Справа № 367/7257/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/1475/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 18 24.12.2015

УХВАЛА
Іменем України

24 грудня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі ОСОБА_5
за участю:
прокурора - ОСОБА_6
засудженого ОСОБА_7
представника установи ОСОБА_8
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві матеріали провадження за апеляційною скаргою засудженого на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 28 жовтня 2015 року, якою

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Біла Церква Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,
відмовлено у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення ,-

ВСТАНОВИЛА:
до Ірпінського міського суду Київської області надійшло подання начальника Ірпінського виправного центру №132 і голови спостережної комісії при виконавчому комітеті Ірпінської міської ради про умовно-дострокове звільнення засудженого ОСОБА_7 .

Ухвалою суду від 28 жовтня 2015 року у задоволенні подання було відмовлено, оскільки на час розгляду справи засуджений за вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 05.07.2007 року до 13 років позбавлення волі, та якому ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22.07.2014 року невідбуту частину покарання замінено на більш м`яке покарання обмеження волі строком на 4 роки 3 місяці 11 днів, фактично не відбув ? частини строку пом`якшеного покарання.

На вказане рішення засуджений подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 28 жовтня 2015 року та постановити нову, якою подання про умовно-дострокове звільнення задовольнити.

Рішення суду першої інстанції вважає незаконним та необґрунтованим, а відмову у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення безпідставною.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що за період перебування в установі був працевлаштований на дільниці збирання побутових вагончиків, позитивно характеризується, за сумлінну поведінку та ставлення до праці має 5 заохочень, що доводить його виправлення.

Також, зазначає, що суд не вірно застосував положення Постанови пленуму ВСУ №2 від 26.04.2002 року, зокрема пункт 11, тоді як до засуджених, яким покарання замінено більш м`яким, мають застосовуватися положення п. 6 цієї Постанови.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу просив застосувати до нього умовно-дострокове звільнення, представника виправного центру, який підтримав подання, думку прокурора про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали подання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів підстав для задоволення вимог апеляційної скарги не вбачає, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 ухвалою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 22.07.2014 року невідбуту частину покарання замінено на більш м`яке покарання, у виді обмеження волі на строк 4 роки 3 місяці 11 днів.
У відповідності до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 26 квітня 2002 року «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким», особи, яким покарання було замінено більш м`яким, можуть бути умовно-достроково звільнені і від цього більш м`якого покарання за правилами, передбаченими ст.81 КК України.
Відповідно до положення п.3 ч.3 ст.81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим не менше 3/4 строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин.
Відповідно до вимог ч. 5 ст. 82 КПК України, до осіб, яким покарання замінено більш м`яким, може бути застосоване умовно дострокове звільнення за правилами, передбаченими ст.81 КК України.
Оскільки ОСОБА_7 фактично не відбув 3/4 строку пом`якшеного покарання, він не є особою, яка підлягає умовно-достроковому звільненню на підставі ст.ст.81 і 82 КК України.
При прийнятті рішення про відмову у задоволенні подання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , суд правильно встановив, що він, хоч і став на шлях виправлення і за місцем відбування покарання позитивно характеризується, працевлаштований, однак 3/4 строку пом`якшеного покарання не відбув.
Зазначені обставини отримали належну оцінку суду першої інстанції, що стало підставою для відмови у задоволенні подання, з чим погоджується колегія суддів.
Наведене свідчить про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 404,405,407, 419 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 28 жовтня 2015 року про відмову у задоволенні клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.
Головуючий:
Судді: