Справа № 5-463/11

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.11.2011 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м.Суми в складі:

Головуючого судді Чернобая О.І.,

при секретарі Дубровному А.А.,

з участю прокурора Мороза О.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Ковпаківського районного суду матеріали подання начальника Сумської виправної колонії управління ДДУПВП у Сумській області (№ 116) відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина

України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_3, працюючого експедитором ВАТ «Лінкер», проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого: 17.07.2001 року Фрунзенським райсудом м. Харкова за ст. 140 ч.3, 46-1 КК України до 3 р. позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на 2 р. і штрафом 700 грн.; 14.10.2002 року Київським райсудом м. Харкова за ст. 190 ч. 1, 75 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік; 24.05.2007 року Жовтневим райсудом м. Харкова за ст. 309 ч.1, 307 ч. 2, 69, 70, 75 КК України до 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 3 роки.

про умовно-дострокове звільнення,

ВСТАНОВИВ:

До Ковпаківського районного суду м. Суми надійшло подання начальника Сумської виправної колонії управління ДДУПВП у Сумській області (№ 116), яке мотивується тим, що ОСОБА_1 був засуджений 26.06.2008 року Жовтневим райсудом м. Харкова за ст. 307 ч. 2, 309 ч. 2, 317 ч. 1, 70, 71 КК України до 5 років 1 місяця позбавлення волі з конфіскацією майна.

Початок строку відбуття покарання 28 березня 2008 року. Кінець строку відбуття покарання 28 квітня 2013 року.

Станом на 22.09.2011 року відбув більше 2/3 строку покарання.

На початку відбування строку покарання допустив порушення вимог режиму відбування покарання, за що мав чотири стягнення, які погашені за строком давнини. На даний час характеризується позитивно, вимоги режиму відбування покарання та розкладу денного не порушує, стягнень не має. На виробництві установи був працевлаштований до бригади № 23, кравцем, до своїх обов»язків ставиться добре, виконує поставлені завдання, має два заохочення від начальника установи. Приймає участь у програмах диференційованого виховного впливу на засуджених «Духовне відродження» та «Підготовка до звільнення». Навчався в навчальному центрі при установі та отримав дві робітничі професії за спеціальністю слюсар-ремонтник 2-го розряду та муляр 3-го розряду. У відношенні до представників адміністрації ввічливий та тактовний, виконує їх законні вимоги. За характером спокійний, врівноважений, вимогливий до себе. Вину у скоєному злочині визнає, розкаюється, вирок суду вважає справедливим.

При розгляді подання представник СВК № 116 спеціаліст відділу по контролю за виконанням судових рішень СВК № 116 ОСОБА_2 подання підтримала в повному обсязі і просила його задовольнити, пояснивши, що засуджений ОСОБА_1 на час розгляду подання відбув встановлені законом 2/3 частини призначеного йому покарання і своєю поведінкою довів своє виправлення.

Прокурор вважає, що подання підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_1 своєю поведінкою довів своє виправлення.

Участь засудженого при розгляді даного подання, згідно вимог ст.407 КПК України не є обов'язковою.

Суд, заслухавши пояснення представника СВК № 116, думку прокурора, вважає, що подання задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

У відповідності з вимогами ст.81 КК України, при застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання суди повинні враховувати поведінку засудженого за весь період відбування ним покарання, а також дані про його попередні судимості та відшкодування матеріальних збитків.

З матеріалів особової справи засудженого, а саме з довідки про стягнення та заохочення вбачається, що 10.03.2009 р. та 14.04.2009 р. ОСОБА_1 мав догани (а.с.101), відповідно до акту від 11.12.2009 року засуджений відмовився відпрацьовувати позачергове чергування по прибиранню приміщень та території колонії (а.с.105). Крім того, 11.12.2009 року була винесена постанова про поміщення засудженого ОСОБА_1 до карцерної установи за грубе порушення вимог режиму утримання в установі виконання для покарань (а.с.109). Також, відповідно до довідки про стягнення та заохочення ОСОБА_1 було оголошено догани 10.03.2009 року та 14.04.2009 року(а.с.110).

Відповідно до характеристик від 14.01.2010 року, 15.10.2010 року, 09.01.2011 року, вбачається, що ОСОБА_1 не стає на шлях виправлення, тому застосування вимог ст. 82 КК України не є доцільним. Але вже 14.02.2011 року, як підійшла пільга на умовно-дострокове звільнення, засуджений ОСОБА_1 пише заяву про зарахування його до програми «Підготовка до звільнення», але раніше не хотів. Відповідно до довідки про стягнення та заохочення ОСОБА_1, згідно якої у нього з»являється 2 заохочення, хоча раніше порушував порядок.

На підставі викладеного вбачається, що ОСОБА_1 фактично своєю поведінкою не довів того, що твердо став на шлях виправлення, а через деякий період часу поводить себе так, щоб на нього була складена позитивна характеристика з метою дострокового звільнення від призначеного покарання.

На підставі вищенаведених доказів, суд робить висновок, що засуджений ОСОБА_1 своєю ситуативною поведінкою всіляко намагався отримати пільгу на умовно-дострокове звільнення від покарання. Таким чином, у суду виникла впевненість, що на час розгляду подання, засуджений ОСОБА_1 фактично не довів свого виправлення, тому враховуючи тяжкість та спосіб вчинених ним злочинів, суд вважає, що до нього не може бути застосоване умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Керуючись ст.407 КПК України, ст.81 КК України,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні подання начальника Сумської виправної колонії управління ДДУПВП у Сумській області (№ 116) про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_1 - відмовити.

На постанову суду протягом семи діб з дня її оголошення прокурор, засуджений вправі подати апеляції до апеляційного суду Сумської області через Ковпаківський районний суд м. Суми.

Суддя О.І. Чернобай