Справа № 204/6767/15-к
Провадження № 1-кс/204/649/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2015 року м. Дніпропетровськ
Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
слідчого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря ОСОБА_2 ,
за участю заявника ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпропетровську скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою на бездіяльність уповноваженої особи прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська та зобов`язання вчинити певні дії.
У скарзі заявник вказував, що 05.10.2015 року знаходячись в СІЗО № 3 м. Дніпропетровська з прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська ОСОБА_3 отримав відповідь з офіційного документу від 16.09.2015 року № 67/177/13 на його заяву від 01.09.2015 року вих. № Г-81 про кримінальне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 384 КК України відносно експерта-цитолога ОСОБА_4 , яке було спочатку подано до прокуратури Дніпропетровської області. Потім 18.09.2015 року від був повідомлений в СІЗО № 3 м. Дніпропетровська з офіційного документу з прокуратури Дніпропетровської області за 10.09.2015 року № 04/213-1302/11 про те що його заява про кримінальне правопорушення від 01.09.2015 року вих. 81 було направлено в прокуратуру Красногвардійського району м. Дніпропетровська. З відповіді від 16.09.2015 року № 67/177/13 прокурора Красногвардійського району м. Дніпропетровська старшого радника юстиції ОСОБА_5 категорично не згоден. Прокурор не зрозуміло по яким причинам, безпідставно та не зрозуміло, що він хотів цим підчеркнути в своєму рішенні від 16.09.2015 року № 67/177/13, почав описувати ст. 263 КПК України (в ред. 1960 року) , тобто його права та обов`язки, які йому і так відомі. Не зрозуміло, з яких підстав почав згадувати та описувати ст. 75 КПК України (в ред. 1960 року), замість того щоб дотримуватися чинного законодавства України. Враховуючи наведене, ОСОБА_3 просив зобов`язати уповноважену особу прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська прийняти та зареєструвати його заяву від 01.09.2015 року про вчинення кримінального правопорушення; зобов`язати уповноважену особу прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська надати йому документ, який підтверджує факт прийняття та реєстрації його заяви; зобов`язати розпочати досудове розслідування на підставі скоєного відносно нього кримінального правопорушення; зобов`язати визнати його потерпілим по кримінальному правопорушенню передбаченого ч. 2 ст. 384 КК України.
У судовому засіданні ОСОБА_3 підтримав свою скаргу та просив її задовольнити.
Прокурор в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Неявка прокурора не перешкоджає розгляду скарги, що відповідає положенням ч. 3 ст. 309 КПК України.
Заслухавши ОСОБА_3 , дослідивши скаргу та матеріали долучені до неї, приходжу до висновку, що скарга обґрунтована та підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 01.09.2015 року згідно вих. Г-81 направив заяву від 01.09.2015 року про кримінальне правопорушення до прокуратури Дніпропетровської області. Відповідно до листа від 10.09.2015 року № 04/213-1302/11 заява ОСОБА_3 від 01.09.2015 року про кримінальне правопорушення направлено в прокуратуру Красногвардійського району м. Дніпропетровська. Але зазначені відомості не були внесені прокурором до ЄРДР, про що 05 жовтня 2015 року заявник отримав відповідь з прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська датовану 16.09.2015 року № 67/177/13.
Відповідно до ч. 1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.
Станом на 22.10.2015 року відомості по заяві ОСОБА_3 не внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно ч.4 ст. 214 КПК України слідчий, прокурор, інша службова особа, уповноважена на прийняття та реєстрацію заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення, зобов`язані прийняти та зареєструвати таку заяву чи повідомлення. Відмова у прийнятті та реєстрації заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення не допускається.
За приписами п.1 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора, а саме, бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, - заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, представником юридичної особи, щодо якої здійснюється провадження, володільцем тимчасово вилученого майна.
Прокурором у порушення вимог ст.214 КПК України не було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей по заяві ОСОБА_3 . Із поданих матеріалів випливає порушення прав заявника, які підлягають захисту у судовому порядку, а тому скарга у цій частині підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1 ст. 60 КПК України заявником є фізична або юридична особа, яка звернулася із заявою або повідомленням про кримінальне правопорушення до органу державної влади, уповноваженого розпочати досудове розслідування, і не є потерпілим.
За приписами п.1 ч. 1 ст. 60 КПК України заявник має право отримати від органу, до якого він подав заяву, документ, що підтверджує її прийняття і реєстрацію.
З огляду на наведені положення закону, суд приходить до висновку, що вимоги скаржника щодо зобов`язання прокурора надати йому документ, який підтверджує прийняття та реєстрацію його заяви підлягають задоволенню.
Щодо інших вимог заявника то вони задоволенню не підлягають, оскільки є похідними від первинних вимог, а функції прокуратури визначенні та встановлені спеціальним Законом України «Про прокуратуру» не можуть визначатись судовим рішенням.
ОСОБА_3 також просить визнати його потерпілим, але відповідно до п. 5 ч.1 ст.303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржено рішення прокурора про відмову у визнанні потерпілим - особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою. Такого рішення прокурором винесено не було, а тому, суд не вбачає підстав для задоволення скарги в цій частині, адже права заявника не були порушені.
Таким чином, виходячи із вищевикладеного, скарга підлягає частковому задоволенню.
Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 60, 214, 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя,-
УХВАЛИВ:
Скаргу ОСОБА_3 на бездіяльність уповноваженої особи прокуратури Красногвардійського району м. Дніпропетровська та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.
Зобов`язати прокурора Красногвардійського району м. Дніпропетровська прийняти та зареєструвати заяву ОСОБА_3 про кримінальне правопорушення від 01 вересня 2015 року вих. № Г-81, та внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості про кримінальне правопорушення, викладені в заяві ОСОБА_3 від 01.09.2015 року вих. № Г-81 та розпочати розслідування.
Зобов`язати прокурора Красногвардійського району м. Дніпропетровська надати ОСОБА_3 документ, що підтверджує прийняття заяви та її реєстрацію.
У задоволенні скарги в іншій частині відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1