Справа №490/8235/13-к 11.12.2013 11.12.2013 11.12.2013
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/784/357/13 Головуючий у 1-й інстанції: Селіванова О.О.
Категорія: ч.2 ст. 186 КК України Доповідач апеляційної інстанції: Кателін В.П.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2013 року м. Миколаїв

Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:

головуючого судді Войтовського С.А.

суддів: Кателіна В.П., Значок І.С.

за участю

секретаря: Ждановій О.М.

прокурора: Цибух Т.І.

судового розпорядника: Цуркана Р.С.

обвинуваченого: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження № 0004320 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_3 на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.10.2013 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Миколаєва, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, працюючого збірником вікон на ТОВ «Вікра», раніше судимого 14.02.2008 року Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 2 ст. 296, ч. 4 ст. 70 КК України на 5 років позбавлення волі; звільнений по відбуттю строку покарання 31.10.2012 року, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, визнано винним та призначено покарання

-за ч. 2 ст. 186 КК України 4 роки позбавлення волі.

В С Т А Н О В И Л А:

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, 24.06.2013 року, приблизно о 01 годині 25 хвилин, ОСОБА_3, знаходячись на перехресті вул. В. Морська та вул. Нікольська в м. Миколаєві, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, підійшовши до потерпілого ОСОБА_5 завдав йому удару головою в область перенісся, а потім кулаком в область підборіддя, верхньої губи і лівої брови, тобто застосував до потерпілого насильство, яке не є небезпечним для життя та здоров'я. В наслідок неправомірних дій обвинуваченого, потерпілий отримав тілесні ушкодження які згідно з висновком експерта №1028 від 26.06.2013 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Після чого, обвинувачений відкрито викрав із рук потерпілого мобільний телефон марки «Самсунг Дуос 5222», вартістю 820 грн. та став вимагати грошові кошти. З банкомату, розташованого по вул. Нікольська 9-а в м. Миколаєві, потерпілим були зняті грошові кошти з банківської карти «Приватбанк» в сумі 2900 грн. - комісія за послуги банку склала 140 грн., які в подальшому останній передав обвинуваченому ОСОБА_3.

Своїми неправомірними діями обвинувачений спричинив потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 3860 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_3 просить суд пом'якшити йому призначене покарання, застосувавши положення ст.ст. 69, 75, КК України.

Зазначив, що при розгляді справи не було враховано ряд обставин, які підтверджуються доказами та довідками, які свідчать про те, що він є тяжко хворим; на момент скоєння злочину офіційно працював, громадський порядок не порушував, алкогольні та наркотичні засоби не вживав, а також на його утриманні знаходиться тяжко хвора мати, бабка інваід ІІ групи та малолітній брат 5-и років.

Також вважає, що суд не взяв до уваги позицию потерпілого, який претензій до нього не має і не наполягав на позбавленні волі. Він визнав себе винним у скоєнні кримінального правопорушення та щиро розкаявся.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, який просив пом'якшити йому призначене покарання, застосувавши вимоги ст.. 69 КК України, думку прокурора, який вважав вирок законним і обґрунтованим, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про наявність вини ОСОБА_3 у вчиненому кримінальному правопорушенні за вказаними у вироку обставинами, підтверджена дослідженими у судовому засіданні доказами, яким надана належна правова оцінка.

У судовому засіданні ОСОБА_3 свою вину в скоєному правопорушенні визнав повністю і дав суду показання по суті пред'явленого йому обвинувачення, які відповідають фактичним обставинам справи і не суперечать їм.

Доводи обвинуваченого про пом'якшення йому покарання, не можуть бути задоволені судом, так як обвинувачений раніше був засуджений за корисливі злочини, судимості за які не зняті та не погашені в законному порядку, посередньо характеризується за місцем проживання, на шлях виправлення не став.

При призначені покарання, судом першої інстанції були враховані обставини, що пом'якшують покарання, а саме повне визнання своєї вини, щире каяття, відшкодування завданого матеріального збитку потерпілому.

Що стосується доводів обвинуваченого про звільнення його від призначеного йому покарання з застосуванням ст.ст. 69, 75 КК України є безпідставними.

Відповідно до вимог ст. 69 КК України більш м'яке покарання ніж передбачене законом, може бути призначено при наявності кількох обставин, що пом'якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину. Таких обставин, які б давали підстави для застосування до призначеного покарання ст.ст. 69, 75 КК України судом не встановлено.

Наявності у обвинуваченого тяжкої хвороби, знаходження на утримані хворої матері, непрацездатної баби та 5-и річного брата, матеріалами справи не підтверджується. Крім того, перед звільненням з місць позбавлення волі, 6 вересня 2012 року, Бердянським міськрайонним судом Запорізької області обвинуваченому був встановлений адміністративний нагляд строком на 1 рік 6 місяців, у зв'язку з тим, що він не бажав ставати на шлях виправлення, являвся порушником режиму тримання, характеризувався незадовільно. Інші обставини на які посилається обвинувачений в своєї апеляційної скарзі судом першої інстанції при постановлені вироку були враховані.

Враховуючи суспільну небезпечність вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини які пом'якшують покарання - щире каяття, відшкодування заподіяної шкоди, суд вважає, що судом першої інстанції вірно призначено ОСОБА_3 покарання у відповідності до ст.ст. 65-67 КК України, у вигляді позбавлення волі, так як його виправлення неможливе без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_3 залишити без задоволення, а вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 02.10.2013 року відносно ОСОБА_3 - без зміни.

Ухвала суду може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення рішення суду апеляційної інстанції.

Головуючий

Судді