АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 628/ 1139/15-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11кп/790/41/16 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.1 ст.121 КК України
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
5 лютого 2016 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області:
головуючого судді - - ОСОБА_2 ,
суддів - - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі - - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - - ОСОБА_6 ,
захисника - - ОСОБА_7
обвинуваченої - - ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області на вирок Куп*янського міськрайонного суду Харківської області від 07 травня 2015 року у відношенні ОСОБА_8 ,-
ВСТАНОВИЛА:
Вироком Куп*янського міськрайонного суду Харківської області від 07.05.2015 року
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Куп*янськ - Вузловий, Харківської області, громадянка України, одружена, з середньою освітою, не працююча , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживала за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима:
09.07.2009 року Куп`янським міськрайонним судом Харківської області за ст.190 ч.1 КК України до покарання у вигляді 240 годин громадських робіт, знята з обліку кримінально-виконавчою інспекцією Двурічанського району Харківської області 25.11.2009 року ;
03.11.2011 року Куп`янським міськрайонним судом Харківської області з урахуванням ухвали апеляційного суду Харківської області від 10.07.2012р. за ст.185 ч.3, ст.317 ч.1, ст.190 ч.2, ст.70 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнена 04.07.2014р. за ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 червня 2014 року на підставі ст.7 Закону України « Про амністію у 2014 році»,
визнана винною у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та їй призначено покарання у виді 5 років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнена від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки. Відповідно до ст. 76 КК України на ОСОБА_8 в період іспитового строку покладені обов`язки з`являтись на реєстрацію в кримінально-виконавчу інспекцію та повідомляти інспекцію про зміну місця проживання.
Вироком встановлено, що 12.03.2015 року, близько 12.00 години в смт. Ківшарівка м. Куп`янськ, Харківської області обвинувачена ОСОБА_8 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за місцем мешкання потерпілого ОСОБА_9 , в квартирі АДРЕСА_3 , під час розпиття з останнім спиртних напоїв, вчинила з ним сварку на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, в ході якої, діючи з умислом направленим на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_9 , взяла зі столу ніж та підійшовши до потерпілого, який в цей час сидів на дивані у вітальні, нанесла один удар лезом ножа в область спини потерпілого ОСОБА_9 , чим спричинила йому тілесне ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного поранення в області 3-го міжребер*я по хребетній лінії зліва, що супроводжується пневмотораксом,гемотораксом,яке згідно висновку судово-медичного експерта № 107-КП/15 від 18.03.2015 року відноситься до тяжких тілесних ушкоджень, що є небезпечним для життя, після чого самостійно припинила свої неправомірні дії та на цьому конфлікт було вичерпано.
Не погодившись із зазначеним рішенням районного суду, заступник прокурора Харківської області подав на нього апеляційну скаргу, в якій просить вирок Куп*янського міськрайонного суду Харківської області від 07.05.2015 року скасувати в частині призначеного покарання, в зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та необґрунтованим звільненням обвинуваченої від відбування покарання з застосуванням ст.75 КК України. Прокурор просить ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_8 винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.121 КК України, та призначити їй покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.
Не оспорюючи кваліфікацію дій та доведеність вини ОСОБА_8 у скоєнні злочину , прокурор вважає, що при звільненні обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням суд в достатній мірі не врахував, що злочин , скоєний ОСОБА_8 , є тяжким; обвинувачена раніше була судима у тому числі за скоєння тяжких злочинів; раніше ОСОБА_8 надавалась можливість для виправлення без ізоляції від суспільства з застосуванням покарань не пов`язаних з позбавленням волі ; звільнившись з місць позбавлення волі за ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 26 червня 2014 року ОСОБА_8 ,не бажаючи стати на шлях виправлення, через незначний проміжок часу знову вчинила новий тяжкий злочин.
Зазначене, на думку прокурора, свідчить про кримінальну спрямованість поведінки підсудної.
Крім того, судом не в повній мірі враховані обставини, які відповідно до ст.67 КК України обтяжують покарання, а саме: вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину.
Прокурор вважає, що за таких обставин посилання у вироку суду на позитивну характеристику ОСОБА_8 в побуті, її щире каяття, не можуть бути підставою для застосування ст.75 КК України, без врахування конкретних обставин його вчинення, характеристики особи обвинуваченої, яка раніше судима, не працює, у відношенні дітей: ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_12 та ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_4 , позбавлена батьківських прав, що також вказує на антисоціальній спосіб життя.
Звільнення ОСОБА_8 від відбування покарання з випробуванням, на думку прокурора, не відповідає загальним засадам призначення покарання, принципам законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Таке покарання не є достатнім і необхідним для виправлення ОСОБА_8 та попередження вчинення нею нових злочинів.
Заслухавши доповідь судді; пояснення прокурора , який підтримав апеляційну скаргу; пояснення захисника та обвинуваченої , які заперечували проти її задоволення; перевіривши матеріали кримінального провадження , колегія суддів вважає , що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Дії обвинуваченого кваліфіковано правильно, висновки суду відносно фактичних обставин справи , які в суді першої інстанції не заперечувались і відносно яких відповідно до вимог ч.3 ст. 349 КПК України докази не досліджувались, колегія суддів на підставі ч.2 ст.394 та ч.1 ст.404 КПК України, не перевіряє.
Даючи оцінку доводам апеляційної скарги прокурора , колегія суддів враховує, що відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003р. «Про практику призначення судами кримінального покарання», рішення суду про звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням має бути належним чином мотивоване.
Як вбачається з вироку, суд зробив висновок про можливість виправлення обвинуваченої та звільнення її від відбування покарання з застосуванням ст. 75 КК України, враховуючи думку прокурора; позицію потерпілого, який не наполягав на призначенні суворого покарання; вік обвинуваченої; сімейний та матеріальний стан раніше судимої особи; обставини, що пом`якшують покарання у виді визнання провини та щирого каяття.
Колегія суддів не може погодитись з зазначеними висновками суду першої інстанції зважаючи на наступне. Як вбачається з письмової заяви потерпілого , останній не мав до обвинуваченої претензій матеріального характеру і при обрання покарання цілком покладався на розсуд суду (а.с.18, 39 т.3) Заяви потерпілого щодо можливості звільнення обвинуваченої від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України матеріали справи не містять.
Посилання суду на вік обвинуваченої також є необґрунтованим , оскільки обвинувачена 1986 р.н. не є неповнолітньою, або особою похилого віку.
Врахування судом як підстави для звільнення від відбування покарання сімейного та матеріального стану обвинуваченої раніше судимої особи, взагалі є безпідставним, оскільки сам суд у вироку навів дані про особу обвинуваченої з яких вбачається, що ОСОБА_8 неодноразово судима , не працює та позбавлена батьківських прав у відношенні чотирьох малолітніх дітей, які передані на піклування іншій родині, та вчинила злочин на ґрунті зловживанням алкоголем. Посилання суду що обвинувачена позитивно характеризується за місцем мешкання також не відповідають дійсності , оскільки характеристика , яка міститься в матеріалах справи свідчить лише про те, що за місцем реєстрації обвинувачена не мешкає (а.с.36 т.2)
Визнання обвинуваченою провини та щире каяття, які суд визнав обставинами , що пом`якшують покарання, з врахуванням тяжкості злочину та наявності обставин , що обтяжують покарання у виді рецидиву злочину та вчинення злочину у стані алкогольного сп`яніння, не є достатньою підставою для звільнення обвинуваченої від відбування покарання з випробуванням.
Відповідно до вимог ст.75 КК України суд може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи.
Відповідно до ст. 12 КК України, злочин , передбачений ч.1 ст. 121 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів проти життя та здоров`я особи. Дані про особу обвинуваченої свідчать про її стійку антисоціальну та кримінальну спрямованість. При цьому колегія суддів враховує, що ОСОБА_8 має дві непогашені судимості за вчинення корисних і тяжких злочинів. Обвинувачена вчинила новий злочин менш чім через рік після дострокового звільнення від покарання на підставі акта амністії. Як дані , що характеризують особу обвинуваченої колегія суддів також враховує, що раніше ОСОБА_8 ще тричі притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення тяжких корисних злочинів та злочину в сфері незаконного обороту наркотичних засобів. Хоча судимості за вчинення цих злочинів погашені , колегія суддів враховує , що суд неодноразово надавав ОСОБА_8 можливість довести своє виправлення без ізоляції від суспільства, двічі призначаючи покарання з застосуванням ст. 75 КК України а також штраф, незважаючи на скоєння нового злочину в період іспитового строку. (а.с.30-61 т.2).
З врахуванням зазначеного доводи апеляційної скарги прокурора щодо безпідставного звільнення обвинуваченої від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України є обґрунтованими.
Згідно ч.1 ст.420 КПК України неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання є підставою для скасування апеляційним судом вироку суду першої інстанції та ухвалення свого вироку.
Вивченням даних про особу обвинуваченої ОСОБА_8 встановлено, що вона раніше судима, на обліках у нарколога та психіатра не перебуває , не працює, формально характеризується за місцем реєстрації, одружена, позбавлена батьківських прав.
Відповідно до ст. 66 КК України, обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_8 , суд визнає визнання провини та щире каяття.
Відповідно до ст. 67 КК України обставинами , що обтяжують покарання є скоєння кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочину.
Призначаючи покарання , колегія суддів враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину , наведені вище дані про особу обвинуваченої , обставини які пом`якшують та обтяжують покарання, відсутність претензій з боку потерпілого і вважає необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_8 та попередження скоєння нею нових злочинів покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк.
Керуючись ст.ст. 405, 407, 420, 371, 373, 374 КПК України, колегія суддів, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Харківської області задовольнити.
Вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 7 травня 2015 року у відношенні ОСОБА_8 в частині призначеного покарання скасувати.

Призначити ОСОБА_8 покарання за ч.1 ст. 121 КК України у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання засудженій ОСОБА_8 рахувати з 11 січня 2016 року.

На підставі ч.5 ст. 72 КК України в ред.26.11.2015р. зарахувати в строк відбуття покарання ОСОБА_8 строк попереднього ув`язнення з 11 січня 2016 р. по 5 лютого 2016 р. включно з розрахунку один день попереднього ув`язнення за два дні позбавлення волі.

В іншій частині вирок Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 7 травня 2015 року залишити без змін.

Вирок набирає чинності з моменту його проголошення та може бути оскаржений в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуючий
Судді -