Справа № 309/2106/15-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.10.2015 м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі суддів: ОСОБА_1 (головуючого), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , при секретарі ОСОБА_4 , за участю прокурора ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника адвоката ОСОБА_7 , розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді апеляційні скарги представника підозрюваного ОСОБА_6 - ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 13.10.2015 року.
Цією ухвалою задоволено клопотання слідчого СВ Хустського МВ УМВС України в Закарпатській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою спеціальною освітою, непрацюючий, раніше судимого, підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345, ч.1 ст.309 КК України.
З ухвали слідчого судді вбачається, що 27.02.2014 року, біля 02 год. ОСОБА_6 , знаходячись у приміщенні лотерейного клубу «Лото Рояль», який розташований у смт. Тересва по вул. Народній, 75 Тячівського району, умисно, повторно, з метою заволодіння грошовими коштами громадянки ОСОБА_10 , яка є власником лотерейного клубу «Лото Рояль», схопив за руку адміністратора вказаного лотерейного клубу ОСОБА_11 , та застосувавши насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, загнув руку останній за спину, та відкрито заволодів коштами в сумі 10 460 грн., які знаходились в кишені ОСОБА_11 та належали лотерейному клубу « ІНФОРМАЦІЯ_2 », внаслідок чого завдав потерпілій ОСОБА_12 матеріальну шкоду на суму 10 460 грн..
Після чого, не припиняючи свої злочинні діяння, 27.05.2014 року, близько 17 год., ОСОБА_6 знаходячись за кермом автомобіля марки «Jeep Grand Cherokee», номерний знак НОМЕР_1 , який був припаркований по вул. Пушкіна в м. Хусті, у той час, коли дільничний інспектор СДІМ Хустського МВ УМВС України в Закарпатській області ОСОБА_13 , у ході виконання ним своїх службових обов`язків, виконуючи ухвалу Тячівського районного суду Закарпатської області від 07.05.2014 року про дозвіл на затримання ОСОБА_6 , підійшов до вказаного автомобіля та попросив водія вийти з автомобіля, останній не виконав законну вимогу працівника міліції та

-2-
діючи умисно, з метою спричинення тілесних ушкоджень працівнику міліції у зв`язку із виконанням цим працівником службових обов`язків, розпочав рух автомобіля та умисно спрямував його на ОСОБА_13 , зачепивши останнього виступаючою дугою автомобіля та змусивши його з метою свого захисту вискочити на капот автомобіля, на швидкості продовжив рух вулицями м. Хуста із працівником міліції на капоті, аж до вул. Ломоносова, де з`їхав у кювет. Після чого, продовжуючи свої злочинні діяння та скориставшись, тим, що працівник міліції ОСОБА_13 зістрибнув із капоту автомобіля й намагався його затримати, ОСОБА_6 виїхав із кювета та знову спрямував свій автомобіль на працівника міліції, переїхавши шиною стопу лівої ноги.
Таким чином, своїми умисними діяннями ОСОБА_6 відповідно до висновку судово медичного експерта №365 від 28.05.2014 року спричинив потерпілому ОСОБА_13 легкі тілесні ушкодження, що не спричинили короткочасний розладу здоров`я.
Крім того, ОСОБА_6 у невстановлений досудовим розслідуванням час, з невстановленого джерела, незаконно, усупереч ст.14 Закону України «Про обіг в Україні наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів і прекурсорів» від 08.07.1999 року №863 ( зі змінами), а також ст.2 Закону України «Про заходи протидії незаконному обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними» від 05.02.1995 року №62/95 ВР (із змінами), умисно придбав шприц із 0,5065 г. кристалічної речовини білого кольору, яка згідно висновку експерта №18/219 від 12.06.2014 року у своєму складі містить психотропну речовину, обіг якої обмежений метамфетамін, вагою 0,1767 гр.. Дану психотропну речовину ОСОБА_6 умисно, незаконно зберігав та перевозив у попільничці автомобіля марки «Jeep Grand Cherokee» номерний знак НОМЕР_1 , без мети збуту до вилучення працівниками міліції в ході огляду автомобіля 27.05.2014 року.
Також, 24.07.2014 року близько 20 год. 20 хв. ОСОБА_6 , знаходячись на території автомайстерні в м. Виноградів по вул. Заводській, був помічений старшим інспектором ГПС Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області старшим лейтенантом міліції ОСОБА_14 та заступником начальника Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області підполковником міліції ОСОБА_15 , які виконували свої службові обов`язки, перебуваючи в добовому наряді, будучи обізнаними в тому, що ОСОБА_6 перебуває в розшуку за скоєння тяжких злочинів, з метою виїзду ОСОБА_6 на своєму автомобілі марки «Jeep Grand Cherokee» із території автомайстерні, зробили перешкоду у вигляді перекриття дороги автомобілем інспектора ГПС ОСОБА_14 марки «Фольцваген Гольф». Однак, ОСОБА_6 грубо ігноруючи їх вимоги, сів за кермо автомобіля, капот якого був відкритий, увімкнув двигун, і почав рух заднім ходом, зрозумівши, що його рух обмежено, потім почав рух уперед, при цьому, об`їжджаючи інші автомобілі, тоді ОСОБА_14 дістав табельну вогнепальну зброю й здійснив попереджувальний постріл угору, але ОСОБА_6 не зупинився й продовжив рух, намагаючись здійснити наїзд на працівників міліції. ОСОБА_15 та ОСОБА_14 , відскочивши, ОСОБА_14 керуючись п.6 ст. 15 Закону України «Про міліцію» здійснив п`ять пострілів із табельної зброї в напрямку коліс транспортного засобу марки «Jeep Grand Cherokee», після чого ОСОБА_6 різко загальмував, внаслідок чого капот автомобіля зачинився, а він продовжив рух на великій швидкості в напрямку с. Теково Виноградівського району.

-3-
Слідчий суддя ухвалу мотивував тяжкістю кримінальних правопорушень, у яких підозрюється ОСОБА_6 , доказами та обставинами, на які посилаються слідчий та прокурор у клопотанні, можливістю підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, і для запобігання ризикам, які зазначені в клопотанні є недостатнім застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу.
В апеляційній скарзі представник підозрюваного ОСОБА_6 - ОСОБА_8 просить скасувати ухвалу слідчого судді від 13.10.2015 року, постановити нову, якою в клопотанні слідчого відмовити, застосувати до підозрюваного запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, заборонивши останньому залишати місце проживання за адресою АДРЕСА_1 в період часу з 21 год. до 07 год. наступної доби. Уважає, що даний запобіжний захід є занадто суворим, а ухвала необґрунтованою. У клопотанні про обрання запобіжного заходу вказано, що підозрюваний може покинути своє місце проживання, таким чином, може перешкоджати органу досудового розслідування та суду, незаконно впливати на потерпілих та свідків, перебуваючи на волі повторно скоювати правопорушення. У той же час обґрунтоване належною мірою, переконливе подання слідчого базується лише на його особистому внутрішньому переконанні та надуманих, без жодних належних доказів, посиланнях на те, що обвинувачений продовжить злочинну діяльність, має намір ухилитись від слідства, перешкоджати встановленню істини в справі. Крім того, в ухвалі слідчого судді жодним чином не обґрунтовано, а слідчим не доведено, чому менш суворий запобіжний захід не зможе забезпечити належної процесуальної поведінки підозрюваного, також слідчим та прокурором не надано жодного доказу існування ризиків, передбачених ст.177 КПК України, або даних, які негативно характеризують особу підозрюваного. Застосовуючи до підозрюваного винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, а саме припустився порушень вимог ст. ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.
В апеляційній скарзі захисник - адвокат ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 просить запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо останнього - скасувати, обрати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання чи домашнього арешту за адресою АДРЕСА_1 із застуванням електронного засобу контролю або без такого чи визначити розмір застави з покладенням відповідних обов`язків, згідно норм КПК України. Указує, що у своїй ухвалі слідчий суддя посилається на матеріали кримінального провадження №0000298 від 28.02.2014 року. Однак, належним чином не дослідив їх, оскільки слідчим на розгляд клопотання було подано тільки незначну частину матеріалів, які обґрунтовують, чи не підтверджують такий винятковий запобіжний захід як тримання під вартою. Основним чинником при прийнятті слідчим суддею ухвали про обрання запобіжного заходу було враховано лише тяжкість кримінального правопорушення, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , при цьому підставою для підозри останньому є лише показання потерпілої, яка вказує саме на ОСОБА_6 в протоколі допиту, однак протокол упізнання складений задовго після протоколу допиту потерпілої, також судом узято до уваги те, що ОСОБА_6 тривалий час перебував у розшуку, може переховуватися від слідства, та знаходячись на волі незаконно впливати на свідків чи вчинити інше кримінальне правопорушення. ОСОБА_6 тільки 12.10.2015 року був належним чином повідомлений про підозру та про причини його затримання, тобто не знав, що

-4-
правоохоронні органи здійснюють його розшук за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення й відсутність його за постійним місцем проживання не можливо трактувати як переховування від досудового розслідування. Отже, у всіх випадках передбачених КПК України, особа не є підозрюваною, оскільки виклик не відбувся і її не повідомлено про підозру. Таку особу також не можна оголосити в розшук, а відтак і проводити оперативно розшукові заходи, попри те, що вона навіть умисно переховується від органів розслідування. У ч.1 ст.281 КПК України вказується, що розшук оголошується тільки стосовно підозрюваного. У матеріалах провадження також наявне орієнтування на розшук ОСОБА_6 , який видано Тячівським РВ УМВС України, на якому чітко видно дату саме 27.05.2014 року без зазначення години надіслання такого орієнтування. Підстав уважати, що відносно ОСОБА_6 існує хоча, б один ризик, визначений у ст. 177 КПК України, на сьогоднішній день є необґрунтованим та нічим не підкріплений. Також судом обґрунтовано не зазначено чому до підозрюваного не може бути застосовано домашній арешт.
Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та його захисника на підтримання апеляційний скарг, та незаконність ухвали слідчого судді, думку прокурора про обґрунтованість ухвали слідчого судді щодо підозрюваного ОСОБА_6 та безпідставність апеляційних скарг, перевіривши та обговоривши доводи апеляційних скарг, вивчивши матеріали судового провадження колегія суддів уважає, що апеляційні скарги представника підозрюваного ОСОБА_6 - ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 не підлягають до задоволення з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним чи обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування, або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей, чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста в цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється чи обвинувачується.
Розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою ОСОБА_6 слідчий суддя дослідив обставини, з якими закон пов`язує можливість обрання вказаного запобіжного заходу, а саме: мету і підстави застосування запобіжного заходу; обставини, що враховуються при його обранні і дав їм належну оцінку.
Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому, суду вважати, що підозрюваний може здійснити дії, передбачені частиною першої ст. 177 КПК України.
Слідчий суддя обґрунтовано мотивував свій висновок про необхідність застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, без визначення розміру застави. У клопотанні слідчого наведено переконливі дані про наявність обґрунтованої підозри відносно ОСОБА_6 у вчиненні ним кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 186, ч.2 ст. 342, ч.2 ст. 345, ч.1 ст.309 КК України, обґрунтовано ризики, передбачені ст.177 КПК України й мотивовано чому інший більш м`який запобіжний захід не забезпечить належну процесуальну поведінку підозрюваного.

-5-
Таким чином, слідчий суддя обґрунтовано, у відповідності з вимогами ст. ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 197 КПК України, з урахуванням тяжкості кримінальних правопорушень, у вчиненні яких підозрюється ОСОБА_6 , даних про його особу, ураховуючи попереднє притягнення останнього до кримінальної відповідальності, при відсутності підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, дійшов до висновку про необхідність застосування щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Така позиція, слідчого судді відповідає вимогам ст.ст. 176-178, 183 КПК України, що регулюють вирішення питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Доводи захисника адвоката ОСОБА_7 про те, що підстав уважати, що відносно ОСОБА_6 існує хоча, б один ризик, визначений у ст. 177 КПК України, є нічим не підкріплені, є надуманими оскільки вони повністю спростовані при апеляційному розгляді справи, слідчим суддею враховані всі обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України в їх сукупності.
Колегія суддів також обґрунтованим визнає й висновок слідчого судді про те, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив тяжке кримінальне правопорушення, що підтверджується доказами та обставинами, на які посилається слідчий та прокурор у клопотанні, а отже, є можливість підозрюваного переховуватися від органів досудового розслідування та суду, і для запобігання ризикам, які зазначені в клопотанні є недостатнім застосування більш м`якого запобіжного заходу.
Вищевказані висновки слідчого судді колегія суддів уважає такими, що узгоджуються з вимогами закону, апеляційним судом визнаються доведеними та належним чином обґрунтованими, тому доводи апеляційних скарг представника підозрюваного та його захисника адвоката ОСОБА_7 про невмотивованість висновків слідчого судді колегія суддів відхиляє.
З урахуванням доведеності вищевказаних ризиків, колегія суддів також уважає обґрунтованим і висновок про те, що інші більш м`які запобіжні заходи не забезпечать належної процесуальної поведінки підозрюваного, при цьому також обгрунтовано враховано тяжкість вчинених кримінальних правопорушень ( злочинів), які відносяться до категорії тяжких та середньої тяжкості злочинів, відповідальність за найтяжчий з яких згідно санкції ч.2 ст. 186 КК України передбачена у виді позбавлення волі на строк від чотирьох до шести років, його попереднє притягнення до кримінальної відповідальності, вчинення злочинів, будучи на іспитовому строку, переховування від органів досудового розслідування, у зв`язку із чим 17.11.2014 року ОСОБА_6 був оголошений у міжнародний розшук.
Виходячи з наведеного, колегія суддів прийшла до висновку про те, що слідчим суддею щодо підозрюваного ОСОБА_6 обґрунтовано обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, без застосування застави, що існують ризики порушення (невиконання) ним своїх процесуальних обов`язків, переховування від органів досудового розслідування та суду, схильністю до вчинення інших кримінальних правопорушень, а тому інший менш суворий запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, які будуть перешкоджати кримінальному провадженню щодо підозрюваного ОСОБА_6 ..
Оскільки підозрюваний ОСОБА_6 вчинив кримінальні правопорушення із застосуванням насильства до потерпілих, слідчий судді відповідно до вимог ч.4 ст.183 КПК України обґрунтовано не визначив розмір застави.
Інші доводи наведені в апеляційних скаргах не є підставою для скасування чи зміни ухвали слідчого судді.

-6-
Обґрунтовано визначено початок та кінець строку перебування ОСОБА_6 під вартою.
Керуючись ст. ст.177, 183, 194, 404, 405, 407, 419, 422 КПК України, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В :
апеляційні скарги представника підозрюваного ОСОБА_6 ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах підозрюваного ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Хустського районного суду Закарпатської області від 13.10.2015 року щодо ОСОБА_6 - без змін.
Ухвала в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Судді: