А П Е Л Я Ц І Й Н И Й С У Д З А К А Р П А Т С Ь К О Ї О Б Л А С Т І
У Х В А Л А
І м е н е м У к р а ї н и

05.10.2015 м. Ужгород
Апеляційний суд Закарпатської області у складі суддів: ОСОБА_1 (головуючий), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 з участю секретаря ОСОБА_4 , представника ФОП ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 , прокурора ОСОБА_7 розглянув у відкритому судовому засіданні провадження № 11-сс/777/315/2015 за клопотанням про арешт майна, вилученого під час обшуку приміщення по АДРЕСА_1 , в якому представник ФОП ОСОБА_5 адвокат ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу на ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 11.09.2015.
Клопотання мотивоване тим, що зазначені в ньому персональні комп`ютери, встановлені у приміщенні, належному громадянину ОСОБА_9 , мешканцю АДРЕСА_2 , використовувалось для азартних ігор, а отже є підстави вважати, що вони використані як знаряддя кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди.
Ухвалою слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 11.09.2015 клопотання задоволено. Таке рішення слідчий суддя вмотивував тим, що вказані у ньому предмети відповідають критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 КПК України, є предметом кримінального провадження і можуть слугувати доказами у справі.
Апелянт вважає ухвалу слідчого судді незаконною, просить її скасувати і залишити клопотання слідчого без задоволення. В обґрунтування своєї вимоги вказує, що органом досудового розслідування на порушення приписів ч.1 ст. 170 та ст. 171 КПК України документи на вилучене майно суду не надано, власнику комп`ютерів ОСОБА_5 про підозру не повідомлено. Вважає, що прийняте рішення обмежує право останнього мирно володіти своїм майном.
Апеляційний суд заслухав доповідь судді, пояснення представника ФОП ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляційної вимоги, заперечення прокурора проти неї, провів судові дебати, перевірив матеріали провадження, обговорив доводи сторін та вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення можливості відчужувати певне своє майно, а також заборона розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його, не тільки підозрюваного, обвинуваченого, юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження і щодо якої може бути застосовано конфіскацію майна, але і осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.
Як убачається зі змісту клопотання, на момент звернення з ним до слідчого судді орган досудового розслідування не мав у своєму розпорядженні документів, що підтверджували б право власності на майно, що належить арештувати, проте у нього були підстави вважати, що власник комп`ютерів або сам використовує їх для протиправної діяльності або що така діяльність здійснюється з його відома.
Відповідно до ч.2 ст. 170 КПК України слідчий суддя накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Майно, на яке оскарженою ухвалою накладено арешт, відповідає критеріям, зазначеним в пунктах 1 і 2 частини 2 цієї статті: є достатні підстави вважати, що воно підшукано, пристосовано і використано як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення, зберегло на собі його сліди, призначалося для матеріального забезпечення кримінального правопорушення.
При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, відповідно до вимог ч.2 ст. 173 КПК України, повинен врахувати правову підставу для арешту майна, достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення, розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову, наслідки арешту майна для інших осіб, розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Ці вимоги кримінального процесуального закону слідчим суддею додержані.
Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, Апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу представника ФОП ОСОБА_5 адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, ухвалу слідчого судді Ужгородського міськрайонного суду від 11.09.2015, якою накладено арешт на вилучені під час обшуку приміщення за адресою: АДРЕСА_1 6 комп`ютерних системних блоків, роутер, 6 моніторів, 6 клавіатур, 6 «мишок»», залишити без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню касаційним порядком не підлягає.
Судді