ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа № 202/3524/15-к
Провадження № 1-кс/0202/1438/2015
УХВАЛА

23 квітня 2015 року м. Дніпропетровськ
слідчий суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська ОСОБА_1 ,
за участю старшого слідчого слідчого відділу Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровський області ОСОБА_2

розглянувши клопотання старшого слідчого слідчого відділу Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровський області ОСОБА_2 про арешт майна,-
ВСТАНОВИЛА:
В провадженні слідчого відділу Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровський області перебуває кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0000003 від 16.02.2015, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

В ході досудового розслідування встановлено, що невстановлені особи, діючи за попередньою змовою групою осіб, у період часу з січня по грудень 2014 року шахрайським шляхом, використовуючи підроблені документи, зареєстрували право власності та у подальшому продали квартиру АДРЕСА_1 , яка перебувала у власності ОСОБА_3 .

Досудовим розслідуванням встановлено, що невстановлені особи 23.06.2014 року звернулись до Реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, куди надали підроблене рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 28.02.2014 року по справі №200/76415/14-ц, провадження №2/200/18990, на підставі якого до Державного реєстру речових прав реєстратором були внесені відомості про право власності на квартиру за ОСОБА_4 . Таким чином, невстановлені особи, використовуючи підроблений документ, шляхом обману заволоділи правом на вказану квартиру.

13.08.2014 року приватним нотаріусом ОСОБА_5 було посвідчено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , згідно якого ОСОБА_4 продала квартиру ОСОБА_6 .

16.12.2014 року приватним нотаріусом ОСОБА_5 було посвідчено договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , згідно якого ОСОБА_6 продав квартиру ОСОБА_7 .

Відповідно до інформації КВЖРЕП Індустріального району м. Дніпропетровська, квартира АДРЕСА_1 приватизована ОСОБА_8 , 1974 р.н., що посвідчується свідоцтвом про право власності № НОМЕР_1 від 18.10.1995 р. Відповідно договору міни №2-3640 від 09.08.1997 року, право власності на вказану квартиру зареєстровано за ОСОБА_3 .

Згідно відповіді Голови Бабушкінського РС м. Дніпропетровська від 09.02.2015 року справа №200/76415/14-ц, провадження №2/200/18990 не існує.

Незаконні дії невстановленої особи підтверджуються сукупністю зібраних доказів по кримінальному провадженню, а саме: довідкою від 09.02.2015 року Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, документами, що були вилучені у приватного нотаріуса ОСОБА_5 , документів, що були вилучені у реєстраційній службі Дніпропетровського міського управління юстиції, показаннями свідка ОСОБА_9 , іншими доказами по справі.
Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 16.12.2014 року є ОСОБА_7 .
Вказав, що є достатні підстави вважати, що квартира АДРЕСА_1 є предметом, набутим в результаті вчинення кримінального правопорушення, тому згідно з ч.2 ст. 170 КК України підпадає під майно, яке підлягає арешту.
22 квітня 2015 року слідчому судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська надійшло клопотання старшого слідчого слідчого відділу Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровський області ОСОБА_2 , в якому вона просила накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , яка перебуває у власності ОСОБА_7 , та заборонити будь-яким особам відчужувати вказане майно та розпоряджатися ним.

Відповідно до ст.170 КПК України арешт майна здійснюється на підставі ухвали слідчого судді. Слідчий суддя накладає арешт на майно у вигляді речей, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього кодексу.
Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України клопотання слідчого про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.
Заслухавши думку слідчого, дослідивши матеріали кримінального провадження № 0000003, вважаю що клопотання про накладання арешту на квартиру АДРЕСА_1 задоволенню не підлягає у зв`язку з наступним.
Виходячи зі змісту ч. 2 ст. 170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Однак, слідчим не надано достатньо доказів на підтвердження того, що вищезазначена квартира є предметом, набутим в результаті вчинення кримінального правопорушення, а надані документи та зазначені в них обставини не свідчать про наявність передбачених законом обставин, які обґрунтовують необхідність накладення арешту на дану квартиру.
Клопотання про фіксування процесуальної дії за допомогою технічного засобу під час розгляду клопотання слідчому судді не надходило і за ініціативою слідчого судді не здійснювалося, що відповідає вимогам ст. 107 КПК України.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст.110, 131, 132, 170-175, 309, 369-372, 395 КПК України, -
УХВАЛИЛА :
В задоволенні клопотання старшого слідчого слідчого відділу Індустріального РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровський області ОСОБА_2 про арешт майна. відмовити.
Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Дніпропетровської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.
Слідчий суддя ОСОБА_1