Справа №1490/3786/12 31.07.2012 31.07.2012 31.07.2012
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 10/1490/229/12
Категорія ст. 187 ч. 4, п.6 п.12 ч.2 ст.115 КК України
Головуючий першої інстанції Голубкін О.І. Доповідач апеляційної інстанції ОСОБА_1
31 липня 2012 року м. Миколаїв
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:
головуючого Кателіна В.П.
суддів - Олещук Т.Л., Значок І.С.
за участю прокурора - Гавенка В.В.
розглянувши в відкритому судовому засіданні апеляцію захисника ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 на постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 24.07.2012 року, якою у відношенні
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, тимчасово проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого:
- 30.08.2007 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ст. 185 чЛ на 1 рік позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком 1 рік,
задоволено подання старшого слідчого СВ Центрального РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області про продовження строків тримання під вартою до 3 місяців.
Як встановлено з матеріалів справи, в провадженні СВ Миколаївського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області знаходиться кримінальна справа № 12010405, порушена відносно обвинуваченого в скоєнні злочинів, передбачених ст. 187 ч. 4, ст. 115 ч. 2 п. п. 6,12 КК України.
Згідно до подання, 15.05.2012 року ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 та невстановлена слідством особа, за попередньою змовою, та діючи із корисливих мотивів, близько 15 години, з метою подальшого заволодіння майном привезли ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_5 на легковому автомобілі в автокооператив «Мир», розташований в м. Миколаєві по вул. Херсонське шосе, де в приміщенні гаражу №89, спричинивши йому тяжкі тілесні пошкодження, заволоділи ключами від його квартири. Потім ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_3 та невстановлена слідством особа, прибули за місцем проживання потерпілого за адресою м. Миколаїв вул. Адміральська, 2-а, де проникнувши в квартиру, заволоділи золотими виробами, виробами із срібла у вигляді ланцюжків та кілець, дорогоцінними каміннями, іконами, якими розпорядились за власним розсудом.
26.05.2012 року СВ Центрального РВ ММУ за даним фактом порушено кримінальну справу №12010405 за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Крім цього, 15.05.2012 року в ході скоєння розбійного нападу, вище зазначені особами, за попередньою змовою, діючи умисного позбавити життя, нанесли потерпілому ОСОБА_7 численні удари руками і палицею в область голови, спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді субарахноїдального крововиливу, багатоосколочного перелому кісток лицьового черепу, скрепіння та основи черепу, відкритої черепно-мозкової травми, в результаті яких настала смерть потерпілого.
26.05.2012 року СВ Центрального РВ ММУ за даним фактом було порушено кримінальну справу №12010405/2 за ознаками злочину передбаченого ст. 115 ч. 2 п. п. 6, 12 КК України.
Також, 26.05.2012 року в період часу з 9 години 45 хвилин до 13 години 50 хвилин, в ході проведення огляду місця події, а саме домоволодіння, розташованого за адресою: м. Миколаїв, вул. Райдужна 35. за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_8, був знайдений та вилучений пістолет марки «В1о/у», який згідно висновків експерта №1012 від 13.07.2012 року є нестандартною короткоствольною вогнепальною зброєю, гладкоствольним самозарядним пістолетом калібру 9мм, до конструкції якого внесені зміни, тобто відсутня заглушка в дульній частині ствола та запресований газовідвідний отвір, що перешкоджає відводу порохових газів, через отвір при стрільбі з даного пістолету. Конструкція пістолета дозволяє здійснювати постріли шумовими патронами калібру 9мм або їх аналогами, що забезпечує достатню уражуючи здатність стріляних із нього снарядів для спричинення проникаючого поранення тілу людини.
29.06.2012 року СВ Центрального РВ ММУ за даним фактом відносно ОСОБА_6 порушено кримінальну справу №12010405/3 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
26.05.2012 року за підозрою в скоєнні вищевказаних злочинів в порядку ст. 115 КПК України були затримані ОСОБА_3 і ОСОБА_6.
29.05.2012 року ОСОБА_3 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО м. Миколаєва.
01.06.2012 року, ОСОБА_3 та ОСОБА_6 було пред'явлено обвинувачення в скоєнні злочинів, передбачених ст. 187 ч. 4, ст. 115 ч. 2 п. п. 6, 12 КК України.
Притягнутий до кримінальної відповідальності ОСОБА_3 в інкримінуємих йому діяннях в скоєнні злочинів, передбачених ст. 187 ч. 4, ст. 115 ч.2 п. п. 6,12 КК України вину свою признав частково і в силу ст. 63 Конституції України від дачі показань відмовився.
24 липня 2012 року, постановою Центрального районного суду м. Миколаєва, ОСОБА_3 було продовжено строк тримання під вартою до З місяців в СІЗО м. Миколаєва. Обравши вказаний запобіжний захід, суд мотивував своє рішення тим, що розслідування по справі у встановлений законом строк закінчити не можливо, а обставини для зміни чи скасування запобіжного заходу на більш м'який відсутні. ОСОБА_3 обвинувачується в скоєнні особливо тяжких злочинів, за які кримінальним законодавством передбачено покарання у виді більше 10 років. За станом здоров'я ОСОБА_3 може перебувати під вартою в СІЗО. Крім того ОСОБА_3 перебуваючи на волі може ухилятися від слідства та суду, що буде перешкоджати встановленню істини по справі.
В апеляції захисник обвинуваченого ОСОБА_2 просить скасувати постанову суду від 24.07.2012 року, а матеріали справи направити на новий розгляд в той же суд в іншому складі суду.
Посилається на те, що органи досудового слідства без причини і по надуманим обставинам, за відсутності доказової бази штучно утримує ОСОБА_3 в статусі особи, яка вчинила особливо тяжкі злочини, з метою застосування відносно нього психологічного тиску. Також зазначає, що ОСОБА_3 категорично заперечує свою участь в розбої чи іншому корисливому злочині, оскільки після скоєння вказаними особами вбивства, він з ними в квартиру потерпілого не заходив. З перших днів досудового слідства ОСОБА_3 давав правдиві, об'єктивні показання, які жодними доказами не спростовані.
При винесенні даної постанови суд не врахував, що ОСОБА_9 одружений, має на утриманні малолітню хвору дитину, постійне місце проживання, характеризується позитивно, дає правдиві показання, страждає серйозним захворюванням голови.
Заслухавши суддю доповідача, захисника ОСОБА_2, який підтримав апеляційну скаргу, думку прокурора, який просить залишити апеляцію без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін, вивчивши надані матеріали справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів не знайшла підстав для її задоволення.
Відповідно до вимог ст.ст. 148-150 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень. При вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, враховується тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа. її вік, сан здоров,я, сімейний та матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.
Крім того, відповідно до ст. 156 КПК України, якщо у строк, передбачений законом розслідування справи закінчити неможливо, а підстави для скасування чи заміни запобіжного заходу на більш м'який, відсутні, він може бути продовжений.
Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_3 обвинувачується в скоєні тяжких злочинів.
Суд першої інстанції вірно прийшов до такої думки, що ОСОБА_3 обвинувачується в скоєні особливо тяжкого злочину, за який законом передбачене покарання у вигляді позбавлення волі строком понад десять років. По кримінальної справі необхідно виконати ще ряд процесуальних дій, які у відведений законом двомісячний строк виконати не можливо. Обвинувачений, перебуваючи на волі, буде намагатись ухилитися від слідства та суду, від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини по справі, продовжити злочинну діяльність.
Встановлені обставини із матеріалів справи дають право колегії суддів прийти до висновку, що судом першої інстанції при продовженні строку тримання під вартою вірно ураховані всі обставини передбачені ст.ст. 148, 150, 156 КПК України, а тому доводи викладені в апеляції захисника ОСОБА_2 являються не переконливими і задоволенню не підлягають.
Керуючись ст. ст. 365-366 КПК України, колегія суддів,
Апеляцію захисника ОСОБА_2 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_3 залишити без задоволення, а постанову Центрального районного суду м. Миколаєва від 24 липня 2012 року про продовження тримання під вартою до З місяців відносно ОСОБА_3 - без зміни.
Судді