АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 545/3255/15-к Номер провадження 11-кп/786/944/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 грудня 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:
головуючого - ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем ОСОБА_5
за участю прокурора ОСОБА_6
представника адміністрації Крюковської виправної колонії №29 ОСОБА_7
засудженого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 23 листопада 2015 року,-

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою в задоволенні клопотання засудженого
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Врадіївка Миколаївської області, громадянина України, освіта вища, одруженого, маючого на утриманні малолітню дитину 2007 року народження, раніше працюючого ОУР Заводського РВ НГУ УМВС України в Миколаївській області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , засудженого:

- 19.10.2010 року Заводським районним судом м.Миколаїв за ч.2 ст.127, ч.2 ст.365, ч.2 ст.366, ч.3 ст.371, ч.2 ст.307, 69, ч.1 ст.70 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади в органах внутрішніх справ строком 3 роки,

про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у виді виправних робіт - відмовлено.

Як вбачається з матеріалів провадження, до Полтавського районного суду Полтавської області звернувся засуджений ОСОБА_8 із клопотанням про заміну йому невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у виді виправних робіт, мотивуючи тим, що він відбув встановлені законом ? частину строку покарання та став на шлях виправлення.

Відмовляючи в задоволенні клопотання, суд вказав, що ОСОБА_8 засуджений вироком Заводського районного суду м.Миколаїв від 19.10.2010 року за ч.2 ст.127, ч.2 ст.365, ч.2 ст.366, ч.3 ст.371, ч.2 ст.307, 69, ч.1 ст.70 КК України на 5 років позбавлення волі з позбавленням права займати посади в органах внутрішніх справ строком 3 роки. На момент звернення до суду з клопотання, ОСОБА_8 відбув більше, ніж ? частину призначену судом покарання, тобто формально має право на розгляд питання щодо заміни невідбутої частини покарання більш м`яким.

Як вбачається з особової справи, ФОП ОСОБА_9 надала гарантійний лист, в якому зобов`язується працевлаштувати ОСОБА_8 різноробочим, водночас, з даного гарантійного листа не можливо з`ясувати, скільки осіб працює у даного ФОП, окрім директора,оскільки засуджений тільки став на шлях виправлення, і для закріплення досягнутих результатів ще необхідний вплив на нього. Відповідно, праця на приватному підприємстві, де фактично не має колективу, такого впливу не забезпечить.

Окрім того, суд вказав в ухвалі, що ОСОБА_8 засуджений за вчинення тяжких злочинів, невідбута частина покарання становить більше двох років, а виправні роботи, на які просить змінити засуджений, є видом покарання, не пов`язаним з ізоляцією від суспільства, і відповідно до ст.57 КК України встановлюється на строк до 2 років.

В поданій апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить ухвалу суду скасувати, а клопотання про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у виді виправних робіт задовольнити та винести відповідну ухвалу, оскільки судом не враховано, що засуджений за час відбування покарання був працевлаштований, має подяки, стягнення, яке на момент розгляду клопотання було погашено, що свідчить про те, що своєю сумлінною поведінкою та ставленням до праці він став на шлях виправлення. Окрім того, має на утриманні малолітню дитину, а після звільнення з місць позбавлення волі бажає влаштуватись на роботу, що підтверджується відповідними документами.

Інші учасники судового розгляду вирок суду не оскаржили.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_8 , який підтримав подану ним апеляційну скаргу з підстав в ній зазначених, міркування прокурора про законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали провадження, приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст.82 КК України особам, що відбувають покарання у виді обмеження або позбавлення волі, невідбута частина покарання може бути замінена судом більш м`яким покаранням. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким може бути застосована, якщо засуджений став на шлях виправлення. Заміна невідбутої частини покарання більш м`яким можлива після фактичного відбуття засудженим не менше половини строку покарання, призначеного судом за умисний тяжкий злочин.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про умовно - дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким" від 26 квітня 2002 року №2, заміна невідбутої частини покарання більш м`яким має сприяти досягненню мети, передбаченої ст. 50 КК України - виправленню засудженого і запобіганню вчиненню нових злочинів.

Становлення особи на шлях виправлення характеризується зразковою поведінкою і сумлінним ставленням до праці. Такий висновок повинен бути застосований на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого і ставлення його до праці за весь період перебування у виправній установі, а не за час, який безпосередньо передує розгляду клопотання.

Згідно матеріалів особової справи засудженого ОСОБА_8 за період відбування міри кримінального покарання допустив одне стягнення за порушення режиму утримання та має чотири заохочення, з яких лише одне заохочення застосовано до засудженого під час відбування ним покарання в Крюковській виправній колонії УДПтС України в Полтавській області (№29). Решта заохочень були застосовані до засудженого за попереднім місцем відбування покарання та до вирішення питання щодо переведення ОСОБА_8 із виправної колонії середнього рівня безпеки до колонії мінімального рівня безпеки з полегшеними умовами тримання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що місцевий суд обґрунтовано дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до ОСОБА_8 пільги у виді заміни невідбутої частини покарання більш м`яким, оскільки він не довів свого виправлення під час відбування покарання.

Окрім того, суд першої інстанції вірно вказав і на відсутність даних в матеріалах особової справи, які б вказували, в разі задоволення клопотання засудженого поданого в порядку ст.82 КПК України, на гарантування ефективного впливу на засудженого з боку трудового колективу задля закріплення досягнутих ним результатів.

З урахуванням наведеного, колегія суддів не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :
Ухвалу Полтавського районного суду Полтавської області від 23 листопада 2015 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про заміну невідбутої частини покарання більш м`яким покаранням у виді виправних робіт залишити без змін, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ :

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4