Справа № 1-270/2010
Номер провадження 1-270/2010
ВИРОК

іменем України

16 листопада 2010 року м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області

у складі: головуючого судді Галина В.П.,

при секретарі Задорожній В.Б.,

з участю прокурора Паращака В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Самборі, Львівської області, кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2»янівка Василівського району Запорізької області, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше відповідно до ст.89 КК України не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 14.08.2010 року біля 15 години у с. Містковичі Самбірського району Львівської області, маючи умисел не таємне викрадення чужого майна у ОСОБА_2, який являється його дядьком та і з яким він проживає, зайшов у приміщення сараю, звідки таємно викрав із зварювального апарату гроші у сумі 720 грн., які перед тим були сховані туди його дядьком. Викравши вказані гроші, він взяв велосипед і вийшов на дорогу. Однак його дядько виявивши відсутність грошей почав до нього кричати, щоб останній повернув йому гроші. Однак ОСОБА_1 не чуючи даного крику сів на велосипед і поїхав у невідомому напрямку, тим самим відкрито викрав гроші у сумі 720 грн., чим заподіяв потерпілому шкоду на вказану суму.

Допитаний судом підсудний свою винність у інкримінованому йому злочині визнав повністю.

Його винність стверджується слідуючими доказами:

Показаннями підсудного ОСОБА_1 про те, що 14 серпня 2010 року приблизно о 15.00 год. він зайшов у приміщення сараю свого дядька ОСОБА_2, де із зварювального апарату викрав гроші в сумі 720 гривень. Коли вийшов із сараю, його дядько зауважив, що немає грошей і почав кричати, щоб він їх повернув. Однак він сів на велосипед і втік.

На даний час ним повернуто потерпілому гроші в сумі 720 гривень.

А також іншими матеріалами справи, які зібрані на досудовому слідстві та не досліджувались в судовому засіданні у порядку, передбаченому ст. 299 КПК України.

Аналізуючи наведені докази суд приходить до висновку, що дії підсудного ОСОБА_1 органами досудового слідства вірно кваліфіковано за ч. 1 ст.186 КК України, оскільки він вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Призначаючи підсудному покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину.

Суд також враховує особу винного та обставини, які помякшують покарання підсудному та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а саме те, що він щиро покаявся у вчиненому злочині, активно сприяв його розкриттю, позитивно характеризується по місцю проживання, повністю відшкодував заподіяну потерпілому шкоду.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що підсудному ОСОБА_1 слід призначити покарання у виді штрафу.

Керуючись ст. ст.323, 324 КПК України, суд,

з а с у д и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити покарання у виді штрафу в розмірі п»ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п»ятдесят) гривень.

Запобіжний захід відносно засудженого ОСОБА_1 підписку про невиїзд, до набрання вироком законної сили, - залишити без змін.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом 15 діб з моменту його оголошення.

Даний примірник вироку виготовлений у нарадчій кімнаті в одному примірнику та має силу оригіналу.

Суддя