Справа № 464/215/16-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/783/42/16 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 січня 2016 року м. Львів
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
з участю підозрюваного ОСОБА_6
захисника ОСОБА_7 ,
прокурора ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 12 січня 2016 року про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,
в с т а н о в и л а :
Ухвалою слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 12 січня 2016 року задоволено клопотання слідчого СВ Сихівського ВП ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 та застосовано до ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Датою закінчення дії ухвали слідчого судді визначено 10 березня 2016 року.
На ухвалу слідчого судді захисник підозрюваного ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою обрати ОСОБА_6 запобіжний захід домашній арешт. Вважає, що ухвала підлягає скасуванню в зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків слідчого судді, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження. В обґрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: ні в клопотанні слідчого про застосування запобіжного заходу, ні прокурором в судовому засіданні не наведено обставин, на підставі яких вони дійшли висновку про наявність одного чи кількох ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та не обґрунтовано недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні слідчого. Прокурором не доведено обставин, передбачених п.2, п.3 ч.1 ст.194 КПК України. Слідчий суддя в порушення вимог ст. 194 КПК України, за відсутності обставин, які свідчать про наявність ризиків та недостатність застосування більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам, без мотивування та посилання на докази, які обґрунтовують ці обставини, ухвалив обрати ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. При цьому, в порушення вимог ст. 178 КПК України, слідчим суддею не враховано, що мати підозрюваного є тяжко хворою та потребує догляду, його бабця є пенсіонеркою та також потребує догляду, підозрюваний раніше працював однак у зв`язку з економічною ситуацією в Україні та неможливістю найти роботи на даний час є безробітним.
Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного та захисника підозрюваного адвоката ОСОБА_7 на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про законність судового рішення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вивчивши матеріали клопотання та матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.
11 січня 2016 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000065 внесені відомості про вчинення щодо ОСОБА_10 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
11 січня 2016 року ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.
Судове рішення про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою постановлене з дотриманням вимог ст.ст. 177, 178, 183, 194 КПК України.
Своє рішення про обрання підозрюваному запобіжного заходу тримання під вартою слідчий суддя мотивував наявністю обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України; наявністю ризиків, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню.
Постановляючи ухвалу про застосування запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов правильного висновку (з яким погоджується колегія суддів) про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні злочину, про наявність передбачених п.1, п.4 ч.1 ст. 177 КПК України ризиків та про необхідність застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178 КПК України, те, що злочин, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_6 , вчинений із застосуванням насильства, колегія суддів приходить до висновку, що обрання підозрюваному більш м`якого запобіжного заходу (в тому числі домашнього арешту) не зможе запобігти ризикам та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і що за таких умов слідчий суддя відповідно до п.1 ч.4 ст. 183 КПК України підставно не визначив розмір застави.
Строк дії ухвали про тримання під вартою (60 днів) визначений слідчим суддею з дотриманням вимог ст. 197 КПК України.
Доводи сторони захисту про неповноту судового розгляду, невідповідність висновків слідчого судді, викладених в ухвалі, фактичним обставинам кримінального провадження, недоведеність наявності ризиків та недостатності застосування більш м`яких запобіжних заходів, неврахування судом особи підозрюваного, його сімейного стану колегія суддів визнає безпідставними й до уваги не бере, виходячи з наступного.
При розгляді клопотання слідчим суддею враховані передбачені ст.ст. 178, 183 КПК України обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу, а також дотримані вимоги ст. 194 КПК України, в тому числі й щодо встановлення доведеності прокурором обставин, які враховуються при обранні запобіжного заходу наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення, наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам.
На виконання вимог ст. 370 КПК України слідчий суддя, не обмежуючись переліком законодавчих підстав застосування запобіжного заходу, встановив їх наявність і в судовому рішенні навів доводи, з яких вважає їх обґрунтованими.
Враховуючи підстави та обставини, передбачені ст.ст. 177, 178, ч.4 ст. 183 КПК України, колегія суддів приходить до висновку, що застосування до підозрюваного запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту не зможе запобігти ризикам та забезпечити виконання підозрюваним процесуальних обов`язків.
Дані про особу підозрюваного, його сімейний стан, на які покликається сторона захисту, з врахуванням обставин кримінального правопорушення та наявних доказів про його вчинення підозрюваним не можуть бути підставою для скасування судового рішення.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги.
Викладені в ухвалі висновки слідчого судді не суперечать правовим позиціям, висловленим у рішеннях Європейського суду з прав людини, на які покликається апелянт.
Ухвала слідчого судді про застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою без визначення застави є обґрунтованою та вмотивованою й підстав для її скасування немає.
Керуючись ст.ст. 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :
Ухвалу слідчого судді Сихівського районного суду м. Львова від 12 січня 2016 року про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 без задоволення.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.
Головуючий:

Судді: