Справа №1-453/10 21.09.2010 21.09.2010 21.09.2010
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа№ 11-590/2010р. Головуючий 1-ї інстанції Крутій Ю.П.
Категорія: ч. 2 ст. 187 КК України Доповідач апеляційної інстанції ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

Головуючого: Карпія В.М.,

суддів: Івченко О.М., Дзюби Ф.С.,

за участю прокурора Якименка О.П.,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 липня 2010 року, яким:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше судимого:

-08.04.2002р. Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 187 КК України до 3-х років позбавлення волі, звільненого від відбуття покарання з іспитовим строком 2 роки;

-20.11.2002р. Корабельним районним судом м. Миколаєва за ч. 3 ст. 187, ст.. 71 КК України до 7-ми років 2-х місяців позбавлення волі, звільненого 02.12.2009р. за відбуттям строку покарання,

- засуджено за ч. 2 ст. 186 КК України до 5-ти років позбавлення волі;

-за ч. 2 ст. 187 КК України до 8-ми років позбавлення волі.

На підставі ст.. 70 КК України шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого, остаточно призначено до відбуття покарання у вигляді 8-ми років позбавлення волі.

Постановлено стягнути з засудженого ОСОБА_2 на користь фінансового відділу Миколаївського міськвиконкому 425,10 грн. за лікування потерпілої ОСОБА_3 та на користь ОСОБА_3 75 грн., ОСОБА_4 270 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди заподіяної злочинами.

Згідно вироку суду ОСОБА_2 визнано винним в тому, що 15.01.2010р. близько 2020 години він, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно, знаходячись в підїзді будинку № 20 по пр.. Октябрському в м. Миколаєві, із застосуванням фізичного насилля небезпечного для життя та здоровя, вирвав з рук потерпілої ОСОБА_3 сумку, при цьому штовхнувши її, від чого остання упала на сходи та на сходовий майданчик, отримавши при цьому тілесні ушкодження середньої тяжкості.

Після чого засуджений зник з місця злочину, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій ОСОБА_3 матеріальну шкоду на загальну суму 145 грн.

Крім того 15.01.2010р. близько 2100 години він, маючи умисел на заволодіння чужим майном, діючи повторно з корисливих мотивів, знаходячись біля будинку № 2А по вул.. 28-ї Армії в м. Миколаєві, шляхом ривка відкрито заволодів сумкою, грошима та іншими речами потерпілої ОСОБА_5, після чого зник з місця скоєння злочину, викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілій майнову шкоду на загальну суму 1829 грн.

В апеляції засуджений ОСОБА_2 просить вирок районного суду змінити, призначивши йому більш мяке покарання.

Посилається на те, що він щиро розкаявся в скоєному і вважає призначене покарання занадто суворим.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав, що вирок необхідно залишити без змін, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів находить її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дослідженими в судовому засіданні доказами вина засудженого ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, за які його засуджено, доказана і апелянтом не заперечується, як і не заперечується кваліфікація його дій за ст. 186 ч.2, 187ч.2 КК Україна.

Що стосується покарання, то воно засудженому ОСОБА_2 призначено з дотриманням ст. ст. 65-67, 70 КК України, тобто з урахуванням ступені тяжкості скоєного, даних про особу засудженого, обставин, що обтяжують та помякшують покарання.

Підстав для помякшення покарання, про що просить апелянт, колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 15 липня 2010 року відносно ОСОБА_2, без змін.

Головуючий

судді: