Дата документу Справа № 1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадж. №11сс/778/755/14 Доповідач 2 інст. ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Запорізької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула 02 грудня 2014 року у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя матеріали справи за апеляційною скаргою прокурора на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 листопада 2014 р. про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання ОСОБА_6 під вартою на домашній арешт відносно

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Мелітополь, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263 КК України,

Учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_7 ,

слідчий ОСОБА_8 ,

підозрюваний ОСОБА_6 ,

захисник ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі прокурор, вказуючи на незаконність та необгрунтованість ухвали слідчого судді, необгрунтованість викладених в ній підстав для відмови в задоволенні клопотання слідчого про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою, недостатність обраного запобіжного заходу для запобігання наявним у справі ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного, просить ухвалу скасувати, ухвалити нову, якою задовольнити клопотання слідчого про продовження стоку тримання ОСОБА_6 під вартою і продовжити строк його тримання до чотирьох місяців.

Як вбачається з матеріалів провадження, органами досудового розслідування ОСОБА_6 підозрюється у придбанні, зберіганні та збуті вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу, тобто у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 263 КК України.

Так, на початку вересня 2014 року, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою збуту вогнепальної зброї, знаходячись біля магазину з торгівлі квітами, розташованому по вул. Кірова в м. Мелітополь Запорізької області, без передбаченого законом дозволу, придбав у ОСОБА_10 за 1 300 доларів США пістолет-кулемет «Sa-26», який згідно висновку експерта № 420/ЗТ від 01.10.2014 року є вогнепальною, автоматичною зброєю, калібру 7,62x25 мм, виготовлений заводським способом, придатним до стрільби.

Продовжуючи свої злочині дії, ОСОБА_6 , без передбаченого законом дозволу, зберігав вказану вогнепальну зброю у салоні свого автомобіля марки «Опель», моделі «Вектра», державний номерний знак « НОМЕР_1 ».

03 вересня 2014 р., приблизно о 11 годині, ОСОБА_6 , знаходячись в салоні зазначеного автомобіля, який було припарковано по вул. 50 років Перемоги в м. Мелітополь Запорізької області, без передбаченого законом дозволу, збув раніше придбаний пістолет-кулемет «Sa-26» ОСОБА_11 за грошову винагороду у розмірі 1 500 доларів США.

Крім цього, на початку весни 2014 року, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою збуту вибухових речовин, знаходячись біля селища Новобогданівка, Мелітопольського району, Запорізької області, шляхом присвоєння знайденого, без передбаченого законом дозволу, придбав згідно висновку експерта № 128 від 18.09.2014 року 2 корпуси бойових ручних оборонних осколкових гранат Ф-1, промислового виготовлення, які містять в собі заряди вибухової речовини бризантної дії тринітротолуол (тротил) вагою 50-56 г кожний та 2 корпуси бойових ручних наступальних осколкових гранат РГД-5, промислового виготовлення, які містять в собі заряди вибухової речовини бризантної дії тринітротолуол (тротил) вагою 100-115 г.

Продовжуючи свої злочині дії, ОСОБА_6 , без передбаченого законом дозволу зберігав вказані корпуси гранат з вибуховою речовиною у своєму гаражі, розташованому за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, вул. Шмідта, 26.

09 вересня 2014 р., приблизно о 14 годині 38 хвилині, ОСОБА_6 , знаходячись у салоні свого автомобіля марки «Опель», моделі «Вектра», державний номерний знак « НОМЕР_1 », який було припарковано на стоянці поряд з будівлею Мелітопольського міського суду Запорізької області за адресою: м. Мелітополь, вул. Шмідта, 11, без передбаченого законом дозволу, збув раніше придбані корпуси гранат з вибуховою речовиною ОСОБА_11 за грошову винагороду у розмірі 800 гривень.

Також, 10 вересня 2014 р., в ранковий час, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою збуту вогнепальної зброї та бойових припасів, знаходячись в салоні свого автомобіля марки «Опель» моделі «Вектра», державний номерний знак « НОМЕР_1 », який було припарковано біля будинку № 38 по вул. Карла Маркса в м. Мелітополь Запорізької області, без передбаченого законом дозволу, придбав у ОСОБА_12 за 1600 доларів США автомат АКС-74 з маркуванням НОМЕР_2 , який згідно висновку експерта № 410/ЗТ від 16.09.2014 року є вогнепальною, автоматичною зброєю, калібру 5,45x39 мм, виготовлений промисловим способом, придатним до стрільби, та магазин до автомату АКС-74, який було споряджено 8 патронами калібру 5,45 мм і 22 мисливськими патронами калібру 5,45x39 мм. які згідно вказаного висновку експерта є бойовими припасами і придатні до стрільби.

Продовжуючи свої злочині дії, ОСОБА_6 , без передбаченого законом дозволу, зберігав вказану вогнепальну зброю та бойові припаси у салоні свого автомобіля марки «Опель», моделі «Вектора», державний номерний знак « НОМЕР_1 ».

10 вересня 2014 р., приблизно о 10 годині 40 хвилині, ОСОБА_6 , знаходячись в салоні зазначеного автомобіля, який було припарковано по вул. 50 років Перемоги в м. Мелітополь Запорізької області, без передбаченого законом дозволу, збув раніше придбаний автомат АКС-74 та магазин з бойовими припасами, ОСОБА_11 за грошову винагороду у розмірі 1 800 доларів США

Окрім цього, 19 вересня 2014 року, ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою збуту вогнепальної зброї, бойових припасів, знаходячись в салоні автомобіля марки «Опель» моделі «Вектра», державний номерний знак « НОМЕР_1 », який було припарковано біля будинку № 38 по вул. Карла Маркса в м. Мелітополь Запорізької області, без передбаченого законом дозволу, придбав у ОСОБА_12 за 1600 доларів США і 500 гривень наступне:

два автомати АКС-74 У з маркуванням № НОМЕР_3 та № НОМЕР_4 , які згідно висновку експерта № 421/ЗТ від 03.10.2014 року є вогнепальною, автоматичною зброєю, калібру 5,45 мм, виготовлені заводським способом, придатні до стрільби;

два магазини з патронами калібру 5,45 мм у кількості 30 штук у кожному та окремо у картонних коробках 90 патронів калібру 5,45 мм, які згідно вищезазначеного висновку експерта є бойовими припасами, придатними до стрільби, всього 150 патронів калібру 5,45 мм.

Продовжуючи свої злочині дії, ОСОБА_6 , без передбаченого законом дозволу, зберігав вказану вогнепальну зброю та бойові припаси у .салоні свого автомобіля марки «Опель», моделі «Вектра», державний номерний знак « НОМЕР_1 ».

19 вересня 2014 р., приблизно о 11 годині, ОСОБА_6 , знаходячись в салоні зазначеного автомобіля, який було припарковано біля будинку № 20 по вул. 50 років Перемоги в м. Мелітополь Запорізької області, без передбаченого законом дозволу, збув раніше придбані автомати АКС-74 У та бойові припаси ОСОБА_11 за 3 400 доларів США, після чого був затриманий співробітниками СБ України.

20 вересня 2014 р. о 15 год. 00 хв. ОСОБА_6 був затриманий в порядку ст. 208 КПК України ст. слідчим СВ УСБУ в Запорізькій області.

Цього ж дня о 15 год. 30 хв. ОСОБА_6 був повідомлений про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України і допитаний в якості підозрюваного.

22 вересня 2014 р. ухвалою слідчого судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя щодо ОСОБА_6 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 20 листопада 2014 р з одночасним визначенням розміру застави в сумі 720 грн.

07 листопада 2014 р. відомості щодо факту збуту ОСОБА_6 пістолету-кулемету «Sa-26» ОСОБА_11 , що мав місце 03 вересня 2014 р. були внесені до ЄРДР під №0000366; відомості щодо факту збуту 09 вересня ОСОБА_6 2-х корпусів бойових ручних оборонних осколкових гранат Ф-1 та 2-х корпусів бойових ручних наступальних осколкових гранат РГД-5 були внесені до ЄРДР під №0000367; відомості щодо факту збуту 09 вересня 2014 р. ОСОБА_6 ОСОБА_11 автомата АКС-74 та магазину з бойовими припасами у кількості 30 шт. калібру 5,45 внесені до ЄРДР під № 0000365.

17 листопада 2014 р. кримінальні провадження № 0000365, №0000366, №0000367, № 000088 були об`єднані в одне кримінальне провадження під № 0000088.

07 листопада 2014 р. ОСОБА_6 вручено письмове повідомлення про зміну підозри у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України.

13 листопада 2014 р. постановою заступника прокурора запорізької області строк досудового розслідування в кримінальному провадженні №0000088 продовжено до 4 місяців до 20 січня 2015 року.

14 листопада 2014 року старший слідчий СУ ГУМВС України в Запорізькій області звернуся до суду з клопотанням про продовження строку тримання ОСОБА_6 під вартою, мотивуючи обґрунтованістю підозри ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень та її підтвердження доказами наявними в матеріалах провадження, неможливістю закінчити досудове розслідування до закінчення строку дії попередньої ухвали про тримання під вартою, в зв`язку з необхідністю проведення ряду слідчих та процесуальних дій, а також наявністю ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, які не зменшились просив продовжити строк тримання ОСОБА_6 під вартою до 4-х місяців.

Відмовляючи в задоволенні клопотання слідчого слідчий суддя вказав на його невідповідність вимогам ч. 3 ст. 199 КПК України, а саме: на відсутність викладу обставин, які перешкоджають вчасно завершити досудове розслідування та позбавляють слідчого можливості провести вказані у клопотанні слідчі дії, а також обгрунтування можливих перешкод для завершення досудового розслідування. Крім того, визнавши обгрунтованість та доведеність підозри ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 263 КК України та наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, слідчий суддя вказав на не доведення слідчим та прокурором недостатності застосування до підозрюваного більш м`якого запобіжного заходу для запобігання ризикам та забезпечення належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 , з урахуванням позитивних відомостей щодо особистості підозрюваного, прийшов до висновку про доцільність та достатність застосування до підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з 18 год. до 08.год. з визначенням обов`язків, передбачених ст. 194 КПК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав вимоги апеляційної скарги, підозрюваного ОСОБА_6 та його захисника, які заперечили доводи апеляційної скарги перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Доводи, викладені прокурором в апеляційній скарзі, про незаконність ухвали слідчого судді є безпідставними.

Розглядаючи клопотання слідчого про продовження строку тримання під вартою для прийняття законного та обґрунтованого рішення, в порядку ст. 199 КПК України, слідчий суддя повинен з`ясувати всі обставини, які передбачають підстави для застосування цього запобіжного заходу та умови, за яких таке продовження можливе.

Як встановлено колегією суддів, зазначені вимоги закону слідчим суддею дотримані.

Встановивши відсутність доведеності неможливості застосування до підозрюваного іншого більш м`якого запобіжного заходу, слідчим суддею розглянуто питання про застосування альтернативного запобіжного заходу, що є необхідною умовою як для застосування виняткового запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, так і продовження строку тримання, що виходить з положень ст. ст. 183, 199 КПК України.

Відповідно до ч. 5 ст. 199 КПК України, слідчий суддя зобов`язаний відмовити у продовженні строку тримання під вартою, якщо прокурор, слідчий не доведе, що обставини, зазначені у частині третій цієї статті, виправдовують подальше тримання підозрюваного, обвинуваченого під вартою.

Вирішуючи питання про продовження строку тримання особи під вартою, необхідно враховувати вимоги п.п.3, 4 ст.5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ч.2 ст. 8 КПК України, є частиною національного законодавства.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини та закріпленою ст. 12 КПК України однією з засад кримінального провадження - обмеження права особи на свободу і особисту недоторканність можливе лише у передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, в контексті статті 5 Конвенції про захист прав людини національні органи повинні привести достатні підстави для взяття особи під варту, а суди розглянути можливість застосування альтернативних запобіжних заходів.

В силу ст.ст. 131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду.

У суді апеляційної інстанції слідчий зазначив, що раніше заявлені ризики відносно ОСОБА_6 та необхідність застосування до підозрюваного запобіжного заходу у виді тримання під вартою, на даний час, є неактуальними.

Слідчий підтвердив, що з часу зміни ОСОБА_6 запобіжного заходу на домашній арешт, останній обраний запобіжний захід не порушував, на виклики слідчого з`являвся.

Обставини недостатності застосування до ОСОБА_6 іншого запобіжного заходу та обставини, що виправдовують подальше тримання підозрюваного під вартою, з огляду на відомості щодо особистості підозрюваного, його ставлення до інкримінованих йому злочинів та вище наведених пояснень слідчого щодо належної процесуальної поведінки ОСОБА_6 , не встановлені.

При визначенні альтернативного виду запобіжного заходу, районним судом враховані ті обставини, що підозрюваний має міцні соціальні зв`язки, а саме має постійне місце проживання, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимий, займається підприємницькою діяльністю, що вказує на вкрай невисоку ймовірність неналежної процесуальної поведінки підозрюваного, запобігання чому може бути досягнуто шляхом застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.

Крім того, на час розгляду апеляційної скарги на ухвалу слідчого судді виникли підстави, які свідчать про зменшення вказаних ризиків. Як пояснив у судовому засіданні слідчий, орган досудового розслідування провів у кримінальному провадженні значний обсяг слідчих та процесуальних дій, а тому колегія знаходить встановлені ризики такими, що значно зменшились.

З урахуванням викладених обставин, колегія суддів не вбачає порушення слідчим суддею вимог ст. 199 КПК України, оскільки правильність висновків слідчого судді підтвердилися в суді апеляційної інстанції.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що підстав для задоволення апеляційної скарги прокурора не має, в ухвалі слідчий суддя врахував усі вимоги кримінального процесуального закону та обґрунтовано відмовив у продовженні строку тримання ОСОБА_6 під вартою, застосувавши інший вид запобіжного заходу.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 листопада 2014 року про зміну запобіжного заходу у вигляді тримання підозрюваного ОСОБА_6 під вартою на домашній арешт, залишити без змін.

Ухвала є остаточною, набирає законної сили з моменту її оголошення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

С у д д і:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4