Справа № 521/3281/15-к
Пр. № 1-кп/521/264/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2015 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2

ОСОБА_3

при секретарях - ОСОБА_4

ОСОБА_5 ,

за участю прокурора - ОСОБА_6

захисника-адвоката - ОСОБА_7

представника потерпілої - ОСОБА_8

потерпілоі - ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Велика Скельова, Світловодського р-н, Кіровоградської обл., українця, громадянина України, не одруженого, працюючого двірником ЖСК № 6 Малиновського р-ну, без реєстрації на території України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 (підвальне приміщення), раніше судимого: 1) у 2004 році, Малиновським р/с м. Одеси, за ч. 2 ст. 186 КК України, до 4 р. п/в; 2) 13.05.2014 року, Малиновським р/с м. Одеси, за ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, до 3 р. п/в, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України із встановленням випробувального строку на 3 р.,

обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
10.12.2014 року, приблизно об 11:00 годин, ОСОБА_10 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , за місцем проживання потерпілої ОСОБА_9 , у ході конфлікту з останньою, який розпочався на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, діючи умисно, з мотивів явної неповаги до охоронюваних законом цінностей життя та здоров`я людини, переслідуючи злочинний умисел, спрямований на позбавлення життя ОСОБА_9 , вийшов на кухню квартири, взяв кухонний ніж та, повернувшись до кімнати, де в той час перебувала потерпіла, наніс останній два удари ножем, ззаду, в область правої ключиці та шиї, чим спричинив ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани правої бокової поверхні шиї у верхній третині, колото-різаного непроникаючого поранення передньої поверхні грудної клітини справа.

Згідно висновку експерта № 644-4006/2014 від 29.12.2014 року, смерть ОСОБА_9 настала внаслідок гострої крововтрати, яка знаходиться у прямому причинному зв`язку з колото-різаним пораненням шиї з пошкодженням правої зовнішньої та внутрішньої сонних артерій та лівої загальної сонної артерії.

Допитаний в ході судового розгляду по кримінальному провадженню обвинувачений ОСОБА_10 вину у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав частково, не визнавши умислу вчиненого злочину, при цьому пояснив суду, що з потерпілою ОСОБА_9 він був знайомий, періодично допомагав їй по хатнім справам. Так, зранку, 10.12.2014 року, ОСОБА_9 зателефонувала йому та в черговий раз попрохала прийти до неї та допомогти зняти штори, на що він погодився. Прийшовши до ОСОБА_9 в квартиру, по АДРЕСА_3 , він допоміг їй зробити хатні справи, після чого вони сіли пити чай в кімнаті. Надалі між ними завелась розмова, в ході якої ОСОБА_9 почала лайкою виражатись про його матір, а так як він виріс в інтернаті, без батьків, ця тема його дуже зачепила та образила. Вони почали сваритись і в процесі сварки, він схопив ніж, який знаходився у кімнаті на столі, та наніс потерпілій два удари цим ножем. Однак, він не розумів куди саме наносить удари, оскільки був дуже ображений та не розумів, що відбувається. Після чого, зрозумівши, що відбулося, він сховався в шафу, де в подальшому його знайшли співробітники міліції, які доставили його до районного відділу.

Суд вважає, що часткове визнання вини ОСОБА_10 у скоєнні ним кримінального правопорушення передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України, слід розцінювати, як обрану останнім позицію захисту, яка протирічить, однак, фактичним обставинам кримінального провадження, так як його вина повністю підтверджується зібраними доказами по кримінальному провадженню, а саме:

- показаннями свідка ОСОБА_11 , який в судовому засідання пояснив, що ОСОБА_10 до цих подій він особисто не знав, але бачив, що цей чоловік працює двірником у дворі будинку АДРЕСА_3 . Так, у 2014 році, пообідні, більш точної дати не пам`ятає, він знаходився в себе вдома, за адресою: АДРЕСА_4 . В якусь мить, він почув спочатку один крик, а потім і другий, які доносились з сусідньої квартири, де на той час мешкала потерпіла ОСОБА_9 . Почувши крики, він вийшов з помешкання, покликав сусідку, яка вже в той час викликала міліцію, і вони попрямували до квартири ОСОБА_9 . Вони подзвонили в двері квартири, однак ніхто не відчинив. Після чого, вони з сусідкою спустились у двір, дочекались приїзду співробітників міліції і розповіли останнім про почуте. Надалі, співробітники міліції заблокували вихід з під`їзду і з іншого боку дому, по дробині, через вікно, зайшли у квартиру ОСОБА_9 . Через деякий час, через вже вхідні двері квартири, правоохоронці вивели з помешкання потерпілої саме громадянина ОСОБА_10 .

Крім того, свідок ОСОБА_11 наголосив, що крик, який він чув в той день, це був крик саме ОСОБА_9 , оскільки, вони спілкувались і він знав її голос;

- показаннями свідка, ОСОБА_12 , який в судовому засідання пояснив, що на той час, у 2014 році, взимку, більш точної дати не пам`ятає, він проходив службу на посаді інспектора патрульної служби. Так, в той день, на пульт чергової частини надійшло повідомлення про те, що за адресою: АДРЕСА_3 відбувся розбійний напад. Прибувши за викликом, мешканці вказаного будинку, розповіли, що чули крики, які доносились із квартири потерпілої і показали на вказану квартиру. Вхідні двері в квартиру були заперті і їх ніхто не відчиняв. Після чого, він обійшов будинок і став під балконом цієї квартири, яка знаходилась на другому поверсі. В якусь мить він побачив, як чоловік, саме ОСОБА_10 , намагається вистрибнути з балкону цієї квартири, однак, помітивши його, ОСОБА_10 знову зайшов у приміщення квартири. Надалі, по приїзду додаткового наряду міліції, всі вікна та вихід з під`їзду будинку були заблоковані, однак, ОСОБА_10 знову намагався вистрибнути у вікно, але вже у двір будинку. Після чого, він разом з напарниками, через вікно, с заду будинку, проникли до помешкання потерпілої, де у шафі в коридорі був виявлений ОСОБА_10 . По приїзду слідчо-оперативної групи, ОСОБА_10 було доставлено у районний відділок де його було допитано.

Крім того, свідок ОСОБА_12 додав, що при затриманні ОСОБА_10 , в нього на штанах були виявлені плями речовини червоного кольору, схожі на кров;

- показаннями свідка ОСОБА_13 , яка в судовому засідання пояснила, що ОСОБА_10 до цих подій вона особисто не знала і не бачила. Так, 10.12.2014 році, приблизно о 10:00 годин, вона знаходилась в себе вдома, за адресою: АДРЕСА_5 . В цей час, вона почула, як хтось зайшов у квартиру гр. ОСОБА_9 , яка на той час мешкала над нею, у квартирі АДРЕСА_6 . За деякий час, вона почула крик та грохот, який доносився саме з квартири ОСОБА_9 . Вона одразу ж почала дзвонити ОСОБА_9 на домашній і на мобільний телефони, однак слухавку потерпіла не підіймала. Після чого, вона викликала міліцію, і вийшла на сходовий майданчик, де зустріла сусіда ОСОБА_11 , який почав її розпитувати, чи чула вона, як кричить ОСОБА_9 . Надалі, вона зателефонувала ще одному сусіду, по приходу якого, вони заблокували виходи з квартири ОСОБА_9 . Особисто вона стояла у дворі, та спостерігала за вікном квартири потерпілої. Після чого, приїхали співробітники міліції. При цьому, в якийсь момент відчинилось вікно в квартирі ОСОБА_9 і якийсь чоловік у чорних печатках намагається вистрибнути через вікно вона одразу ж закричала і покликала міліціонерів. Почувши крик, чоловік знову сховався в квартиру. Після чого, правоохоронці, знайшовши дробину, через заднє вікно, проникли до квартири ОСОБА_9 і, пробувши в приміщенні деякий час, вивели звідти ОСОБА_10 та відвезли його у районний відділок міліції. Потім, вона зайшла у квартиру потерпілої і побачила труп ОСОБА_9 .

Крім того, свідок ОСОБА_13 доповнила, що помітила на руках ОСОБА_10 , коли його виводили з квартири ОСОБА_9 , сліди крові. Також, вона була присутня в той момент, коли співробітники міліції, за шафою де, як вияснилось, ховався ОСОБА_10 , знайшли рукоятку від ножа, який належав потерпілій ОСОБА_9 і завжди знаходився в неї на кухні;

- показаннями свідка ОСОБА_14 , який в судовому засідання пояснив, що взимку 2014 року, точної дати не пам`ятає, йому зателефонувала знайома ОСОБА_13 і попросила підійти до будинку АДРЕСА_3 , оскільки в квартирі її сусідки чутні сильні крики і необхідно щось вдіяти. Підійшовши до будинку, він побачив ОСОБА_13 та ОСОБА_11 , які і розповіли йому про почуте. Надалі, він піднявся на другий поверх будинку, підійшов до квартири потерпілої ОСОБА_9 і почав її кликати, однак вона не відповідала, і в цей момент той, хто знаходився у квартирі, зачинив дверний замок з середини. Після чого, приїхали співробітники міліції, яких викликала ОСОБА_13 , окружили будинок, і за допомогою дробини, правоохоронці проникли в квартиру потерпілої, через вікно. Надалі, правоохоронці відчинили двері квартири і він зайшов в середину, де бачив, як затримують ОСОБА_10 , який ховався в шафі, який знаходився в коридорі. Після чого, ОСОБА_10 відвезли в районний відділок міліції. При цьому, він бачив особисто, що в квартирі все розкидано і в кімнаті лежить труп ОСОБА_9 .

Крім того, свідок ОСОБА_14 наголосив, що з тогу часу, як він підійшов до під`їзду будинку АДРЕСА_3 , в під`їзд ніхто, окрім співробітників міліції, не заходив та з нього не виходив.

Крім того, вина обвинуваченого ОСОБА_10 підтверджується дослідженими матеріалами кримінального провадження, а саме:

- повідомленням оператора «102» від 10.12.2014 року, згідно якого, ОСОБА_13 сповістила до Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, що в квартирі АДРЕСА_2 чутні крики;

- протоколом огляду місця події від 10.12.2014 року, з додатком у вигляді фототаблиці, згідно якого, об`єктом огляду була квартира АДРЕСА_2 , де в кімнаті № 3, на підлозі між шафою та столом, був виявлений труп ОСОБА_9 1938 року народження, ознаками насильницької смерті;

- протоколом огляду предмету від 10.12.2014 року, згідно якого, на кофті жовтого кольору, вилученої з трупу ОСОБА_9 , виявлені численні плями бурого кольору різного розміру, а також скрізний отвір довжиною 1,8 см. Крім того, на бюстгальтері, переднику, штанах, які були вилучені з трупу потерпілої, та на перчатках, вилучених з місця події, також виявлені численні плями бурого кольору різного розміру;

- долученими до кримінального провадження речовими доказами: кофта жовтого кольору, бюстгальтер сірий, передник сірий, юбка чорно-сіра, рукоятка ножу білого кольору, светр х/б світло-коричневого кольору, штани захисного кольору, куртка чорна, лезо ножу, 2 перчатки з плямами бурого кольору, змиви речовини бурого кольору, змиви з рук ОСОБА_10 , змиви з лівої штанини брюк ОСОБА_10 , змиви з внутрішньої частини куртки ОСОБА_10 , 6 слідів пальців рук на 3 смужках липкої стрічки, 2 сліди структурної тканини;

- висновком судово-медичної експертизи трупа № 644-4006/2014 від 10.12.2014 року, згідно якого, при дослідженні трупа ОСОБА_9 , на тілі виявлені наступні тілесні ушкодження: 1) колото-різана рана правої бокової поверхні шиї у верхній третині; 2) колото-різана непроникаюча рана передньої поверхні грудної клітини справа по кологрудній лінії; 3) різана рана долонної поверхні середньої фаланги 3-го пальця правої кісті; 4) різана рана долонної поверхні нігтьової фаланги 4-го пальця правої кісті; 5) різана рана зовнішнього ребра та долонної поверхні середньої та нігтьової фаланги 5-го пальця лівої кісті; 6) садна нижньої губи справа.

Морфологічні особливості коло-різаних ран № 1), 2) за даними судово-медичними дослідженнями трупа та медико-криміналістичного дослідження, вказують на те, що вони були спричинені дією плоского колото-ріжучого предмета, типу ніж, який має обушок та лезо (максимальна ширина занурюваної частини клинка рани № 1) складає не більше 2,7 см, рани № 2) не більше 1,6 см.)

Морфологічні особливості коло-різаних ран № 3), 4), 5) за даними судово-медичними дослідженнями трупа, вказують на те, що вони були спричинені ріжучою кромкою колото-ріжучого або ріжучого предмета, типу ніж.

Пошкодження у вигляді садни нижньої губи могли утворитись від дії тупого предмета, індивідуальні особливості якого у пошкодженні не відобразились.

Послідовність спричинення тілесних ушкоджень встановити не можливо.

Смерть ОСОБА_9 перебуває в прямому причинному зв`язку з колото-різаним пораненням шиї № 1), з пошкодженням правих зовнішніх та внутрішніх сонних артерій та лівої загальної сонної артерії.

Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_9 стала гостра крововтрата, що підтверджують морфологічні дані, виявлені при судово-медичному дослідженні трупу та дані судово-гістологічного дослідження.

З моменту настання смерті ОСОБА_9 і до моменту огляду її трупа пройшло біля 4-6 годин та таким чином, смерть ОСОБА_9 могла наступити 10.12.2014 року, в період з 09:15 до 11:15 години.

Виходячи з розташування ран, напрямку раневого каналу та механізму утворення всіх тілесних ушкоджень, виявлених при дослідженні трупа ОСОБА_9 , спричинення їх самою ОСОБА_9 , тобто самостійно, мало вірогідно;

- висновком судово-трасологічної експертизи № 51 від 23.02.2015 року, згідно якого на дослідження рукоятка ножа та клинок ножа, вилучені 10.12.2014 року в ході ОМП, за адресою: АДРЕСА_7 , раніше складали одне ціле. Руків`я з клинком було розділено внаслідок прикладання сили перпендикулярно площині клинка, у зв`язку з чим виник розлом ножа на дві частини;

- висновком судово-імунологічної експертизи № 1089 від 22.12.2014 року, згідно якого на руків`ї ножа, вилученого при ОМП, наданому на дослідження, виявлена кров з домішками поту, в якому виявлений білок людини. При визначені групових властивостей встановлені антигени А та В, властиві системі АВ0 групі АВ, або групам крові А с ізомагглюнтином атні-В та В с ізомагглюнтином анти-А, у випадку змішання слідів біологічного походження. Враховуючи групові характеристики осіб ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не виключається змішування крові та поту цих осіб;

- висновком судово-імунологічної експертизи № 113 від 08.01.2015 року, згідно якого, кров потерпілої ОСОБА_9 , по ізосерологічній системі АВ0, відноситься до групи В з ізогемагглютином анти-А.

На юбці, кофті, переднику, бюстгальтері, вилучених з трупа ОСОБА_9 , на марлевих тампонах-змивах з куртки та брюк підозрюваного ОСОБА_15 , на двох печатках, вилучених при огляді місця пригоди, виявлена кров людини, при визначені групової приналежності якої, виявлений антиген В, властивий групі В з ізогемагглютином анти-А, що не виключає походження крові від потерпілої ОСОБА_9 ;

- висновком судово-медичної експертизи № 15 від 08.01.2015 року, згідно якого, об`єктами дослідження були кофта потерпілої ОСОБА_9 та светр ОСОБА_10 .

1) На комірі кофти потерпілої ОСОБА_9 , справа, виявлене пошкодження, з ознаками колото-різаного, яке могло утворитись плоским колото-різаним предметом, який має обушок та лезо, з максимальною шириною зануреної частини не більше 2,5 см.

Враховуючи морфологічні ознаки вищевикладених пошкоджень, а також конструктивні ознаки наданого на дослідження клинка ножа, можливо не виключати можливість утворення коло-різаних пошкоджень підекспертним клинком ножа.

На передній, задній поверхні, на рукавах та комірі кофти виявлені ділянки накладення речовини червоно-коричневого кольору, подібні до підсохлої крові. Описані ділянки могли утворитись при безпосередньому контакті з поверхнею, на якій знаходились дані накладення.

2) Накладення «1», виявлені на передній поверхні светра, на передній та задній поверхні лівого рукава, в середній ті нижній третині светра, являють собою групу окремих елементів у вигляді знаків оклику. Вказані сліди, за своїми морфологічними властивостями, відносяться до бризів крові, які носять динамічний характер і могли утворитись при дотику частинок крові зі слідосприймаючою поверхнею під різними кутами;

- висновком експерта № 611 від 22.12.2014 року, згідно якого при визначені групової приналежності слини, виявленої на об`єктах № 1-3 (три недопалки цигарок), встановлені антигени А та Н ізосерологічної системи АВО, властиві особі з групою крові А(ІІ) з попутнім антигеном Н, що не виключає походження слини на об`єктах №№ 1-3 від особи з вищевказаною групою крові системи АВО, не залежно від категорії виділень (Se), в тому числі і від ОСОБА_10 , та виключає від потерпілої ОСОБА_9 (за груповою ознакою);

- висновком судово-імунологічної експертизи 1093 від 22.12.2014 року, згідно якого на лезі ножа, у змиві з раковини, вилучених при ОМП, в змивах рук ОСОБА_10 , наданих на дослідження, виявлена кров людини. При визначені групових властивостей, за системою АВ0,виявлений антиген В, властивий групі крові В з ізогемагглютином анти-А, що не виключає походження крові від будь-якої особи з даною груповою приналежністю, в тому числі і від потерпілої ОСОБА_9 ;

- висновком експерта № 820 від 22.12.2014 року, згідно якого, на клаптику шкіри правої бокової поверхні шиї, вилученому з трупа ОСОБА_9 , знаходиться колото-різане пошкодження, яке могло бути спричинене дією плоского колото-ріжучого предмета, типу ніж, який має обушок та лезо, з максимальною шириною на рівні занурення не більше 2,7 см.

На клаптику шкіри передньої поверхні грудної клітини, вилученому з трупа ОСОБА_9 , знаходиться колото-різане пошкодження, яке могло бути спричинене дією плоского колото-ріжучого предмета, типу ніж, який має обушок та лезо, з максимальною шириною на рівні занурення не більше 1,6 см.

Враховуючи морфологічні ознаки вищевикладених пошкоджень, а також конструктивні ознаки наданого на дослідження клинка ножа, можливо не виключати можливість утворення коло-різаних пошкоджень підекспертним клинком ножа;

- проведеним слідчим експериментом, зафіксованим протоколом проведення слідчого експерименту від 23.02.2015 року, участю ОСОБА_10 , захисника-адвоката ОСОБА_16 , на якому обвинувачений ОСОБА_10 детально описує, на демонструє всі свої дії, та дії потерпілої ОСОБА_9 при обставинах, які мали місце 10.12.2014 року, приблизно об 11:00 годин, у квартирі АДРЕСА_2 ;

- висновком судово-психіатричної експертизи № 27 від 17.02.2015 року, згідно якого ОСОБА_10 , в період часу, який відноситься до скоєного кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, хронічним психічними розладами, слабоумством, іншими, в тому числі, тимчасовими хворобами розладу психічної діяльності, не страждав. При цьому, наявні в ОСОБА_10 особистісні патології по глибині та ступеню виразу не досягали психотичного рівня, не супроводжувались станом декомпенсації, динамічного здвигу, і не позбавляли його здатності в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Аналізуючи заслухані показання, співставивши їх з іншими доказами вини обвинуваченого, залученими до матеріалів кримінального провадження, які оцінені за внутрішнім переконанням, основаному на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин кримінального провадження, в їх сукупності, керуючись законом, суд не знаходить підстав для їх критичної оцінки, тому визнає їх логічними, послідовними, та такими, що повністю доводять вину ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення.

Так, оцінюючи покази свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 , з точки зору їх достовірності, суд не знаходить підстав для їх критичної оцінки, та визнає їх логічними і послідовними, оскільки надані останніми свідчення цілковито знайшли своє відображення під час дослідження письмових доказів вини ОСОБА_10 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, наданих стороною обвинувачення в суді.

При цьому, кожен зі свідків однозначно стверджують, що саме ОСОБА_10 , являється тією особою, яку співробітники правоохоронних органів затримали 10.12.2014 року, у квартирі АДРЕСА_2 . При цьому, свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_11 та ОСОБА_14 також наголошують, що в період часу з моменту криків ОСОБА_9 у власній квартирі до моменту затримання правоохоронцями ОСОБА_10 в квартирі померлої, жодна з осіб не покинула межі будинку АДРЕСА_3 , та не виходила з помешкання потерпілої, оскільки, на протязі цього періоду, будинок по колу був оточений ними особисто та працівниками міліції, які контролювали хід подій.

При цьому, судом також прийнято до уваги, що з моменту вчинення ОСОБА_10 кримінального правопорушення до моментів допиту свідків ОСОБА_13 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 та ОСОБА_14 (допитані 25.11.2015 року та 03.02.2012 року) у судових засіданнях, минув значний проміжок часу, однак, покази останні дають чітко, послідовно, без протиріч між собою. На переконання суду, всі покази свідків є правдивими, які дані останніми без будь-якого примусу чи тиску.

Разом з тим, суд також відхиляє можливість оговорення свідками обвинуваченого ОСОБА_10 , оскільки, встановлено, що до моменту скоєння останнім кримінального правопорушення, вони між собою не були знайомі, не були пов`язані жодними стосунками, які могли б стати причиною будь-яких конфліктів та неприязних відносин між свідками та обвинуваченим.

Крім того, аналізуючи покази свідка ОСОБА_12 , на предмет допустимості таких показів, в якості доказової бази вини ОСОБА_10 , суд не знаходить підстав для визнання таких свідчень недопустимими доказами враховуючи наступне. Станом на 10.12.2014 року ОСОБА_12 працював на посаді інспектора патрульної служби Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, приймаючи участь у затриманні ОСОБА_10 в цей день, однак, вказана особа не підпадає під перелік осіб, викладених у ч. 7 ст. 97 КПК України, згідно положень якої, у будь-якому разі, не можуть бути визнані допустимим доказом показання з чужих слів, якщо вони даються слідчим, прокурором, співробітником оперативного підрозділу або іншою особою стосовно пояснень осіб, наданих слідчому, прокурору або співробітнику оперативного підрозділу під час здійснення ними кримінального провадження, оскільки кримінальне провадження (досудове розслідування) розпочинається з момент внесення відповідних відомостей про скоєний злочин до ЄРДР (ч. 2 ст. 214 КПК України). При цьому, відомості про вбивство ОСОБА_9 були внесені до Реєстру після того, як особа, яка на той час підозрювалась у вчиненні вказаного кримінального правопорушення ОСОБА_10 , була затримана правоохоронцями, в тому числі і інспектором патрульної служби Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області ОСОБА_12 .

При цьому, сам ОСОБА_10 у судовому засіданні, після кожного допиту свідків, на питання головуючого та суддів колегії, відповідав, що повністю погоджується з показами свідків.

Разом з тим, безпосереднє сприйняття судом обставин, викладених у протоколі слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_10 , щодо відтворення обстановки та обставин подій 10.12.2014 року, є одною з підстав для висновку про те, що ОСОБА_10 на ґрунті особистих неприязних відносин, під час раптово виниклої сварки з ОСОБА_9 скоїв умисне вбивство останньої. При цьому з протоколу вбачається, що ОСОБА_10 самостійно показує маршрут свого руху до квартири загиблої, потім вказує на місце де в нього зав`язалась сутичка з ОСОБА_9 . Також показав, де саме він взяв ніж і, в подальшому, за яких обставин та яким способом наносив удари вказаним знаряддям по тілу потерпілої. Звертає увагу на себе, той факт, що саме така деталізація відтворюваних дій обвинуваченим ОСОБА_10 притаманна особі яка кажіть правду. Відтворює свої дії та дії ОСОБА_9 дуже детально, припускаючи іноді таку деталізацію, яка свідчать про події що дуже закарбовані у пам`яті обвинуваченого. На переконання суду, всі покази під час слідчої дії обвинуваченого ОСОБА_10 є щирими та правдивими, які дані останнім без будь-якого примусу.

Вказаний обставин, викладених у протоколі слідчого експерименту за участю обвинуваченого ОСОБА_10 судом оцінений не як покази обвинуваченого які ним дані під час досудового розслідування, а як спосіб фіксування слідчого експерименту в порядку ст. ст. 105, 107 КПК України, та як один з доказів вини ОСОБА_10 у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення, зібраний в порядку ст. 99 КПК України (§ 4 Речові докази і документи. Документи.) і досліджений на стадії судового розгляду в порядку ст. 359 КПК України.

Крім того, відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 27 від 17.02.2015 року, ОСОБА_10 , в період часу, який відноситься до скоєного кримінального правопорушення, в якому він підозрюється, хронічним психічними розладами, слабоумством, іншими, в тому числі, тимчасовими хворобами розладу психічної діяльності, не страждав. При цьому, наявні в ОСОБА_10 особистісні патології по глибині та ступеню виразу не досягали психотичного рівня, не супроводжувались станом декомпенсації, динамічного здвигу, і не позбавляли його здатності в повній мірі усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Висновки вказаного експертного дослідження, на думку суду, спростовують доводи обвинуваченого, стосовного перебування його, в момент скоєння вбивства ОСОБА_9 , у стані, в якому він не міг давати раду своїм діям, оскільки огляд обвинуваченого проводився в умовах спеціалізованого медичного закладу КУ «Одеського обласного медичного центру психічного здоров`я», кваліфікованими спеціалістами (членами експертної комісії) у сфері психіатрії стаж роботи спеціалістів по спеціальності «судово-психіатрична експертиза» становить 7, 34, 18 та 16 років відповідно, що в свою чергу не викликає у суду будь-яких сумнівів в правильності та об`єктивності проведення процесу такого дослідження.

Крім того, аналізуючи експертні висновки спеціалізованих закладів, зроблені в рамках експертних досліджень по кримінальному провадженню, на предмет їх достовірності, суд не знаходить підстав для їх критичної оцінки, оскільки вказані висновки не несуть жодних протиріч між собою і цілковито доводять наявність в діях ОСОБА_10 складу інкримінованого кримінального правопорушення та бажання обвинуваченого настання найтяжчого наслідку для потерпілої ОСОБА_9 смерть особи.

На підставі викладеного, суд вважає, що органом досудового розслідування діям ОСОБА_10 була дана належна оцінка та інкриміновану кваліфікацію вважає вірною.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_10 за ст. 115 ч. 1 КК України за кваліфікуючими ознаками: вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

При визначені виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, визнання вини, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України, суд не вбачає обставин, які б могли пом`якшити покарання обвинуваченому.

Відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає обставинами, які обтяжують покарання рецидив скоєного злочину, вчинення злочину щодо особи похилого віку.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням того, що ОСОБА_10 , будучи раніше засудженим, відбуваючи покарання з випробуванням, на шлях виправлення не став, необхідних висновків для себе не зробив, знову скоїв навмисний особливо тяжкий злочин, суд вважає, що попередження скоєння ОСОБА_10 нових кримінальних правопорушень можливе лише в умовах ізоляції від суспільства і вважає необхідним призначити покарання, необхідне та достатнє для його виправлення, у вигляді позбавлення волі. Проте, призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує всі обставини кримінального провадження, аналіз яких дає суду достатньо підстав для призначення покарання ОСОБА_10 не у максимальній межі санкції ч. 1 ст. 115 КК України.

Разом з тим, суд вважає необхідним, на підставі ст. 71 КК України, до призначеного ОСОБА_10 покарання, частково приєднати не відбуте покарання за вироком Малиновським р/с м. Одеси від 13.05.2014 року у вигляді позбавлення волі.

Вирішуючи цивільний позов, суд вважає необхідним залишити його без розгляду у зв`язку з його не підтриманням стороною.

Вирішуючи долю речових доказів по кримінальному провадженню, суд керується вимогами ст. 100 КПК України, на підставі чого, вважає необхідним речові докази по кримінальному провадженню знищити.

Вирішуючи питання про стягнення процесуальних витрат, суд керується нормами ст. 124 КПК України.

Згідно до ч. 2 ст. 124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Так, відповідно до матеріалів кримінального провадження, вартість проведеної експертизи № 644-4006/2014 від 29.12.2014 року, складає 852,10 гривень. Вказана сума підлягає стягненню з обвинуваченого ОСОБА_10 на користь держави (на підставі «Інструкції про порядок і розміри компенсації витрат...» , затвердженої постановою КМУ № 710 від 01.07.1996 року, із змінами та доповненнями).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд -

З А С У Д И В:
ОСОБА_10 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 115 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 11 /одинадцять/ років.

На підставі ст. 71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати не відбуте покарання за вироком Малиновським р/с м. Одеси від 13.05.2014 року у вигляді позбавлення волі строком на 3 /три/ роки, остаточно визначивши ОСОБА_10 до відбуття покарання у вигляді позбавлення волі строком на 12 /дванадцяти/ років.

Початок строку відбування покарання ОСОБА_10 обчислювати з моменту фактичного його затримання, тобто з 10.12.2014 року.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_10 до набрання вироком чинності, залишити без змін, у вигляді тримання під вартою.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_17 про стягнення з ОСОБА_10 на її користь матеріально шкоди залишити без розгляду.

Речові докази по кримінальному провадженню знищити.

Стягнути з ОСОБА_10 на користь держави витрати на залучення експертів під час здійснення досудового розслідування у сумі 852 /вісімсот п`ятдесят дві/ гривні 10 копійок.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому, потерпілій та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Головуючий суддя: _________________ ОСОБА_1

Судді: _________________ ОСОБА_2

_________________ ОСОБА_3