Справа № 373/1680/13-к
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Переяслав-Хмельницький 21 червня 2013 року

Слідчий суддя Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області Рева О.І., за участю сторін кримінального провадження:

заявника ОСОБА_1,

представника заявника адвоката ОСОБА_2,

при секретарі Хоменко Н.І.,

розглянув скаргу ОСОБА_1 у кримінальному провадженні № 0000580 на постанову старшого слідчого СВ Переяслав-Хмельницького МВ ГУ МВС України в Київській області, майора міліції ОСОБА_3 від 30.05.13 р.

Перевіривши надані матеріали скарги та дослідивши докази по даних матеріалах, заслухавши думку учасників судового провадження,

встановив:

Скарга ОСОБА_1 подана 17.06.13 р. і передана слідчому судді на розгляд відповідно до ст. 35 КПК України. Дана скарга відповідає вимогам ст. 304 КПК України і підстав для її повернення не вбачається.

ОСОБА_4 просить скасувати постанову старшого слідчого СВ Переяслав-Хмельницького МВ ГУ МВС України в Київській області, майора міліції ОСОБА_3 від 30.05.13 р. у звязку з відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст.286 КК України.

У своїй скарзі зазначає, що оскаржувана постанова винесена слідчим з порушенням процесуального закону, досудове розслідування проведено однобічно, неповно, висновки слідчого ґрунтуються на припущеннях.

У судовому засіданні ОСОБА_4 підтримав свою скаргу у повному обсязі та просить її задовольнити.

Старший слідчий СВ Переяслав-Хмельницького МВ ГУ МВС України в Київській області, майор міліції ОСОБА_3 та прокурор в судове засідання не зявилися. Відповідно до ч. 3 ст. 306 КПК України їх неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Заслухавши пояснення заявника, його представника було встановлено наступне.

Відповідно до ст. 9 КПК України слідчий зобовязаний всебічно, повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують підозрюваного. За нормами ст. 40 цього Кодексу слідчий, здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КПК, є самостійним у своїй процесуальній діяльності.

Диспозиція ч.1 ст.286 КК України передбачає відповідальність за порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Як вбачається із поданих заявником доказів, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він отримав тілесні ушкодження у вигляді перелому ХІ ребра зліва та забій лівого кульшового суглобу.

Тому встановлені судом обставини вказують на те, що приймаючи рішення про закриття кримінального провадження слідчий неповно провів досудове розслідування, без належних та допустимих доказів прийняв рішення про закриття кримінального провадження, що не відповідає вимогам КПК України.

Відповідно до пункту 5 частини 1 статті 3 КПК України досудове розслідування ? стадія кримінального провадження, яка починається з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань і закінчується закриттям кримінального провадження або направленням до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, клопотання про звільнення особи від кримінальної відповідальності.

У оскаржуваній постанові про закриття кримінального провадження слідчий недостатньо мотивував свій висновок щодо відсутності складу кримінального правопорушення за ст.286 КК України. Склад кримінального правопорушення можливий лише в діях конкретної особи, що може бути субєктом злочину (кримінального правопорушення). Формулювання резолютивної частини оскаржуваної постанови є невірним, бо не зрозуміло в чиїх діях відсутній склад кримінального правопорушення (злочину).

Якщо кримінальне провадження порушено за фактом вчинення дій, у кримінальному проваджені відсутній підозрюваний або ж підозру нікому не предявлено, то можна говорити про відсутність події кримінального правопорушення або ж зазначати в чиїх діях склад правопорушення відсутній.

Постанова викладена не у відповідності до вимог ст.110 КПК України, якою встановлені вимоги щодо форми та змісту постанови. Зокрема, у мотивувальній частині постанови слід зазначати зміст обставин, які є підставами для прийняття постанови; мотиви прийняття постанови, їх обґрунтування та посилання на положення КПК. Мотивувальна частина оскаржуваної постанови про закриття кримінального провадження не відповідає положенням вимог ст.110 КПК України. Не перевірено можливість відсутності події, а не складу кримінального правопорушення (злочину), чи навпаки, наявність такого складу злочину.

Постанова слідчого має бути викладена таким чином, щоб її зміст був зрозумілим, не викликав сумнівів, а мотиви винесення такої постанови та її резолютивна частина відповідали вимогам ст.110 КПК України.

Відповідно до ст.3 КПК України слідчий суддя здійснює повноваження щодо судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні.

Зважаючи на досліджені судом докази, приходжу до висновку про задоволення вимог ОСОБА_4 з огляду на вищевикладені судом факти, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні.

Згідно ст. 303-307, 309 КПК України,

ухвалив:

Скаргу ОСОБА_1 у кримінальному провадженні № 0000580 на постанову старшого слідчого СВ Переяслав-Хмельницького МВ ГУ МВС України в Київській області, майора міліції ОСОБА_3 від 30.05.13 р. задовольнити.

Скасувати постанову старшого слідчого СВ Переяслав-Хмельницького МВ ГУ МВС України в Київській області, майора міліції ОСОБА_3 від 30.05.13 р. про закриття кримінального провадження № 0000580.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя О.І.Рева