Справа № 163/15/16-к
Провадження № 1-кп/163/11/16
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2016 року Любомльський районний суд Волинської області в складі головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в місті Любомль кримінальне провадження №0000467 про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Локачі Волинської області, що проживає по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, середньої освіти, неодруженого, непрацюючого, невійськовозобов`язаного, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України,
в с т а н о в и в :
Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він 20.10.2015 року о 11 годині 50 хвилин, слідуючи з Республіки Польща в Україну через пункт пропуску для міжнародного автомобільного сполучення «Ягодин», що в селі Старовойтове Любомльського району Волинської області, автомобілем «Опель Вектра», номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , під час паспортного контролю пред`явив працівникам прикордонного наряду відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 завідомо підроблене доручення на право керування даним транспортним засобом, видане на ім`я ОСОБА_6 .
Крім цього, того ж дня близько 10 години ОСОБА_4 з метою подальшого використання надав завідомо підроблене доручення на право керування автомобілем «Опель Вектра», номер кузова НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , ОСОБА_7 , який, не будучи обізнаним про підробку, пред`явив це підроблене доручення під час паспортного контролю працівникам прикордонного наряду відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_2 » ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Дії ОСОБА_4 кваліфіковано за ч.4 ст.358 КК України.

У суд обвинувальний акт надійшов з угодою між обвинуваченим та прокурором Любомльського відділу Ковельської місцевої прокуратури про визнання винуватості.

Згідно із цією угодою ОСОБА_4 повністю визнає вчинення інкримінованого йому злочину за фактичними обставинами в межах оголошеної підозри.

В угоді сторони підтверджують, що ознайомлені з наслідками укладення даної угоди та наслідками її невиконання.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угоди ОСОБА_4 буде призначене покарання за ч.4 ст.358 КК України у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень.

Розглядаючи питання про затвердження угоди, суд виходить з наступного.

За інкримінованим обвинуваченням ОСОБА_4 в підготовчому засіданні визнав себе винуватим повністю.

Злочин, у вчиненні якого обвинувачений визнав себе винуватим, віднесений до категорії невеликої тяжкості. Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.4 ст.358 КК України.

Судом встановлено, що обвинувачений цілком розуміє положення ч.4 ст.474 КПК України, в тому числі, щодо права на судовий розгляд та щодо обмежень у правах, а також усвідомлює наслідки невиконання угоди відповідно до ст.476 КПК України.

Судом встановлено, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Про це заявив в судовому засіданні обвинувачений, а також свідчать вивчені судом матеріали кримінального провадження. Скарги сторонами під час досудового розслідування не подавались.

Таким чином, судом встановлено, що умови угоди відповідають положенням ст.472 КПК України, не суперечать іншим вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

В підготовчому засіданні прокурор вважає за необхідне затвердити угоду, обвинувачений, його захисник проти цього не заперечують і погодились на призначення узгодженого покарання.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди.

Підроблені доручення як речові докази згідно зі ст.100 КПК України слід залишити при матеріалах кримінального провадження. Долю вилучених органом досудового автомобілів та свідоцтв про їх реєстрацію слід віднести до компетенції цього органу, оскільки вони не є засобом, знаряддям чи предметом передбаченого ч.4 ст.358 КК України злочину та з огляду на можливе вчинення щодо них порушення митних правил.

Судові витрати згідно із ст.124 КПК України слід покласти на обвинуваченого.

Запобіжний захід щодо обвинуваченого не обирався, клопотання про обрання такого заходу сторонами не заявлено.

Керуючись ст.ст.314, 373, 374, 474, 475 КПК України, суд

у х в а л и в :

Угоду про визнання винуватості від 24.12.2015 року у кримінальному провадженні №0000467, укладену прокурором Любомльського відділу Ковельської місцевої прокуратури та підозрюваним ОСОБА_4 , затвердити.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.358 КК України, і за цим законом призначити йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 850(вісімсот п`ятдесят) гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 в користь держави 491(чотириста дев`яносто одну) гривню 04 копійки судових витрат на проведення судових технічних експертиз документів.

Речові докази : підроблені доручення, що зберігаються в матеріалах кримінального провадження, залишити при справі;

вирішення питання про долю автомобілів «Опель Вектра», номер кузова НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 , «Опель Вектра», номер кузова НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 , та свідоцтв про їх реєстрацію, які передані на зберігання Волинській митниці ДФС, віднести до компетенції Любомльського ВП ГУНП у Волинській області.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до Апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів із дня його проголошення через Любомльський районний суд.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Головуючий : суддя ОСОБА_1