Дата документу Справа № 314/4297/15-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №314/4297/15-к Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження №11-кп/778/2012/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
Категорія ст.539 КПК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 грудня 2015 року місто Запоріжжя

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Запорізької області в складі

ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретар ОСОБА_5 ,

розглянувши в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження за клопотанням засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 щодо його умовно-дострокового звільнення,

за участю прокурора ОСОБА_7 ,

встановила:
засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду з апеляційною скаргою на ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 6 жовтня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 щодо його умовно-дострокового звільнення. Своє рішення суд мотивував тим, що в наданих матеріалах відсутні дані, які б давали суду підстави для умовно-дострокового звільнення ОСОБА_6 .

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_6 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, та застосувати до нього умовно-дострокове звільнення. В обґрунтування своїх вимог вказує на те, що суд не врахував усі обставини для прийняття законного та обґрунтованого рішення щодо застосування умовно-дострокового звільнення.

За ухвалою суду, ОСОБА_6 було засуджено вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя 23.08.2012 р. за ч.2 ст.185, ч.1 ст.187, ст.ст.70, 71 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі. На теперішній час ОСОБА_6 відбуває покарання у Кам`янській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№101).

Засуджений ОСОБА_6 звернувся до Вільнянського районного суду Запорізької області з клопотанням про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_6 своє клопотання підтримав, та просив його задовольнити.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 і вважав, що підстав для задоволення клопотання не має.

Заслухавши доповідь судді; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги засудженого, і наполягав на законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції; перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 щодо умовно-дострокового його звільнення, базуються на досліджених в судовому засіданні матеріалах провадження і, на думку колегії суддів, є обґрунтованими.

Вироком Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 23 серпня 2012 року ОСОБА_6 засуджено за ч.2 ст.185, ч.1 ст.187 КК України до 5 років позбавлення волі. Судом при призначенні покарання було застосовано ст.71 КК України, за якою засудженому частково приєднано не відбута частина покарання за вироком від 28.07.2011. Остаточно призначено покарання 4 років 6 місяців позбавлення волі.

З 23 грудня 2011 року ОСОБА_6 знаходиться в установах виконання покарань.

Під час тримання у Запорізькому слідчому ізоляторі, порушував вимоги режиму утримання, за що мав 1 стягнення, яке було погашене у встановлено законом порядку. Заохочень не мав.

З 25 грудня 2012 року відбуває покарання у Кам`янській виправній колонії УДПтСУ в Запорізькій області (№101). За час відбування покарання встановлені правила поведінки та розпорядку дня не порушував, стягнень не мав. За сумлінну поведінку і ставлення до праці має 1 заохочення. Працевлаштований днювальним у відділення СПС.

Згідно з характеристикою начальника відділення соціально-психологічної служби Кам`янської ВК, ОСОБА_6 у відношенні до представників адміністрації установи ввічливий, тактовний, виконує всі законні вимоги. На заходи виховного впливу реагує задовільно, робить належні висновки. За характером легковажний, байдужий. У відношенні до інших засуджених не конфліктний, підтримує рівні та дружні стосунки із засудженими позитивної спрямованості. Дотримується правил санітарної та особистої гігієни. Підтримує зв`язки з родичами шляхом листування, телефонних переговорів, отримує від них посилки та передачі, а також шляхом короткострокових побачень. Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу: «Правова просвіта». Провину у скоєному злочині визнає але робить це з метою отримання поблажливості.

За вимогами ч.2 ст.81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Відбуття засудженим певної частини строку покарання не є обов`язковою підставою для звільнення засудженого від подальшого відбування покарання, оскільки це є лише правом, а не обов`язком суду.

За матеріалами наданими адміністрацією установи, де відбуває покарання засуджений ОСОБА_6 , останній був засуджений 28.07.2011 Ленінським районним судом міста Запоріжжя за ч.1 ст.185 КК України до одного року позбавлення волі з іспитовим строком один рік. Приймаючи до уваги, що державою засудженому ОСОБА_6 надавалася пільга, він був звільнений від покарання з іспитовим строком, але у цей період знову вчинив корисливі злочини, один з яких тяжкий, що не може свідчити про його виправлення та намагання не вчиняти нові злочини.

Враховуючи вищезазначені обставини, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення клопотання засудженого ОСОБА_6 про його умовно-дострокове звільнення, та вважає, що останній не проявив себе як такий, що довів своє виправлення та перевиховання, а тому умовно-дострокове звільнення від відбування покарання є передчасним, і не досягне мети визначеної ч.2 ст.50 КК України.

Доводи засудженого ОСОБА_6 викладені в апеляційній скарзі, на думку колегії суддів, правильність вищезазначених висновків суду першої інстанції не спростовують.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, що тягнуть скасування вищевказаної ухвали суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів

ухвалила:
апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_6 залишити без задоволення.

ухвалу Вільнянського районного суду Запорізької області від 6 жовтня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_6 ,, про вирішення питання щодо його умовно-дострокового звільнення, залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, і може бути оскаржена безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Судді:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4