печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
10 серпня 2015 року

Слідчий суддя Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю захисника підозрюваного ОСОБА_3 адвоката ОСОБА_4 , слідчого ОСОБА_5 , розглянувши заяву адвоката ОСОБА_6 в інтересах підозрюваного ОСОБА_3 про відвід старшого слідчого слідчого відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_5 від проведення досудового розслідування в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000118 від 14.03.2015р.,-
В С Т А Н О В И В :
В провадження слідчого судді надійшла заява ОСОБА_6 про відвід старшого слідчого слідчого відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_5 , який здійснює досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000118 від 14.03.2014 року. Заява мотивована тим, що у провадженні слідчого слідчого відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_5 перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного 14.03.2014р. до ЄРДР під № 0000118 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 372 КК України. Разом з тим, як зазначає заявник у своїй заяві, в даному кримінальному провадженні, вона, як адвокат захищає інтереси та надає правову допомогу підозрюваному ОСОБА_3 .
28.11.2014 року ОСОБА_3 оголошено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.372 КК України.
ОСОБА_3 підозрюється в тому, що він, обіймаючи посаду начальника слідчого відділу УСБУ в Харківській області, 20.01.2012 року у кримінальній справі №2310 виніс постанову про притягнення в якості обвинуваченого та притягнув до кримінальної відповідальності завідомо невинну для нього особу, а саме громадянку України ОСОБА_7 , за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст.27, ч.5 ст.191, ч.3 ст.27, ч.2 ст.15, ч.5 ст.191, ч.3 ст.27, ч.3 ст.212, ч.3 ст.212, ч.3 ст.27, ч.2 ст.366 КК України.
Керуючись ст.ст. 77, 80 КПК України заявник заявив відвід слідчому ОСОБА_5 з мотивів сумніву в його неупередженості з наступних підстав.
13.01.2015 року стороною захисту було заявлено клопотання про допит в якості свідків колишніх працівників департаменту контррозвідувального захисту економіки держави СБУ ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , яким надавались ОСОБА_3 доручення щодо виклику для допиту в якості свідків службових осіб промислово-фінансової корпорації «Єдині енергетичні системи України» ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 та ОСОБА_16 .
16.01.2015 року ОСОБА_5 виніс постанову про відмову в задоволенні зазначеного клопотання, що на думку заявника є безпідставним, оскільки показання цих свідків мають пряме відношення до обставин, які наведені в підозрі ОСОБА_3 , чим порушив вимоги ч. 2 ст. 9 КПК України.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 20.02.2015 року зобов`язано слідчого ОСОБА_5 провести слідчі дії та допитати свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 .
03.06.2015 року ОСОБА_3 подав до Генеральної прокуратури України заяву про вчинення слідчим ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 382 КК України за умисне невиконання ухвали слідчого судді, що набрала законної сили.
Зазначену заяву було скеровано до Військової прокуратури Центрального регіону України, звідки 22.06.2015р. ОСОБА_3 надійшла відповідь за підписом заступника військового прокурора Центрального регіону України начальника слідчого управління ОСОБА_17 №15-225 вих. 15 від 09.06.2015 року, в якому повідомлено про відмову внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, вчинене слідчим.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.07.2015 року за результатом розгляду скарги ОСОБА_3 на бездіяльність слідчого, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР, скаргу задоволено, зобов`язано військову прокуратуру Центрального регіону України зареєструвати заяву ОСОБА_3 та внести до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення.
Крім того, на думку заявника істотними та такими, що викривають упередженість слідчого ОСОБА_5 є його дії при збиранні доказів та формуванні матеріалів кримінального провадження, а саме на думку заявника слідчий ОСОБА_5 скопіював та приєднав до матеріалів кримінального провадження лише окремі матеріали з кримінальної справи №2310 щодо ОСОБА_7 , тобто вибірково, на власний розсуд, що підтверджується доданою копією протоколу тимчасового доступу до речей і документів від 10.04.2014 року, складеного слідчим ОСОБА_5 .
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 14.05.2015 року клопотання ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до речей і документів було задоволено, стороні захисту було надано дозвіл на тимчасовий доступ до матеріалів кримінальної справи №2310 за обвинуваченням ОСОБА_7 .
В подальшому стороною захисту було реалізовано наданий дозвіл на тимчасовий доступ, за результатом якого було зроблено світлофотокопії матеріалів кримінальної справи №2310, які були сформовані по томам та зшиті, про що ними було складено протокол огляду документів від 03.07.2015 року.
07.07.2015 року захисники ОСОБА_3 подали через канцелярію військової прокуратури Центрального регіону України слідчому ОСОБА_5 клопотання в порядку п. 8 ч. 3 ст. 42 КПК України про приєднання до матеріалів досудового розслідування доказів фотокопій всіх матеріалів кримінальної справи №2310 у 84-х томах.
09.07.2015 року слідчий ОСОБА_5 , маючи не вирішене клопотання захисників від 07.07.2015р., в порушення вимог п. 8 ч. 3 ст. 42, ч. 3 ст. 93, ст. 220 КПК України оголосив підозрюваному ОСОБА_3 та його захисникам про закінчення досудового розслідування та початок виконання вимог, встановлених ст. 290 КПК України.
Тобто, не розгляд зазначеного клопотання захисників слідчим ОСОБА_5 в період з 07.07.2015 року по 09.07.2015 року, в порушення вимог КПК України, як наслідок позбавлення сторони захисту можливості подання доказів та долучення їх до матеріалів кримінального провадження, свідчить про упередженість слідчого та однобічність досудового розслідування, яке проводиться ОСОБА_5 , що є обмеженням з боку слідчого права на захист.
Ухвалою слідчого судді Печерського районного суду від 17.07.2015р. задоволено вимоги сторони захисту та зобов`язано слідчого оглянути та приєднати усі матеріали кримінальної справи №2310.
Крім того, заявник посилаються на те, що до того як ОСОБА_3 кримінальна справа була прийнята до свого провадження, ОСОБА_7 вже була притягнута в якості обвинуваченої постановою старшого слідчого в ОВС слідчого управління ДПС України ОСОБА_18 від 10.11.2011 року
Не ставлячи під сумнів законність та обґрунтованість постанови ОСОБА_18 , стороною захисту неодноразово зверталась увага на те, що дії які слідчим інкримінуються ОСОБА_3 вчиненні іншими особами.
З огляду на зазначене на думку заявника, не прийняття слідчим ОСОБА_5 рішення про закриття кримінального провадження, також свідчить про його упередженість.
В обґрунтування своєї позиції заявник також зазначає, що з 26.01.2015р. ОСОБА_3 мав проблеми із здоров`ям на підтвердження чого надано копії медичної документації, проте слідчий ОСОБА_5 , не зважаючи на клопотання сторони захисту, з метою тиску на підозрюваного умисно проводив слідчі дії та вручав повідомлення про виклик на допит та проведення слідчих дій, що також свідчить поряд з наведеними обставинами про його упередженість.
Посилаючись на те, що слідчий ОСОБА_5 відверто ігнорує норми КПК України, вважаючи що його службове становище дає йому підстави діяти не у відповідності до законодавства, а на власний розсуд, що викликає сумніви у його неупередженості, заявник просив заявлений відвід задовольнити.
Захисник підозрюваного ОСОБА_3 ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав заявлений відвід, наполягав на його задоволенні з наведених в ньому підстав.
Слідчий у судовому засідання проти задоволення заяви заперечував.
Свої заперечення обґрунтував тим, що наведені в заяві обставини надумані, не відповідають наявним у кримінальному провадженні №0000118 документам та вимогам КПК України, заява подана з метою дискредитації слідчого, який займає принципову позицію щодо встановлення істини у кримінальному провадженні та неможливості уникнення відповідальності за скоєний злочин.
Посилання заявників на порушення з його боку положень КПК України вважає необґрунтованими, оскільки він при розгляді клопотань та заяв сторони захисту керувався лише вимогами КПК України та не допускав порушення права сторони на захист, відтак вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню.
Одночасно слідчим представлено суду дані про прийняті ним заходи щодо виконання ухвали слідчого судді від 20.02.2015р. про допит в якості свідків працівників департаменту контррозвідувального захисту економіки держави Служби безпеки України ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , та отримано відповіді, що на даний час у органах СБУ працює лише ОСОБА_10 , ОСОБА_12 взагалі ніколи не працював у органах СБУ, а ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та ОСОБА_11 звільнені з органів СБУ протягом 2013-2014 років та місцеперебування їх на даний час не відоме. Таким чином, слідчим на виконання ухвали слідчого судді проведено допит свідка ОСОБА_10 , який заперечив факт отримання від ОСОБА_3 доручень у рамках кримінальної справи щодо ухилення корпорацією ЄЕСУ та ОСОБА_7 від сплати податків та незаконному відшкодуванню ПДВ на користь вказаної корпорації, та зазначив, що у період з серпня по жовтень 2011 року виконував доручення ОСОБА_3 у рамках кримінальної справи, пов`язаної з наданням гарантій Кабінетом Міністрів України Міністерству оборони РФ з приводу виконання газових контрактів між Газпромом та корпорацією ЄЕСУ.

Крім того, слідчий звернув увагу на те, що заявниками вже подавались аналогічного змісту заяви про відвід слідчому, за результатами розгляду яких виносились ухвали про відмову в задоволенні зазначеної заяви та залишення заяви без розгляду на підставі ч. 4 ст. 81 КПК України.
Заслухавши думку учасників судового процесу, вивчивши заяву про відвід, слідчий суддя дійшов наступного висновку.
Вичерпний перелік підстав, за наявності яких слідчий безумовно підлягає відводу, визначений ст. 77 КПК України.
Таких підстав у справі не встановлено і заявник у своїй заяві про відвід на них не посилається.
Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 77 КПК України, посиланням на який заявник обґрунтовує заяву, слідчий не має права брати участь у кримінальному провадженні якщо він особисто, його близькі родичі чи члени його сім`ї заінтересовані в результатах кримінального провадження або існують інші обставини, які викликають обґрунтовані сумніви в його упередженості.
Між тим, заявлений відвід не містить належних та підтверджених даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу, що передбачені зазначеними нормами КПК України, подана заява фактично зводиться до незгоди заявника з процесуальними діями слідчого, що відповідно до вимог КПК України не є підставою для відводу слідчого.
Таким чином, на даний час відсутні будь-які порушення вимог КПК України, що могли б свідчити про необ`єктивність та упередженість слідчого, а відтак заява задоволенню не підлягає.

Та обставина, що відносно слідчого ОСОБА_5 відкрите кримінальне провадження за зверненням ОСОБА_3 про притягнення слідчого до кримінальної відповідальності у зв,язку з незгодою заявника з прийнятими процесуальними рішеннями у кримінальному провадженню, а саме, умисному невиконанні ухвали слідчого судді щодо допиту заявлених свідків, і це може викликати сумнів в неупередженості слідчого в ході розслідування кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000118 від 14.03.2014 р., оскільки не встановлена наявність певної особистої заінтересованості слідчого, певних його прихильностей, уподобань стосовно учасників кримінального провадженні, обставини, на які посилаються особи, що заявили відвід слідчому, є недостатніми для того, щоб піддати сумніву об`єктивність і неупередженість слідчого при розслідуванні кримінального провадження відносно ОСОБА_3 .

Оскільки в заяві наведені підстави для відводу слідчого як ті, що були предметом розгляду слідчого судді при винесенні ухвали слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 24.02.2015р. у справі №757/3073/15-к, а саме, невжиття заходів щодо допиту свідків, заявлених стороною захисту, та здійснення тиску на підозрюваного ОСОБА_3 у період його тимчасової непрацездатності та хвороби, та в заяві, яка розглядається судом на теперішній час, заявником викладені наряду з цими позиціями щодо необ`єктивності та упередженості слідчого інші підстави, слідчий суддя вважає безпідставним залишення заяви про відвід без розгляду відповідно до вимог ч. 4 ст. 81 КПК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 80 КПК України заяви про відвід можуть бути заявлені як під час досудового розслідування, так і під час судового провадження.
На момент подання заяви про відвід слідчим повідомлено 09.07.2015р. в порядку ст. 290 КПК України підозрюваному ОСОБА_3 та його захисникам ОСОБА_6 та ОСОБА_4 про завершення досудового розслідування та надання доступу до матеріалів у даному кримінальному провадженні у період часу з 09.07.2015р. по 15.07.2015р. ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м.Києва від 17.07.2015р. встановлено підозрюваному та його захисникам строк для ознайомлення з матеріалами кримінального провадження до 01.09.2015р. Слідчий суддя з цього приводу має зазначити, що досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000118 від 14.03.2014р., до теперішнього часу ще не закінчено, оскільки формами закінчення досудового розслідування є складання обвинувального акту або закриття провадження у справі (ст. 283 КПК України).

Керуючись ст. ст. 75,76,77, 81, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Заяву адвоката ОСОБА_6 про відвід старшого слідчого слідчого відділу військової прокуратури Центрального регіону України ОСОБА_5 від проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000118 - залишити без задоволення.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Слідчий суддя ОСОБА_1