Справа № 755/53/16-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" січня 2016 р. м.Київ
Слідчий суддя Дніпровського районного суду м.Києва ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Київської місцевої прокуратури № 4 ОСОБА_3 , розглянувши клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному проваджені №0000008 від 25 грудня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,-
ВСТАНОВИВ:
Прокурор Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 звернулась до суду в рамках кримінального провадження №0000008 від 25 грудня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, з клопотанням про накладення арешту на майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_1 , що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в рівних долях.
Мотивуючи клопотання, прокурор посилається на те, що в ході досудового розслідування було встановлено, що у грудні 2013 року ОСОБА_4 , будучи призначеною на підставі рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 07 вересня 2015 року опікуном недієздатної ОСОБА_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в рівних долях. звернулась до Дніпровської районного в м.Києві РДА із заявою про надання дозволу на продаж 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , що належить недієздатній ОСОБА_6 , яка з 05.06.2012 року перебуває у інтернаті Комунального психіатричного закладу «Мілівецький психоневрологічний інтернат Хмельницької області» на повному державному забезпеченні. Крім того, 25 вересня 2013 року ОСОБА_4 без згоди ОСОБА_5 , звернулась до приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу ОСОБА_7 про надання їй довіреності від імені ОСОБА_5 на право відчуження частки нерухомого майна, а саме: квартири АДРЕСА_1 яка на праві спільної сумісної власності належить останньому. В подальшому, ОСОБА_5 08.01.2014 припинено довіреність від 25 вересня 2013 року на право відчуження частки квартири, виданої без його попередньої згоди та у його відсутність.
Також, досудовим розслідуванням встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ОСОБА_8 21 жовтня 2014 року посвідчено договір дарування 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 та 21 вересня 2015 року договір дарування 1/3 частки вищевказаної квартири на користь ОСОБА_9 . Поряд з цим, також було відчужено 1/3 вищевказаної квартири що належить на праві спільної сумісної власності недієздатній ОСОБА_6 , без дозволу органу опіки та піклування Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації.
Крім того, в обґрунтування клопотання та необхідності накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 , належну на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в рівних долях, прокурор посилається на те, що згідно пояснень ОСОБА_5 у 2007 році ОСОБА_4 звернулась до суду про визнання недієздатною ОСОБА_6 та оформлення опікунства над нею. У 2009 році, обґрунтовуючи можливість оформлення частки квартири, що належить на праві власності ОСОБА_6 , вона запропонувала укласти з ОСОБА_5 фіктивний шлюб, на що останній погодився. Пізніше, у 2010 році у ОСОБА_5 зник паспорт громадянина України та ідентифікаційний код, при цьому ОСОБА_5 повідомив ОСОБА_4 , про намір звернутись до правоохоронних органів по даному факту, на що остання умовляла ОСОБА_5 утриматись від вжиття даних заходів. Після цього, через декілька днів, до квартири за адресою: АДРЕСА_3 прийшла раніше невідома жінка, яка представилась брокером та запитала ОСОБА_10 , після чого побачивши його здивувалась та пояснила, що попереднього разу ОСОБА_10 представилась інша особа, при цьому повідомила що необхідно піти до ЖЕО і поставити печатки, оскільки дана квартира продається. У 2012 році ОСОБА_4 приватизувала житло у рівних долях між нею та ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , а у жовтні 2014 року та вересні 2015 року на підставі довіреності нотаріуса від 25.06.2013 року, яку ОСОБА_5 не надавав, уклала договір дарування 2/3 квартири та повідомила, що квартира продається та почала залякувати.
Згідно повідомлення органу опіки Дніпровської районної у м.Києві адміністрації у грудні 2013 року ОСОБА_4 , звернулась до Дніпровської районної у м.Києві адміністрації із заявою про надання дозволу на продаж 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , що належить недієздатній ОСОБА_6 , яка з 05.06.2012 року перебуває у інтернаті Комунального психіатричного закладу «Мілівецький психоневрологічний інтернат Хмельницької області» на повному державному забезпеченні. З метою забезпечення житлових прав недієздатної ОСОБА_6 розгляд даного питання було відкладено, в подальшому, до Дніпровської районної у м.Києві адміністрації звернувся ОСОБА_5 із заявою про відчуження 1/3 частки квартири АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить останньому.
Згідно витягу Державного реєстру речових прав вищевказана квартира на праві спільної сумісної власності належала ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по 1/3 частині кожному.
За даним фактом було розпочато кримінальне провадження №0000008 від 25 грудня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, про що внесено відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
З урахуванням, викладених в клопотанні обставин кримінального правопорушення та наданих матеріалів стороною кримінального провадження, яка звернулась до суду з даним клопотанням, враховуючи поряд з цим наявність ризиків відчуження майна, що є предметом кримінального правопорушення, слідчий суддя вважає за можливе розглянути дане клопотання відповідно до положень ч.2 ст.172 КПК України без повідомлення осіб, зазначених у вказаній статті з метою забезпечення арешту майна.
Вивчивши клопотання, додані до нього документи, якими прокурор обгрунтовує доводи клопотання, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань щодо кримінального провадження, в рамках якого подано до суду клопотання, додатки додані до клопотання, вислухавши думку прокурора, який підтримав клопотання, слідчий суддя приходить до наступного.
Так, відповідно до вимог ст.171 КПК України з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутись прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову також цивільний позивач.
Відповідно до положень ч.2 ст.170 КПК України слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу.
Поряд з цим, відповідно до п.3 ч.2 ст.167 КПК України таким критеріям відповідає предмет кримінального правопорушення, зокрема як матеріальний предмет, у зв`язку з яким вчиняється кримінальне правопорушення.
Судом встановлено, що згідно витягу Державного реєстру речових прав квартира АДРЕСА_4 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та членам її сімї ОСОБА_5 , недієздатній ОСОБА_6 в рівних долях, де було відчужено 2/3 даної квартири, без дозволу органу опіки та піклування Дніпровської районної в м.Києві державної адміністрації.
На підставі викладеного, з урахуванням мотивів клопотання слідчого про арешт майна та доданих до клопотання документів, слідчий суддя приходить до висновку, що прокурором доведено наявність достатніх підстав вважати, що мав місце факт вчинення кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.190 КК України та про необхідність накладення арешту на нерухоме майно, яке належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та членам її сімї ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в рівних долях, як на предмет кримінального правопорушення з метою забезпечення кримінального провадження та недопущення відчуження майна, що є предметом злочинного посягання.
За таких обставин, керуючись вимогами ст.ст.131, 167, 170-172, 369, 309 КПК України, слідчий суддя,-

УХВАЛИВ:
Клопотання прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 про арешт майна у кримінальному проваджені №0000008 від 25 грудня 2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України - задовольнити.
Накласти арешт на нерухоме майно, а саме: на квартиру АДРЕСА_4 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та членам її сімї ОСОБА_5 , недієздатній ОСОБА_6 в рівних долях.
Ухвала про арешт майна підлягає негайному виконанню.
Ухвалу про арешт майна через слідчого передати для негайного виконання уповноваженому на це органу.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Київської місцевої прокуратури №4 ОСОБА_3 ..
Копію ухвали надіслати прокурору, іншим заінтересованим особам.
Ухвала слідчого судді може бути оскаржена до Апеляційного суду м.Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.
Слідчий суддя: