Справа № 161/8775/13-к Провадження № 11-кп/773/5/16 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч. 1 ст. 197-1, ч. 3 ст. 197-1, ч. 1 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 січня 2016 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 грудня 2013 року, яким ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою спеціальною освітою, одружений, має на утриманні малолітню дитину, приватний підприємець, раніше не судимий,
виправданий за ч. 1 ст. 197-1 КК України за відсутністю у діянні обвинуваченого складу злочину.
Переглядаючи кримінальне провадження в апеляційному порядку, апеляційний суд,
В С Т А Н О В И В:
Органом досудового розслідування ОСОБА_7 обвинувачується у тому, що у серпні 2009 року, точна дата досудовим розслідуванням не встановлена, без наявності правовстановлюючих документів самовільно зайняв земельну ділянку житлової та громадської забудови, площею 986,60 метрів квадратних, що знаходиться на АДРЕСА_2 , вартістю 169630 гривень, чим завдав її законному володільцю територіальній громаді міста Луцька шкоди на вищевказану суму.

За цим обвинуваченням вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 грудня 2013 року ОСОБА_7 виправдано за ч. 1 ст. 197-1 КК України у зв`язку з відсутністю у діянні обвинуваченого складу злочину.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що обвинувачення не знайшло свого підтвердження у ході судового слідства. Вказаний злочин є злочином із матеріальним складом, який передбачає заподіяння законному володільцю або власнику значної шкоди, розмір якої не було доведено стороною обвинувачення. Крім того, не встановлено потерпілу особу. Луцька міська рада як власник даної земельної ділянки не зверталася до суду за захистом своїх порушених прав, а у 2012 році внесла та затвердила будівлю кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » у детальному плані міста Луцька, що виключає наявність у діях ОСОБА_7 складу злочину самовільного зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику.

Не погоджуючись з рішенням суду, прокурор оскаржує його з мотивів незаконності, необґрунтованості та невмотивованості. Просить суд скасувати вирок суду першої інстанції на підставі п.п. 1, 2, 3, 4 ч. 1 ст. 409 КПК України у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження, істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, а також неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що потягло безпідставне виправдання обвинуваченого, та ухвалити новий вирок, яким визнати його винним за всіма інкримінованими органом досудового розслідування злочинами.

Заслухавши доповідача, який доповів суть вироку та доводи апеляційної скарги, прокурора, який підтримав апеляцію в повному обсязі та у судових дебатах просив призначити ОСОБА_7 покарання за вчинений злочин і звільнити його від покарання у зв`язку із закінченням строків давності, міркування обвинуваченого та захисника, які заперечили проти задоволення апеляції, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Судом першої інстанції правильно встановлено фактичні обставини кримінального провадження та зроблено обґрунтований висновок про відсутність у діянні ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 197-1 КК України. Такий висновок ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та перевірених судом доказах.
Складовою об`єктивної сторони злочину самовільного зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику, є активні протиправні дії із заволодіння (захоплення) всупереч встановленому порядку земельної ділянки, яка належить на праві власності іншій фізичній чи юридичній особі, що володіє нею на законних підставах. Для винної особи земельна ділянка є чужою, вона не має необхідних і достатніх прав на володіння, користування чи розпорядження останньою.

Важливим елементом об`єктивної сторони цього злочину є настання суспільно небезпечних наслідків спричинення власнику чи законному володільцю земельної ділянки значної шкоди, яка у сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян.

Визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, обчислюється відповідно до Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007 року № 963. Розрахунок розміру такої шкоди проводиться Держекоінспекцією та її територіальними органами або Держсільгоспінспекцією та її територіальними органами.

Згідно пред`явленого обвинувачення розмір заподіяної шкоди в результаті самовільного зайняття ОСОБА_7 земельної ділянки становить 169630 гривень.

Однак, як вбачається з відповіді Державної інспекції сільського господарства у Волинській області від 03.12.2013 року № 01-14/3138, розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття вказаної земельної ділянки, становить 12680,07 гривень.

На думку апеляційного суду, не заслуговують на увагу посилання прокурора на визнання належним доказом висновку судової будівельно-технічної експертизи № 7449-7456 від 26.04.2013 року в частині визначення ринкової вартості земельної ділянки та покладення її в основу обвинувачення ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 197-1 КК України.

На думку апеляційного суду, орган досудового розслідування безпідставно при визначенні шкоди при самовільному зайнятті земельної ділянки взяв до уваги її ринкову вартість.

Апеляційний суд погоджується з обґрунтуванням суду першої інстанції, що висновок експерта про визначення ринкової вартості земельної ділянки, зайнятої кафе Вогнем і Мечем, проведений всупереч вимогам вищезазначеної Методики, та не є достатнім і належним доказом.

При самовільному зайнятті земельної ділянки значна шкода визначається такою, яка у сто і більше разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Станом на серпень 2009 року з урахуванням Законів України «Про податок з доходів фізичних осіб», «Державний бюджет України на 2009 рік» розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян становив 302 гривні 50 копійок. Отже, значна шкода за інкримінованим обвинуваченому злочином повинна бути більшою за 30250 гривень.

З огляду на вищенаведене, апеляційний суд доходить висновку, що у діях ОСОБА_7 відсутній склад злочину, передбачений ч. 1 ст. 197-1 КК України, а саме самовільне зайняття земельної ділянки, яким завдано значної шкоди її законному володільцю або власнику, оскільки відсутня значна шкода.

Порушень кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли б перешкодити суду повно і всебічно розглянути кримінальне провадження та ухвалити законне і обґрунтоване рішення, апеляційним судом не встановлено.
Законних підстав для скасування вироку щодо виправдання ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 197-1 КК України та задоволення апеляційної скарги з наведених у ній мотивів, апеляційний суд не вбачає.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 422 КПК України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 26 грудня 2013 року щодо ОСОБА_7 в частині його виправдання за ч. 1 ст. 197-1 КК України без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.
Головуючий
Судді