н/п 1-кс/640/6484/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня 2015 р. Київський районний суд м. Харкова у складі:
слідчого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю слідчого - ОСОБА_3 ,

- мобільний телефон «Samsung Galaxy S III» з чохлом рожевого кольору з ІМЕІ НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку України ТОВ «Астеліт» № НОМЕР_3 , та ПрАТ «МТС Україна» № НОМЕР_4 ;
- грошові кошти в сумі 941 грн.;
- грошові кошти у сумі 14 (чотирнадцять) тисяч гривень, видані 09.09.2015 гр. ОСОБА_6 у ході контролю за вчиненням злочину.
Правова кваліфікація кримінального правопорушення: ч.2 ст. 15, ч. 2 ст. 121 КК України, а саме щодо замаху на спричинення тяжких тілесних ушкоджень на замовлення, що призвели до переривання вагітності.
Під час проведення досудового розслідування встановлено, навесні 2015 року, точна дата у ході розслідування не встановлена, ОСОБА_5 , маючи намір на спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , на ґрунті особистих неприязних відносин, з метою помсти, стала підшукувати співучасника для здійснення певних протиправних дій в її інтересах.
За таких обставин, ОСОБА_5 , будучи замовником злочину проти здоров`я особи, підшукала виконавця гр. ОСОБА_6 , з яким, у ході контролю за вчиненням злочину, уклала угоду, відповідно до якої виконавець зобов`язується спричинити тілесні ушкодження ОСОБА_7 , а замовник - вчинити в інтересах виконавця дії матеріального характеру у вигляді передачі винагороди у сумі 1300 доларів США.
Діючи згідно домовленості, ОСОБА_5 , продовжуючи свій намір, спрямований на заподіяння тілесних ушкоджень гр. ОСОБА_7 , не відмовившись від доведення свого злочинного наміру до кінця та підтвердивши істинність своїх намірів, передала гр. ОСОБА_6 , в якості задатку грошові кошти у сумі 11 тисяч гривень та 200 доларів США, крім того на момент 03.06.2015 упевнившись, що ОСОБА_7 знаходиться у положенні вагітності і має явні зовнішні признаки вагітності, зажадала спричинити останній тілесні ушкодження такого характеру, які б призвели до втрати дитини.
В свою чергу гр. ОСОБА_6 , отримавши частку грошових коштів від ОСОБА_5 у сумі 11 тисяч гривень та 200 доларів США, повинен був виконати усі дії необхідні для досягнення мети та у подальшому надати ОСОБА_5 неспростовні докази учиненого протиправного діяння, після чого отримати останню часту грошей у сумі 14 тисяч гривень згідно заздалегідь досягнутої домовленості.
09.09.2015 р. о 15.00 год. ОСОБА_5 , продовжуючи свої злочинні намірі, знаходячись на парковці біля ТОВ «Нова Пошта» по вул. Академіка Павлова, 120 в м. Харкові, зустрілась з гр. ОСОБА_6 , який повідомив їй, що згідно з раніше досягнутою домовленістю виконав зобов`язання по спричиненню тілесних ушкоджень ОСОБА_7 , які призвели до втрати останньою дитини та в підтвердження доведення злочинного наміру до кінця, передав ОСОБА_5 , заздалегідь виготовлені несправжні (імітаційні) засоби - довідку МОЗУ ХМКЛСШМД ім. проф. Мєщанінова від 09.09.2015 на ім`я ОСОБА_7 про доставляння останньої з діагнозом «ЗЧМТ, СГМ.УШ МТ головы, антенатальна гибель плода, срок беремен. 37 недель» та кольорове фото розміром 10х15 см із зображенням особи жіночої статі з явними ознаками вагітності та ознаками тілесних ушкоджень, які згідно до п.п. 2.1, 2.1.1 «Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень» затверджених наказом МОЗ № 6 від 17.01.1995р. належать до тяжких тілесних ушкоджень.
В свою чергу, ОСОБА_5 на виконання своєї частки домовленості передала гр. ОСОБА_6 грошові кошти у сумі 14 тисяч гривень, після чого була затримана працівниками міліції.
09.09.2015 у ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі імітування обстановки злочину ОСОБА_6 , якого на конфіденційний основі з дотриманням вимог діючого законодавства було залучено до проведення негласних слідчих (розшукових) дій, добровільно видав грошові кошти у сумі 14 тисяч гривень, які йому передала ОСОБА_5 , як винагороду.
09.09.2015 при затриманні гр-ки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі ч. 3 ст. 208 КПК України з дотриманням правил, передбачених ч. 7 ст. 223 і ст. 236 КПК України здійснений особистий обшук останньої, під час якого було виявлено та вилучено майно, яке належить їй на праві власності, а саме:
- мобільний телефон «Samsung Galaxy S III» з чохлом рожевого кольору з ІМЕІ НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку України ТОВ «Астеліт» № НОМЕР_3 , та ПрАТ «МТС Україна» № НОМЕР_4 ;
- грошові кошти в сумі 941 грн. купюрами номіналом по 200 грн.-4 шт., по 50 грн.- 2 шт., по 20 грн.- 1 шт., по 10 грн. 1 шт., по 5 грн.- 1 шт., по 2 грн.-2 шт., по 1 грн.-2 шт.;
- довідка МОЗУ ХМКЛСШМД ім. проф. Мєщанінова від 09.09.2015 на ім`я ОСОБА_7 про доставлення останньої з діагнозом «ЗЧМТ, СГМ.УШ МТ головы, антенатальная гибель плода, срок беремен. 37 недель»;
- кольорове фото розміром 10х15 см із зображенням особи жіночої статі з явними ознаками вагітності та ознаками тілесних ушкоджень.
Вилучені речі мають значення речових доказів у зв`язку з тим, що використані як знаряддя злочину, надані особі з метою фінансування та матеріального забезпечення кримінального правопорушення.
На підставі вищевикладеного, з метою недопущення знищення вилучених речей або пошкодження, фактичного позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися майном, а також з метою забезпечення можливої конфіскації, необхідно арештувати майно тимчасово вилучене при затримані у ОСОБА_5 , та добровільно видане гр. ОСОБА_6 .
Згідно ч. 4 ст. 170 КПК України заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.
Враховуючи те, що речі, які були вилучені у ОСОБА_5 в ході особистого обшуку при затримані, та речі добровільно видані гр. ОСОБА_6 , відповідають критеріям зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України як речі, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони використані як засіб чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, надані особі з метою фінансування та матеріального забезпечення злочину чи як винагорода за його вчинення, крім того, не застосування такого заходу забезпечення кримінального провадження, як арешт майна, може в подальшому перешкодити кримінальному провадженню, орган досудового розслідування просить накласти на нього арешт.
При розгляді клопотання в судовому засіданні слідчий його підтримав.
Підозрювана ОСОБА_5 та її захисник адвокат ОСОБА_8 подали суду заяву, в якій просять вирішити клопотання слідчого про арешт вилученого майна без їх участі.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 173 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: 1) правову підставу для арешту майна; 2) достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; 3) розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; 4) наслідки арешту майна для інших осіб; 5) розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасовим вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди.
Слідчий суддя приходить до висновку про наявність підстав до задоволення клопотання, оскільки слідчий довів наявність вважати, що було вчинено кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.15, ч.2 ст. 121 КК України, 09.09.2015 р. підозрюваній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомлено про підозру у його вчиненні, а тому з метою забезпечення збереження доказової інформації на майні у вигляді речей, грошей, які використовувались як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та зберегли на собі його сліди, які відповідають критеріям, передбаченим ч. 2 ст. 167 КПК України, як тимчасово вилучене майно, та які можуть бути речовими доказами, - на це майно слід накласти арешт.
Клопотання про фіксацію процесуальної дії за допомогою технічних засобів під час розгляду питання слідчим суддею від учасників процесуальної дії не надійшло, за ініціативою суду не здійснюється, що відповідає положенням ст.107 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 167, 170-173, 309, 372 КПК України, слідчий суддя, -
Накласти арешт на майно, яке належить ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вилучене у останньої 09.09.2015 у ході особистого обшуку при затримані, а саме:
- мобільний телефон «Samsung Galaxy S III» з чохлом рожевого кольору з ІМЕІ НОМЕР_1 та НОМЕР_2 з сім-карткою оператора мобільного зв`язку України ТОВ «Астеліт» № НОМЕР_3 , та ПрАТ «МТС Україна» № НОМЕР_4 ;
- грошові кошти в сумі 941 грн.;
- грошові кошти у сумі 14 (чотирнадцять) тисяч гривень, видані 09.09.2015 гр. ОСОБА_6 у ході контролю за вчиненням злочину.
Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Харківської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1