Апеляційний суд Житомирської області
УХВАЛА

Іменем України

12 січня 2010 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області у складі :

головуючого Мельничук Н.М.

суддів Велидчука В.М., Завязуна С.М. .

за участю

прокурора Слизькоухого В.В.

скаржника ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі

матеріали справи за апеляцією прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції на постанову судді Корольовського районного суду м. Житомира від 14 грудня 2009 року , якою скасовано постанову про порушення кримінальної справи ОСОБА_2

В постанові суддя вказав про те, що в матеріалах справи відсутні дані про те, що ОСОБА_2 вчинив будь які умисні дії направлені на ухилення від сплати коштів до Пенсійного фонду України, а в. о . прокурора Житомирської області не мав достатньо даних які б вказували на таку ознаку злочину як умисел в діях ОСОБА_2 Крім того прокурор не прийняв до уваги і не дав оцінки даним про наявність коштів та реальної можливості сплати страхових внесків.

В апеляції прокурор просить скасувати постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 14 грудня 2009 року та винести ухвалу, якою відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_2 Посилання на те, що суд, замість перевірки приводів та підстав до порушення кримінальної справи, вдався до оцінки доказів та дослідження фінансового стану платника страхових внесків, наявності всіх елементів складу злочину та доведеності вини.

Заслухавши доповідача, міркування прокурора, який підтримав доводи апеляції, пояснення скаржника, який заперечив щодо її задоволення, обговоривши доводи апеляції та перевіривши матеріали справи, колегія суддів визнала, що апеляція підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Своє рішення про безпідставність порушення кримінальної справи суддя обґрунтував відсутністю в матеріалах справи даних про те, що ОСОБА_2, вчинив будь які умисні дії направлені на ухилення від сплати коштів до Пенсійного фонду України, а відповідно в. о . прокурора Житомирської області не мав достатньо даних, які б вказували на таку ознаку злочину як умисел в діях ОСОБА_2 Крім того прокурор не прийняв до уваги і не дав оцінки даним про наявність коштів та реальної можливості сплати страхових внесків.

Такий висновок не узгоджується з матеріалами справи і не грунтується на вимогах закону.

Так за правилами ст.94 КПК України, для порушення кримінальної справи достатніми є такі фактичні дані, які свідчать про наявність певних кримінально караних дій чи бездіяльності. При цьому не обовязково, щоб вони відображали діяння повно і всебічно або викривали конкретну особу у вчинені злочину. Встановлення цих обставин є завдання наступної стадії кримінального процесу - досудового слідства.

З матеріалів справи видно, що приводом до порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_2 за ч.І ст. 212-1 КК стало повідомлення управління Пенсійного фонду в Коростенському районі про наявність в діях службових осіб підприємства ознак злочину. Підставами для цього стали акт камеральної перевірки від 26 травня 2009 року, в якому викладені факти порушення Закону України „ Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування та дані дослідної перевірки про несплату страхових внесків в сумі 755663,73 грн. в той час, коли на розрахунковому рахунку та в касі підприємства були наявні кошти, які використовувалися на господарські потреби.

В постанові судді за результатам розгляду скарги ОСОБА_2, відсутній висновок про те, що вищевказані джерела інформації є незаконними або не містять даних, які б вказували на наявність ознак злочину чи вони викликають сумніви в їх достовірності. За таких обставин, посилання судді в постанові на відсутність в органу досудового слідства належних приводів і підстав для порушення кримінальної справи слід визнати необгрунтованим.

Крім цього, розглядаючи скарг)' на постанову про порушення справи, суддя не дотримався вимог ст. 236 - 8 КПК України. За правилами вказаного закону, суддя повинен перевірити наявність приводів і підстав для винесення зазначеної постанови, законність джерел отримання даних, які стали підставою для винесення постанови про порушення справи, і не вправі розглядати й заздалегідь вирішувати ті питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті. Разом з тим, обґрунтовуючи свій висновок про необхідність скасування постанови про порушення кримінальної справи щодо ОСОБА_2, суддя вдався до оцінки доказів та дослідження фінансового стану платника страхових внесків, наявності всіх елементів складу злочину та доведеності вини, тобто розглянув й заздалегідь вирішив ті питання, які вирішуються судом при розгляді справи по суті.

За таких обставин, вищевказана постанова судді підлягає скасуванню, а провадження за скаргою ОСОБА_2 підлягає направленню в той же суд на новий судовий розгляд іншим суддею.

Під час нового розгляду скарги ОСОБА_2, слід ретельно перевірити наявність приводів і підстав для винесення постанови про порушення справи щодо останнього, законність джерел отримання даних і прийняти рішення відповідно до вимог закону.

Керуючись ст.ст. 365,366 КПК України, колегія суддів,-

ухвалила:

Апеляцію прокурора задовольнити частково.

Постанову судді Корольовського районного суду м. Житомира від 14 грудня 2009 року про скасування постанови в. о. прокурора Житомирської області Чумаченка А.І. від 12 серпня2009 року про порушення щодо ОСОБА_2 кримінальної справи за ч.І ст.212 -1 КК України скасувати, а провадження за скаргою останнього направити на новий судовий розгляд в той же суд іншим суддею.