.2015 року о 00:00 год. вони йшли по вул. Васляєва зі сторони пр. Жовтневого, побачили потерпілого. ОСОБА_5 запропонував "хлопнути" того, вони погодились. Вони побігли за потерпілим, той почав тікати. Вронський збив потерпілого з ніг, той впав. Вони почали бити потерпілого. Він підбіг, взяв барсетку. Він та ОСОБА_20 побігли за ріг, де на них чекав ОСОБА_21 . Потім вони здзвонились з ОСОБА_22 та зустрілись на пр. Миру. Їх затримали на вул. Васляєва та пр. Жовтневому, а ОСОБА_20 втік. В барсетці були картки, аркуші, зарядний пристрій, паспорт, ключі. Мобільного телефону не було. Грошей він не бачив. Барсетку він сховав під кофту.

Він з ОСОБА_20 побігли, і ОСОБА_21 побіг, а ОСОБА_5 був біля потерпілого. Коли їх затримали, телефон дістали у ОСОБА_5 . Він потерпілого не бив, тільки забрав барсетку. Били потерпілого ногами. Речі вилучили всі. ОСОБА_5 запропонував напасти на потерпілого. Обвинувачені потерпілого били, а він ні, бо не було де стати. Потерпілий опору не чинив, просто лежав. У вчиненому кається.

Обвинувачений ОСОБА_7 свою вину у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України визнав повністю, та пояснив, що ініціатором пограбування був ОСОБА_5 . Коли потерпілий почав бігти, його штовхнули в спину, так він штовхнув потерпілого. ОСОБА_19 його наздогнав, і вони побігли у двори. Він збив потерпілого та побіг по пр. Жовтневому. Через 20 метрів його наздогнав ОСОБА_19 . Що там було він не знає. Він біг з ОСОБА_19 , потім їх догнав ОСОБА_21 , а ОСОБА_5 залишився з потерпілим, потім ОСОБА_5 зустрівся на пр. Миру з ними. На вул. ОСОБА_23 та пр. Жовтневому їх затримали, а він втік. Барсетка була у ОСОБА_19 . У вчиненому кається.

Вина обвинувачених підтверджується:

- показами потерпілого ОСОБА_18 , який суду пояснив, що 18.06.2015 р. близько 02:00 год. він повертався від дівчини. Йшов по пр. Жовтневому, розмовляв по телефону через навушники. На відстані 10 метрів, він побачив невідомих йому осіб. Він йшов, бачив, що ті стрімко наближались, він зрозумів, що буде напад. Він прискорив рух, оглянувся, побачив, що за ним біжить не менше 4-х осіб, можливо людей було більше. Освітлення було погане, але дозволяло бачити силуети та обличчя. Першим за ним біг ОСОБА_19 , інші були на відстані метру від того. Хто вдарив першим, не знає. Можливо, хтось обігнав ОСОБА_19 . Його вдарили, підсікли ногу, він впав на землю, вдарився головою. Хто його збив з ніг, не пам`ятає. Йому почали наносити удари по голові та тулубу, хто скільки наніс ударів, він не знає, але били всі. ОСОБА_5 також наносив йому удари. Коли його вдарили телефон випав. До падіння барсетка була на плечі, коли він падав, вона злетіла, може хтось її зірвав. В результаті в нього забрали барсетку, яка не представляє для нього цінності, мобільний телефон "Айфон" варітстю 6000 грн., гроші в сумі 100 грн., картки та паспорт, які матеріальної цінності не представляють. Мобільний телефон та сумку йому повернули. Хто саме забрав речі та хто тікав перший, він не може сказати. Коли обвинувачені втекли, він підвівся, підійшов до таксиста, який відвіз його до Ленінського райвідділу. Обвинувачених затримали через 40 хвилин. Мобільний телефон дістали з кишені у ОСОБА_5 . В кого була сумка, він не знає. Не виключає, що на місці пригоди були ще особи. Збитки йому відшкодували родичі ОСОБА_5 повністю в сумі 600 грн. Цивільний позов він не заявляв;

- протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 18.06.2015 року, згідно якого ОСОБА_18 звернувся до правоохоронних органів із заявою про те, що 18.06.2015 приблизно о 01:50 год. невідомі особи, знаходячись біля будинку № 12 по пр. Жовтневому в м. Миколаєві, відкрито викрали його майно;

- заявою ОСОБА_8 про те, що він добровільно видає працівникам міліції сумку чорного кольору, з якою він був доставлений до Ленінського РВ після затримання, в якій знаходяться кредитні картки, посвідчення та зарядний пристрій. Вказані речі та сумку він викрав у хлопця 18.06.2015 року в нічний час по пр. Жовтневому в м. Миколаєві;

- протоколом огляду місця події від 18.06.2015 року, згідно якого місцем огляду є приміщення Ленінського РВ ММУ, в якому ОСОБА_8 виклав на стіл сумку чорного кольору, з якої самовільно дістав зарядний пристрій, кредитну картку "Приватбанку" № НОМЕР_2 , карту "Приватбанку" № НОМЕР_3 , ручку, лист паперу з МАУ ім. Сухомлинського, службове посвідчення на ім`я ОСОБА_18 . Зі слів ОСОБА_8 вказані речі він викрав під час вчинення грабежу хлопця по пр. Жовтневому. Грабіж він вчинив разом з ОСОБА_22 , ОСОБА_21 та ОСОБА_20 . Після чого був затриманий співробітниками міліції;

- протоколом огляду предметів від 18.06.2015 року, згідно якого було оглянуто мобільний телефон "Iphone 4S" з сім-картору оператора "Лайф", який має пошкодження у вигляді тріснутого екрану по всій поверхні. Також є пошкодження панелі з лівого боку у верхньому лівому куті;

- розпискою ОСОБА_18 про те, що він отримав свій мобільний телефон "Iphone 4S", а також сумку чорного кольору, зарядний пристрій, кредитну картку "Приватбанку" № НОМЕР_2 , карту "Приватбанку" № НОМЕР_3 , ручку, аркуш паперу з МНУ ім. Сухомлинського, службове посвідчення, розірване на дві частини.

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинувачених ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 органом досудового розслідування кваліфіковані вірно за ч.2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж) з застосуванням насильства, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинене за попередньою змовою грубою осіб, а у ОСОБА_5 ще вчинене повторно.

Суд критично оцінює покази ОСОБА_5 про те, що він таємно викрав майно потерпілого, оскільки ці покази спростовуються показами обвинувачених та потерпілого, які узгоджуються між собою та у суду сумнівів не викликають, та розцінює їх як спробу пом`якшити відповідальність за скоєне.

Вивченням особи неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_5 встановлено, що він раніше судимий, вчинив злочин в період іспитового строку, на обліку в МОПЛ не перебуває, лікувався стаціонарно в 2014 р. з діагнозом: "Психічно здоров. Акцентуація особистості з рисами возбудимості", на обліку в ОНД не перебуває, характеризується позитивно, на обліку у службі у справах дітей Жовтневої райдержадміністрації та СКМДД Жовтневого РВ УМВС України в Миколаївській області не перебуває.

Вивченням особи неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_6 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку в МОПЛ та ОНД не перебуває, характеризується позитивно, на обліку у службі у справах дітей Березанської райдержадміністрації не перебуває, на обліку в СКМДД Березанського РВ УМВС України в Миколаївській області не перебуває.
Вивченням особи неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку в МОПЛ та ОНД не перебуває, характеризується позитивно, за місцем навчання позитивно, на обліку у службі у справах дітей Березнегуватської райдержадміністрації не перебуває, на обліку в КМСД Березнегуватського РВ УМВС України в Миколаївській області не перебуває.
Вивченням особи неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 встановлено, що він раніше не судимий, на обліку в МОПЛ та ОНД не перебуває, характеризується позитивно, на обліку у службі у справах дітей Баштанської райдержадміністрації не перебуває, перебуває на обліку в КМСД Баштанського РВ УМВС України в Миколаївській області з 06.07.2015 року.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує суспільну небезпечність вчиненого злочину, який відноситься до тяжкого злочину, обставини справи, особу обвинуваченого, обставини, які пом`якшують покарання - вчинення злочину неповнолітнім, відшкодування збитків, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та з урахуванням ст. 69 КК України, вважає можливим призначити ОСОБА_5 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст. 186 КК України, у вигляді позбавлення волі, так як його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства.

Призначаючи покарання обвинуваченим ОСОБА_6 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 , суд враховує суспільну небезпечність вчиненого злочину, який відноситься до тяжкого злочину, обставини справи, особу обвинувачених, обставини, які пом`якшують покарання - щире каяття, вчинення злочину неповнолітніми, вчинення злочину вперше, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, та з урахуванням ст. 69 КК України, вважає можливим призначити ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_7 покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.2 ст. 186 КК України, у вигляді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання із застосуванням ст.ст. 75, 104 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених п.п. 3, 4 ст. 76 КК України, так як їх виправлення можливе без відбування покарання.

Крім того, суд на підставі ст. 71 КК України, вважає необхідним до призначеного покарання ОСОБА_5 частково приєднати не відбуте покарання, призначене йому за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13.03.2015 року.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та з урахуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання, призначене за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 13.03.2015 року, остаточно призначивши до відбування покарання у вигляді 3 років 1 місяця позбавлення волі, рахуючи строк відбування покарання з моменту затримання.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України, зарахувати в строк покарання ОСОБА_5 строк попереднього ув`язнення з 18.06.2015 р. по 19.06.2015 р., з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та з урахуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

На підставі п.п. 3,4 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_6 обов`язки: з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання.

ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та з урахуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

На підставі п.п. 3,4 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_7 обов`язки: з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та навчання.

ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України та з урахуванням ст. 69 КК України призначити йому покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням строком на 1 рік.

На підставі п.п. 3,4 ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_8 обов`язки: з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та навчання.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1