АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 жовтня 2015 року м. Чернівці
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого ОСОБА_1

Суддів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 секретар судового засідання ОСОБА_4
учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_5
захисника ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 по кримінальному провадженню №0001278 від 25.04.2015 року на вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 серпня 2015 року, яким -
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веренчанка, Заставнівського району, Чернівецької області, українця, з середньою освітою, одруженого, працюючого двірником в товаристві власників індивідуальних гаражів № НОМЕР_1 в с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого 13.12.1999 року Ленінським районним судом Чернівці за ч.12 ст. 140, ст. 46-1 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік та штрафу 700 грн. та згідно указу «Про амністію» звільнений від покарання; 25.07.2001 року Ленінським районним судом м. Чернівці за ч.2 ст. 142, ст. 44, ч.2 ст. 140, ст. 42 КК України до З років 9 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна; 25.09.2007 року Першотравневим районним судом м. Чернівці за ч.2 ст. 185 КК України до 2 років позбавлення волі; 16.10.2009 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ст. 395 КК України до 3 місяців арешту; 31.01.2011 року Шевченківським районним судом м. Чернівці за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення волі; 27.12.2013 року звільнений з місць позбавлення волі за ухвалою Хмельницького районного суду Хмельницької області від 26.12.2013 року, з не відбутим терміном покарання 8 місяців 14 днів;

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України і призначено покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу змінено з особистого зобов`язання на тримання під вартою.
В С Т А Н О В И Л А:
Згідно вироку суду першої інстанції, 20 квітня 2015 року ОСОБА_8 приблизно о 08 годині, перебуваючи в квартирі АДРЕСА_2 , після вживання алкогольних напоїв з громадянином ОСОБА_9 , переслідуючи умисел направлений на таємне викрадення чужого майна, повторно із тумбочки в кімнаті вищезазначеної квартири, таємно викрав гроші в сумі 3800 грн., 80 доларів США, вартість яких згідно офіційного курсу НБУ становить 1684 грн., 20 євро, вартість яких згідно офіційного курсу НБУ становить 455 грн. 40 коп., гаманець із шкірозамінника коричневого кольору разом із паспортом громадянина України на ім`я ОСОБА_10 , довідку про присвоєння ідентифікаційного коду, зарплатну карту на її ім`я, завдавши потерпілій ОСОБА_10 , матеріальної шкоди на загальну суму 5939, 40 грн., після чого з місця вчинення злочину зник і розпорядився викраденим на власний розсуд.

На вказаний вирок суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу в якій просить суд, вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 серпня 2015 року, щодо нього в частині призначення покарання змінити і призначити йому покарання не пов`язане з позбавленням волі.
При цьому, апелянт посилається на те, що з вироком не згідний, так як вважає його надмірно суворим, районним судом, на його думку, не було взято до уваги те, що він є інвалідом третьої групи, на його утриманні знаходиться малолітня дитина, активно співпрацював зі слідством, щиро розкаюється у вчиненому злочині, а також те, що завдана потерпілій матеріальна шкода була відшкодована в повному об`ємі.
Заслухавши доповідача, який доповів зміст оскаржуваного вироку суду першої інстанції та основні доводи апеляційної скарги, прокурора який вважає, що вирок суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 без задоволення, захисника обвинуваченого, ОСОБА_6 який просив апеляційну скаргу задовольнити, провівши апеляційний розгляд, дослідивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, провівши судові дебати, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Так, згідно ч. 1 ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновок районного суду про винуватість ОСОБА_7 у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно або за попередньою змовою групою осіб, при обставинах викладених у вироку є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам кримінального провадження та підтверджується наявними у кримінальному провадженні доказами в їх сукупності, які не заперечувались обвинуваченим і не досліджувались за його згодою в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, а тому відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України, апеляційному перегляду не підлягають.

Статтею 50 КК України передбачено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого та запобігання вчиненню ним нових злочинів.

Відповідно до ст. 65 КК України, призначаючи покарання у кожному конкретному випадку, суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.
Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» передбачено, що визнаючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, суди повинні виходити з класифікації злочинів передбачених ст. 12 КК України, а також особливостей конкретного злочину й обставин його вчинення (форма вини, мотив і мета, спосіб, стадія вчинення, кількість епізодів злочинної діяльності, роль кожного із співучасників, якщо злочин вчинено групою осіб, характер і ступінь тяжкості наслідків, що настали тощо).
Аналізуючи матеріали кримінального провадження в частині призначення обвинуваченому ОСОБА_7 міри покарання, колегія суддів вважає, що районний суд, дотримався вимог ст. ст. 65 - 67 КК України і в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу винуватого і обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, судом першої інстанції, при обранні міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 враховано, ступінь тяжкості вчиненого злочину, те що він відноситься до категорії середньої тяжкості злочинів, позитивну характеристику обвинуваченого за місцем проживання, повне визнання вини та відшкодування заподіяної шкоди потерпілому, сприяння розкриттю злочину, щире каяття у вчиненому, а також те, що обвинувачений раніше неодноразово судимий за вчинення корисливих злочинів, вчинив злочин в період не знятої та непогашеної судимості та в стані алкогольного сп`яніння.
В апеляції обвинувачений посилається на та, що районним судом при призначені покарання не взято до уваги, те що до вчинення кримінального правопорушення він був працевлаштований. Колегія суддів погоджується із вказаним доводом, так як відповідно до довідки № 32 від 04.08.2015 року виданої головою правління ТВІГ №2, ОСОБА_7 дійсно працював двірником в у вказаному товаристві в с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області. ( а.с.22)

Щодо посилання апелянта на те, що він являється інвалідом третьої групи, то воно безпідставне так, як згідно ксерокопії довідки до акта огляду медико - соціальної експертної комісії, інвалідність ОСОБА_7 встановлено на строк до 01.10.2015 року, а відмітка про черговий переогляд в довідці відсутня. Також в матеріалах кримінального провадження відсутні дані про знаходження на його утриманні неповнолітньої дитини.
Також без підставним є посилання апелянта, що при призначені міри покарання ОСОБА_7 судом першої інстанції не враховано повне відшкодування матеріальної шкоди потерпілій, так як судом враховано вказану пом`якшуючу вину обставину.
Незважаючи на те, що ОСОБА_7 відповідно до ст. 12 КК України вчинив злочин середньої тяжкості, позитивно характеризується за місцем проживання, працює двірником в товаристві власників індивідуальних гаражів № НОМЕР_1 в с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області, вину у вчиненому визнав повністю, своїми показами сприяв розкриттю злочину, щиро розкаюється у вчиненому та повністю відшкодував матеріальну шкоду завдану потерпілій ОСОБА_10 , колегія суддів з врахуванням того, що ОСОБА_7 , раніше неодноразово притягався до кримінальної відповідальності за вчинення корисливих злочинів за які відбував покарання в місцях позбавлення волі, належних висновків для себе не зробив і знову вчинив новий злочин під час не знятої та непогашеної судимості в стані алкогольного сп`яніння, вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що виправлення ОСОБА_7 без реального відбування покарання не можливе та на думку колегії суддів, призначена йому міра покарання є необхідною і достатньою для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.
За таких обставин, колегія суддів, підстав для пом`якшення призначеної ОСОБА_7 , судом першої інстанції міри покарання, не вбачає.
Рішення районного суду, з яким погоджується колегія суддів, належним чином умотивоване, не суперечить вимогам кримінального процесуального закону та відповідає меті покарання, а тому апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_7 до задоволення не підлягає.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону передбачених ст. ст. 409 та 412 КПК України, які б давали підстави для зміни чи скасування вироку, колегією суддів не встановлено.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 401, 404, 405, 407 та 419 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -
У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити - без задоволення, а вирок Шевченківського районного суду м. Чернівці від 25 серпня 2015 року, щодо ОСОБА_7 , якого визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України - без змін.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і підлягає негайному виконанню проте, може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_1
Судді ОСОБА_2
ОСОБА_3

Копія вірна суддя