Провадження № 1-кп/756/893/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 листопада 2015 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4 , законного представника неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6 , представника ССД Оболонької РДА м. Києва ОСОБА_7 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такої, що народилася у м. Києві, громадянки України, українки, учениці 11-а класу спеціалізованої школи №89, не працюючої, незаміжньої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимої,

що обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.185 КК України.

Судовим слідством Оболонський районний суд міста Києва, -

В С Т А Н О В И В:
29 серпня 2015 року біля 19 год. 00 хв. ОСОБА_4 , перебувала за адресою: м. Київ, пр. Оболонський, 1-Б, в ТРЦ «Дрім Таун», в приміщенні магазину «Страдіваріус», що належить ТОВ «Страдіваріус Україна». В цей момент у неї виник намір, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме жіночого светра білого кольору, артикул №4970/424/004, вартістю 479 грн. 20 коп. (без ПДВ).

Реалізуючи свій, вищезазначений намір, ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, для власного збагачення, взяла з полиці в приміщенні магазину жіночий светр білого кольору та направилась до примірочної кабіни.

Далі, ОСОБА_4 зайшла до примірочній магазину, де впевнившись, що за її діями ніхто із сторонніх осіб не спостерігає, руками від`єднала із вищевказаного светра захисні кліпси та бірку, після чого помістила светр до своєї сумки із якою вона прийшла до магазину.

Продовжуючи вчиняти дії, спрямовані на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 , тримаючи при собі светр за який вона не розрахувалася, пішла до виходу із магазину та вийшла за межі магазину внаслідок чого спрацювала магнітна рамка сигналізації та остання була зупинена працівниками охорону, а викрадене майно було вилучене, у зв`язку з чим, ОСОБА_4 не змогла свій намір довести до кінця, з причин, які не залежали від її волі.

Внаслідок вчинення кримінального правопорушення, у разі доведення його до кінця, ОСОБА_4 могла б спричинити ТОВ «Страдіваріус Україна» матеріальну шкоду на загальну суму 479 грн. 20 коп. (без ПДВ).

Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою провину у пред`явленому обвинуваченні визнала повністю, щиро покаялася, підтвердила обставини вчинення злочину, викладені вище, та при цьому показала, що 29 серпня 2015 року біля 19 год. 00 хв. вона перебувала в приміщенні магазину «Страдіваріус», що розташований у ТРЦ «Дрім Таун» за адресою: м. Київ, пр. Оболонський, 1-Б, і в неї виникло бажання викрасти светр, який їй сподобався, а грошей на той час у неї не було.

Тоді вона, ОСОБА_4 , взяла светр та направилась до примірочної кімнати. Перебуваючи в примірочній кімнаті вона переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, руками від`єднала із светра захисну кліпсу і бірку та помістила светр до своєї сумки із якою вона прийшла до магазину.

Після чого вона вийшла за лінії кас магазину, де її затримали працівники охорони магазину та вилучили у неї викрадений товар.

Враховуючи те, що обвинувачена та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.

За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 вчинила закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), але злочин не закінчила з причин, які не залежали від її волі, а відповідно, такі її дії суд кваліфікує за ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_4 покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченої, а саме те, що вона є неповнолітньою, відсутність у неї життєвого досвіду, що станом на час розгляду справи є не судимою, дала в суді негативну оцінку своїм діям, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, має позитивну активну життєву позицію, намагається встати на шлях виправлення. Враховує суд і відсутність претензій до обвинуваченої з боку представника потерпілого.

Обставинами, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , суд, у відповідності до вимог ст. 66 КК України, визнає її щире каяття, вчинення злочину неповнолітньою, добровільне відшкодування завданої шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 , у відповідності до вимог ст. 67 КК України, на час розгляду справи не встановлено.

В судовому засіданні захисником неповнолітньої обвинуваченої було підтримано клопотання прокурора про звільнення обвинуваченої від покарання та застосування до неї примусових заходів виховного характеру у вигляді передання її під нагляд матері.

Інші учасники кримінального провадження, кожен окремо, не заперечували по суті проти задоволення заявленого клопотання. Крім того, представник служби у справах дітей суду з даного приводу зазначила, що враховуючи особу обвинуваченої, її характеристики, негативну оцінку нею свого вчинку, наявність необхідних умов для виховання та навчання, ОСОБА_4 може бути звільненою від кримінального покарання с застосуванням до неї заходів виховного характеру.

Законний представник неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_9 пояснила суду, що вона має вплив на дитину та здатна забезпечити виконання покладених на неї обов`язків.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, враховуючи спосіб життя обвинуваченої, матеріальний стан її родини, суд вважає за необхідне у даному конкретному випадку призначити покарання ОСОБА_4 , передбачене санкцією ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді громадських робіт.

Таким чином, аналізуючи все наведене вище у своїй сукупності, суд приходить до висновку про те, що на момент постановлення вироку внаслідок щирого розкаяння та подальшої бездоганної поведінки ОСОБА_4 не потребує реального застосування покарання, а відповідно знаходить правові підстави для звільнення відповідно до ч.1 ст.105 КК України неповнолітньої від покарання із застосуванням до неї примусових заходів виховного характеру у вигляді передання її під нагляд матері ОСОБА_5 , яка буде сприяти її виправленню та вихованню, оскільки саме таке рішення, на думку суду, є в даному випадку справедливим, а також необхідним і достатнім для сприяння її виправленню та попередження вчинення нею нових правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, ст.ст. 50, 65, 103, 105 КК України, ст. ст. 368, 373-376, 484, 485, 487 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:
ОСОБА_10 визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України, за якою призначити їй покарання у виді громадських робіт на строк 30 годин.

На підставі ст. 105 КК України звільнити ОСОБА_10 від призначеного покарання у виді громадських робіт і застосувати до неї примусові заходи виховного характеру у виді передання її до досягнення нею вісімнадцятирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , під нагляд матері ОСОБА_5 .
Речові докази по справі, що знаходяться на відповідальному зберіганні ТОВ «Страдіваріус Україна» - жіночий светр, артикул №4970/424/004, - передати ТОВ «Страдіваріус Україна» для використання за належністю.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суду м. Києва шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1