Справа №195/1491/15-к
1-кп/195/150/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2015 року смт.Томаківка Дніпропетровської області
Томаківський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду смт.Томаківка матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000582 від 30.09.2015 р., стосовно обвинуваченого ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Запоріжжя Запорізької області, з середньою освітою, не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 КК України
В С Т А Н О В И В:

27.09.2015 р. приблизно о 21.00 год. ОСОБА_4 знаходився за місцем мешкання своєї знайомої ОСОБА_6 , яка проживає разом зі своїм батьком - ОСОБА_5 , а саме - у будинку АДРЕСА_2 , де в нього виник злочинний умисел на таємне викрадення мобільного телефону та електропилки, що належать ОСОБА_5 , та знаходилися у вказаному житловому будинку.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_4 в цей же день, тобто 27.09.2015 року, приблизно о 21.00 годині, знаходячись у будинку АДРЕСА_2 , будучи впевненим, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, переконавшись, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 сплять та не бачать його злочинних дій, шляхом вільного доступу, таємно викрав майно ОСОБА_5 , а саме - мобільний телефон марки «НТС» Wildfire S, модель: А510е вартістю 616 грн. 66 коп., який взяв з підвіконня у спальній кімнаті, та електропилку марки «STERN» модель: СS405YT+ вартістю 1758 грн. 33 коп., яку взяв з підлоги в коридорі будинку, заподіявши таким чином потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2374 грн. 99 коп.

30 жовтня 2015 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_4 , у даному кримінальному провадженні за № 0000582 від 30.09.2015 р., було укладено угоду про примирення.

Відповідно до умов зазначеної угоди потерпілий та обвинувачений у даному кримінальному провадженні на підставі ст.ст.468, 469, 471 КПК України дійшли згоди на примирення, виклавши у ній формулювання обвинувачення та його правової кваліфікації за ч.1 ст.185 КК України, зазначивши, що угода є добровільною. Також, сторони угоди узгодили міру призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст. 185 КК України - у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

При цьому, підозрюваний погодився з узгодженою в угоді мірою призначеного йому покарання. Також сторони угоди визначили для себе наслідки укладення та затвердження угоди, а також наслідки її невиконання.

Обвинувачений у підготовчому судовому засіданні пояснив, що він з потерпілим 30.10.2015 року дійшли угоди про примирення. При цьому зазначив, що під час укладення угоди він діяв добровільно, йому відомі права, надані законом, а також наслідки укладення та затвердження угоди, характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винним та зазначив, що згоден з визначеним видом покарання, який узгоджений в угоді. За таких обставин, обвинувачений, посилаючись на добровільність своїх дій, просить суд затвердити вказану угоду.

Прокурор у підготовчому судовому засіданні не заперечував проти затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим, укладеної 30.10.2015 року.

Потерпілий у підготовчому судовому засіданні також просить суд затвердити вказану угоду, при цьому зазначив, що наслідки укладення такої угоди йому роз`яснені та зрозумілі.
Заслухавши осіб, які беруть участь у підготовчому судовому засіданні, вивчивши зміст дослідженої угоди про примирення, суд встановив наступне.

Зі змісту статті 468 КПК України випливає, що у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення, зокрема, про затвердження угоди.

Відповідно до ч.3 ст.469 зазначеного Кодексу угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена, зокрема, щодо злочинів середньої тяжкості та злочинів невеликої тяжкості.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, яке відповідно до приписів ст.12 КК України є злочином середньої тяжкості. За таких обставин, у розумінні ч.3 ст.469 КПК України сторони мають право в рамках наданих їм процесуальних прав укласти угоду про примирення.

В підготовчому судовому засіданні судом встановлено, що зміст дослідженої угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України, а саме в угоді про примирення зазначені її сторони, формулювання обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, узгоджене покарання та згода сторін на призначення покарання, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди. Крім того, в угоді зазначені дата її укладення та вона скріплена особистими підписами сторін.

Судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє своє право на справедливий судовий розгляд, передбачений п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 зазначеного Кодексу, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Разом з цим, обвинувачений наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Потерпілий також розуміє наслідки укладення та затвердження судом даної угоди про примирення, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України та на її затвердженні наполягає.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, сторони цілком розуміють наслідки затвердження угоди судом, умови угоди не суперечать інтересам суспільства, не порушують прав, свобод та інтересів сторін та інших осіб, підстав для відмови в затвердженні угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України судом не встановлено.

Таким чином, суд вважає доведеним, що обвинувачений своїми умисними діями вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку), тому суд кваліфікує його дії за ч.1 ст. 185 КК України.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає визнання ним своєї вини, щире каяття.

Обставин, обтяжуючих покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

За таких обставин, суд доходе висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченим і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлений.

Процесуальні витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ч.3 п.1 ст. 314, ст.ст. 370, 374, 473-476 КПК України, суд, -

З А С У Д И В:

Затвердити у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000582 від 30.09.2015 р, угоду про примирення, укладену 30.10.2015 року між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України, та призначити узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Речові докази: мобільний телефон марки «НТС» Wildfire S, модель: А510e; електропилка марки «STERN» модель: СS405YT+ -залишити потерпілому.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Дніпропетровської області через Томаківський районний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ст.394 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Суддя: ОСОБА_1

18.12.2015