Номер провадження 1-кс/643/1599/15
УХВАЛА

Московський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2

Слідчий СВ Московського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області ОСОБА_3 , звернувся до суду з вищезазначеним клопотанням.
08.09.2015 року вищевказане кримінальне провадження було направлено по територіальної підслідності до Московського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області.
Досудовим розслідуванням встановлено, що 19.05.2015 року, приблизно о 13 годині 00 хвилин, невстановлена досудовим розслідуванням особа, перебуваючи у приватного нотаріуса ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , використовувала підроблені документи з метою оформлення договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , для подальшого заволодіння вказаною квартирою шахрайським шляхом.
Під час досудового розслідування допитано в якості ОСОБА_6 , яка повідомила, що з 1997 року займається нотаріальною діяльністю за адресою: АДРЕСА_1 . Так, 14.05.2015 до нотаріальної контори прийшов раніше невідомий їй чоловік та запитав, які саме документи потрібні для оформлення договору купівлі - продажу квартири. Отримавши від неї вичерпну відповідь чоловік пішов.
Через деякий час, а саме 19.05.2015 приблизно о 12 годині 00 хвилин до нотаріальної контори знову прийшов вищевказаний чоловік та надав їй ксерокопії документів для підготовки договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_2 . В розмові з нею даний чоловік представився ОСОБА_7 та повідомив, що являється посередником, а також попросив оформити договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_2 , на 20.05.2015 на 10 годину 00 хвилин.
В процесі підготовки договору та перевірки документів наданих даним чоловіком ОСОБА_4 виявила відсутність реєстраційного посвідчення з БТІ, про що вона повідомила останнього. Станіслав повідомив, що вказане посвідчення відсутнє та забирає у неї документи, які надав для оформлення договору, що останній і зробив, при цьому вона зробила ксерокопії наданих документів на випадок подальшого оформлення договору.
В подальшому переглядаючи документи, які надав вищевказаний чоловік, вона звернула увагу на ксерокопію паспорта на ім`я ОСОБА_5 та виявила, що фотокартка, яка вклеєна в паспорт не є справжньою, оскільки ОСОБА_8 , був раніше її клієнтом і вона звіривши копії паспортів виявила, що всі дані в паспорті співпадають, але фотокартка ні.
Після чого вона зателефонувала ОСОБА_5 та запитала чи продає він квартиру, на що останній категорично заперечив факт продажу вищевказаної квартири. В подальшому з даним фактом вона звернулася до відділу міліції.
Також під час досудового розслідування допитано в якості свідка ОСОБА_9 , яка повідомила, що з 2011 року займається нотаріальною діяльністю за адресою: АДРЕСА_3 . Так, 19.05.2015 приблизно о 16-17 годині до нотаріальної контори прийшов раніше невідомий їй чоловік, який отримав консультацію з приводу продажу квартири АДРЕСА_2 , та надав їй для ознайомленні відповідні документи на дану квартиру.
Оскільки на той час вона мала обмаль часу вони домовилися зустрітися наступного дня, тобто 20.05.2015, що і відбулося після 10 години 00 хвилин до нотаріальної контори прийшов вищевказаний чоловік та попросив її здійснити нотаріальну дію, а саме оформити договір - купівлі продажу квартири АДРЕСА_2 , але вона відмовила так як біржова угода не була зареєстрована в БТІ та порадила йому звернутися до реєстраційної служби.
Після чого через деякий час в кінці травня 2015 року до нотаріальної контори знову прийшов даний чоловік з витягом з реєстраційної служби та з іншим покупцем на її запитання де власник даної квартири та чому новий покупець, чоловік відповів, що власник квартири прийти не в змозі, а попередній покупець відмовився від придбання даної квартири. Після цього даний чоловік забрав всі документи та пішов.
Крім того, під час допиту в якості потерпілого, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановлено, що він має на праві власності квартиру АДРЕСА_2 . Дану квартиру він придбав в березні 1997 року у попередніх власників на прізвище ОСОБА_10 . Безпосередньо договір купівлі-продажу даної квартири був укладений в Українській біржі «Десятинна». Дана квартира була приватизована попередніми власниками. Після придбання даної квартири він зареєструвався в ній. За даний період часу він періодично проживав у даній квартирі разом з дружиною, приблизно до 2005 року, але в подальшому в квартирі проживали його родичі. Після чого, в квартирі ніхто не проживав так як він приватизував горище і розпочав в квартирі ремонтні роботи, які тривають і на даний час. Через деякий час ОСОБА_5 почав проживати в приватному будинку, який розташований за адресою: м. Українка, Київська область, але періодично відвідував вищевказану квартиру.
Окрім того, потерпілий повідомив, що він купував квартиру АДРЕСА_2 , що і підтверджується відповідними документами на неї, але приблизно п`ять років потому поштову адресу будинку АДРЕСА_4 було змінено на будинок з АДРЕСА_4 та на даний час документи на квартиру АДРЕСА_2 він не переоформив.
Так, 19.05.2015, приблизно о 14-16 годині в той час коли він перебував в м. Українка, йому на мобільний телефон зателефонувала приватний нотаріус на прізвище ОСОБА_11 , яка здійснює свою професійну діяльність по АДРЕСА_1 , з якою він раніше був знайомий так як користувався її послугами. Під час бесіди з нотаріусом, остання запитали чи втрачав він свій паспорт громадянина України чи надавав його кому не будь, на що він їй відповів, що паспорт завжди був при ньому і нікому його не надавав.
В подальшому даний нотаріус повідомив, що цього ж дня до неї звернувся невідомий їй раніше чоловік, який надав їй необхідні документи для продажу його квартири АДРЕСА_2 , але представляв дані документи сторонній чоловік, при цьому у копії паспорту який надав даний чоловік ім`я ОСОБА_5 була інша фотокартка, підпис та помилки в штампах, а саме те, що він нібито був зареєстрований раніше за адресою: АДРЕСА_5 в 1968 році, а на справді за даною адресою він був зареєстрований в 1982 році, а в 1968 році в загалі будинку АДРЕСА_6 не було збудовано. Видача довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру була в 1996 році, а ідентифікаційний номер ОСОБА_5 в 2007 році. Технічний паспорт на вищевказану квартиру він взагалі не замовляв, а в підроблених документах був технічний паспорт виготовлений станом на 07.11.2012, «виконавець ОСОБА_12 печатка БТІ м. Києва ОСОБА_13 ». Крім того інформаційну довідку КМДА, БТІ на Трьохсвятительській, 4-В в м. Києві, замовляв 15.05.2015 чоловік з його анкетними даними, хоча на справді даних документів він не замовляв. Дана довідка видана 18.05.2015 за підписом начальника ОСОБА_14 , виконавець Брянська, довідка підтверджує, що кв. АДРЕСА_2 , належить ОСОБА_5 , але адреса вказана АДРЕСА_4 .
Почувши дану інформацію ОСОБА_5 повідомив нотаріуса, що дану квартиру він не збирається продавати і попросив, щоб вона зробила копії вищевказаних документів, що остання і зробила. Про даний факт нотаріус звернулася з заявою до відділу міліції, а ОСОБА_8 в свою чергу також направив заяву з даного приводу до відділу міліції.
В подальшому через деякий час він самостійно прибув до своєї квартири АДРЕСА_2 , а саме в середині червня 2015 року та виявив, що замки на вхідних дверях до даної квартири змінені, за даним фактом він звернувся до відділу міліції Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві, та викликав відповідну службу, яка встановила нові замки на вхідних дверях до його квартири. При цьому через декілька днів він знову виявив зміну замків на вхідних дверях, знову звернувся з даного приводу до відділу міліції Шевченківського РУ ГУ МВС України в м. Києві та змінив замки.
Згідно відповіді від 02.06.2015 з Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, квартира АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу зареєстрованого на Українській біг - десятинна» 07.03.1997. право власності на вказану квартиру перейшло та зареєстровано за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно відповіді від 13.08.2015 з Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, квартира АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу зареєстрованого приватним нотаріусом ОСОБА_15 , 08.07.2015 року, право власності на вказану квартиру перейшло та зареєстровано за ОСОБА_16 .
Слідчий вказує на те, що квартира за адресою: АДРЕСА_7 , може бути продана, з урахуванням того що у разі незастосування даного заходу забезпечення, майно може бути втрачене та просить суд задовольнити клопотання.
Суд, дослідивши надані матеріали, приходить до наступного.
Частиною 1 статті 170 ЦПК України передбачено, що арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, а також юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, у разі якщо до такої юридичної особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його.
Частиною 3 вказаної статті також передбачено, що арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб, а також які перебувають у власності юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.
Таким чином, слідчий суддя прийшов до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 170 КПК України, арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно. Тобто за змістом цієї норми арешт може бути накладений за умови, що особа має статус підозрюваного або обвинуваченого. Матеріали, надані до суду, не містять відомостей про те, що кому-небудь, в тому числі з вище зазначених слідчим у клопотанні допитаних осіб - повідомлено про підозру та не надано доказів наявності цивільного позову.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 131,171-173 КПК України, слідчий суддя, -
В задоволені клопотання слідчого СВ Московського РВ ХМУ ГУМВСУ в Харківській області ОСОБА_3 , про арешт майна відмовити.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Харківської області протягом п*яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1