Справа № 468/1215/14-к

БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
В И Р О К
іменем УКРАЇНИ
22.10.2015 року м.Баштанка
Баштанський районний суд Миколаївської області
в складі:
судді: ОСОБА_1
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Баштанка кримінальну справу по обвинуваченню:
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця р.Молдова, працюючого, одруженого, раніше не судимого, проживаючого в АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:

03 листопада 2013 року близько 18. 00год. водій ОСОБА_6 керував, на праві довіреності, технічно справним автомобілем ВАЗ 2109 ( НОМЕР_1 ) у стані середнього ступеню алкогольного сп`яніння, ігноруючи заборону керувати транспортним засобом у такому стані та здійснюючи рух зі швидкістю 40 км/год. по сухій асфальтовій проїжджій частині дороги, яка має по одній смузі для руху в кожному напрямку та на якій відсутня суцільна лінія дорожньої розмітки і відповідні дорожні знаки, греблі центральної села Новоіванівка, Баштанського району Миколаївської області, яка з`єднує вулиці Одеську та Братів осадчих даного населеного пункту.

В порушення вимог пункту 11.3. ПДР України водій ОСОБА_6 виїхав на зустрічну смугу руху, виїзд на яку можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу, та неправомірно рухався по ній зі сторони вул.. Братів осадчих у напрямку вул. Одеської с.Новоіванівка Баштанського району Миколаївської області. В зазначений час назустріч транспортному засобу, яким він керував, зі сторони вул. Одеської у напрямку Братів осадчих с.Новоіванівка, Баштанського району Миколаївської області по крайній правій смузі,як того вимагають ПДР, рухався велосипед «Аист» під керуванням водія ОСОБА_7 . Водій ОСОБА_6 неправомірно рухаючись по зустрічній смузі та наближаючись до велосипеду, в порушення вимог п. 12.3 ПДР, маючи об`єктивну можливість завчасно виявити небезпеку та перешкоду для руху, а саме велосипед «Аист» та водія велосипеду ОСОБА_8 на ньому, не вжив заходів до зменшення швидкості свого транспортного засобу, аж до повної його зупинки, хоча міг і був зобов`язаний це зробити, внаслідок чого передньою лівою частиною автомобіля допустив зіткнення із вказаним велосипедом.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_6 водій велосипеду ОСОБА_7 отримав тілесні ушкодження,від яких загинув на місці пригоди.

Відповідно до висновку експерта №149 від 23.12.2013р. смерть ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 наступила внаслідок гострої крововтрати на ґрунті травматичного розриву аорти.

Таким чином, дана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок злочинного порушення водієм ОСОБА_6 п. 2.9.а,11.3,12.3 ПДР, які знаходяться в прямому причинному зв`язку з наслідками, що настали.

В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_9 свою винуватість не визнав, не заперечуючи факту керування 03.11.2013 року близько 18.00 години власним автомобілем Ваз-2109 д.н. НОМЕР_1 в станні алкогольного сп`яніння по центральній вулиці села Новоіванівка Баштанського району, де відчув удар в область лівої фари та зупинився. Коли вийшов із автомобіля то побачив, що фара розбита, а поруч на обочині неподалік від місця зупинки лежить тіло людини, яким виявився нині покійний ОСОБА_7 . Просив його виправдати, так як він не збивав вказану особу, та вважає, що його смерть наступила від інших обставин, які не пов`язані із ДТП. Всі вказані докази які надані стороною обвинувачення не доводять його винність у скоєнні злочину передбачені ст.286 ч.2 КК України.

Стороною обвинувачення були надані наступні докази винуватості ОСОБА_9 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого, ч. 2 ст. 286 КК України:

Витяг з кримінального провадження №-0000257, відповідно до якого 03.11.2013 року біля 19.20 години на проїзжій частині дороги в с.Новоіванівка Баштанського району, сталася дорожньо-транспорта пригода за участі автомобіля ВАЗ-2109 д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 1969 року народження та велосипедиста ОСОБА_7 ..Внаслідок ДТП ОСОБА_7 загинув на місці пригоди;

Протокол огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, схема та фото таблиця до нього (а.с.105-129-36), згідно яких було зафіксовано сліди на місці дорожньо-транспортної пригоди: Так, в протоколі зазначено, що місцем дорожньо-транспортної пригоди являється вулиця Братів Осадчих до вулиці Одеської в с.Новоіванівка Баштанського району Миколаївської області.

Висновок експерта № 149 від 23.12.2013 року (а.с. 131-135), згідно якого у ОСОБА_7 мали місце тілесні ушкодження у вигляді : садини в лобній області, рана в тіменно-затилочній частині з права, дві садини в області правого ліктевого суставу, обширна садина в області спини, по одній садині на внутреній поверхності правого колінного суставу на внутрінній поверхності правої голені; в області правої наружної лодижки, числений перелом правої плечевої кістки в нижній треті, поперечний перелом правої бедренної кістки в верхній треті, разрив задньої стінки низходящого відділу дуги аорти, численні забиття та пошкодження (відламками ребер) правого легкого, колапс правого легкого, перелому правою ключиці, перелому 1-9 ребер справа по около позвоночній лінії і лопаточної лінії, переломи 1-12 ребер по середньо-підмишечної лінії. Смерть ОСОБА_10 , наступила від гострої крововтрати на грунті травматичного розриву аорти;

Висновок експерта №-2/269 від 12.12.2013 року, відповідно до якого на момент дослідження на велосипеді «Аист» були відсутні звуковий сигнал, ліхтар та світлоповертачі: спереді білого кольору, по боках оранжевого кольору, позаду червоного кольору, що суперечить вимогам п.6.2 і п.6.6 ПДР України. Несправностей рульового керування та гальмівної системи велосипеда, які б могли виникнути до ДТП та могли вплинути на рух транспортного засобу не виявлено;

Висновок експерта №-2/270 від 17.12.2013 року, відповідно до якого на момент дослідження гальмівна система, рульове керування та ходова частина, а також фари головного освітлення автомобіля Ваз 2109 д.н. НОМЕР_1 знаходились в працездатному стані та не мали несправностей, які могли б вплинути на його рух;

Висновок експерта № 4/159 від 27.12.2013 року, відповідно до якого встановлено, що ймовірно, контактування досліджуваних транспортних засобів відбулось наступнии чином, під час первинного контактування велосипед розташовувався переднім колесом до лівої частини переднього бампера автомобіля ВАЗ-2109 д.н. НОМЕР_1 , контактування сталося, ймовірно, на ділянці проїзної частини, максимально наближеній до визначених на схемі до протоколу огляду місця події осипів лакофарби та скла лівої фари автомобіля ВАЗ-2109 д.н. НОМЕР_1 . Визначити кут, під яким могли контактувати транспортні засоби та положення їх відносно меж проїзної частини в момент первинного контактування не представляється можливим, через недостатню кількість слідової інформації;

Висновок експерта №-259 від 29.11.2013 року, відповідно до якого, на наданих тапочках покійного ОСОБА_7 , слідів скольження не виявлено. Встановити взаємне положення потерпілого ОСОБА_7 , і транспортного засобу в момент контакту по наявним даним не представляється можливим встановити;

Висновок експерта №-1993 від 16.12.2013 року, відповідно до якого на момент ДТП станом на 03.11.2013 року ОСОБА_9 , знаходився встані середнього ступеня алкогольного сп`яніння, що підтверджується концентрацією алкоголю в крові 1.70%.

Висновком №-21 від 03.11.2013 року, відповідно до якого ОСОБА_9 , знаходився в стані алкогольного сп`яніння;

Протоколом огляду транспортного засобу від 06.12.2013 року, відповідно до якого власника автомобіля ВАЗ-2109 д.н. НОМЕР_1 , захисника ОСОБА_4 , понятих, в ході якого вилучено ворсинки чорного кольору, зовні зхожі на волосся;

Висновок експерта №-75 від 08.02.2014 року, відповідно до якого мікрооб`єкт наданий на дослідження є волоссям з голови людини, має цибулину з залишками піхвових оболонок цибулини волосся та збігаються з генетичними ознаками зразка крові потерпілого ОСОБА_7 ,

Висновок експерта №-157 від 26.02.2014 року, (а.с.196-203) відповідно до якого встановлено, що так як ДТП мало місце в темну пору доби, то водію необхідно при виборі швидкості керуватися вимогами п.12.2 ПДР України, в умовах даної пригоди швидкість руху вибрана водієм автомобіля ВАЗ відповідала швидкості, допустимій умовам видимості на місці ДТП, тому дії водія в частині вибору швидкості відповідають вимогам п.12.2 ПДР України, окрім цього враховуючи що зіткнення автомобіля ВАЗ та велосипеда відбулося в полосі руху велосипедиста, то дії водія автомобіля ВАЗ не відповідають п.11.3 ПДД; При умовах, викладених в постанові про призначення експертизи водій ВАЗ, з моменту виявлення велосипедиста, який рухався в попутному з ним напрямку в полосі руху автомобіля, в своїх діях необхідно було керуватися вимогами, викладеними в.12.3 ПДР України.

За умов, викладених в постанові про призначення експертизи і вказаних водієм автомобіля ВАЗ і свідком ОСОБА_11 при слідчому експерименті, водій автомобіля ВАЗ мав технічну можливість уникнути зіткнення із велосипедистом. За таких умов, дії водія ВАЗ передувавші ДТП з технічної точку зору, в совокупності не відповідали пунктам 11.3,12.3 ПДД і знаходяться в причинному зв`язку з наступившим ДТП.

Свідчення водія ОСОБА_6 , про місце розташування автомобіля ВАЗ відносно границь проїзжої частини не відповідають дійсності з врахуванням тих же критеріїв свідка ОСОБА_12 ;

Висновок експерта №-19-К від 04.04.2014 року (а.с.204-213) відповідно до якого характер та локалізація ушкоджень, виявлених, при дослідженні трупа ОСОБА_7 ,, свідчать про те, що вони могли утворитися в умовах ДТП при обставинах зазначених у постанові. Механізм утворення пошкоджень можна представити таким: - в момент первинного контактування велосипеда і автомобіля відбулося розгортання вліво, внаслідок чого тіло стало звернено правою стороною до автомобіля, в результаті чого первинний удар виступаючими частинами автомобіля (лівої фарою) привав в область верхньої третини стегна, що призвело до утворення перелому правої стегнової кістки; Після цього сталося відкидання потерпілого, падіння його на дорожнє покриття і просування по ньому, що призвело до різкого струсу тіла і деформації грудної клітини, що викликали утворення множинних переломів ребер, перелому ключиці, крововиливів в коріння легенів і в зв`язки печінки, розриву низхідного відділу дуги аорти, саден в області спини і голови.

Висновок експерта №-470 від 11.06.2014 року ( а.с.216-236) відповідно до якого керуючись дослідженнями велосипеда та автомобіля, а також проаналізувавши сукупність їх зовнішніх ознак та тілесних ушкоджень виявлених на тілі постраждалого, експерти прийшли до висновку що фронтальне зіткнення транспортних засобів повністю виключається.

З врахуванням ушкоджень, виявлених при огляді трупа ОСОБА_7 , механізм їх утворення є слідуючим чином: в момент зіткнення ОСОБА_7 , знаходився в сидячому положенні, обернений задньою частиною правої частиною до транспортного засобу;

Первинний удар прийшовся в тіменно-потиличну частину і задню праву поверхність грудної клітини, що привело до утворення пошкодження у виді рани тімено-потиличної області голови;

В подальшому відбулося відкидання тіла вперед і падіння його на дорожнє покриття і переїзд колесом автомобіля через верхню третину правого бедра, що визвало утворення перелому бедреної кістки;

Протоколом слідчого експерименту від 17.01.2014 року за участі свідка ОСОБА_12 , відповідно до якого свідок за участі понятих, вказала як 03.11.2013 року близько 19.00 години, вони їдучи разом із потерпілим ОСОБА_7 , на центральній частині дамби в с.Новоіванівка Баштанського району Миколаївської області, сиділа на багажнику велосипеда а за кермом ОСОБА_7 .. Вона побачила як назустріч рухався автомобіль Ваз-2109 зі швидкістю 40-50 км., та направлявся їм безпосередньо назустріч. Коли відстань скоротилась до мінімуму вона зістрибнула із багажника та крикнула щоб ОСОБА_7 , прийняв в праву сторону, однак в цей момент відбулося зіткнення. Автомобіль контактував лівою частиною з переднім колесом велосипеда. Після зіткнення велосипед переїхав на свою смугу руху та зупинився.

Протоколом слідчого експерименту від 17.01.2014 року за участі ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_4 , двох понятих, відповідно до якого ОСОБА_9 , вказав, що 03.11.2013 року близько 18.00 години, він на своєму автомобілі знаходячись в стані алкогольного сп`яніння рухався до себе додому по вул.Одеська. Був темний час доби він рухався із швидкістю 40 км./год., із включеними ближнім світлом фар. Рухався по правій стороні дороги, як раптом він почув як об передню ліву фару, щось вдарилося, що саме він не бачив, після чого він одразу зупинився. Коли вийшов із автомобіля до нього підбігла ОСОБА_12 , яка йому повідомила, що він збив її співмешканця ОСОБА_7 , якого він не бачив. Після приїзду фельдшера він поїхав із місця ДТП.

Висновок експерта №-162 від 15.05.2014 року (т.2 а.с.63-89), відповідно до якого на підставі комісійної судово-медичної експертизи по факту ДТП в якому загинув ОСОБА_7 , 1986 року народження, експерти прийшли до висновку, що теоретично при швидкості автомобіля 40 км./год., при зіткненні велосипеда та автомобіля, тіло водія велосипеда отримує сильне прискорення, та викидується вперед назустріч руху автомобіля. Встановлений поверхностний контакт велосипеда та автомобіля не супроводжувався ні вираженими механічними пошкодженнями велосипеда, ні перерахованими в пункті 1 висновків пошкодження авто, не могли привести до утворення виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень, в свою чергу, утворення вказаних пошкоджень ні в якому разі не вкладується експертами-трасологами дотичний характер контактування автомобіля та велосипеда і знаходячомуся на ньому велосипедисту. Таким чином наявні у потерпілого тілесні ушкодження не могли утворитися при встановленому контакті автомобіля і велосипеда. Приймаючи увагу все вищевикладене, тілесні ушкодження у потерпілого не могли утворитися при умовах і обставинах на які вказує свідок ОСОБА_12 , в протоколі слідчого експерименту 17.01.2014 року. Точно вирішити вказане питання на підставі наявних даних не представляється можливим, однако слідує відмітити, що при описаних вище обставинах механізму контактування велосипеда та автомобіля потерпілий не повинен контактувати головою з лівою фарою автомобіля;

Висновок експерта №-4/4/5 від 16.03.2015 року ( т.2 а.с.192-207), відповідно до якого експерти прийшли до висновку, що пошкодження які виявлені на автомобілі, суперечать можливості утворення наявних на постраждалому тілесних ушкоджень та слідів на його одязі, так як виходячи з відповіді на попереднє питання, мінімальна висота слідоутворюючого об`єкта становить 110 см., від рівня опорної поверхні, а максимальна висота пошкоджень на автомобілі, становить 72 см. Велосипед не носить ознак ушкоджень, характерних для контактування з іншим транспортним засобом. При ударі головою об фару автомобіля, що рухається зі швидкістю 40 км/год при зустрічному русі на голові обов`язково повинні утворитися ушкодження у вигляді перелому кісток черепа.

В судовому засіданні допитана свідок ОСОБА_12 , яка пояснила, що вона 03.11.2013 року, близько 18.30 години їхала на велосипеді разом із своїм співмешканцем ОСОБА_7 , до сільського магазину. В цей момент їм назустріч їхав автомобіль, який не доїзжаючи до них метрів 50-60 включив дальнє світло фар. ОСОБА_7 , який сидів за кермом почав «виляти» по дорозі під час чого вона виглядаючи із-за його спини побачила, що автомобіль рухався безпосередньо на них. Ще через декілька секунд вона зрозуміла, що стає небезпечно та зістрибнула із багажнику в ліву сторону від руху велосипеду на відстань до одного метра, та через 2-3 секунди почула два удари (стук). Коли підбігла до ОСОБА_7 , то побачила, що він лежить на обочині та просить по допомогу. В цей момент машина зупинилась, та підійшовши ближче вона побачила за кермом місцевого жителя ОСОБА_6 , який знаходився в стані сп`яніння. В зв`язку із тим, що уже було темно, вона не бачила чи переїхала машина через ОСОБА_7 , та велосипед, а тільки чули 2 удари. Велосипед вона знайшла уже коли приїхали працівники міліції, він знаходився на іншій частині дороги в протилежному напрямку від того місця де лежав ОСОБА_7 . Пошкоджень на велосипеді не було. На що були схожі ці два удари вона пояснити та описати природу цих звуків не може. Після зупинки автомобіля у нього було розбите скло фари. Через хвилину другу потерпілий ОСОБА_7 , помер.

Окрім цього судом в судовому засіданні допитано свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , які в судовому засіданні пояснили відомості які їм стали відомі про вказане ДТП, а саме 03.11.2013 року, та причини які сприяли вказаній події, однак ніхто із вказаних осіб безпосереднім учасником чи свідком не був, та особисто нічого не бачив.

Оцінюючи докази надані стороною обвинувачення суд не може прийняти в якості допустимого доказу Протокол огляду місця дорожно-транспортної пригоди з фото-таблицею та схемою від 03.11.2013р. /а.с.105-113/, згідно, якого було зафіксовані сліди на місці дорожньо-транспортної пригоди, так в протоколі зазначено, що місцем дорожньо-транспортної пригоди являється вулиця Братів Осадчих до вулиці Одеської в с.Новоіванівка Баштанського району Миколаївської області, оскільки при проведенні огляду місця події та його фіксації, проведенні вимірювань, складанні креслень були порушені вимоги ст.ст.237 КПК України а саме: огляд місця події проводився слідчим СУ УМВС за участю ОСОБА_9 , (відповідно до протоколу ОПМ) 03.11.2013 року в період часу з 21.00 по 23.40 годину, а останній в цей момент знаходився в приміщенні Баштанської ЦРЛ де відповідно до Висновку №-21 від 03.11.2013 року (о 22 год 53 хв.) проходив медичне обстеження на стан сп`яніння у лікаря ОСОБА_24 ( а.с.179 т.1);

Враховуючи викладене, відповідно до ст.85 КПК України, суд вважає неналежним доказом та не приймає до уваги висновок експерта №-157 по дослідження обстаивн ДТП від 26.02.2014 року (Том 1 а.с.196-203), оскільки дані експертні дослідження проведені на підставі вихідних даних, що містяться в протоколах огляду місця дорожно-транспортної пригоди з фото-таблицею та схемою від 03.11.2013р. /Том 1 а.с.105-114/, визнаних судом недопустимими доказами.

Показання свідка сторони обвинувачення ОСОБА_12 , яка в судовому засіданні пояснила, що сам момент зіткнення транспортних засобів вона не бачила, не змогла пояснити природу 2 ударів, які відбулися 03.11.2013 року близько 18.30 години ( про які вона вказала тільки в залі судового засідання) на місці ДТП в с.Новоіванівка Баштанського району Миколаївської області, не змогла пояснити зміну показів в судовому засіданні в порівнянні із свідченнями які вона вказала під час проведення слідчого експерименту від 17.01.2014 року (на підставі якого проводились відповідні експертизи, та отриманні висновки), а саме того факту що в судовому засіданні вона неодноразово вказала, що не бачила контакту між автомобілем Ваз -2109 та велосипедом на якому рухався потерпілий ОСОБА_7 .. Не обґрунтувала зміну показів в тій частині, що потерпілий ОСОБА_7 , перед тим, як вона зіскочила (зістрибнула) із багажника велосипеда за декілька секунд до того, почав «виляти» кермом велосипеда (рухаючись із сторони в сторону) продовжуючи їхати в зустрічному напрямку автомобілю Ваз 2109 д.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_6 , а тому її показання про те, що автомобіль ВАЗ-2109 д.н. НОМЕР_1 контактував лівої частиною з переднім колесом велосипеда, є сумнівними та спростовуються висновками комісійної судово-медичної експертизи №-162 від 15.05.2014 року, висновками повторної судової, комплексної комісійної транспортно-трасологічної та судово-медичної експертизи №-4/4/5 від 16.03.2015 року, та висновками експерта №-4/70 від 11.06.2014 року, а тому, показання свідка ОСОБА_12 не можуть бути покладені в основу однозначного висновку про винуватість обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.
Також стороною обвинувачення жодним чином не спростовані численні суперечності, які виникли в ході судового розгляду, а саме: згідно висновку автотехнічної експертизи (а.с.202-203 том 1) дії водія автомобіля, які полягають у порушенні вимог п.11.3,12.3 ПДР України, знаходяться в причинному зв`язку із ДТП, але у вказаному висновку викладено, що велосипедист рухався у попутному напрямку, а в судовому засіданні встановлено, що він рухався у зустрічному напрямку; відповідно до висновку комісійного експертизи №-19 від 04.04.2014 року (т.1 а.с.213) потерпілий міг отримати тілесні ушкодження при контакті із автомобілем та в подальшому при падінні на дорожнє покриття, а відповідно до комплексної комісійної транспортно-трасологічної та судово-медичної експертизи №4/70 від 11.06.2014 року, (т.1 а.с.227) отримання вказаних тілесних ушкоджень у потерпілого при падінні на дорожнє покриття є не можливим; відповідно до комплексної-судово-медичної експертизи ( т.1 а.с.232) де вказано, що при умові виникнення контактування між транспортними засобами, який не можна виключати зовсім, воно носило дотичний характер при зустрічному русі і могло призвести до зміни напрямку руху велосипеда, тобто відводу його в правий бік відносно напрямку руху велосипеда, однак згідно ОМП від 03.11.2013 року велосипед лежав на лівому узбіччі за напрямком руху автомобіля ВАЗ-2109; під час проведення ОМП зафіксовано на проїзній частині осип лакофарби сірого кольору, а автомобіль відповідно до висновку експерта № 4/159 від 27.12.2013 року (т.1 а.с.162) пофарбовано у білий колір; під час огляду автомобіля 06.12.2013 року на пошкодженій фарі вилучено ворсинки (волосся) чорного кольору (а.с.182-183 т.1), а згідно висновку СМЕ №-149 від 23.12.2013 року (т.1.а.с.132) волосся оглядаємого трупа ОСОБА_7 , - темно-русі; відповідно до висновку експерта (т.1. а.с.236) потерпілий ОСОБА_7 , в момент ДТП знаходився в сидячому положенні повернутий правої стороною до транспортного засобу, однак відповідно до слідчого експерименту від 17.01.2014 року за участі ОСОБА_12 , потерпілий в момент ДТП знаходився сидячи рухаючись на велосипеді на зустріч автомобілю ВАЗ 2109 під керування ОСОБА_9 ;

Виходячи із теорії Кримінального права у кожному складі злочину прийнято виділяти його елементи, а саме: об`єкт злочину, об`єктивну сторону злочину (їх сукупність називають об`єктивними ознаками складу), суб`єкт та суб`єктивну сторону злочину (вони в сукупності іменуються суб`єктивними ознаками складу). У своїй єдності ці об`єктивні і суб`єктивні ознаки й утворюють склад злочину. Причому склад утворює тільки вся сукупність передбачених законом ознак. Відсутність хоча б однієї з необхідних ознак свідчить про відсутність у діянні особи складу конкретного злочину.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КК України підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад злочину, передбаченого цим Кодексом.

Згідно положенням ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчинені злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобовязаний доводити свою невинуватість у вчинені злочину.

Обвинувачення не може грунтуватись на доказах, одержаним незаконним шляхом та на припущеннях . Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до принципів ч.1 статті 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, із змінами, внесеними протоколом № 11 нікого не може бути визнано винним у вчинені будь-якого кримінального правовопрушення на підставі будь-якої дії чи бездіяльності, яка на час її вчинення не становила кримінального правопорушення згідно з національним законом або міжнародним правом.

Таким чином, ґрунтуючись на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд вважає, що стороною обвинувачення не доведено та не надано суду достатньої сукупності належних та допустимих доказів, які з точки зору достатності та взаємозв`язку дають суду підстави прийняти відповідне процесуальне рішення поза розумним сумнівом щодо винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, за порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого, відповідно до пред`явленої підозри, обставин та формулювання обвинувачення, що викладене в обвинувальному акті. Тобто суд, приходить до висновку оскільки стороною обвинувачення не було доведено винуватість ОСОБА_6 у інкримінованому злочині, виявленні в ході судового розгляду суперечності не спростовано, а згідно положень та принципів Конституції України, КПК України, Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини усі сумніви щодо доведеності винуватості обвинуваченого слід тлумачити на його користь, тому останній в силу норм ч.2 ст.17, п.2 ч. 1 ст. 373 КПК України підлягає виправданню.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню підлягають віднесенню на рахунок держави відповідно до вимог ст. 124 КПК України.

Відповідно до ст.100 КПК України речові докази автомобіль Ваз 2109 д.н. НОМЕР_1 , велосипед «Аист» підлягають поверненню законним володільцям; взуття покійного ОСОБА_7 , (тапочки), зразок крові постраждалого ОСОБА_7 , та волосся останнього - знищити.

Доведеність винуватості ОСОБА_6 в порушенні ним п. 2,9 Правил дорожнього руху України- є підставою для притягнення його до адмінвідповідальності.

На підставі викладеного та керуючись ст.. 370, 374 КПК України суд,

У Х В А Л И В :
Визнати невинуватим ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Виправдати ОСОБА_6 на підставі п.2 ч.1 ст.373 КПК України за недоведеністю вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України обвинуваченим.

Процесуальні витрати по проведенню експертиз на загальну суму 7 995(сім тисяч дев`ятсот дев`яносто п`ять) гривень 34 копійки віднести нарахунок держави.

Речові докази, а саме: автомобіль Ваз 2109 д.н. НОМЕР_1 , велосипед «Аист» підлягають поверненню законним володільцям; взуття покійного ОСОБА_7 , (тапочки), зразок крові постраждалого ОСОБА_7 , та волосся останнього - знищити.

Заходи забезпечення кримінального провадження відносно ОСОБА_6 не застосовувались.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга в Апеляційний суд Миколаївської області через Баштанський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

СУДДЯ: