Справа №11-600/10 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року грудня 14 дня. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Безверхого О.М.

суддів - Матуса В.В., Сінашенка В.Г.

з участю прокурора - Пирлик Н.О.

захисників - ОСОБА_2, ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальну справу за апеляцією захисника ОСОБА_2 на вирок Кролевецького районного суду Сумської області від 28 вересня 2010 року,

яким ОСОБА_4, 21

березня ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець м. Кролевець Сумської області,

раніше не судимий, -

засуджений за ст. 296 ч.І КК України до обмеження волі строком на три роки; за ст. 121 ч.2 КК України до позбавлення волі строком на вісім років.

На підставі ст.ст. 70, 72 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_5 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі строком на дев'ять років.

Постановлено стягнути з ОСОБА_5 на користь потерпілого ОСОБА_6 1679 грн. у відшкодування матеріальної та 50000 грн. моральної шкоди.

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з вироком суду ОСОБА_4 визнаний винним і засуджений за вчинення злочинів за наступних обставин.

22 травня 2010 року близько 22 години ОСОБА_4 в м. Кролевець Сумської області, біля ставу в урочищі „Богокут", перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, використовуючи малозначний привід почав словесну сварку з ОСОБА_7, ОСОБА_8, та ОСОБА_9, які стояли біля вагончику. Діючи з особливою зухвалістю ОСОБА_4 наніс один удар кулаком по обличчю ОСОБА_7, заподіявши останньому легкі тілесні ушкодження.

Продовжуючи свої хуліганські дії, ОСОБА_4, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю та використовуючи малозначний привід наніс ОСОБА_8 не менше трьох ударів в голову та один удар ногою по тулубу, від яких останній впав на землю. ОСОБА_4, продовжував наносити потерпілому удари руками та ногами по голові та тулубу, наніс не менше дев'яти ударів по голові та двох ударів по тулубу потерпілого, заподіявши останньому тяжкі тілесні ушкодження, від яких ОСОБА_8 23 травня 2010 року помер.

Не припиняючи злочинні дії ОСОБА_4, грубо порушуючи громадський порядок, діючи з особливою зухвалістю, з мотивів явної неповаги до суспільства та використовуючи малозначний привід наніс ОСОБА_9 три удари кулаками по обличчю, заподіявши останньому легкі тілесні ушкодження.

В поданій апеляції захисник ОСОБА_2 вказує, що в основу вироку суд поклав непослідовні, суперечливі покази ОСОБА_7, ОСОБА_9, які постійно змінювались. Крім того, необгрунтовано не взято до уваги показання свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13, які зазначали, що ОСОБА_4 ОСОБА_8 ногами на землі не бив, а голова потерпілого лежала біля пенька, що і могло стати причиною удару при падінні та смерті ОСОБА_8 Зазначає, що в діях засудженого відсутній склад злочину, передбаченого ст. 296 ч. 1 КК України, оскільки бійка виникла в наслідок неприязних стосунків з потерпілими через пошкодження велосипеду. Просить вирок суду відносно ОСОБА_5 змінити, перекваліфікувавши його дії з ст. 121 ч. 2 КК України на ст.ст. 119 ч. 1 КК України та з ст. 296 ч. 1 КК України на ст. 125 ч. 1 КК України, зменшивши суму моральної шкоди до 5000 грн.

Заслухавши доповідача, захисників на підтримку поданої апеляції, міркування прокурора про залишення вироку без зміни, а апеляції захисника без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Висновки суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_5 у вчиненні злочинів за обставин, встановлених судом, відповідають матеріалам кримінальної справи й підтверджені дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку доказами, яким дана належна оцінка.

Є безпідставними доводи апеляції захисника про необхідність перекваліфікації дій ОСОБА_5 зі ст. 121 ч. 1 КК України на ст. 119 ч. 1 КК України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_9 підтвердив, що 22 травня 2010 року в нічний доби час двоє чоловіків, що залишали велосипеди, розмовляли із ОСОБА_8М біля сторожового вагончику про те, хто брав велосипед. Підійшовши до вагончика, ОСОБА_4 вдарив ОСОБА_7 в голову, після чого останній втік. В цей час він почув, що б'ють ОСОБА_8 Хто наносив удари не відомо, але вийшовши із вагончика побачив лежачого на землі ОСОБА_8 Після вказівки ОСОБА_5 підійти, останній вдарив його кулаком в праву частину голови та в область щелепи і губи. Пояснив про зміну показань в ході досудового слідства через тиск на нього з боку родичів ОСОБА_5

Показання ОСОБА_9 в цілому співпадають з показаннями ОСОБА_7, який підтвердив, що 22 травня 2010 р. близько 22 години ОСОБА_4 вдарив його в область щелепи. Втікаючи до лісу бачив, як ОСОБА_4 декілька разів вдарив ОСОБА_8 в область голови, а коли останній впав, чув як наносились удари ногами. Пояснив, що залишені велосипеди знаходились на місці і ніхто їх не брав. В ході досудового слідства змінював показання через тиск з боку родичів ОСОБА_5

Показання потерпілих ОСОБА_9 і ОСОБА_7 в судовому засіданні суд обґрунтовано поклав в основу вироку, вважаючи їх достовірними, та які об'єктивно стверджуються іншими доказами по справі.

Колегія суддів погоджується з причиною зміни показань потерпілими ОСОБА_7, як прагнення уникнути тиску з боку ОСОБА_14 - родича ОСОБА_5, що стверджується як показаннями потерпілих так і постановою про порушення кримінальної справи відносно ОСОБА_14 за ознаками злочину, передбаченого ст. 386 КК України.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_13 показав, що 22 травня 2010 року ловили рибу на ставу, залишивши велосипеди біля вагончику сторожів, які надали їм човен. В той день

вони вживали спиртні напої. Повернувшись до вагончику, побачив, що один з велосипедів не мав ланцюга. Через деякий час побачив, що ОСОБА_4 наніс удар кулаком в обличчя ОСОБА_8, запитуючи про ланцюг. Всього ОСОБА_4 наніс ОСОБА_8 3-5 ударів, після чого той впав спиною на землю, а голова була повернута вліво.

За показаннями свідка ОСОБА_15, ОСОБА_8 лежав головою в районі, де знаходиться пляма крові на траві. ОСОБА_4 повідомив, що побив потерпілого, через те, що загубив цеп на його велосипед.

Доводи апеляції про те, що смерть ОСОБА_8 могла настати внаслідок удару при падінні головою на пеньок є безпідставними і переконливо спростовуються дослідженими по справі доказами, яким дана належна оцінка у вироку.

Так, за висновком судово-медичної експертизи смерть потерпілого ОСОБА_8 настала внаслідок закритої, тупої механічної травми голови та головного мозку, яка супроводжувалась крововиливами в тканини головного мозку та під його оболонки, травматичним набряком головного мозку та його оболонок. Вказані ушкодження є небезпечними для життя, стоять у прямому причинному зв'язку з настанням смерті потерпілого і могли виникнути внаслідок ударів руками, ногами. Локалізація та кількість виявлених тілесних ушкоджень на голові потерпілого вказують, на нанесення не менше 9 ударів по голові, що спростовує показання ОСОБА_5 в частині кількості нанесених ударів ОСОБА_8

Висновком додаткової судово-медичної експертизи встановлено, що механізм виникнення тілесних ушкоджень, виявлених при експертизі трупу ОСОБА_8 може відповідати механізму їх утворення, продемонстрованих ОСОБА_4 в ході відтворення обстановки і обставин події. Невідповідність виявляється в кількості нанесених ударів, оскільки їх локалізація вказує на нанесення потерпілому не менше 9 ударів.

Суд ретельно перевіряв доводи ОСОБА_5 та його захисника стосовно отримання ОСОБА_8 тілесних ушкоджень внаслідок удару головою об пеньок при падінні, але вони не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

За показаннями судово-медичного експерта ОСОБА_16 пляма крові, виявлене під час огляду місця події, могло виникнути лише в положенні, коли ОСОБА_8 лежав на землі. З урахуванням протоколу відтворення обстановки і обставин події зучастю ОСОБА_13, є сумнівним висновок про те, що при такому механізмі падіння ОСОБА_8 міг отримати тяжке тілесне ушкодження від удару об пеньок.

Вказане стверджується і протоколом огляду місця події, в ході якого було виявлено труп ОСОБА_8, плями з речовиною бурого кольору на траві, велосипедний ланцюг, зуб. Пеньків в місці виявлення трупа не зафіксовано. Місце розташування плями крові на траві знаходиться на відстані не менш ніж 1 м. 60 см. від місця розташування пенька.

В ході відтворень обстановки і обставин події з участю ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_15, ОСОБА_9, ОСОБА_7, кожен окремо вказав на місце, де лежав ОСОБА_8 після падіння, але там відсутні пеньки.

Висновком додаткової судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_8 встановлено, що тілесні ушкодження які спричинили смерть потерпілого не могли виникнути внаслідок падіння з наступним співударянням об дерев'яний трап потиличною частиною голови з висоти власного росту без надання тілу прискорення, на що вказує відсутність будь-яких тілесних ушкоджень в потиличній частині голови та головного мозку. Локалізація та кількість тілесних ушкоджень на передній частині тулубу потерпілого вказують на те, що йому було нанесено по тулубу не менше двох ударів руками, ногами і тому подібними предметами.

Судом проаналізовані і показання ОСОБА_11, який при допиті в якості свідка показав що не бачив, де лежав ОСОБА_8, але в ході відтворення обстановки і обставин події вказав на знаходження трупу потерпілого саме біля пенька.

Суд обґрунтовано не взяв до уваги показання ОСОБА_5, ОСОБА_12 і ОСОБА_10, в частині місця розташування ОСОБА_19 після падіння, оскільки вони повністю спростовуються дослідженими по справі доказами, наведеними у вироку.

Отже, не заслуговують на увагу доводи апеляції про те, що не взято до уваги показання свідків ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12 та ОСОБА_13, щодо обставин отримання потерпілим тілесних ушкоджень.

Суд правильно розцінив показання ОСОБА_5 щодо факту отримання ОСОБА_8 тілесних ушкоджень як обрану ним тактику захисту, які спростовуються вказаними доказами, а оцінка їх є об'єктивною і переконливою.

Є безпідставними доводи апеляції про необхідність перекваліфікації дій ОСОБА_5 зі ст. 296 ч. 1 КК України на ст. 125 ч. 1 КК України, оскільки його дії були обумовлені виниклими неприязними стосунками.

В ході допиту ОСОБА_4 підтверджував, що неприязних стосунків з потерпілими у нього не було. При допиті в якості підозрюваного і обвинуваченого не вказував про вимагання з нього винагороди ОСОБА_8 Не заперечував факт нанесення ударів потерпілим.

Суд правильно розцінив показання ОСОБА_5 щодо виникнення неприязних стосунків з потерпілими та вимагання подяки за Повернення велосипедного цепу, як обрану тактику захисту.

У справі відсутні будь-які дані, які б вказували на те, що до ОСОБА_5 пред'являлися претензії майнового характеру.

Посилання на те, що таку поведінку ОСОБА_5 обумовила необхідність повертання додому на значну відстань, без велосипеду, суд обґрунтовано не взяв до уваги, розцінюючи як можливість уникнути відповідальності за вчинене.

Матеріалами справи встановлено, що використовуючи малозначний привід -обірваний цеп велосипеда, ОСОБА_4, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, почав наносити удари всім присутнім особам - ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, який сам також рибалив біля ставку. Наносячи почергово потерпілим удари, ОСОБА_4 тривалий час не припиняв свої дії.

Потерпілі ОСОБА_7, ОСОБА_9 в ході допитів і при відтворенні обстановки і обставин події підтвердили факт їх побиття без причини самим засудженим, що не заперечував і сам ОСОБА_4

За висновками судово-медичних експертиз у ОСОБА_9 і ОСОБА_7 виявлені легкі тілесні ушкодження, а механізм їх отримання відповідає механізму їх утворення, продемонстрованому в ході відтворення обстановки і обставин події.

Оцінивши зібрані докази в їх сукупності й взаємозв'язку, суд правильно кваліфікував дії ОСОБА_5 за ст. 121 ч. 2, 296 ч. 1 КК України, а доводи апеляцій захисника про необхідність перекваліфікації його дій з ст. 121 ч. 2 КК України на ст.ст. 119 ч. 1 КК України та з ст. 296 ч. 1 КК України на ст. 125 ч. 1 КК України є необгрунтованими.

Покарання засудженому призначено у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчинених злочинів, даних про особу винного.

З урахуванням пом'якшуючих відповідальність обставин, суд призначив покарання, яке відповідає вимогам закону, тобто є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5, та попередження вчинення ним нових злочинів, тому воно є обґрунтованим і справедливим.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, які б тягли .скасування чи зміну вироку, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин колегія суддів не знаходить підстав до пом'якшення призначеного засудженому покарання і задоволення поданих апеляцій в цій частині.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 362, 365, 366, 377 КПК України, колегія

суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Кролевецького районного суду Сумської області від 28 вересня 2010 року відносно ОСОБА_5 залишити без зміни, а апеляцію захисника ОСОБА_2 - без задоволення.

СУДДІ:

О.М. ОСОБА_20 ОСОБА_21 Сінашенко