справа № 243/8925/15-к
провадження № 1-кп/243/64/2016
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 січня 2016 року м. Слов`янськ
Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретареві ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області (вул. Добровольського, 2 м. Слов`янськ Донецької області), обвинувальний акт із додатками № 0002112 за обвинуваченням
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаївка Донецької області, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, не одруженого, працюючого, мешкає за адресою : АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:
1) 15 липня 2010 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ч.
1ст. 185 КК України у виді 200 годин громадських робіт;
2) 07 жовтня 2011 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст. 71, ч.2 ст. 389 КК України у виді арешту строком на один місця п`ять днів. Звільнений у зв`язку з відбуттям строку покарання 05 квітня 2012 року;
3) 14 січня 2014 року Слов`янським міськрайонним судом Донецької області за ст.ст. 75,76, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, з випробуванням на строк 2 роки,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України,-

за участю:

прокурора ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
20 серпня 2015 року приблизно о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_3 знаходячись в районі вузлової лікарні на станції Слов`янськ, по вулиці Малогородській 142 міста Слов`янська Донецької області, побачив на землі медичний шприц з наркотичним засобом. В цей час у ОСОБА_3 виник намір на незаконне придбання особливо небезпечного наркотичного засобу для особистого вживання. Реалізуючи свій намір ОСОБА_3 вищевказаний шприц підняв з землі, тим самим здійснив незаконне придбання особливо небезпечного наркотичного засобу опій ацетильований масою 4,527 грамів ( в перерахунку на суху речовину маса становить 0,174 грами), без мети збуту. 20 серпня 2015 року о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_3 вказаний шприц з особливо небезпечним наркотичним засобом - опієм ацетильованим масою 4,527 грамів в перерахунку на суху речовину маса становить 0,174 грами) поклав у правий карман одягнутих на ньому брюк, тим самим незаконно придбав особливо небезпечний наркотичний засіб, після чого почав незаконно зберігати при собі для особистого вживання без мети збуту. 20 серпня 2015 року працівниками Слов`янського МВ ГУМВС України в Донецькій області, біля вузлової лікарні на станції Слов`янськ, по вул. Малогородській 142 міста Слов`янська Донецької області був зупинений ОСОБА_3 у якого під час огляду о 12 годині 50 хвилин в правому кармані одягнутих на нього брюк, виявлений та вилучений шприц з особливо небезпечним наркотичним засобом - опієм ацетильованим масою 4,527 грамів( в перерахунку на суху речовину маса становить 0,174 грами), який ОСОБА_3 незаконно придбав і зберігав для особистого вживання, без мети збуту.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину у висунутому обвинуваченні визнав повністю за обставин викладених у обвинувальному акті. Заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, у зв`язку із тим, він добровільно звернувся до лікувального закладу і пройшов курс лікування від наркоманії. Опіоїди ним вживалися протягом тривалого часу і він не вважав себе хворим, однак з часом, маючи на утриманні малолітніх дітей він став усвідомлювати згубність своїх дій як для себе так і по відношенню до своєї родини, що і стало підставою його звернення до лікарні. Обвинувачений усвідомлює протиправний характер своїх дій та щиро розкаявся у вчиненому.

Захисник ОСОБА_5 у судовому засіданні заявив клопотання щодо звільнення підзахисного від кримінальної відповідальності на підставі ч.4 ст. 309 КК України та просив суд його задовольнити його. Зазначив, що обвинувачений ОСОБА_3 перебуває на обліку у КЛПУ «Слов`янська центральна районна лікарня» з діагнозом розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів ще з 1997 року, що підтверджується відповідними медичними довідками, які містяться в матеріалах даного кримінального провадження. Отже його підзахисний страждає на наркоманію, і добровільно звернувся до лікувального закладу з метою лікування. Вказав, що ч.4 ст. 309 КК України не визначені жодні часові рамки такого звернення до лікувального закладу. Отже вважає, що є всі підстави для звільнення його підзахисного від кримінальної відповідальності.

Прокурор у судовому засіданні категорично заперечував проти задоволення даного клопотання обвинуваченого ОСОБА_3 , оскільки на його думку, звернення обвинуваченого до лікувальної установи саме у період судового провадження у даному кримінальному провадженні, є спробою ОСОБА_3 уникнути кримінальної відповідальності за скоєний злочин.

Положеннями ч. 2 ст. 314 КПК України передбачено, що у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, закрити провадження у випадку встановлення підстав, передбачених пунктами 4-8 частини першої або частиною другою статті 284 цього Кодексу.

Так, частиною 2 ст. 284 КПК України встановлено, що кримінальне провадження закривається судом, зокрема, у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.
Відповідно ч. 4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Отже, системний аналіз зазначених норм закону дозволяє суду дійти до висновку про невідкладність розгляду клопотання засудженого ОСОБА_3 та його захисника про звільнення його від кримінальної відповідальності, незважаючи на те, на якій стадії судового розгляду перебуває кримінальне провадження.

Як видно з п.2 Постанови Пленуму ВСУ № 12 від 23 грудня 2005 року « Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК ( 2341-14 ). Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК ( 1001-05, 1002-05, 1003-05 ) порядку відповідне судове рішення.

У зв`язку зі вимогами вказаних законодавчих актів та роз`ясненнями Пленуму ВСУ, судом досліджені матеріали досудового розслідування та матеріали, представлені під час судового розгляду, щодо перевірки наявності тієї обставини, що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК.

Крім безпосереднього визнання своєї вини, винність обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому діяння, ґрунтується також на доказах, досліджених у судовому засіданні.

Згідно із витягом з кримінального провадження №0002112, 21 серпня 2015 року, внесено відомості до ЄРДР, щодо вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України.

Згідно із протоколом огляду із фототаблицями від 20 серпня 2015 року, ОСОБА_6 добровільно надав для огляду свої особисті речі. Під час огляду було виявлено 5-ти мл. шприц з рідиною коричневого кольору заповнений на 4,8 мл. Вказаний шприц було вилучено.

Згідно із протоколом проведення слідчого експерименту із фототаблицями від 28 серпня 2015 року, ОСОБА_3 показав, що 20 серпня 2015року знаходився у м. Слов`янську, поблизу вузлової лікарні на станції Слов`янськ по вулиці Малогородській, де біля однієї зі споруд знайшов на землі шприц із наркотиками і вирішив їх вжити, однак, був затриманий співробітниками Слов`янського МВ УМВС України в Донецькій області

Згідно із висновками експертизи № 929 від 26 серпня 2015 року, надана на експертизу рідина масою 4,527 г. містить особливо небезпечний наркотичний засіб опій ацетильований. Маса опію ацетильованого в перерахунку на суху речовину становить 0,174 г.

Згідно із постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання від 28 серпня 2015 року, рідину масою 4,115 грам в шприці з полімерного матеріалу, визнано речовим доказом та передано до камери схову Слов`янського МВ ГУ МВС України в Донецькій області.

Сукупність наведених і оцінених судом доказів переконує в тому, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив незаконне придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, і його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 309 КК України.

За змістом п.12 Постанови Пленуму ВСУ № 12 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності», суди повинні враховувати, що в ряді норм Особливої частини КК ( 2341-14 ) (зокрема, ч. 2 ст. 111, ч. 2 ст. 114, ч. 3 ст. 175, ч. 4 ст. 212, ч. 2 ст. 255, ч. 5 ст. 258, ч. 6 ст. 260, ч. 3 ст. 263, ч. 4 ст. 289, ч. 4 ст. 307, ч. 4 ст. 309, ч. 4 ст. 311, ч. 3 ст. 369, ч. 4 ст. 401) передбачено спеціальні підстави звільнення від кримінальної відповідальності. У всіх зазначених випадках за наявності обставин, передбачених конкретною нормою закону, суд зобов`язаний звільнити відповідних осіб від кримінальної відповідальності.

Згідно із ч. 4 ст. 309 КК України, особа, яка добровільно звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування від наркоманії, звільняється від кримінальної відповідальності за дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Згідно із роз`ясненнями, що містяться в п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 26 квітня 2002 року Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, вирішуючи питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності з підстави, передбаченої ч.4 ст. 309 КК України, суду необхідно з`ясовувати, чи дійсно особа страждала на наркоманію і потребувала лікування від неї, чи дійсно вона звернулася до лікувального закладу і розпочала лікування добровільно, а не вимушено і чи дійсно ставить за мету вилікуватися від наркоманії, а не ухилитись у такий спосіб від кримінальної відповідальності за вчинений злочин.

За змістом норм, передбачених частиною 4 статті 309 КК ( 2341-14 ), особа може бути звільнена від кримінальної відповідальності незалежно від того, коли вона вчинила дії, які дають для цього підстави, але до закінчення судового слідства.

Аналіз чинного законодавства та роз`яснень Постанов Пленуму ВСУ дозволяє суду дійти до висновку, що ч. 4 ст. 309 передбачає спеціальну підставу звільнення від кримінальної відповідальності винної особи. Умовами такого звільнення є наявність вчинення особою правопорушення передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, наявність у особи діагнозу розлади психіки та поведінки пов`язані із вживанням наркотичних та/або психоактивних речовин(ред. МКБ-10, що відповідає редакції МКБ-9 наркоманія), добровільний характер звернення особи до лікувального закладу та початок лікування від наркоманії. При цьому закон не конкретизує поняття «медичний заклад», практично це можуть бути державні лікарні, диспансери, поліклініки, тощо, так і медичні центри, кабінети або інші установи недержавного сектору, але останні повинні бути зареєстровані у встановленому законом порядку. Суд також зазначає, що законодавцем не встановлено часових рамок із таким зверненням.

Судом досліджені медичні документи обвинуваченого, за якими дійсно останній перебуває на обліку у наркокабінеті за місцем проживання та наркологічному диспансері м. Слов`янська на обліку, як особа яка страждає на розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів з 04 листопада 1997 року(а.с.41).

Також, згідно із висновками акту судово-психіатричної експертизи № 878 від 28 грудня 2015 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є психічно здоровим, виявляє акцентуацію особистості за нестійким типом, ускладнену психічними та поведінковими розладами внаслідок вживання опіоїдів (ремісія 2 місяці). У період вчинення інкримінованого діяння за психічним станом міг у повному обсязі усвідомлювати свої дії та керувати ними.

У період вчинення інкримінованого діяння ОСОБА_3 не перебував у тимчасово-хворобливому стані (пат. афект, пат. оп`яніння, реакція «короткого замикання», сутінковий розлад свідомості, тощо), за психічним станом він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На даний час ОСОБА_3 повністю усвідомлює свої дії та керує ними. У застосуванні примусових заходів медичного характеру не потребує. Як особа схильна до вживання наркотичних речовин, має потребу у динамічному нагляді у нарколога за місцем перебування.

Як видно із відповідей та даних медичної амбулаторної картки хворого наркодиспансера, обвинувачений ОСОБА_3 дійсно звернувся добровільно до наркодиспансера м. Слов`янська з метою проходження курсу лікування від наркомании, був госпіталізований 07 жовтня 2015 року та пройшов такий курс лікування у період часу з 07 жовтня 2015 року по 29 жовтня 2015 року. При виписці ОСОБА_3 був встановлений діагноз: «Розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів. Синдром залежності»(а.с.33, 51). Суд зазначає, що такий діагноз підтверджений і висновками експертизи.

Виявлені у обвинуваченого розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, згідно із главою V «Психічні розлади та розлади поведінки» Міжнародної класифікації хвороб №10, за F-10 F-19, відноситься до категорії хвороб за кодом МКХ F11.8 «Інші психічні розлади та розлади поведінки внаслідок вживання опіоїдів. http://mkh10.com.ua/, що відповідає поняттю «наркоманія» за МКБ-9.

Сукупний аналіз досліджених у судовому засіданні медичних документів та висновку експертизи дає суду можливість дійти до висновку, що обвинувачений дійсно потребував лікування від наркоманії. При цьому, суд приймає до уваги пояснення обвинуваченого з приводу того, що раніше він ніколи не звертався до лікувального закладу з метою лікування, тому що вважав, що у нього відсутня залежність від наркотиків, оскільки у нього не було синдрому відміни, але згодом він зрозумів, що така залежність є, у зв`язку з цим, вирішив звернутися до лікувального закладу, крім того на це його надихнуло також і те, що він працює має на утриманні двоє дітей, один з яких з особливостями, оскільки такі його показання не містять внутрішніх протиріч, та підтверджуються медичними документами, дослідженими у судовому засіданні, а також даними міського наркологічного диспансеру, за якими видно, що обвинувачений дійсно добровільно звернувся до лікувального закладу, та має розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, висновком судової психіатричної експертизи.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для звільнення ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності відповідно ч.4 ст. 309 КК України, оскільки останній винен у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, страждає на розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, у зв`язку з чим потребує лікування від наркоманії, добровільно звернувся до лікувального закладу і розпочав та пройшов курс лікування від наркоманії.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно ст. 100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. 309 КК України , 100, 284-289, 314, 315 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Звільнити ОСОБА_3 від кримінальної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 309 КК України, на підставі ч. 4 ст. 309 КК України, у зв`язку із добровільним зверненням ОСОБА_3 до лікувального закладу і початком лікування від наркоманії.

Кримінальне провадження № 0002112 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України - закрити.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_3 не обирався.

Речові докази:

рідину масою 4,115 грамів в шприці з полімерного матеріалу, яку визнано речовим доказом в кримінальному провадженні №0002112, згідно із постановою від 28 серпня 2015 року, та передано до камери схову Слов`янського МВ ГУ МВС України в Донецькій області згідно із квитанцією № 210, порядковий номер 210, номер книги обліку речових доказів 331, після вступу ухвали в законну силу знищіти.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Апеляційного суду Донецької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Повний текст ухвали проголошений о 14 год. 00 хв. 20 січня 2016 року

Головуючий - суддя : ОСОБА_1