Справа № 183/6986/15
№ 1-кп/183/858/15
В И Р О К
іменем України
10 грудня 2015 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретаря - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_4 ,
обвинуваченого - ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні №0000615 відносно:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Заплавка Магдалинівського району Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, одруженого, маючого на утриманні двох малолітніх дітей, не працюючого, не судимого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,
обвинуваченого у вчиненні злочину передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України, -
в с т а н о в и в:
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 65 (по стройовій частині) від 27 березня 2014 року старший солдат ОСОБА_5 був зарахований до списків військовослужбовців військової частини НОМЕР_1 та призначений на посаду старшого механіка водія розвідувального десантного взводу 3 парашутно десантного батальйону військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 .
При цьому, старший солдат ОСОБА_5 , будучи військовослужбовцем відповідно до вимог ст.ст. 9, 11, 12, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України зобов`язаний суворо дотримуватись у своїй службовій діяльності вимог законів України, Статутів Збройних Сил України, бути взірцем виконання службового обов`язку.
Відповідно до повідомлення командира військової частини НОМЕР_2 від 13 серпня 2015 року вих. № 1795 старший солдат ОСОБА_5 знаходився на стаціонарному лікуванні у ввіреній йому установі в період з 20 травня 2014 року по 22 травня 2014 року та виписаний до військової частини НОМЕР_1 . У зв`язку з чим 23 травня 2014 року старший солдат ОСОБА_5 повинен був прибути до військової частини НОМЕР_1 .
Однак, 23 травня 2014 року старший солдат ОСОБА_5 , усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, не з`явився вчасно на службу з лікувального закладу, свої службові обов`язки не виконував.
12 жовтня 2015 року старший солдат ОСОБА_5 заявив про себе до військової прокуратури Дніпропетровського гарнізону.
Таким чином, 23 травня 2014 року старший солдат ОСОБА_5 не з`явився вчасно на службу з лікувального закладу без поважних причин та незаконно перебував поза розташуванням військової частини тривалістю понад один місяць до 12 жовтня 2015 року.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 показав, що обставини викладені в обвинувальному акті не оспорює та повністю їх підтверджує. У скоєному щиро кається.
В судовому засіданні учасники судового розгляду не оспорювали обставини, при яких скоєно кримінальне правопорушення, тому суд вважає не доцільним досліджувати докази.
У відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України судом було з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст наведених вище обставин, а також встановлено відсутність сумнівів у добровільності їх позиції.
Крім того, учасникам судового провадження судом роз`яснені вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України щодо позбавлення права оскарження обставин, які ніким не оспорюються, в апеляційному порядку.
Отже, суд вважає встановленою вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні ним злочину передбаченого ч. 3 ст. 407 КК України - нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, тривалістю понад один місяць.
Обставинами, які пом`якшують покарання суд визнає - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, з`явлення із зізнанням.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.
При цьому, суд вважає, що щире каяття обвинуваченого, в даній ситуації, ґрунтується на належній критичній оцінці особою своєї протиправної поведінки і характеризується щирим осудом цієї поведінки, визнанням своєї провини, бажанням виправити ситуацію, а також готовністю нести кримінальну відповідальність.
Тому, з урахуванням тяжкості вчиненого злочину, враховуючи те, що ОСОБА_5 вину визнав повністю, за місцем мешкання та служби характеризується задовільно, раніше не судимий, має на утриманні двох малолітніх дітей, дає суду підстави для призначення ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 374 КПК України, суд,-
у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 407 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком 2 роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування призначеного йому покарання з випробуванням строком 1 рік.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до Апеляційного суду Дніпропетровської області, через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області - протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя ОСОБА_1