Справа № 404/7956/15-к
Номер провадження 1-кс/404/1686/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2015 року Слідчий суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , представника скаржника - адвоката ОСОБА_3 , представника скаржника ОСОБА_4 , прокурора ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Кіровського районного суду міста Кіровограда скаргу комунального підприємства «Кіровоград-Благоустрій» Кіровоградської міської ради» про визнання протиправною бездіяльності слідчого СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області, ОСОБА_6 яка полягає у неповерненні суб`єкту господарювання тимчасово вилученого майна під час обшуку від 20.10.2015 року,

ВСТАНОВИВ:

06 листопада 2015 року до Кіровського районного суду міста Кіровограда звернулось комунальне підприємство «Кіровоград-Благоустрій» Кіровоградської міської ради» із скаргою про визнання протиправної бездіяльності слідчого СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області, ОСОБА_6 у зв`язку із неповернення ним тимчасово вилученого майна під час проведення обшуку від 20.10.2015 року в адміністративній будівлі комунального підприємства «Кіровоград-Благоустрій» Кіровоградської міської ради», а саме: оригіналів документів, трьох комп`ютерних системних блоків.

Вимоги скаржника вмотивовані тим, що слідчий всупереч ч. 3 ст. 163 КПК України відмовляє у поверненні майна його володільцю і не звертається з клопотанням про накладення на нього арешту. Крім того, в ухвалі слідчого судді не зазначено майно і документи, що були вилучені, але не повернуті. У зв`язку з цим просить визнати незаконною бездіяльність заявленого суб`єкта оскарження з приводу неповернення власнику тимчасово вилученого майна. Просить зобов`язати слідчого повернути комунальному підприємству «Кіровоград -Благоустрій» належне йому тимчасово вилучене майно.

У судовому засіданні представники комунального підприємства «Кіровоград-Благоустрій» заявлені вимоги підтримали у повному обсязі.

Прокурор висловився про необхідність відмови у задоволенні вимог скаржника оскільки речі і документи зазначені в ухвалі слідчого судді від 13.10.2015 року про дозвіл на проведення обшуку, визнані слідчим в якості речових доказів, тому їх доля повинна бути вирішена за правилами ст. 100 КПК України.

Вислухавши доводи зявившихся учасників з розгляду вимог скаржника, дослідивши письмові матеріали, слідчий суддя встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини:

На підставі ухвали слідчого судді Кіровського районного суду міста Кіровограда від 13.10.2015 року, у кримінальному провадженні 0008645 був наданий дозвіл на проведення обшуку в приміщенні будівлі по вулиці Садова, 88-б в місті Кіровограді, де здійснює свою господарську діяльність комунальне підприємство «Кіровоград-Благоустрій» Кіровоградської міської ради», з метою відшукання та вилучення : магнітних носіїв інформаціїі та документів між контрагентами: КП «Кіровоград-Благоустрій», ПП «Будпромсервіс-Плюс», ПП «ОТК-15».

20.10.2015 року, під час проведення обшуку за адресою визначеною слідчим суддею, були виявлені і вилучені оригінали документів між зазначеними в ухвалі слідчого судді суб`єктами господарювання і три системні блоки від комп`ютерів.

23.10.2015 року, скаржник звернувся з клопотанням до слідчого про в повернення тимчасово вилученого майна, але у задоволенні вказаного клопотання йому було відмовлено.

Згідно з п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, які полягають, зокрема, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 цього Кодексу.

В резолютивній частині ухвали слідчого судді чітко зазначено про надання дозволу на проведення обшуку з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів, тому вилучення такого майна і документів не треба плутати з тимчасово вилученим майном у розумінні положень ч. 7 ст. 236 КПК України.

З цих міркувань посилання скаржника на вимоги ст. 169 КПК України є хибними, оскільки майно і документи, що зазначені в ухвалі слідчого судді про дозвіл на проведення обшуку, не відносяться до тимчасово вилученого майна, тобто на них не розповсюджується процедура передбачена п.3 ч.1 ст.169 КПК України про необхідність накладання арешту.

Магнітний носій інформації є невідємною складовою складної речі - системного блоку комп`ютера, це загальновідомий факт, тому він не потребує доказування. Остаточну відповідь про наявність чи відсутність магнітних носіїв у вилучених системних блоках надасть експерт, для чого і було проведено саме вилучення.

Згідно ст. 98 КПК України речовими доказами є матеріальні об`єкти, які були знаряддями вчинення кримінального правопорушення, зберегли на собі його сліди або містять інші відомості, які можуть бути використані як доказ факту чи обставин, що встановлюються під час кримінального провадження, в тому числі предмети, що були об`єктом кримінально протиправних дій, гроші, цінності та інші речі, набуті кримінально протиправним шляхом.

Відповідно ч. 2-3 ст. 100 КПК України, речовий доказ або документ, наданий добровільно або на підставі судового рішення, зберігається у сторони кримінального провадження, якій він наданий. Сторона кримінального провадження, якій наданий речовий доказ або документ, зобов`язана зберігати їх у стані, придатному для використання у кримінальному провадженні. Зберігання речових доказів стороною обвинувачення здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Документ повинен зберігатися протягом усього часу кримінального провадження. За клопотанням володільця документа слідчий, прокурор, суд можуть видати копії цього документа, за необхідності - його оригінал, долучивши замість них до кримінального провадження завірені копії.

У цьому кримінальному провадженні слідчий визнав вилучені речі і документи речовими доказами, тому вони будуть повернуті володільцю/власнику тільки на підставі постанови слідчого або суду.

На початковій стадії досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні існувала нагальна потреба вилучити зазначені речі та документи та продовжує існувати у зв`язку із необхідністю проведення зустрічних перевірок і експертиз. Державою, в особі правоохоронних органів, гарантується забезпечення правопорядку і захист суспільства від проявів можливих кримінальних правопорушень, тому виправданим є тимчасове втручання у права та інтереси власника цього майна та документів, з метою запобігання: знищенню/пошкодженню/зміні доказів, що може зашкодити кримінальному провадженню, встановленню ймовірних осіб, які могли вчинити злочин. Будь-яких негативних наслідків від застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, які можуть суттєво позначитися на інтересах інших осіб, не вбачається.

Слідчий суддя при прийнятті процесуального рішення та оцінці доказів керується внутрішнім переконанням. Жоден доказ не має наперед встановленої сили (ч.1-2 ст. 94 КПК України.) Тому слідчий суддя переконаний про необґрунтованість поданої скарги, яка задоволенню не підлягає. На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303-307 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги комунального підприємства «Кіровоград-Благоустрій» Кіровоградської міської ради» про визнання протиправною бездіяльності слідчого СВ Кіровоградського МВ УМВС України в Кіровоградській області, ОСОБА_6 щодо неповернення ним майна і документів вилучених під час обшуку від 20.10.2015 року, у кримінальному провадженні 0008645, та зобов`язання повернути майно і документи, відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу слідчого судді можуть бути подані під час підготовчого судового засідання. (ст. 307 КПК України).

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда ОСОБА_1