АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/1390/15 Справа № 209/280/13- к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
01 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні, в залі апеляційного суду, матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000095 від 03 грудня 2012 року, відносно обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України,

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, який зареєстрований по АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за апеляційними скаргами представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 та прокурора ОСОБА_9 у кримінальному провадженні на вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 18 травня 2015 року, за участю прокурора ОСОБА_10 , обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника ОСОБА_11 ,потерпілого ОСОБА_7 , представника потерпілого адвоката ОСОБА_8 .

В апеляціях:

- представник потерпілого, не оскаржуючи правильність встановлених судом фактичних обставин провадження, просить вирок суду скасувати через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, та ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому покарання у виді 5 років позбавлення волі. На переконання адвоката, звільняючи ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, суд першої інстанції в достатній мірі не врахував підвищену суспільну небезпеку скоєного обвинуваченим кримінального правопорушення, та тяжких наслідків втрати потерпілим зору на ліве око. Крім того, суд залишив поза увагою й те, що потерпілий втратив роботу та можливість забезпечувати себе та сім`ю, а обвинувачений шкоду останньому не відшкодував;

- прокурор, не оскаржуючи правильність встановлених судом фактичних обставин провадження, просить вирок суду скасувати через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, та ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому покарання у виді 5 років позбавлення волі. Обґрунтовуючи заявлені вимоги, прокурор наводить доводи, аналогічні за змістом тим, що зазначені в апеляції представником потерпілого. Поряд з цим, прокурор вказує на те, що при винесенні рішення судом не було враховано думку потерпілого.

Вироком Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 18 травня 2015 року ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років.

На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_6 звільнено від відбування призначеного йому покарання з випробування строком 3 роки та покладено на нього обов`язки, передбачені п.п. 2-4 ч. 1 ст. 76 КК України.

ОСОБА_6 визнано винуватим у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення за наступних обставин.

01 травня 2012 року, приблизно о 01.00 годині, ОСОБА_6 біля під`їзду будинку АДРЕСА_3 , використовуючи малозначний привід, затіяв словесний конфлікт з ОСОБА_7 і ОСОБА_12 , які перебували у стані алкогольного сп`яніння.

У процесі конфлікту ОСОБА_6 , на ґрунті неприязних стосунків, що виникли в результаті взаємних образ, маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , наніс декілька ударів кулаками в обличчя, в тому числі область лівого ока ОСОБА_7 , чим завдав йому згідно висновку судово-медичної експертизи № 1229-Е від 17 грудня 2012 року тілесні ушкодження, що відносяться до категорії легких, а також тяжких, які спричинили розлад здоров`я, пов`язаний зі стійкою втратою працездатності не менш ніж на одну третину.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, думку прокурора, що підтримує державне обвинувачення у суді апеляційної інстанції, який підтримав апеляції прокурора у кримінальному провадженні та представника потерпілого, доводи обвинуваченого та його захисника, які заперечували проти задоволення апеляцій, міркування представника потерпілого, який підтримав свою апеляцію та апеляцію прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляція прокурора та представника потерпілого підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з апеляційних скарг, висновок суду про винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, за обставин, встановлених судом і викладених у вироку, прокурор та представник потерпілого не оспорюють.

Порушень кримінального процесуального закону під час встановлення фактичних обставин кримінального провадження, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винуватість обвинуваченого та на кваліфікацію його дій, колегією суддів не виявлено.

Відповідно до ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Надаючи оцінку доводам прокурора та представника потерпілого, наведеним в апеляціях про неправильне застосування судом першої інстанції закону України про кримінальну відповідальність, колегія суддів вважає, що останні є обґрунтованими та заслуговують на увагу.

Відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Згідно з ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а

також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

При вирішенні питання про застосування ст. 75 КК України суд має належним чином досліджувати й оцінювати всі обставини, які мають значення для кримінального провадження та застосовувати вказані вимоги закону лише в тому разі, коли для цього є умови й підстави, про що у судовому рішенні мають бути наведені докладні мотиви.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції вказаних вимог закону не дотримав.

Так, при визначенні виду та розміру покарання, суд виходив зі ступеня тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особи обвинуваченого, який раніше не судимий, не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, офіційно працевлаштований, позитивно характеризується за місцем проживання, позитивно характеризувався проходячи військову службу в армії (в березні 2012 року).

В якості обставин, що пом`якшують покарання, суд визнав щире каяття, часткове відшкодування завданої шкоди, визнання цивільного позову та готовність повністю відшкодувати завдану шкоду, а також віктимну поведінку потерпілого, яка сприяла вчиненню відносно нього злочину.

Обставин, що обтяжують покарання судом встановлено не було.

Разом з тим, з урахуванням обставин вчинення злочину та його тяжкості, особи обвинуваченого та обставин, що пом`якшують покарання, суд дійшов висновку про можливість звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Надаючи оцінку встановленим судом обставинам, колегія суддів не вважає їх достатніми для звільнення обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, а тому доводи, зазначені в апеляціях заслуговують на увагу.

Так, на переконання колегії суддів, суд не надав належної оцінки тій обставині, що неправомірні дії обвинуваченого спричинили тяжкі та непоправні наслідки у виді втрати потерпілим зору на око.

Іншою підставою визнати вирок суду несправедливим в частині призначеного обвинуваченому покарання є також й те, що при ухваленні вироку суд не врахував думку потерпілого, який наполягав на призначенні обвинуваченому покарання реально.

Поряд з цим, суд не врахував й те, що обвинувачений відшкодував завдану злочином шкоду потерпілому лише частково.

При цьому, колегія суддів вважає, що визнання обвинуваченим цивільного позову і готовність відшкодувати шкоду, а також поведінка потерпілого та інші враховані судом першої інстанції обставини в своїй сукупності є підставою призначення покарання обвинуваченому в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією статті 121 КК України.

Згідно ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як обвинуваченим так і іншими особами.

Таким чином, на думку колегії суддів, суд першої інстанції при винесенні вироку не врахував вимоги ст.ст. 50, 65, 75 КК України, внаслідок чого призначив обвинуваченому покарання із застосуванням ст. 75 КК України, яке не відповідає ступеню тяжкості та особі обвинуваченого.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі необхідності застосування більш суворого покарання.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів приходить до висновку про те, що вирок суду в частині призначеного покарання належить скасувати та призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 1 ст. 121 КК України .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів ,
У Х В А Л И Л А :
Апеляційні скарги представника потерпілого ОСОБА_7 адвоката ОСОБА_8 та прокурора ОСОБА_9 у кримінальному провадженні задовольнити.

Скасувати вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 18 травня 2015 року в частині призначеного ОСОБА_6 покарання.

Призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у виді 5 років позбавлення волі.

В іншій частині вирок Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 18 травня 2015 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Строк відбування покарання відраховувати з дня фактичного затримання ОСОБА_6 .

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення, але може бути оскаржений в касаційному порядку до Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ впродовж трьох місяців з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Судді апеляційного суду :
____________ ________________ ____________ ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4