Справа № 283/1495/15-к
провадження №1-кп/283/113/2015
В И Р О К
і м е н е м У к р а ї н и
14 грудня 2015 року

Малинський районний суд Житомирської області в складі:
під головуванням судді ОСОБА_1

з секретарем судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисників ОСОБА_4 , ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6 ОСОБА_7

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000300 від 20 квітня 2015 року по обвинуваченню:

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, різнороба ТОВ «Мегаліскомплекс», не одруженого, судимого вироком Малинського районного суду Житомирської області 09.12.2013 року за ч.4 ст. 296 КК України до 4-х років позбавлення волі, ухвалою Богунського районного суду м. Житомира замінено невідбуту частину покарання на виправні роботи на строк 11 місяців 12 днів з утриманням в дохід держави 20% із суми заробітку

у вчиненні злочинів (кримінальних правопорушень), передбачених ч.3 ст. 296, ч.1 ст. 129, ч.1 ст. 127, ч.2 ст. 146 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_11 , будучи раніше судимим за хуліганство, 19 квітня 2015 року близько 16-ї години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою вчинення хуліганських дій, прибувши до кафе «Малуша» в м. Малині по вул. Гагаріна, 16, грубо порушуючи громадський порядок в частині забезпечення нормальних та безпечних умов відпочинку присутніх осіб, а також нормального функціонування закладу громадського харчування, діючи з особливою зухвалістю, виявляючи зневажливе ставлення до існуючих у суспільстві загальноприйнятих правил поведінки і моральності, з мотивів явної неповаги до суспільства, з надуманого приводу почав безпричинно чіплятися до працівника закладу ОСОБА_6 , ображати її брутальною лайкою, після чого, наблизившись до останньої, безпричинно наніс їй удар правою рукою в обличчя, від чого та впала на підлогу.

Не припиняючи свої дії, без розриву в часі, обвинувачений наніс численні удари ногами по тулубу та кінцівках ОСОБА_6 , спричиняючи їй сильний фізичний біль, моральні страждання та тілесні ушкодження.

Під час заподіяння тілесних ушкоджень останній вдалося втекти та сховатись в приміщенні кафе. Під час пошуків обвинувачений зустрівши бармена закладу ОСОБА_9 , порушуючи громадський порядок в частині забезпечення нормальних та безпечних умов відпочинку присутніх осіб, а також нормального функціонування закладу громадського харчування, діючи з особливою зухвалістю, виявляючи зневажливе ставлення до існуючих у суспільстві загальноприйнятих правил поведінки і моральності, з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно наніс їй удар ногою в область стегна лівої ноги та кинув в її обличчя власний мобільний телефон, завдавши ОСОБА_9 фізичний біль.

В подальшому, без розриву в часі, ОСОБА_11 , порушуючи громадський порядок в частині забезпечення нормальних та безпечних умов відпочинку присутніх осіб, а також нормального функціонування закладу громадського харчування, діючи з особливою зухвалістю, виявляючи зневажливе ставлення до існуючих у суспільстві загальноприйнятих правил поведінки і моральності, з мотивів явної неповаги до суспільства, безпричинно наніс кухарю закладу ОСОБА_8 , яка перебувала в цьому ж приміщенні, два удари долонею правої руки в ліву частину обличчя, завдавши їй фізичний біль.

Відшукавши ОСОБА_6 , обвинувачений з застосуванням фізичної сили, схопив її за тулуб та проти її волі, силоміць вивів з приміщення кафе та під погрозою застосування фізичної сили, примусив сісти до салону невстановленого слідством легкового автомобілю, на якому ОСОБА_11 приїхав до кафе, та на якому вдвох поїхали до р. Здрівля, що протікає за межами міста Малина неподалік від дачного масиву «Букач», позбавивши у такий спосіб потерпілу можливості пересуватись, чим порушив її конституційне право на свободу пересування та особисту недоторканість.

Близько 16 години 30 хвилин 19 квітня 2015 року під час перебування на березі річки Здрівля, бажаючи завдати сильного фізичного болю та моральних страждань з метою залякати потерпілу ОСОБА_6 , яка в силу застосованого до неї фізичного та психічного насильства була позбавлена можливості вільно пересуватися, обвинувачений відшукав дерев`яну палицю,, якою із значною силою наніс ОСОБА_6 протягом тривалого часу не менше 15 ударів по тулубу та кінцівках, спричиняючи їй сильний фізичний біль, тілесні ушкодження та моральні страждання. Після того, як дерев`яна палиця зламалась, ОСОБА_11 , з метою продовження своїх протиправних дій, підібрав на березі річки порожню скляну пляшку та кинув її у праву частину тулубу, а саме в район стегна, спричинивши тілесні ушкодження.

Після цього, висловив погрозу вбити ОСОБА_6 , яку остання за вказаних вище обставин сприймала реально та побоювалась здійснення цієї погрози, в силу чого та з метою уникнення настання тяжких наслідків, була змушена виконувати всі його протиправні вимоги, а саме зайти в холодну воду річки з метою подальшого можливого втоплення. Намагаючись зберегти своє життя, ОСОБА_6 , принижуючи свою гідність та честь, стала на березі річки на коліна з проханням не позбавляти її життя.

В ході вчинення протиправних дій ОСОБА_11 умисно спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синців та спадин голови, тулубу, кінцівок, які по своїй категорії відносяться до легкого ступеню важкості без короткочасного розладу здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений не погодившись із кваліфікацією пред`явленого йому обвинувачення, показав, що 19 квітня 2015 року зранку посварився зі своєю дівчиною ОСОБА_12 , з якою мають спільну дитину, з приводу її роботи в кафе «Малуша», оскільки він не бажав, щоб остання працювала в цьому закладі та приділяла більше уваги дитині. Зважаючи на те, що потерпіла все ж пішла працювати, він цього ж дня близько 16-ї години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, приїхав на автомобілі до кафе щоб висловити свою позицію. З цього приводу в них знову виникла сварка, під час якої наносив удари ОСОБА_13 долонями, оскільки всі руки були в швах після недавно проведеної операції. Потерпілу ОСОБА_14 він не бив взагалі, але телефон в її сторону кидав, на заперечував, що кидав пляшкою води в потерпілу ОСОБА_15 , оскільки вони намагались втрутитись в їх з ОСОБА_16 сварку.

З метою поговорити не в приміщенні кафе, вони пішли разом в автомобіль, при цьому обвинувачений не примушував ОСОБА_16 сідати в автомобіль. На річці говорив останній, щоб «ішла топитись», заставляв заходити у воду, наносив удари руками та ногами, але куди саме не пам`ятає, а також дерев`яною палицею та кидав в потерпілу порожньою скляною пляшкою, яку знайшов на березі річки. Після цього, завіз потерпілу до кафе, а сам поїхав у власних справах.

Потерпіла ОСОБА_6 дала показання про те, що в ніч з 18 на 19 квітня 2015 року в неї ночував ОСОБА_11 , який є батьком їх спільної дитини ОСОБА_17 . О 08-30 годині вона пішла до кафе «Малуша», де працювала неофіційно. Близько 15-ї години їй зателефонував обвинувачений, та дізнавшись, де вона, через деякий час приїхав до кафе з двома невідомими їй чоловіками. При цьому, він перебував в стані алкогольного сп`яніння. В приміщенні знаходились відвідувачі. Підійшовши до неї за барну стійку наніс удар правою ногою по її лівій нозі, виштовхнув з-за стійки, затягнув її до «мисливського» залу, де знову вдарив ногою. На прохання припинити бійку не реагував. Під час того, коли до зали зайшла ОСОБА_8 , та обвинувачений почав чіплятися до останньої, ОСОБА_6 вдалося втекти та сховатися в підсобці.

Через 15 хвилин, ОСОБА_18 знову повернувся в кафе та продовжив бити її ногами до 20 ударів, видавлювати очі. Коли сторонні особи почали робити зауваження, сказав сідати в машину. До автомобіля вона пересувалась сама. В автомобілі вони були вдвох, вона сиділа на задньому сидінні. Коли вони під`їхали до річки, обвинувачений витягнув її з салону та піднявши палицю з-землі почав її бити. Після нанесення близько 15-ти ударів в основному по правій частині тулубу, палиця розламалась. Зі словами «твоє життя коштує тисячу» наказав іти в річку та топитись. При цьому, підібрав на березі річки порожню скляну пляшку та кинув її у праву частину тулубу, а саме в район стегна. Його погрози сприймала реально, вірила в те, що обвинувачений може позбавити її життя, а тому роззулась, знявши робочий передник, кофту зайшла у воду по коліна. Після цього, ОСОБА_18 наказав виходити та сідати в машину. Після приїзду до кафе, їй викликали швидку допомогу.

З показань потерпілої ОСОБА_9 вбачається, що 19.04.2015 року в приміщенні кафе ОСОБА_11 , який був напідпитку, наносив удари ОСОБА_6 від яких та впала на підлогу, виривав волосся. Після того, як обвинувачений не зміг знайти ОСОБА_16 , оскільки заховалася, та ОСОБА_14 не відповіла де вона ховається, ударив правою ногою в її ліве стегно та кинув в неї своїм мобільним телефоном, зачепивши щоку. Після того, як ОСОБА_6 повернулася через 20-30 хвилин, вона була роззута, тримаючи кеди в руках, плакала захлинаючись, на її тілі, руках були синці, а тому ОСОБА_19 викликала швидку.

ОСОБА_8 показала, що вийшовши на крики до мисливського залу кафе «Малуша», бачила, як обвинувачений, в стані алкогольного сп`яніння, ногою вдарив в стегно ОСОБА_6 . Після того, як почала заступатися за потерпілу, ОСОБА_11 наніс їй два удари рукою в область носа, та набравши води в рот, виплюнув на неї, після чого вона пішла на кухню.

З показань свідка ОСОБА_20 , працюючого фельдшером Центру екстреної медичної допомоги, слідує, що 19.04.2015 року він прибув за викликом до кафе «Малуша», де надав медичну допомогу мокрій, босій дівчині, яка скаржилась на сильні болі правої руки, та повідомила що її побив колишній чоловік. Пам`ятає, що потерпіла була налякана та хотіла швидше від`їхати від кафе, бо останній може повернутись.

Згідно висновку судово-медичної експертизи №98 від 03.06.2015 року в ОСОБА_6 малися тілесні ушкодження у вигляді синців та ссадин голови, тулубу, кінцівок, які по своїй категорії відносяться до легкого ступеню важкості без короткочасного розладу здоров`я, могли виникнути від дії твердих тупих предметів, можливо за обставин і в час вказаний потерпілою. Дані ушкодження могли виникнути внаслідок нанесення численних ударів руками, ногами людини та дерев`яною палицею в любій послідовності. Дані ушкодження вона не могла отримати внаслідок падіння з положення стоячи на тверду поверхню. Потерпілій було нанесено не менше 15 ударів.

З даних протоколу огляду місця події від 19.04.2015 року, а саме приміщення кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » в АДРЕСА_2 на верхній сходинці поблизу дверей до кафе, при вході до кафе на підлозі та на першому столі при вході, на середині залу виявлені сліди бурого кольору схожі на кров.

При огляді території лісової посадки та річки Здрівля при виїзді з м. Малина у напрямку с. Ворсівка Малинського району виявлені сліди від шин автомобіля та вилучені скляні осколки пляшки та поламані палиці діаметром близько 1,5 Х 1,5 см. на частини розміром близько 35 см, 25см, 8 см., 4-5 см.

Під час проведення слідчого експерименту 21 квітня 2015 року з участю ОСОБА_6 (т.1 а.с. 73-84), остання вказала та детально відтворила обставини заподіяння їй тілесних ушкоджень, те що близько 15-ї години 19.04.2015 року до кафе прийшов ОСОБА_11 та почав до неї чіплятися, ображати, під час чого наніс їй один удар правою ногою по лівому стегну, спричинивши фізичний біль. Після того, обвинувачений витягнув її із бару, потягнув до мисливського залу кафе, де вдруге вдарив по лівому стегну ногою, та накинувшись на неї почав руками душити її за шию, ударив правою рукою в нижню губу з лівого боку, та зубами почав кусати за голову, вириваючи волосся. Згодом в залі біля входу в кафе продовжив бити її по різним частинам тулуба, здушував руками очі та затягнувши до автомобіля, що стояв перед приміщенням кафе, відвіз на берег річки, де продовжив бити її палицею яку виламав нанісши їй близько 20-30 ударів по голові, тулубу, кінцівках. При цьому, він погрожував вбивством та наказав піти втопитись. Коли вона зайшла у воду, ОСОБА_11 кинув в неї пляшку, влучивши у праву частину стегна, внаслідок чого пляшка розбилася.

Вчинення хуліганських дій ОСОБА_11 в приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » 19 квітня 2015 року доводиться і даними протоколів слідчого експерименту від 03.06.2015 року з участю ОСОБА_8 , в якому вона зазначила, що вийшовши з кухні 19 квітня 2015 року близько 16 години до мисливського залу обвинувачений побачивши її, підійшов та наніс два удари отмаш пальцями лівої руки по її лівій частині обличчя та з участю потерпілої ОСОБА_9 , де остання вказала як саме обвинувачений наніс їй удар правою ногою по лівому стегну.

Згідно відповіді начальника Житомирського обласного центру з гідрометеорології орієнтовна температура води в р. Здрівля станом на 16 годину 19 квітня 2015 року становила 6,4°. Температура повітря в м. Малині в цей час становила 7,0°.

Аналізуючи правильність вміненої стороною обвинувачення кваліфікації дій ОСОБА_11 суд виходить з наступного:

З матеріалів провадження, зокрема з показань потерпілих ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_21 вбачається, що дії ОСОБА_11 за своїм характером вийшли за межі злочину проти особи Славінської. Подія мала місце в закладі харчування в денний час, в присутності сторонніх осіб. Обвинувачений, знаходячись в нетверезому стані, наніс удари двом особам жіночої статі, з якими раніше не був знайомий, тим самим проявивши грубі дії, позбавлені будь-якої необхідності, зневагу до норм поведінки, принципів, що регулюють суспільну поведінку тим самим бажаючи самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, та є свідченням відкритої очевидної безспірної неповаги до оточуючих.

Судова практика виходить з того, що слід кваліфікувати як хуліганські такі дії за яких шкода спричиняється конкретній особі з конкретних особистих мотивів з одночасним та очевидним для винної особи грубим порушенням громадського порядку та виражали явну неповагу до суспільства.

Об`єктом посягання при хуліганстві є громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших позаюридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, усталених правил поведінки в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного.

Підстав для перекваліфікації дій обвинуваченого в приміщенні кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » з ч.3 ст. 296 на ч.1 ст. 125 КК України вчинених щодо працівників та відвідувачів закладу суд не вбачає, оскільки дії обвинуваченого повністю охоплюються складом хуліганства та додаткової кваліфікації за статтею Кримінального кодексу про злочини проти особи не потребують. Відсутність тілесних ушкоджень у потерпілих ОСОБА_15 , ОСОБА_14 не впливає на правильність визначеної кваліфікації.

Також суд погоджується з доведеністю стороною обвинувачення складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 129 КК України, оскільки будучи наляканою, враховуючи характер умисних дій обвинуваченого та безперервне нанесення ним тілесних ушкоджень руками, ногами, палицею, скляною пляшкою в безлюдному місці, на березі річки, примушування до втоплення давали потерпілій ОСОБА_6 реальні підстави побоюватися здійснення погрози ОСОБА_11 позбавити її життя.

Відмови від підтримання обвинувачення не надходило, натомість вона підтримала змінене прокурором обвинувачення в тому числі і за ст. 129 КК України.

Що ж стосується обвинувачення ОСОБА_11 за ч.1 ст. 127 КК України, то згідно статті 1 Конвенції проти катувань та інших жорстоких, нелюдських або таких, що принижують гідність, видів поводження і покарання від 10.12.1984 року термін «катування» означає

будь-яку дію, якою будь-якій особі навмисне заподіюються сильний біль або страждання, фізичне чи моральне, щоб отримати від неї або від третьої особи відомості чи визнання, покарати її за дії, які вчинила вона або третя особа чи у вчиненні яких вона підозрюється, а також залякати чи примусити її або третю особу, чи з будь-якої причини, що ґрунтується на дискримінації будь-якого виду, коли такий біль або страждання заподіюються державними посадовими особами чи іншими особами, які виступають як офіційні, чи з їх підбурювання, чи з їх відома, чи за їх мовчазної згоди. В цей термін не включаються біль або страждання, що виникли внаслідок лише законних санкцій, невіддільні від цих санкцій чи спричиняються ними випадково.

Враховуючи послідовні дії ОСОБА_11 , спрямованість його умислу після відмови ОСОБА_6 його послухати, тривалий характер дій винуватого під час злочину, направлений на завдання сильного фізичного болю, сукупності моральних та фізичних страждань потерпілої, причини припинення злочинних діянь після благань та принижень ОСОБА_6 , ставня на коліна та слова ОСОБА_18 «Ти зрозуміла який я», «твоє життя вартує тисячу, я заплачу й мені нічого не буде», суд вважає, що стороною обвинувачення доведено наявність складу катування саме з метою залякування.

Разом з тим, підлягає виключенню з обвинувачення шляхом нанесення мучення, оскільки даний спосіб заподіяння катувань стороною обвинувачення не доведений.

Досліджуючи питання правильності кваліфікації статті 146 КК слід відмітити те, що суб`єктивна сторона кримінального правопорушення полягає в прямому умислі винної особи, тоді як приймаючи до уваги показання обвинуваченого, потерпілої та встановлені в судовому засіданні обставини того, як зазначила ОСОБА_6 в судовому засіданні, що вона сама йшла до автомобіля, можливість вільно залишити автомобіль доказів, які б беззаперечно доводили умисну вину ОСОБА_11 стороною обвинувачення суду не надані.

Позбавлення волі може полягати у триманні особи в місці, де вона взагалі не бажає або більше не бажає перебувати, або в поміщенні її в місце, яке вона не має змоги вільно залишити, хоча бажає цього. Відтак, обов`язковою ознакою складу незаконного позбавлення волі є місце. Ним можуть бути як приміщення (кімната, камера, погріб тощо) чи комплекси приміщень (підвал багатоповерхового будинку, лікарня), так і інші місця (дах багатоповерхового будинку, транспортний засіб, тощо).

Незаконне позбавлення волі може виражатися у вчиненні дій, які полягають в реальному позбавленні або обмеженні особистої волі потерпілого, не пов`язаному з його викраденням. Потерпіла особа незаконно, в примусовому порядку, поза її волею утримується в тому місці, де вона сама до цього добровільно знаходилася, особу позбавляють можливості пересуватись за власним розсудом.

Незаконне позбавлення волі людини вважається закінченим з моменту фактичного вилучення особи та початку її примусового утримання. Час, протягом якого утримується особа, конкретний термін перебування потерпілого в такому стані - значення не має.

Суб`єктивна сторона кримінального правопорушення, передбаченого ст. 146 КК, характеризується прямим умислом: винний усвідомлює незаконність своїх діянь як протиправного позбавлення волі особи і бажає їх вчинити.

Таких доказів стороною обвинувачення не надано, а судом не здобуто.

Таким чином, в судовому засіданні доведено причетність ОСОБА_11 до скоєння злочину (кримінального правопорушення), передбаченого ч. 3 ст. 296 КК України за ознаками грубого порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, вчиненому особою, раніше судимою за хуліганство; за ч.1 ст. 129 КК України в погрозі вбивством потерпілої за наявності реальних підстав побоюватися здійснення цієї погрози; за ч.1 ст. 127 КК в умисному заподіянні сильного фізичного болю та морального страждання шляхом нанесення побоїв, з метою залякування потерпілої ОСОБА_6 .

При обранні покарання суд виходить із загальних засад, визначених ст. 65 КК України.

ОСОБА_11 , як особа, за місцем роботи характеризується позитивно, за місцем проживання характеризується двозначно, з сусідами підтримує добрі стосунки, при вживанні спиртних напоїв не контролює себе, що призводить до конфліктів та порушення громадського порядку. Відшкодував завдану шкоду потерпілій ОСОБА_6 повністю.

Пом`якшуючих покарання обставин судом не виявлено, оскільки визнання своєї вини під час судового слідства фактично не знайшло свого підтвердження.

Обтяжуючими покарання обставинами є вчинення ним злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів по відношенню до ст. 127, 129 КК України.

Згідно акту судово-наркологічної експертизи Д-157 від 19.05.2015 року в обвинуваченого наявні психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю зі шкідливими наслідками. На обліку у психіатра, нарколога не перебуває.

Вироком Малинського районного суду Житомирської області 09.12.2013 року обвинуваченого засуджено за ч.4 ст. 296 КК України до 4-х років позбавлення волі. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 18.11.2014 року замінено ОСОБА_11 невідбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі на виправні роботи на строк 11 місяців 12 днів з утриманням в дохід держави 20% із суми заробітку.

Призначаючи покарання, суд враховує, що нанесення обвинуваченим тілесних ушкоджень потерпілій за відсутності будь-яких (нікчемних) підстав для їх застосування, посягання на громадський порядок з ініціативи обвинуваченого в громадських місцях, є свідченням злісності його злочинних намірів та підвищеної суспільної небезпеки ОСОБА_11 .

Виходячи з цього, суд рахує за необхідне призначити йому покарання у виді позбавлення волі, яке є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів. При цьому, підстав для застосування ст. 69 та 75 КК України суд не вбачає.

Цивільний позов по справі залишити без розгляду в зв`язку з відповідною заявою потерпілої ОСОБА_6 ..

Питання про речові докази, суд вирішує в порядку вимог ст. 100 КПК України. Процесуальні витрати в розумінні глави 8 КПК України по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, -
УХВАЛИВ:
ОСОБА_11 за обвинуваченням в скоєнні злочину за ч. 2 ст. 146 КК України виправдати за відсутністю в його діях складу кримінального правопорушення (злочину).

ОСОБА_11 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення злочинів, передбачених ч.3 ст. 296, ч.1 ст. 129, ч.1 ст. 127 КК України та призначити йому покарання:

за ч.3 ст. 296 КК України - у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі

за ч.1 ст. 129 КК України - у виді 1 (одного) року обмеження волі

за ч.1 ст. 127 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточне покарання засудженому суд призначає за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 4 (чотирьох) років місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71, 72 , 82 КК України до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину більш м`якого покарання за вироком Малинського районного суду Житомирської області від 09 грудня 2013 року та остаточно призначити ОСОБА_11 покарання у виді чотирьох років одного місяця позбавлення волі.
Початок строку відбування покарання засудженому ОСОБА_11 рахувати з часу його затримання 20 квітня 2015 року (т.1. а.с. 186-187).

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу залишити засудженому незмінним тримання під вартою.

Речові докази по справі уламки скляної пляшки з-під горілки «Житомирський стандарт», уламки дерев`яної палиці передані на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Малинського відділення поліції Коростишівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Житомирській області - знищити, після вступу вироку в законну силу.

Чорні лосини передати потерпілій ОСОБА_6 за належністю (а.с.47).

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Малинський районний суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Роз`яснити засудженому ОСОБА_11 його право заявляти клопотання про доставку в судове засідання апеляційної інстанції.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя: