Справа № 1-91/11
Провадження № 1/1010/2950/11
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.12.2012 року, Володарський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Моргун Г. Л.,

при секретарі: Волівач В. В.,

з участю прокурора Костюка О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в селищі Володарка, клопотання засудженого ОСОБА_1 про відновлення строків касаційного оскарження вироку Володарського районного суду Київської області від 04 листопада 2011 року

В С Т А Н О В И В :

До Володарського районного суду Київської області 14.12.2012 року надійшло клопотання засудженого про відновлення строків касаційного оскарження ухвали Апеляційного суду Київської області та вироку Володарського районного суду Київської області від 04 листопада 2011 року по справі № 1-91/11 .

В судовому засіданні представник засудженого вказувала суду , що вона просить суд задоволити клопотання та відновити строки касаційного оскарження ухвали Апеляційного суду Київської області від 19 січня 2012 року та вироку Володарського районного суду Київської області від 04 листопада 2011 року по справі № 1-91/2011 року.

Потерпіла по кримінальній справі № 1-91/2011 ОСОБА_2 просила рішення прийняти на розсуд суду.

Дослідивши клопотання та матеріали кримінальної справи № 1-91/2011, вислухавши думку прокурора, який заперечував проти задоволення клопотання засудженого ОСОБА_1, суд прийшов до переконання, що у задоволенні клопотання слід відмовити виходячи із наступних міркувань.

Судом встановлено, що 04 листопада 2011 року Володарським районним судом Київської області ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ст.164 ч.2 КК України та призначено покарання у виді двох років обмеження волі. Відповідно ст.71 КК України, шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за попереднім вироком Володарського районного суду Київської області від 14 грудня 2010 року , остаточно призначено покарання за сукупністю вироків у виді двох років шести місяців обмеження волі.

12 грудня 2011 року , засудженим було подано апеляційну скаргу на вирок Володарського районного суду Київської області . 19 січня 2012 року Апеляційним судом Київської області апеляційну скаргу було відхилено, а вирок Володарського районного суду Київської області від 04.11.2011 року залишено у силі.

23 січня 2012 року Миронівським районним судом Київської області було винесено рішення , яким виключено запис про ОСОБА_1, як батька ОСОБА_3 з актового запису про народження № 10 , складеного 14 липня 2008 року виконкомом Зеленьківської міської ради Миронівського району Київської області.

14 березня 2012 року Миронівським районним судом Київської області прийнято рішення , яким рішення Миронівського районного суду Київської області від 18 лютого 2009 року про стягнення аліментів на дитину та дружину скасувано за нововиявленими обставинами. Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину та дружину залишити без задоволення. Прокурором Миронівського районного суду Київської області було подано апеляційну скаргу в інтересах неповнолітнього ОСОБА_3 на рішення Миронівського районного суду Київської області від 23.01.2012 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про оспорювання батьківства. В процесі розгляду справи ним було подано до суду клопотання про призначення судово-генетичної експертизи . В серпні 2012 року Київським клінічним бюро судово-медичної експертизи було встановлено, що біологічне батьківство ОСОБА_1 відносно ОСОБА_3 ( ОСОБА_5 ), народженого ОСОБА_2, виключається.

10 жовтня 2012 року Апеляційним судом Київської області було постановлено ухвалу, якою апеляційну скаргу прокурора Миронівського району Київської області було відхилено, а рішення Миронівського районного суду від 23 січня 2012 року залишено без змін.

Рішення Миронівського районного суду Київської області від 14 березня 2012 року Апеляційним судом Київської області про скасування за нововиявленими обставинами рішення суду про стягнення аліментів на дитину і дружину залишено без змін.

Відповідно до ст. 386 КПК України (1960 року) касаційні скарги на судові рішення, зазначені у частині першій статті 383 цього Кодексу, можуть бути подані протягом одного місяця з моменту проголошення вироку чи оголошення ухвали або постанови, які оскаржуються, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку чи постанови.

Касаційні скарги на судові рішення, зазначені у частині другій статті 383 цього Кодексу, можуть бути подані протягом трьох місяців з моменту набрання ними законної сили. Протягом строку, встановленого на касаційне оскарження, справа ніким не може бути витребувана із суду, який виконує судове рішення, за винятком суду касаційної інстанції.

У разі подачі скарги з пропуском встановленого частинами першою і другою цієї статті строку і при відсутності клопотання про його відновлення скарга постановою судді визнається такою, що не підлягає розгляду. Цей строк може бути відновлений у випадках і в порядку, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

Ст. 353 КПК України (1960 року) зазначає , що у разі подання апеляції з пропуском встановленого статтею 349 цього Кодексу строку і при відсутності клопотання про його відновлення апеляція постановою головуючого визнається такою, що не підлягає розгляду.

У разі пропуску строку на апеляційне оскарження з поважних причин особи, які мають право на подання апеляції, можуть заявити клопотання перед судом, який постановиввирок чи виніс ухвалу, постанову, про відновлення пропущеного строку.

Питання про відновлення строку вирішується в судовому засіданні судом, який розглядав справу. Про день і час розгляду клопотання своєчасно повідомляються сторони, неявка яких в судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

За результатами розгляду клопотання суд виносить ухвалу, постанову, якою відновляє пропущений строк або відмовляє у його відновленні і визнає апеляцію такою, що не підлягає розгляду.

Постанова судді чи ухвала суду, винесена відповідно до частини першої чи частини четвертої цієї статті, може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції, який має право своєю ухвалою відновити пропущений строк, визнати апеляцію такою, що підлягає розгляду, і дати розпорядження суду першої інстанції щодо виконання ним вимог статті 351 цього Кодексу.

Беручи до уваги вище викладене, суд прийшов до висновку , що обставини викладені засудженим у клопотанні дають суду підстави вважати , що ОСОБА_3 слід звернутися до суду з заявою про перегляд вироку про його засудження за нововиявленими обставинами . Натомість у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_1 про відновлення строків касаційного оскарження слід відмовити, оскільки засудженим не наведено обставин, які надали б суду підстави для відновлення пропущеного строку на касаційне оскарження . ОСОБА_1 не наведено поважних причин, які б завадили засудженому у передбачені законом строки подати касаційну скаргу .

Керуючись ст. 353 КПК України ( 1960 року), суд , -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_1 про відновлення строків касаційного оскарження вироку Володарського районного суду Київської області від 04 листопада 2011 року по кримінальній справі № 1-91/2011 .

На постанову може бути подана апеляція до Апеляційного суду Київської області протягом семи діб з дня її оголошення

Суддя Г. Л. Моргун