Провадження № 1-кп/537/78/2015
Справа № 537/780/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.10.2015 року Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі

головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

захисника адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Кременчук кримінальне провадження, що зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань 19.08.2014 року за №0001120, по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кременчук, громадянина України, з середньою освітою, який не працює, одружений, має двох неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкає за адресою АДРЕСА_1 , раніше судимий:

-30.09.2013 року Крюківським районним судом м. Кременчука Полтавської області за ч.1 ст.213 КК України на 100 годин громадських робіт,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 засуджений вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.09.2013 року за ч.1 ст.213 КК України на 100 годин громадських робіт. Поставлений на облік в Крюківському РП КВІ УДПтСУ в Полтавській області, де 26.12.2013 року ознайомлений з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт та зобов`язаний з`явитися до управління ЖКГ для розподілення на підприємство.

30.12.2013 року ОСОБА_5 повинен був приступити до відбування покарання на КП "Благоустрій Кременчука" на підставі направлення управлінням ЖКГ м. Кременчука. Однак у зазначений термін ОСОБА_5 не з`явився до КП "Благоустрій Кременчука" та до роботи не приступив.

Таким чином ОСОБА_5 , будучі засудженим до покарання у виді громадських робіт, будучі працездатною особою, був ознайомлений з видом та порядком робіт, проте ухилився від відбування громадських робіт.

В судовому засіданні ОСОБА_5 визнав свою вину у вчиненні злочинів за обставин, наведених в обвинувальному акті. Повідомив, що будучі засудженим до покарання у виді громадських робіт, будучі працездатною особою, був ознайомлений з видом та порядком робіт, проте ухилився від відбування громадських робіт. До теперішнього часу не відбув покарання у виді громадських робіт, призначене вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.09.2013 року. Пояснив, що розкаявся у скоєному. Просив суворо не карати, при призначенні покарання врахувати наявність у нього на утриманні 4 осіб: дружини, двох неповнолітніх дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 , а також неповнолітньої дитини дружини. Повідомив, що ухилився від відбування покарання у зв`язку з вагітністю дружини і народженням дітей.

Суд з`ясував правильність розуміння обвинуваченим обставин, які ним визнаються. А тому у суду не виникає сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, суд при встановлені фактичних обставин справи за клопотанням прокурора, з яким погодилися обвинувачений та його захисник, обмежився допитом обвинуваченого ОСОБА_5 та дослідженням доказів, які характеризують його особу.

Вина обвинуваченого підтверджується його особистими поясненнями в істинності та добровільності яких сумнівів у суду не виникає. А тому суд вважає вину обвинуваченого доведеною.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що обвинувачений ОСОБА_5 ухилився від відбування громадських робіт, будучі засудженим до цього покарання, а тому його дії необхідно кваліфікувати за ч.2 ст.389 КК України.

В ст. 50 КК України встановлено, що покарання є заходом примусу, яке застосовується від імені держави за вироком суду до особи, визнаної винною у вчиненні злочину, і полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого.

Покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.

Покарання не має на меті завдати фізичних страждань або принизити людську гідність.

Відповідно до ст.65 КК України, реалізуючі принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд при призначенні покарання враховує ступінь суспільної небезпеки злочину, який є невеликої тяжкості, направлений проти правосуддя.

Суд враховує особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше судимий, молодого віку, має середню освіту, одружений, має двох неповнолітніх дітей, не працює, хоча є особою працездатного віку, не перебуває на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансері,

Обставинами, які в силу ст.66 КК України пом`якшують покарання, є щире каяття.

Обставин, які в силу ст.67 КК України обтяжують покарання, не встановлено.

З огляду на наведене, погоджуючись з думкою прокурора, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_5 мінімальне покарання, передбачене санкцією закону за вчинений ним злочин, згідно з положеннями ст. 60 КК України, 1 місяць арешту.

Відповідно до ст.71 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

В ст.72 КК України встановлено, що при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупністю вироків менш суворий вид покарання переводиться в більш суворий вид виходячи з такого їх співвідношення: одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт.

На час розгляду справи не сплинули строки давності виконання обвинувального вироку Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.09.2013 року, передбачені ст.80 КК України.

З огляду на наведене, суд вважає за необхідне на підставі ст. 71, ст. 72 КК України, до покарання, призначеного за новим вироком, приєднати невідбуту частину покарання за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.09.2013 року, призначити ОСОБА_5 остаточне покарання 1 місяць 12 днів арешту.

Саме таке покарання буде необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення нових злочинів.

Цивільний позов по справі не заявлявся.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 не обирався.

У справі "Руслан Яковенко проти України" в рішенні від 04.06.2015 року Європейський суду з прав людини встановив порушення ст. 5 Конвенції в частині залишення без змін запобіжного заходу тримання під вартою до набрання вироку законної сили, що очевидно виходив за межі строку призначеного покарання у вигляді позбавлення волі. Встановив, що якби заявник вирішив оскаржити вирок, то набрання ним законної сили було б затримано на невизначений строк. І таким чином погодився із твердженням заявника, що ціною за реалізацію його права на оскарження була його свобода. Тому Європейський суд дійшов висновку, що було порушено ст.2 Протоколу №7 до Конвенції.

З огляду на наведене, суд не вбачає підстав для обрання запобіжного заходу тримання під вартою щодо ОСОБА_5 до набрання вироку законної сили, оскільки в разі оскарження вироку такий запобіжний захід очевидно вийде за межі строку призначеного покарання.

Суд вважає за необхідне з метою забезпечення виконання вироку обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід особисте зобов`язання.

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд, -

у х в а л и в :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, та призначити покарання 1 місяць арешту.

На підставі ч.1 ст.71, ст.72 КК України, до покарання, призначеного за новим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 30.09.2013 року, і призначити ОСОБА_5 остаточне покарання 1 місяць 12 днів арешту.

До вступу вироку в законну силу обрати щодо ОСОБА_5 запобіжний захід особисте зобов`язання.

Строк відбування покарання рахувати з дня прибуття ОСОБА_5 до арештного дому.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Крюківський районний суд м. Кременчука протягом 30 днів з дня його проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст.349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Засудженому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Суддя Крюківського районного суду
м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 .