Справа № 548/2189/15-к
Провадження №1-кп/548/182/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2015 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол кримінальне провадження № 0000629 про обвинувачення: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с. Попове Великобагачанського району Полтавської області , освіта не повна середня , закінчив 9 класів Хорольської гімназії, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , згідно ст. 89 КК України не судимий,-

у вчинені злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
14.10.2015 року, близько 23 години 30 хвилин у приміщенні будинку за місцем проживання ОСОБА_6 у АДРЕСА_1 , потерпілий ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вживали спиртні напої, святкуючи День народження їхньої сестри - ОСОБА_6 .. Під час розпивання спиртного, на ґрунті особистих неприязних відносин, між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 виник конфлікт, під час якого ОСОБА_4 вирішив заподіяти тілесні ушкодження ОСОБА_5 .

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_4 , протиправно, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, підійшов до потерпілого ОСОБА_5 та умисно наніс ОСОБА_5 численні удари, зі значною силою прикладення, руками в область обличчя і голови та ногами, зігнутими у колінному суглобі, а також взутими у взуття, в область грудної клітки справа.

Умисними ударами ОСОБА_4 заподіяв ОСОБА_5 тілесні ушкодження, відповідно до висновку №189 від 17.11.2015 року судово-медичної експертизи, у вигляді закритої травми грудної клітки, закритого перелому 7-го ребра справа, травматичного гемопневмотораксу справа, плевропульмонального шоку 2-го ступеню, множинних забоїв обличчя, грудної клітки, шиї та кінцівок, які могли утворитися від дії тупих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, якими могли бути як пальці кистей стиснуті в кулак, так і ноги у взутті. Дані тілесні ушкодження могли утворитися 14.10.2015 року і кваліфікуються як ушкодження середнього ступеню тяжкості, що спричинило тривалий розлад здоров`я.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе в скоєному злочині визнав повністю та показав, що в скоєному щиро кається. З обвинуваченням згоден і все, що записано в обвинувальному акті є вірним. Просив суд його суворо не карати.

Прокурор заявив клопотання про розгляд справи відповідно до вимог ст. 349 КПК України, тобто не досліджувати обставини справи, оскільки обвинувачений вину свою визнав повністю, розкаявся і обставини ніким не оспорюються.

Обвинувачений також вважає, що не слід досліджувати фактичні обставини справи, так як він свою вину визнав повністю та згоден з обвинуваченням, і усвідомлює, що не зможе їх оскаржити в апеляційному суді.

Учасникам судового процесу /обвинуваченому, потерпілому/ роз`яснено, що суд відповідно до ст. 349 ч. 3 КПК України вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено йому, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку. А тому суд за клопотанням і згодою учасників судового провадження обмежився дослідження доказів: допитом обвинуваченого та дослідженням його характеризуючих даних.

Оцінюючи досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності та керуючись законом суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого слід кваліфікувати за ст. 122 ч. 1 КК України, як заподіяння умисного середнього ступеня тяжкості тілесного ушкодженя, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків передбачених у ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров"я.

При визначенні виду й міри покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, обставини справи й обвинуваченого ОСОБА_4 який раніше не судимий, посередньо характеризується за місцем проживання, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд визнає щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченому ОСОБА_4 є вчинення ним злочину у стані алкогольного сп"яніння.

Виходячи із загальних принципів призначення покарання, передбачених ст. 65 КК України, з урахуванням обставин справи і даних про особу ОСОБА_4 , а також думку потерпілого, прокурора щодо покарання і його виду, суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_4 у вигляді позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України, міркуючи, що таке покарання буде відповідати вчиненому обвинуваченим і достатнім для його виправлення.

Згідно зі ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини кожна особа має право при визначенні будь-якого кримінального звинувачення проти неї на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Обраний обвинуваченому ОСОБА_4 вид покарання, за переконанням суду, відповідає не тільки тяжкості вчиненого злочину, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Під час досудового слідства відносно обвинуваченого ОСОБА_4 не було обрано запобіжного заходу, суд вважає що до набрання вироком законної сили обрання відносно нього будь якого запобіжного заходу є недоцільним.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст. 100 КПК України.

Судові витрати відсутні.

Керуючись ст. ст. 31, 176-179, 369 371, 373 376, 394, 395 КПК України, ч. 1 ст. 122 КК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, та призначити йому покарання за ч. 1 ст. 122 КК України - у вигляді позбавлення волі строком на 1 / один / рік 5 / п"ять / місяців.

Згідно ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 / один/ рік / 5 / місяців /.

Відповідно до п. п. 3, 4 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язок повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання чи роботи, періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої системи.

Міру запобіжного заходу засудженому не обирати.

Цивільний позов по справі не заявлено.

Речовий доказ у справі: а саме шматок ( виріз ) частини покривала просякнутого речовиною бурого кольору переданого на зберігання в кімнату зберігання речових доказів Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області - знищити.

Згідно зі ст. 376 ч. 6 КПК України копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим та прокурору, інші учасники судового провадження копію вироку суду мають право отримати після подачі відповідної заяви про це до суду.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд Полтавської області, за виключення оскарження обставин, які ніким не оспорювалися та не досліджувалися в суді.

Головуючий: ОСОБА_1