В И Р О К 142/1079/15-к
іменем України 1-кп/142/48/15
20.08.2015 року
Піщанський районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
адвоката ОСОБА_6
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, уродженця с. Пиріжна Кодимського району Одеської області та мешканця АДРЕСА_1 , не військовозобов`язаного, не працюючого, не одруженого, з базовою середньою освітою, раніше не судимого.
С У Д В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_4 22.07.2015 року близько 14 години 00 хвилин, перебуваючи поряд з колодязем у дворі загального користування багатоквартирного будинку по АДРЕСА_2 , де на грунті раптово виниклих особистих неприязних відносин, з метою заподіяння тілесних ушкоджень, умисно, діючи протиправно, під час суперечки, використавши господарські граблі, наніс ними два удари в область лівого плеча потерпілого, внаслідок чого ОСОБА_5 отримав тілесні ушкодження у вигляді: осадженого синця по задній поверхні лівого плеча, в нижній третині, з переходом на задню поверхню ліктьового суглобу.
Вказані тілесні ушкодження утворились в наслідок дії тупого-твердого предмету (їв) з обмеженою, контактуючою поверхнею, які не відобразили своїх індивідуальних властивостей в морфологічній характеристиці ушкоджень, яким може бути дерев`яний держак, або-ж інші предмети, що мають подібні властивості та відповідають строку настання на який посилається ОСОБА_5 , тобто 22.07.2015 року.
Синці та садна мають незначні, скороминущі наслідки, тривалістю не більш як шість днів і за цією ознакою відносять згідно висновку експерта № 086 від 23.07.2015 року за ступенем тяжкості до легких тілесних
ушкоджень (згідно п. 2.3.1.б «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених наказом МОЗ України від 17.01.1995 року № 6).
Утворення вищевказаних ушкоджень при падінні з висоти власного зросту та власною рукою, виключається.
Обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав та пояснив, що між ним та потерпілим склались неприязні стосунки із-за проїзду на територію подвір`я багатоквартирного будинку де вони оба проживають.
22.07.2015 року біля 14 години йому зателефонувала співмешканка і повідомила, що потерпілий перекриває в`їзд. Він приїхав додому і заставши потерпілого при фотографуванні подвір`я, узяв граблі і наніс йому два удари. Після чого вони розійшлись.
У скоєному щиро розкаюється. Просить суворо не карати.
Потерпілий ОСОБА_5 , пояснив, що він того дня дійсно фотографував подвір`я, оскільки на його думку ОСОБА_4 засмітив його.
Близько обіднього часу приїхав обвинувачений і нічого не кажучи наніс йому два удари у плече. Після цього вони розійшлись, а він звернувся до міліції із заявою про притягнення ОСОБА_4 до відповідальності.
Залишає розгляд питання про покарання обвинуваченого на розсуд суду.
Із висновку судово-медичного експерта № 086 від 23.07.2015 року вбачається, що потерпілому ОСОБА_5 було заподіяно легкі тілесні ушкодження у вигляді: осадженого синця по задній поверхні лівого плеча, в нижній третині, з переходом на задню поверхню ліктьового суглобу.
ОСОБА_4 дав суду послідовні покази, щодо обставин скоєного кримінального правопорушення, в повній мірі визнав свою провину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні Його показання не суперечать пред`явленій підозрі і не спростовуються учасниками судового провадження, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.
При цьому суд впевнився у правильному розумінні обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, сумнівів у добровільності та істинності їх позицій немає.
Судом роз`яснено обвинуваченому та іншим учасникам судового провадження, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати недосліджені обставини справи в апеляційному порядку і обмежено дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, потерпілого та матеріалами провадження, що характеризують особу ОСОБА_4 ..
Оцінюючи досліджені докази, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, а саме умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження.
Обираючи вид та розмір міри покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, дані за особу обвинуваченого.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого вважає: щире каяття та активне сприяння встановленню істини як органу досудового слідства так і суду, вчинення кримінального правопорушення вперше.
Обставин, що обтяжують покарання судом не встановлено.
При цьому суд враховує позитивну характеристику обвинуваченого з
місця проживання, тому вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді штрафу.
Оскільки обвинувачений негативно ставиться до скоєного, висловлює
готовність нести покарання за вчинене, не є суспільно-небезпечною особою, має постійне місце проживання, суд вважає покарання у вигляді штрафу достатнім для його виправлення і перевиховання, керуючись ст. 65 КК України.
Речові докази знищує.
Відповідно до ст. 370, 374, 395 КПК України, -
С У Д П Р И С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України і призначити покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 нмдг 850 гривнів.
Речові докази: граблі, які зберігаються в Піщанському РВ УМВС України у Вінницькій області, знищити.
На вирок протягом тридцяти днів з дня його проголошення може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Вінницької області через Піщанський районний суд Вінницької області.
Копію вироку суду вручити негайно, після проголошення, обвинуваченому та прокурору.
С У Д Д Я: