1Справа № 335/7444/15-к 1-кп/335/493/2015
23 грудня 2015 року Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
процесуального прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого (в режимі відеоконференції) ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданнів режимі відеоконференції у залі суду за адресою: м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 51, кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, офіційно не працевлаштованого, не одруженого, маючого на утриманні непрацездатну матір ОСОБА_6 , 1928 року народження, з середньо-технічною освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:
13 серпня 2003 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 185 Кримінального кодексу України до 5 років позбавлення волі, постановою Вільнянського районного суду Запорізької області від 13.07.2006 на підставі статті 82 КК України не відбутий строк покарання 1 рік 6 місяців 15 днів замінений на обмеження волі;
29 лютого 2012 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік;
4 липня 2012 р. Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 185 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого умовно-достроково 15 жовтня 2014 р. на 11 місяців 27 днів;
18 травня 2015 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до 2 років позбавлення волі;
10 серпня 2015 р. Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 263 КК України із застосуванням ст.ст. 70, 71 КК України до 2 років 2 місяців позбавлення волі;
13 серпня 2015 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за ч. 2 ст. 185 КК України, вироком Апеляційного суду Запорізької області від 30 листопада 2015 р. вирок суду першої інстанції скасовано в частині призначеного покарання, та призначено покарання із застосуванням ст. 71 КК України у вигляді 2 років 1 місяця позбавлення волі,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України,
ОСОБА_4 , будучи раніше засудженим за вчинення корисливого злочину, під час умовно-дострокового звільнення від частини покарання, призначеного за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 4 липня 2012 р., та до після його засудження за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2015 р., на шлях виправлення не встав, та знов вчинив корисливий злочин за таких обставин.
20 травня 2015 р. приблизно у період часу з 16:00 год. до 16:20 год. ОСОБА_4 , знаходячись в маршрутному таксі № 80 в районі зупинки громадського транспорту «бул. Шевченко» в м. Запоріжжя, діючи повторно, маючи прямий умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, суб`єктивно усвідомлюючи протиправний характер своїх дій та переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, в салоні маршрутного таксі підійшов до потерпілого ОСОБА_7 , у якого таємно викрав, а саме витягнув з правої задньої кишені джинсів останнього мобільний телефон «НТС Desire 310 UKR», залишкова вартість якого становить 1 799,50 гривень. В мобільному телефоні знаходилась сім-карта оператора мобільного зв`язку «Київстар» вартістю 20,00 гривень, на рахунку якої знаходились грошові кошти 50,00 гривень, чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1 869,50 гривень.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні, щиро покаявся у скоєному, підтвердив вчинення кримінального правопорушення при викладених вище обставинах, у скоєному щиро розкаявся.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України про позбавлення права на оскарження цих обставин в апеляційному порядку, провів судовий розгляд із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням даних про особу обвинуваченого.
За таких обставин суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому злочину та кваліфікує дії останнього за ч. 2 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує: ступінь тяжкості вчиненого злочину, який, у відповідності до ст. 12 КК України, віднесено до злочину середньої тяжкості, спричинених наслідків тяжких наслідків не настало, шкода потерпілому відшкодована шляхом повернення викраденого майна. Також суд враховує дані про особу обвинуваченого, який раніше неодноразово засуджений, має постійне місце реєстрації та проживання, офіційно не працевлаштований, на обліку в КУ ОКПЛ не перебуває, перебуває на обліку в КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер», у зв`язку із чим обвинуваченому суд призначив захисника. За сімейним станом ОСОБА_4 не одружений, дітей на утриманні не має, має на утриманні непрацездатну матір, 1928 року народження. Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
З урахуванням всіх обставин справи, відомостей про особу обвинуваченого, негативного ставлення до скоєного, суд приходить до висновку, що доцільним та необхідним для виправлення обвинуваченого та для попередження скоєння інших злочинів є покарання, пов`язане з ізоляцією від суспільства, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне призначити покарання у вигляді позбавлення волі.
Беручи до уваги, що злочин ОСОБА_4 скоїв під час умовно-дострокового звільнення від частини покарання, призначеного за вироком Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 4 липня 2012 р., тобто покарання повністю не відбув, після постановлення Комунарським районним судом м. Запоріжжя вироку від 18 травня 2015 р. та до постановлення вироку Комунарським районним судом м. Запоріжжя від 10 серпня 2015 року, та до постановлення вироку Жовтневим районним судом м. Запоріжжя від 13 серпня 2015 року, скасованого вироком Апеляційного суду Запорізької області від 30 листопада 2015 року, покарання йому слід призначити з урахуванням положень ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 по даному кримінальному провадженню не обирався. Ухвалою суду від 8 вересня 2015 р. ОСОБА_4 залишено у слідчому ізоляторі до набрання вироком законної сили. Строк відбуття покарання ОСОБА_4 слід обчислювати з дня його фактичного затримання.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України, а про стягнення судових витрат відповідно до ст. 124 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі за вироками Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 4 липня 2012 р. та Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 18 травня 2015 р., призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді 2 (двох) років 1 (місяця).
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 2 місяці позбавлення волі, призначеного вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 10 серпня 2015 року, покарання у вигляді 2 (двох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі, призначеного вироком Апеляційного суду Запорізької області від 30 листопада 2015 р., остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 4 (чотири) місяці.
В строк остаточно призначеного ОСОБА_4 покарання зарахувати покарання, частково відбуте ОСОБА_4 за попередніми вироками, строк відбуття покарання ОСОБА_4 рахувати з 3 липня 2015 року.
Речові докази по справі:
- мобільний телефон марки «HTC Desire 310 UKR», IMEI 1) НОМЕР_1 , переданий на відповідальне зберігання ОСОБА_7 , залишити ОСОБА_7 за належністю.
Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави витрати на проведення експертизи № 1686 від 28 липня 2015 року у розмірі 306 (триста шість) гривень 90 копійок.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1