АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Провадження № 11-сс/790/1791/15 Суддя доповідач ОСОБА_2
Категорія: ст.304 КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 грудня 2015 року м. Харків
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Харківської області у складі :
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю прокурора - ОСОБА_5 ,
з секретарем - ОСОБА_6 ,
Ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м.Харкова від 11 грудня 2015 року відмовлено у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_8 на бездіяльність слідчого Жовтневого відділення Ленінського відділу ГУ НП в Харківській області ОСОБА_9 та прокурора прокуратури Жовтневого району м.Харкова ОСОБА_10 , яка полягає у невиконанні ними інших процесуальних дій у встановлений КПК України строк.
Як вбачається зі змісту оскаржуваної ухвали, приймаючи рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_8 , слідчий суддя керувався положеннями ч. 1 ст. 303 КПК України, у відповідності до яких під час досудового розслідування може бути оскаржений лише певний перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого та прокурора. А якщо скарга, подана на інші рішення, дію чи бездіяльність, що не підлягають оскарженню, то у відповідності до ч. 4 ст. 304 КПК України, слідчий суддя відмовляє у відкритті провадження.
В судові засідання апеляційного суду, призначені на 28 грудня 2015 року та на 31 грудня 2015 року апелянт ОСОБА_8 викликалась судовими повістками; повторно до суду не з*явилась, причину неприбуття не повідомила, клопотання про перенесення розгляду апеляційної скарги не заявила. За викладених обставин, відповідно до положень ч.4 ст.405 КПК України, неприбуття ОСОБА_8 в судове засідання апеляційного суду не перешкоджає розгляду її апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги; перевіривши матеріали за скаргою ОСОБА_8 та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, виходячи з наступного:
Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду. Проте, право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.
Порядок звернення до суду за судовим захистом у кримінальному провадженні врегульований Кримінальним процесуальним кодексом України. Зокрема, подання скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора під час досудового розслідування має відбуватись з дотриманням певних умов.
Так, у ч.1 ст. 303 КПК України наведено вичерпний перелік випадків і суб`єктів оскарження рішень, дій чи бездіяльності сторони обвинувачення при досудовому розслідуванні, зокрема у п.1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.

При вирішенні питання щодо можливості відкриття провадження за скаргою на нездійснення слідчим чи прокурором процесуальних дій, у розумінні положень п.1 ч.1 ст.303 КПК України, слід виходити із наявності зв*язку між обов*язком слідчого чи прокурора вчинити певні дії та строком, у межах якого він зобов*язаний їх вчинити, порушення якого законодавець пов*язує з можливістю певної особи звернутися до слідчого судді зі скаргою.
Норми КПК України, в тому числі ст. ст. 276 - 278 КПК України, на які посилається апелянт, не містять визначення конкрентних строків щодо здійснення прокурором або слідчим за погодженням із прокурором повідомлення про підозру особі у вчиненні кримінального правопорушення в межах кримінального провадження. Зазначені особи органу досудового розслідування можуть це зробити в будь-який момент протягом строку досудового розслідування за наявності до того підстав, передбачених законом, а саме у випадках, зазначених п.п.1-3 ч.1 ст.276 КПК України. Вирішення питання про достатність доказів для повідомлення особі про підозру належить до виключної компетенції слідчого та прокурора. Тому бездіяльність прокурора або слідчого щодо нездійснення процесуальної дії вручення ОСОБА_11 повідомлення про підозру, як на те посилається ОСОБА_8 , не є предметом оскарження в порядку п.1 ч.1 ст.303 КПК України. А оскарження недотримання слідчим чи прокурором розумних строків під час досудового розслідування, як про те зазначає ОСОБА_8 в апеляційній скарзі, може відбувались лише в порядку, передбаченому ст.308 КПК України.
Згідно зі ст. 19 ч. 2 Конституції України посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Оскільки скарга ОСОБА_8 не містить вимог, які є предметом оскарження та узгоджуються із положеннями ч.1 ст.303 КПК України, слідчий суддя, відповідно до вимог ч.4 ст.304 КПК України, прийняв законне та обгрунтоване рішення про відмову у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_8 , підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги колегія суддів не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, ч.3 ст.407,418,419,422 КПК України, колегія суддів
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий :
Судді :