УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" листопада 2015 р. слідчий суддя Дніпровського районного суду м. Києва ОСОБА_1 перевіривши виконання вимог ст.ст. 303, 304 КПК України за скаргою ОСОБА_2 на рішення слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_3 від 30.04.2014 (30.04.2015) року про закриття кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00005023/000005023, -

в с т а н о в и в :
23.11.2015 року у провадження слідчого судді цього місцевого суду надійшла дана скарга.

Відповідно до ст. 35 КПК України, автоматизованою системою документообігу суду, з урахуванням положень ст. ст. 75, 76 КПК України, було визначено головуючого слідчого суддю, - ОСОБА_1 та передано провадження - 24.11.2015 року.

Слідчий суддя перевіривши виконання вимог ст.ст. 303, 304 КПК України за скаргою, приходить до наступного.

Підстави та порядок розгляду скарг слідчим суддею під час досудового розслідування регламентований Кримінальним процесуальним Кодексом України (далі КПК України) та зокрема ст.ст. 303, 304 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини 1 статті 303 КПК України передбачено право оскарження рішення слідчого про закриття кримінального провадження - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Однак, ч. 1 ст. 304 КПК України визначено, що скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

У даному випадку зі скарги слідує, що ОСОБА_2 про оскаржуване процесуальне рішення слідчого дізналася вперше 27.10.2015 року, яке було направлене їй заступником начальника СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4

05.11.2015 року заявником було подано скаргу до РУ, тобто з 05.11.2015 року ОСОБА_2 уже знала про наявність даного рішення слідчого.

Тож, саме 05.11.2015 року особою, яка подала скаргу було уперше реалізовано надане їй законодавче право по захисту своїх конституційних прав шляхом подання скарги.

При цьому, у відповідності до положень ст. 22 КПК України, кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

З норм ст. 26 КПК України випливає, що сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом. Слідчий суддя, суд у кримінальному провадженні вирішують лише ті питання, що винесені на їх розгляд сторонами та віднесені до їх повноважень цим Кодексом.

Тобто, виходячи з положень ст.ст. 22, 26 КПК України, на особу, яка подає скаргу покладається обов`язок доведення перед слідчим суддею факту того, що скаргу подала особа, яка має на це право; скарга підлягає розгляду в цьому суді; скарга подана у встановлений строк та на дію чи бездіяльність, що підлягають оскарженню до слідчого судді.

Однак, у даному випадку, ОСОБА_2 подано скаргу з порушенням строків регламентованих ст. 304 КПК України, а саме 23.11.2015 року, у той час, як останнім днем її подання є 09.11.2015 року включно (27.10.2015 + 10 днів).

Підстав для обрахування терміну сокарження з 13.11.2015 року слідчий суддя не убачає, оскільки, у супереч ст.ст. 22, 26 КПК України, заявником не було доведено, що саме цього дня вона вперше отримала рішення слідчого.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Аналізуючи клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку оскарження, слідчий суддя вважає за необхідне зазначити таке.

Зі змісту скарги випливає, що ОСОБА_2 порушуючи питання про поновлення строку оскарження рішення слідчого, не вказує про поважні причини пропуску строку подання такої скарги, а фактично зазначає, що в період з 27.10.2015 року по дату подання скарги до слідчого судді вона здійснювала захист своїх конституційних прав шляхом подання скарг до РУ.

Однак, виходячи з положень ст. 117 КПК України, дані підстави, не є об`єктивними обставинами з яких можливо було б прийти до висновку про пропуск строку оскарження рішення слідчого з поважних причин, оскільки вони не свідчать про те, що вона у передбачений ст. 304 КПК України строк не мала змоги подати скаргу до слідчого судді.

Апріорі, заявник увесь цей час знала про вказане рішення, подавала скарги, тобто здійнювала низку активних дій по захисту своїх конституційних прав, будь-яких даних про те, які б вказували на те, що вона маючи змогу подати скаргу до РУ не мала аналогічної можливості звернутися зі скаргою до слідчого судді не встановлено.

Будь-яких інших об`єктивних підстав для поновлення строку оскарження рішення слідчого скарга не містить, а тому слідчий суддя вважає доводи особи, що її подала сумнівними, а наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (див. рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту» (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року, (ч. 2 ст. 8, ч. 5 ст. 9 КПК України), у зв`язку з чим вважає за необхідне у задоволенні такого клопотання відмовити.

Крім того, слідчий суддя враховує, що скаргу подано у рамках кримінального провадження № 00005023/000005023 на рішення слідчого від 30.04.2014 (30.04.2015) року, однак з долучених до скарги додатків, а саме постанови слідчого Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві випливає, що постанову про закриття ним було прийнято 30.04.2014 року у кримінальному провадженні № 0005023.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 304 КПК України скарга повертається, якщо вона подана особою, яка не має права її подавати.

Таким чином, у даному випадку ОСОБА_2 було подано скаргу не у тому кримінальному провадженні, тобто не уповноваженою особою, адже заявниця має право подавати скарги у проваджені № 0005023, однак нею подано скаргу в іншому провадженні, а саме № 00005023/000005023.

За таких обставин, слідчий суддя приходить до висновку, що скарга підлягає поверненню на підставі п. 1 та п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, оскільки вона подана особою, яка не має права її подавати (кримінальне провадження № 00005023/000005023) після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і слідчий суддя за заявою особи не знайшов підстав для його поновлення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-7, 22, 26, 303-304, 372-376 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :
У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку оскарження рішення слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_3 від 30.04.2014 (30.04.2015) року про закриття кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00005023/000005023, - відмовити.

Скаргу ОСОБА_2 на рішення слідчого СВ Дніпровського РУ ГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_3 від 30.04.2014 (30.04.2015) року про закриття кримінального провадження унесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 00005023/000005023, - повернути особі, яка її подала.

Повернення скарги не позбавляє права повторного звернення до слідчого судді, суду в порядку, передбаченому Кримінальним процесуальним Кодексом України.

Копію ухвали про повернення скарги невідкладно надіслати особі, яка її подала, разом із скаргою та усіма доданими до неї матеріалами.

Ухвала про повернення скарги може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Ухвала, яка набрала законної сили в порядку, визначеному Кримінальним процесуальним Кодексом України, є обов`язковою і підлягає безумовному виконанню на всій території України.
Слідчий суддя : ОСОБА_1