Справа №11-176/10 Головуючий у суді у 1 інстанції -
Номер провадження - Суддя-доповідач - ОСОБА_1
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2010 року квітня 27 дня. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Безверхого О.М.

суддів - Матуса В. В., Лантушенка Ю. Ф.

при секретарі - Степанищевої С.В.

з участю прокурора - Кононенко К.М.

потерпілої - ОСОБА_2

представника

потерпілої - ОСОБА_3

захисників - ОСОБА_4,

ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальну справу за апеляціями захисників ОСОБА_6, ОСОБА_5, засудженого ОСОБА_7 на вирок Глухівського міськрайонного суду від 2 червня 2009 року,

яким ОСОБА_7, 30

серпня ІНФОРМАЦІЯ_1, мешканець м. Глухів Сумської області, раніше не судимий,

засуджений за ч. 1 ст. 115 КК України до позбавлення волі на строк 10 років.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_2 моральну шкоду в розмірі 100 тис. грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_7 на користь держави 7310,21 грн. судових витрат за проведення експертиз по справі.

ВСТАНОВИЛА:

За вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що 2 квітня 2008 року вночі, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, біля будинку 53 по вулиці Партизан Глухівщини у м. Глухові, на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків до ОСОБА_8 під час сварки завдав їй удар кулаком в обличчя, від чого остання впала на землю, а потім продовжував побиття потерпілої, завдаючи їй удари руками і ногами по голові та різних частинах тіла.

Після цього, з метою позбавлення потерпілої життя, ОСОБА_7 підняв з землі частину бордюрното каменю та з силою кинув його на голову лежачій на землі ОСОБА_9, заподіявши їй смерть.

В поданих апеляціях та доповненнях до них:

- захисник ОСОБА_10 вказує, що в ході затримання ОСОБА_7 Е,В. було порушено його право на 'захист, оскільки не були повідомлені його родичі, а слідчим

безпідставно був запрошений захисник ОСОБА_11 ОСОБА_12 з повинною була отримана незаконно, а відтворення обстановки і обставин події було проведено без участі законного представника і не підтверджується висновком судово-медичної експертизи, щодо кількості отриманих потерпілою тілесних ушкоджень. В ході досудового і судового слідства не встановлено час смерті потерпілої, не усунуті суперечності між висновками судово-медичних експертиз і показаннями експерта, а судом безпідставно було відмовлено в задоволенні клопотань про призначення генотипоскопічних експертиз. Незаконно було проведено вилучення кросівок у ВПК «Мужність», які не належать ОСОБА_7, і який має зовсім інший розмір ноги, а судом відмовлено в додатковому допиті свідка ОСОБА_13, який видав взуття. В ході досудового слідства порушено порядок впізнання свідком ОСОБА_14 мобільного телефону потерпілої, а протоколи виїмки телефону сфальсифіковано. Просить вирок суду скасувати, як незаконний.

- захисник ОСОБА_5 зазначає, що судом не враховані показання свідків та інші докази, які виправдовують засудженого. Так, судом не проаналізовані показання свідка ОСОБА_15, який підтвердив факт повернення о 1 годині 40 хвилин ОСОБА_7 Потерпіла ОСОБА_2 підтвердила, що у потерпілої були конфлікти із співмешканцем матері, та іншими особами. Не дана оцінка показанням свідків ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_14, ОСОБА_19, ОСОБА_20 та інших щодо непричетності ОСОБА_7 до вбивства. Відсутній в матеріалах справи протокол впізнання мобільного телефону, а затримання було незаконним, оскільки не були повідомлені родичі затриманого. Відтворення обстановки і обставин події було проведено з порушенням кримінально-процесуального закону. Докази по справі сфальсифіковані: номер ІМЕІ вилученого телефону не співпадає з номером телефону потерпілої, вилучені кросівки не належать засудженому, а в ході досудового слідства залишилась неперевіреною версія причетності інших осіб до вбивства. Судом безпідставно відмовлено в призначенні додаткових експертиз, виклику спеціаліста оператора мобільного зв'язку, направлення справи на додаткове розслідування. Просить вирок суду скасувати та постановити виправдувальний вирок.

Засуджений ОСОБА_7 в поданій апеляції стверджує, що явка з повинною була отримана працівниками міліції із застосуванням психологічного і фізичного тиску, без участі визначених законом осіб, показання на протязі всього досудового та судового слідства давав однаково правдиві, оскільки знає про свою невинуватість. Просить вирок суду скасувати та визнати його невинним в інкримінованому злочині.

Заслухавши доповідача, засудженого ОСОБА_7 та його захисників на підтримку поданих апеляцій, допитавши потерпілу ОСОБА_2, свідків ОСОБА_14, ОСОБА_21С.»в ході судового слідства по справі, представника потерпілої, яка вважала вирок суду законним і обґрунтованим, прокурора про залишення вироку без зміни а апеляцій без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні умисного вбивства потерпілої ОСОБА_8, відповідає фактичним обставинам справи, обґрунтований сукупністю доказів, розглянутих у судовому засіданні, наведених у вироку і належно оцінених судом, і є правильним.

Доводи апеляцій захисників засудженого і самого засудженого ОСОБА_7 про тіеотлрунтотшгіцть~от5вішувалі'його вироку і відсутність у 'справі^доказів винуватості ОСОБА_7 матеріалами справи спростовуються.

В судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 пояснював, що до вбивства потерпілої ОСОБА_22 непричетний. Підтвердив, що дійсно 1 квітня 2008 року відпочивав в кафе «Фаворит» в м. Глухові і був знайомий із ОСОБА_8 В ніч з 1 на 2 квітня 2008 року повертаючись додому між ним та невідомим чоловіком відбулася бійка і близького 1 години ЗО хвилин він повернувся додому, що_бачив хазяїн квартири ОСОБА_15

Ці показання суд обґрунтовано визнав обраним ОСОБА_7 засобом захисту і які повністю спростовуються зібраними і дослідженим по справі доказами.

В ході досудового слідства ОСОБА_7 під час допиту в якості підозрюваного і обвинуваченого за участю захисників дав докладні показання про обставини вчинення ним вбивства ОСОБА_8, розповів, як і чим завдавав удари потерпілій. Підтвердив, що коли потерпіла почала з нього сміятися, вдарив її рукою в обличчя, а коли остання впала, почав бити руками і ногами по різних частинах тіла. Потім підняв із землі камінь і кинув на голову ОСОБА_8 Коли потерпіла перестала подавати ознаки життя, забрав мобільний телефон, який знаходився у сумці, а в подальшому продав ОСОБА_23 Камінь викинув у трубу водостічної канави.

Вказані показання ОСОБА_7, які останній давав в присутності захисника ОСОБА_11, а в подальшому захисника ОСОБА_24 і був вільним у своєму волевиявленні, суд обґрунтовано поклав в основу вироку, вважаючи їх достовірними, та які узгоджуються з іншими доказами по справі.

В ході відтворення обстановки та обставин події засуджений ОСОБА_7 повністю підтвердив свої показання при допиті в якості підозрюваного і обвинуваченого, показавши при цьому місце та обставини, за яких було вчинено злочин.

Зазначена слідча дія була проведена в присутності захисника і понятих, із дотриманням вимог ст. 85, 194 КПК України.

Допитані в якості свідків ОСОБА_12 і ОСОБА_25 підтвердили, що були присутніми в ході відтворення обстановки і обставин події з участю ОСОБА_7, який в присутності захисника детально на місцевості показав як вчинив вбивство потерпілої, куди викинув камінь і сумку потерпілої, та забрав її мобільний телефон. Показання ОСОБА_7 давав вільно без примусу працівників міліції.

Отже, не заслуговують на увагу доводи апеляцій захисників про те, що зазначена слідча дія була проведена з порушенням норм кримінально-процесуального закону і не може братися до уваги.

Показання ОСОБА_7 стверджуються протоколом огляду місця події від 02.04.2008 року, згідно з яким біля будинку № 53 по вулиці Партизан Глухівщини в м. Глухів було виявлено труп ОСОБА_8, виявлено та вилучено слід взуття, частину бетонного блоку з нашаруваннями бурої речовини.

Згідно з висновком судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_8 настала внаслідок відкритої травми черепа і головного мозку, що супроводжувалося переломом кісток зводу й основи черепа з крововиливами оболонки головного мозку й ускладнені ударом та стисненням головного мозку. Крім того, у потерпілої виявлені синці в області лівої та правої ключиці, підборіддя, правого ока, шиї, лівого вуха, на правій підвздошній кістки. Дані ушкодження були прижиттєвими і утворилися в результаті дії тупих предметів, якими були кулаки рук, носки взутих ніг, частина бордюрного каменя і перебувають у прямому причинному зв'язку з настанням смерті.

Механізм утворення ушкоджень на тілі потерпілої ОСОБА_8, який був встановлений в ході судово-медичної експертизи, в цілому співпадає з механізмом заподіяння тілесних ушкоджень, який був продемонстрований ОСОБА_7 в ході відтворення обстановки і обставин події.

Допитаний судом першої інстанції експерт ОСОБА_26 підтвердив, що механізм утворення ушкоджень на тілі потерпілої ОСОБА_8А відповідає механізму

заподіяння тілесних ушкоджень, який був продемонстрований ОСОБА_7 в ході відтворення обстановки і обставин події.

Колегія суддів враховує, що відтворення обстановки і обставин події за участю ОСОБА_7 було проведено до експертного дослідження трупу потерпілої. При цьому ОСОБА_7, показував порядок, локалізацію нанесення тілесних ушкоджень, що свідчить про його обізнаність в обставинах заподіяння смерті потерпілій, які не були відомі іншим особам, що приймали участь в ході досудового слідства по справі. Що стосується невідповідності показань ОСОБА_7 кількості заподіяних ударів

потерпілій, то ця обставина не суперечить показанням засудженого і обставинам вчиненого злочину.

Отже, є безпідставними доводи захисників про те, що показання ОСОБА_7 в ході відтворення обстановки і обставин події не підтверджуються висновками судово-медичних експертиз, а також те, що в ході досудового і судового слідства не встановлено час смерті потерпілої, та не усунуті суперечності між висновками судово-медичних експертиз і показаннями експерта.

В той же час, показання свідка ОСОБА_15, який бачив повернення ОСОБА_7 о 1 годині 40 хвилин 2 квітня 2008 року не спростовують перебування засудженого на місці злочину.

Згідно з висновками судово-імунологічної і судово-цитологічної експертизи, на грунті з місця події та на поверхні бордюрного каменя, вилучених з місця події, виявлена кров людини, походження якої можливе від потерпілої ОСОБА_8АІ, що підтверджує показання ОСОБА_7, щодо обставин нанесення ударів потерпілій.

У відповідності з висновками судово-імунологічних експертиз, вилучені з рук трупа ОСОБА_8 та з поверхні бордюрного каменя мікрооб'єкти є пофарбоване волосся людини, походження якого можливе від голови ОСОБА_8, та спростовує доводи апеляцій захисників про те, що не встановлено походження зазначених об'єктів.

Також не заслуговують на увагу доводи апеляцій захисників про те, що не проводилось експертне дослідження каменю, яким наносився удар потерпілій.

Як вбачається з протоколу виїмки від 06 травня 2008 року в таборі військово-патріотичного клубу «Мужність» в с. Спадщина Путивльського району Сумської області, в якому ОСОБА_7 перебував до 5 травня 2008 року, були вилучені чорні шкіряні кросівки з чорними шнурками, в які ОСОБА_7 був взутий під час вчинення злочину.

Допитаний в ході судового слідства ОСОБА_13 підтвердив, що на прохання працівників міліції видав належні ОСОБА_7 кросівки.

За висновком судово-трасологічної експертизи, слід взуття, вилучений 2 квітня 2008 року в ході огляду місця події по факту вбивства потерпілої ОСОБА_8, залишений підметковою частиною підошви кросівка на ліву ногу, належного ОСОБА_7

Згідно з висновками судово-імунологічної і молекулярно-генетичної експертиз на кросівках ОСОБА_7 виявлена кров людини, походження якої можливо від потерпілої ОСОБА_8 та неможливе від ОСОБА_7 Генетичні ознаки виявлені у зразку крові ОСОБА_27 співпадають з генетичними ознаками слідів крові на кросівках ОСОБА_7

Висновки з'азначених експертиз підтверджують показання ОСОБА_7 щодо вбивства потерпілої за обставин, повідомлених ним при допитах його в якості підозрюваного і обвинуваченого та в ході відтворення обстановки і обставин події.

Не заслуговують на увагу доводи апеляцій захисників і засудженого про те, що кросівки, які були вилучені, не належать ОСОБА_7, оскільки він має особливі вади ноги, та не співпадає розмір взуття, а їх вилучення було проведено з порушенням норм кримінально-процесуального законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, виїмка проводилась в інший місцевості за вмотивованою постановою і вказівкою слідчого, у відповідності з вимогами ст. 178 КПК України.

Допитаний в суді першої інстанції експерт ОСОБА_28 підтвердив, в ході огляду місця події 2 квітня 2008 року ним було вилучено сліди взуття. При проведенні експертизи було встановлено, що слід взуття виявлений біля лівої руки трупу ОСОБА_8 був залишений^ підошвою кросівка з таким же типом рельєфного малюнка, як на підметковій частині" кросівка на ліву ногу, вилученого у ОСОБА_7 При цьому, кросівки вилучені у ОСОБА_29, є приблизно 45-46 розміру.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_18 підтвердив, що 1 квітня 2008 року ОСОБА_7 пропонував йому піти до бару «Фаворіт». 2 квітня 2008 року бачив, що

ОСОБА_30 прав джинсові брюки та розповів, що у нього з'явився мобільний телефон «8АМ81МО», який хоче продати.

Показання свідка ОСОБА_18 стверджуються показаннями свідка ОСОБА_19, який показав, що 1 квітня 2008 року разом із ОСОБА_7 відпочивав в барі «Фаворіт». Близько першої години ночі він пішов додому, а ОСОБА_30 залишився в барі. 2 квітня 2008 року ОСОБА_30 показав джинсові брюки, які були з плямами крові.

Показання свідків ОСОБА_18 і ОСОБА_19 підтверджені висновком судово-імунологічного дослідження джинсових брюк, вилучених у ОСОБА_7, в ході якого виявлено кров людини, в яких не можна виключити домішки крові потерпілої ОСОБА_8

Допитаний в ході судового слідства ОСОБА_23 показав, що 15 квітня 2008 року придбав у ОСОБА_7 мобільний телефон «8АМ81ЖО» за 100 грн., який потім продав ОСОБА_31

Свідок ОСОБА_31 підтвердив, що придбав у ОСОБА_23 мобільний телефон «8АМ81МО».

Показання свідків ОСОБА_23 і ОСОБА_18 спростовують версію ОСОБА_7 щодо придбання мобільного телефону потерпілої ним у іншої особи.

Показання свідка ОСОБА_31 об'єктивно стверджуються протоколом виїмки від 05.05.2008 року, з якого вбачається, що у ОСОБА_32 був вилучений мобільний телефон «ЗАМ81МО» ІМЕІ 49917 з 8ІМ картою 4.

Під час пред'явлення предметів для впізнання, ОСОБА_14 серед пред'явлених мобільних телефонів впізнала мобільний телефон «8АМ8ШЮ» ІМЕІ 49917 з 8ІМ картою 4, який належав ОСОБА_8 по подряпинам і потертостям та номерам в телефонній книзі, про що зазначено в протоколі слідчої дії і спростовує доводи апеляції про те, що така слідча дія не проводилась.

В ході досудового слідства по справі в Апеляційному суді, ОСОБА_14 повністю підтвердила свої показання.

З роздруківки оператора стільникового зв'язку вбачається, що ОСОБА_33 за життя користувалася мобільним телефоном з ІМЕІ 49910 з 8ІМ картою 4.

З листа директора Північного ТУ ЗАТ УМЗ від 21.04.2010 року, дослідженого в ході судового слідства при апеляційному розгляді справи, вбачається, що значущими є перші 14 знаків. ІМЕІ 49917 і ІМЕІ 49910 ідентичні і належать одному і тому ж телефону. П'ятнадцята цифра, що відображується в роздруківці може відрізнятися, оскільки це запасний ідентифікатор.

Допитаний ОСОБА_21 - спеціаліст УМЗ, підтвердив, що остання цифра ІМЕІ може змінюватися на роздруківці в залежності від різних умов. Важливими для встановлення ІМЕІ телефону є перші 14 знаків.

Отже, доводи апеляцій захисників стосовно фальсифікації доказів по справі, в тому числі, що ІМЕІ вилученого телефону не співпадає з номером телефону потерпілої, є необґрунтов аними.

Доводи апеляцій, що органами досудового слідства не перевірялися версії вбивства

потерпілої іншими особами, які нібито погрожували ОСОБА_33, є голослівними,

оскільки вони не містять жодної конкретики і переконливо спростовуються наведеними

доказами:

Матеріалами справи спростовуються доводи апеляцій про застосування

недозволених методів ведення слідства до ОСОБА_7, через що останній обмовив

себе.

Доводи ОСОБА_7 були предметом перевірки на досудовому слідстві, в суді і не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим 3 жовтня 2008 року була винесена постанова про відмову в порушенні кримінальної справи щодо працівників міліції Глухівського міськрайонного відділу за відсутністю складу злочинів, передбачених ст.ст. 365, 367 КК України.

ї

Отже, дослідивши матеріали перевірки, допитавши в судовому засіданні працівників міліції ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, суд дійшов до обґрунтованого висновку про те, що немає підстав для сумніву у добровільності власноручному написанні ОСОБА_7 явки з повинною та правдивості його показань при допитах в якості підозрюваного і обвинуваченого та в ході відтворення обстановки і обставин події.

Доводи апеляцій про порушення права на захист засудженого безпідставні.

Як видно з матеріалів справи, всі питання, які виникали в ході досудового слідства і судового розгляду справи у зв'язку із призначенням і заміною захисників, вирішувалися органами досудового слідства і судом у відповідності з положеннями ст. 45, 46, 47 КПК України і право на захист ОСОБА_7 порушено не було.

Посилання в апеляціях на те, що в ході досудового слідства безпідставно приймав участь захисник ОСОБА_11, спростовуються матеріалами справи, з яких вбачається, що ОСОБА_7 було роз'яснено право на захист і останній власноручно зазначив про бажання допустити до його захисту адвоката ОСОБА_11

Про затримання ОСОБА_7 було належним чином повідомлено його родичу ОСОБА_39, який підтвердив в ході допиту в судовому засіданні, а затримання було проведено у відповідності з вимогами ст. 115 КПК України. Тому доводи апеляції захисника ОСОБА_6 щодо затримання ОСОБА_7 є необгрунтованими.

Доводи апеляцій про те, що судом не досліджені показання свідків ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_14, ОСОБА_19, ОСОБА_20 є безпідставними.

Вказані свідки по справі були ретельно допитані судом, і їх показанням дана належна оцінка у вироку.

Не заслуговують на увагу доводи апеляцій захисників про безпідставну відмову суду в задоволенні клопотань про призначення по справі генотипоскопіческих і трасологічних експертиз.

Всі заявлені клопотання розв'язувалися судом відповідно до вимог кримінально-процесуального закону із складанням відповідних процесуальних документів і обґрунтуванням прийнятих рішень на підставі дослідження всіх матеріалів справи.

Досудове і судове слідство проведено з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону.

Отже, за наведених обставин суд дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_7 вчинив умисне вбивство потерпілої ОСОБА_8 на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків під час сварки.

Вірно встановивши обставини справи, суд правильно кваліфікував дії засудженого ОСОБА_7 за ст. 115 ч. 1 КК України.

Покарання засудженому ОСОБА_7 призначено у відповідності з вимогами ст. 65 КК України з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину та обставин, що пом'якшують покарання, тому воно є обґрунтованим і справедливим, і колегія суддів не знаходить підстав для його пом'якшення.

Порушень кримінально-процесуального закону, які б тягли зміну чи скасування вироку, колегія суддів не вбачає.

З урахуванням наведеного, керуючись ст.ст. 362, 377 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Глухівського міськрайонного суду від 2 червня 2009 року відносно ОСОБА_7 залишити без зміни, а його апеляцію' і апеляції захисників ОСОБА_6, ОСОБА_5 - без задоволення.

СУДДІ:

ОСОБА_40 ОСОБА_1 ОСОБА_41