Справа №573/1445/15-к
Номер провадження 1-кп/573/3/16

УХВАЛА
і м е н е м У к р а ї н и
13 січня 2016 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника потерпілих ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі клопотання захисника ОСОБА_7 про надання тимчасового доступу до речей, що перебувають у власності ОСОБА_9 ,

в с т а н о в и в :
На розгляді Білопільського районного суду перебуває кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 .

У судовому засіданні 13 січня 2016 року захисник ОСОБА_7 заявив клопотання про надання тимчасового доступу до шкіряної куртки (дублянки) коричневого кольору, яка належить ОСОБА_9 , яка мешкає в АДРЕСА_1 , так як на ній маються порізи від ножа.

Обвинувачений ОСОБА_4 зазначене клопотання підтримав.

Інші учасники процесу проти його задоволення заперечували.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 8 КПК України кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципу верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КПК України під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, інші службові особи органів державної влади зобов`язані неухильно додержуватися вимог Конституції України, цього Кодексу, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, вимог інших актів законодавства.

Частинами 1, 2, 6 статті 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Частинами 1 та 2 статті 333 КПК України передбачено, що заходи забезпечення кримінального провадження застосовуються під час судового провадження згідно з положеннями розділу ІІ цього Кодексу з урахуванням особливостей, встановлених цим розділом. Під час розгляду клопотання про надання тимчасового доступу до речей і документів суд також враховує причини, через які доступ не був здійснений під час досудового розслідування.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 160 КПК України сторони кримінального провадження мають право звернутися до слідчого судді під час досудового розслідування чи суду під час судового провадження із клопотанням про тимчасовий доступ до речей і документів, за винятком зазначених у статті 161 цього Кодексу. Слідчий має право звернутися із зазначеним клопотанням за погодженням з прокурором.
У клопотанні зазначаються:
1) короткий виклад обставин кримінального правопорушення, у зв`язку з яким подається клопотання;
2) правова кваліфікація кримінального правопорушення із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність;
3) речі і документи, тимчасовий доступ до яких планується отримати;
4) підстави вважати, що речі і документи перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;
5) значення речей і документів для встановлення обставин у кримінальному провадженні;
6) можливість використання як доказів відомостей, що містяться в речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів, у випадку подання клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю;
7) обґрунтування необхідності вилучення речей і документів, якщо відповідне питання порушується стороною кримінального провадження.
Згідно з ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:
1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;
2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;
3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.
Таким чином, першим чинником, який суд повинен встановити для вирішення питання щодо надання тимчасового доступу до речей, є обґрунтування стороною захисту необхідності вилучення дублянки, доведення суду, що ця дублянка, яку сторона захисту просить тимчасово вилучити, має значення для встановлення обставин у даному кримінальному провадженні, що сліди, які містяться на ній, можливо використати як докази в даному кримінальному провадженні, що самі по собі або у сукупності з іншими доказами мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Другим чинником для вирішення цього питання є встановлення поважності причин, через які тимчасовий доступ стороною захисту не був здійснений під час досудового розслідування.

Як вбачається з клопотання, захисник просить надати тимчасовий доступ до дублянки свідка ОСОБА_9 , але воно не є обгрунтуваним, так як захисник не довів суду, яким чином вона доводить або спростовує винуватість ОСОБА_4 . Як вбачається з обвинувального акту, обвинувачення ОСОБА_4 пред`явлено у завданні ОСОБА_5 тяжких тілесних ушкоджень і завданні ОСОБА_6 середньої тяжкості тілесних ушкоджень. ОСОБА_9 у даному провадженні є лише свідком. Крім того, судом встановлено, що з приводу завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_9 проводиться досудове розслідування у іншому кримінальному провадженні, де вказана дублянка і повинна бути речовим доказом. У кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 дублянка його матері речовим доказом не визнана.

Крім того, сторона захисту не довела суду поважність причин, через які доступ не був здійснений до вказаної дублянки під час досудового розслідування, так як із матеріалів кримінального провадження вбачається, що з таким клопотанням під час досудового розслідування ні ОСОБА_4 , ні його захисник не звертались, хоча їм було відомо про існування дублянки.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що клопотання сторони захисника щодо надання тимчасового доступу до дублянки ОСОБА_9 є необґрунтованим і задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 8, 9, 22, 26, 160, 163, 333, 337, 369-372 КПК України, суд

п о с т а н о в и в:
Захиснику ОСОБА_7 відмовити у задоволенні клопотання про надання тимчасового доступу до шкіряної куртки (дублянки) коричневого кольору, яка належить ОСОБА_9 , яка мешкає в АДРЕСА_1 за необгрунтованістю.

Ухвала суду є остаточною і апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя