Справа № 387/79/16-к
Номер провадження по справі 1-кп/387/16/16
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
29 січня 2015 року смт. Добровеличківка
Добровеличківський районний суд Кіровоградської області
в складі головуючого судді ОСОБА_1
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
представника потерпілого ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_5
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, освіта повна загальна середня, одруженого, на утриманні неповнолітня дитина ОСОБА_7 2007 р.н., раніше не судимого, захід забезпечення кримінального провадження не застосовувався, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.186 КК України,
ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю. Просив суд затвердити досягнуту під час досудового розслідування між ним та представником потерпілого угоду про примирення та призначити йому узгоджене між сторонами покарання. Заявив, що йому зрозумілі: права надані законом; наслідки укладення та затвердження угоди; характер обвинувачення та вид покарання, який до нього буде застосований у разі затвердження угоди судом. Повідомив, що укладення угоди є добровільним.
Таким чином дії ОСОБА_5 судом кваліфікуються за ч.1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Суд, встановивши особу обвинуваченого, з`ясував, що йому зрозуміле обвинувачення і що він визнає себе винним. Також ОСОБА_5 надав суду показання, які відповідають пред`явленому прокурором обвинуваченню. В судовому засіданні ОСОБА_5 просив суд затвердити укладену з представником потерпілого ОСОБА_4 угоду про примирення.
Перед прийняттям рішення про затвердження угоди про примирення, суд під час судового засідання з`ясував в обвинуваченого ОСОБА_5 , чи цілком він розуміє: 1) що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має такі права: мовчати, і факт мовчання не матиме для суду жодного доказового значення; мати захисника, у тому числі на отримання правової допомоги безоплатно у порядку та випадках, передбачених законом, або захищатися самостійно; допитати під час судового розгляду свідків обвинувачення, подати клопотання про виклик свідків і подати докази, що свідчать на його користь; 2) наслідки укладення та затвердження угод, передбачені статтею 473 КПК України; 3) характер кожного обвинувачення; 4) вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Крім того, в судовому засіданні суд з`ясував у представника потерпілого ОСОБА_4 , чи цілком правильно він розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, а також, що наслідками укладення та затвердження угоди про примирення є обмеження права оскарження вироку в апеляційному та касаційному порядку згідно з положеннями статей 394 і 424 цього Кодексу та позбавлення права вимагати в подальшому притягнення особи до кримінальної відповідальності за відповідне кримінальне правопорушення і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди.
Суд з`ясував, що обвинувачений ОСОБА_5 та представник потерпілого ОСОБА_4 правильно розуміють зміст наданих їм прав та правові наслідки відмови від таких, що виходить також і з вимог п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, статей 468 - 475 КПК України, які передбачають, що суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
Суд переконався у судовому засіданні шляхом проведення опитування представника потерпілого та обвинуваченого, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та повністю усвідомленим.
Також суд переконався, що ОСОБА_5 повністю зрозумів права, визначені п.1 ч. 5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом. Представник потерпілого ОСОБА_4 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.
Суд дослідивши угоду про примирення від 22 січня 2016 року, укладену між представником потерпілої сторони Хлібокомбінату Добровеличківського районного споживчого товариства ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , дійшов висновку, що: 1) умови угоди не суперечать вимогам КПК України, під час досудового розслідування не було допущено не вірної правової кваліфікації кримінального правопорушення, яке не є більш тяжким ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення угоди; 2) умови угоди відповідають інтересам суспільства; 3) умови угоди не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; 4) обґрунтованих підстав вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися, не існує; 5) можливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань очевидна; 6) наявні фактичні підстави для визнання винуватості.
Злочин, який інкримінується обвинуваченому ОСОБА_5 за ч.1 ст.186 КК України відноситься до класифікації злочинів середньої тяжкості.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч.3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Суд дослідивши угоду про примирення від 22 січня 2016 року, укладену між представником потерпілої сторони Хлібокомбінату Добровеличківського районного споживчого товариства ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , дійшов висновку, що її умови не суперечать вимогам КПК України, відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди відбулося добровільно та свідомо, умови, які б ускладнювали виконання угоди підозрюваним, не встановлено. Також узгоджені сторонами вид і міра покарання є такими, що відповідають ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі обвинуваченого.
Отже суд переконався, що угода може бути затверджена, що можливо ухвалити вирок, яким затвердити угоду і призначити узгоджену сторонами міру покарання.
Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися .
Цивільний позов не заявлявся .
Процесуальні витрати відсутні .
Речові докази - відсутні .
Керуючись ст. ст. 314, 373, 374,468,471,474, 475 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В :
Визнати винуватим ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у виді громадських робіт строком 120 ( сто двадцять ) годин.
Вирок суду може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених ст. 394 КПК України та з урахуванням обмежень визначених ч. 1 ст. 473 КПК України до апеляційного суду Кіровоградської області на протязі тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подачі апеляційної скарги через Добровеличківський районний суд Кіровоградської області.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Суддя Добровеличківського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1