В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.10.2015 Справа №607/15626/15-к

Тернопільський міськрайонний суд
в складі головуючої судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000279 від 12 червня 2015 року, щодо:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Тернополі, проживає у АДРЕСА_1 , громадянина України, фізичної особи підприємця, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України,
за участі сторін:
прокурора ОСОБА_4
обвинуваченого ОСОБА_3 ,-
встановив:
ОСОБА_3 , будучи 22 червня 2009 року взятий на облік платника податків та зареєстрований у встановленому законом порядку як фізична особа підприємець у сфері діяльності з монтажу водопровідних мереж, систем опалення та кондиціонування, в кінці лютого 2013 року подав раніше підроблені ним наказ № 1-ОП від 17 квітня 2012 року «Про організацію роботи з питань охорони праці» та протокол № 4 «Засідання комісії з перевірки знань з питань охорони праці» від 20 квітня 2012 року у територіальне управління Держгірпромнагляду у Тернопільській області, на підставі яких 26 лютого 2013 року отримав дозвіл на виконання робіт з підвищеною небезпекою.
Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні описаного в обвинувальному акті кримінального правопорушення визнав в повному обсязі, зазначивши, що все було так, як описано в обвинувальному акті. Пояснив, що дійсно подав підроблені ним два документи, вказані в обвинувальному акті, в управління Держгірпромнагляду у Тернопільській області для отримання дозволу на виконання робіт з підвищеною небезпекою. У вчиненому щиро розкаявся, запевнив, що подібного більше не повторить.
Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.
Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.
Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч. 4 ст.358 КК України, як використання завідомо підробленого документа.
При призначенні покарання ОСОБА_3 суд, відповідно до вимог статей 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, його особу, те, що злочин він вчинив вперше, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні малолітню дитину; обставину, яка пом`якшує покарання щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а також відсутність обставин, які б обтяжували покарання.
Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що обвинуваченому із альтернативних покарань, передбачених санкцією статті обвинувачення, доцільно призначити покарання у виді штрафу у мінімальному розмірі.
Обвинувачений до закінчення судового розгляду звернувся із клопотанням про звільнення його від відбування покарання на підставі п. в ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році.
Згідно із положеннями п. в ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільняються від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.
ОСОБА_3 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 358 КК України, яке згідно із ч. 2 ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості. Має малолітню дочку ОСОБА_5 , 2010 року народження, батьківських прав щодо якої не позбавлений.
Обмежень щодо застосування до ОСОБА_3 Закону України «Про амністію у 2014 році» судом не встановлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» установивши в стадії судового розгляду кримінальної справи наявність акта амністії, що усуває застосування покарання за вчинене діяння, суд, за доведеності вини особи, постановляє обвинувальний вирок із звільненням засудженого від відбування покарання.
За наведених обставин ОСОБА_3 необхідно звільнити від відбування покарання, призначеного цим вироком.
Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, ч. 2 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні», п. в ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році», суд,-
засудив:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 358КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 /п`ятсот десять/ грн.
Звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, призначеного цим вироком, у виді штрафу у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 510 /п`ятсот десять/ грн., на підставі п. в ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році».
Стягнути із ОСОБА_3 на користь держави витрати на залучення експерта в сумі 384 грн.
Вирок, якщо інше не передбачено КПК України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Апеляційна скарга на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Тернопільський міськрайонний суд.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Головуюча суддя ОСОБА_1