АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Чернівці «07»червня 2011р. колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Чернівецької області у складі:

Головуючого Колотило О. О.

суддів Станковської Г.А., Рулякова В.І.

за участю прокурора Хоміцької Т.Б.

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Садгірського районного суду м. Чернівці від 14 березня 2011 р.

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець села Купка Глибоцького району Чернівецької області, румун, громадянин України, з базовою загальною середньою світою, не одружений, має на утриманні 6 неповнолітніх дітей, раніше судимий:

- вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27.03.1996 року за ст. 117 ч. 1 КК України на три роки позбавлення волі;

- вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 30.04.2003 року за ст. 342 ч. 2 КК України до штрафу в розмірі 850 гривень;

- вироком Першотравневого районного суду м. Чернівці від 16.07.2009 року за ст. 263 ч. 2 на чотири місяці арешту, -

засуджений за ст. 121 ч. 1 КК України на пять років позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому до набрання вироком чинності залишено утримання під вартою, строк відбуття покарання обчислюється з 20 листопада 2010 року.

Справа №11-298/2011 р. Головуючий в І інстанції Проскурняк І.Г.

Категорія ст. 121 ч. 1 КК України Доповідач Колотило О.О.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь лікарні швидкої медичної допомоги Управління охорони здоров»я Чернівецької обласної державної адміністрації витрати повязані із лікуванням потерпілого від злочину в сумі 1005 гривень 01 коп.

Вирішено питання про речові докази.

Згідно з вироком, ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що 09 листопада 2010 року, приблизно в період з 16 до 19 години, у стані алкогольного спяніння, у дворі будинку № 15 по вулиці Заводська в м. Чернівці в ході словесної суперечки з потерпілим ОСОБА_2, з яким розпивав спиртні напої, умисно наніс йому удар ножем в живіт заподіявши тілесні ушкодження у виді проникаючого ножового поранення передньої стінки черева з пошкодженням шлунку, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечні для життя.

В апеляції ОСОБА_1 просить вирок суду змінити, пом»якшити призначене покарання, визначивши його із застосуванням ст. 69 КК України, посилаючись на те, що він повністю визнав свою вину у вчиненому злочині, щиро розкаявся у його скоєнні, сприяв розкриттю злочину, має на утриманні неповнолітніх дітей.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_1, який підтримав апеляцію, міркування прокурора про залишення вироку суду без змін, перевіривши матеріали справи в межах поданої апеляції та обговорити її доводи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.

Вина засудженого в умисному заподіянні потерпілому ОСОБА_2 тяжкого тілесного ушкодження, при обставинах наведених у вироку повністю доведена дослідженими судом доказами, яким дана правильна юридична оцінка і не оспорюються в апеляції.

Що стосується міри покарання, то вона обрана засудженому у відповідності до вимог ст.ст. 65-67 КК України, при цьому суд призначив ОСОБА_1 за ст. 121 ч. 1 КК України мінімальне покарання передбачене цим законом у виді 5 років позбавлення волі.

За змістом ст. 69 КК України, призначення покарання нижче від найнижчої межі передбаченої законом може мати місце лише за наявності декількох (не менше двох) обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину із урахуванням особи винного.

В апеляції засудженого не наведено доводів, що обставини, які помякшують покарання істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину.

Не може бути застосована ст. 69 КК України до ОСОБА_1 і виходячи з даних про його особу.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 раніше двічі судимий за скоєння умисних злочинів і знову вчинив тяжкий умисний злочин, що утворює рецидив злочинів і є обставиною, яка обтяжує покарання.

Таким чином, підстав для призначення ОСОБА_1 більш мякого покарання, ніж передбачено законом немає.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції необгрунтовано у вступній частині вироку вказав, що ОСОБА_1 раніше судимий вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27.03.1996 року за ст. 117 ч. 1 КК України на три роки позбавлення волі, оскільки у відповідності до п. 5 ст. 55 КК України 1960 року ця судимість погашена, внаслідок чого підлягає виключенню з вироку.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Чернівецької області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

На підставі ст. 373 ч. 1 п. 4 КПК України вирок Садгірського районного суду м. Чернівці від 14 березня 2011 року щодо ОСОБА_1 змінити, виключити з вироку вказівку про судимість ОСОБА_1 за вироком Глибоцького районного суду Чернівецької області від 27 березня 1996 року за ст. 117 ч. 1 КК України на три роки позбавлення волі.

В решту частині вирок суду залишити без змін.

Головуючий О.О. Колотило

Судді Г.А. Станковська

ОСОБА_3