1-кп/357/1019/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.11.2015 Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі судового засідання №2 Білоцерківського міськрайонного суду Київської області, кримінальну справу з обвинувальним актом за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України уродженки с. Стримба, Надвірнянського району, Івано-Франківської області, з неповною середньою освітою, не працюючої, вдови, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
09.08.2015 року приблизно о 20 годині 00 хв. ОСОБА_5 , знаходячись в будинку АДРЕСА_1 , умисно, таємно від оточуючих з корисливих мотивів, з метою незаконного збагачення за рахунок чужого майна, скориставшись тим, що за її діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, з підвіконня веранди вказаного будинку вчинила крадіжку мобільного телефону марки «Nokia 301», вартістю 400 грн., що належить потерпілому ОСОБА_4 . Після цього ОСОБА_5 з місця скоєння злочину зникла, викраденим майном розпорядилася на власний розсуд, а саме заклала його до Білоцерківського відділення ПТ «Ломбард-Скарбниця» (№89), що по вул. Леваневського 47/1, в м. Біла Церква, чим спричинила потерпілому ОСОБА_4 майнову шкоду на суму 400 грн.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_5 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, визнала повністю. При цьому дала суду показання, що 09.08.2015 року, приблизно о 20 годині 00 хв. прийшла до сусіда ОСОБА_6 , який проживає в будинку АДРЕСА_1 , попросити хліба. Коли потерпілий зайшов до будинку, щоб врізати хліба, вона зайшла за ним і побачила у веранді на підвіконні телефон «Нокіа» чорного кольору, який викрала та задала до ломбарду, за що отримала 320 грн., які витратила на продукти харчування.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки учасники судового провадження, а саме: обвинувачена, прокурор, потерпілий не заперечують, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчинення кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції у суду не виникло, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

З огляду на вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_5 у вчиненні злочину доведена повністю та її дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Призначаючи вид та розмір покарання ОСОБА_5 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, що є злочином середньої тяжкості, наслідки, які настали від вчинення злочину у вигляді матеріальної шкоди, та те, що матеріальна шкода потерпілому не відшкодована, особу обвинуваченої, яка за місцем проживання характеризується посередньо, не працює, веде антисоціальний спосіб життя.

З огляду на вищевказані обставини, поведінку обвинуваченої після вчинення кримінального правопорушення, яка на час розгляду справи попросила вибачення у потерпілого за вчинене, запевнила що має намір відшкодувати завдану шкоду, суд визнає вказану в обвинувальному акті обставину, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину .

Обставини, що обтяжують покарання, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Суд також враховує думку потерпілого, щодо призначення покарання.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що для виправлення ОСОБА_5 їй необхідно і достатньо призначити покарання в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 185 КК України. При цьому суд з урахуванням усіх наведених вище обставин, приходить до висновку, що підстав для призначення покарання у виді арешту або позбавлення волі немає, а найбільш суворий вид покарання слід застосувати громадські роботи.

Відповідно до ст. 127 КПК України шкода, завдана кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, може бути стягнута судовим рішенням за результатами розгляду цивільного позову в кримінальному провадженні.

Розмір шкоди підтверджується наданими цивільним позивачем доказами, а саме: оригіналом чеку з якого видно, що потерпілим 28.01.2014 року було придбано телефон «Нокіа» 301, чорний в сумі 854 грн.

За таких обставин, а також враховуючи, що обвинувачена визнала позовні вимоги, цивільний позов ОСОБА_4 про стягнення з ОСОБА_5 заподіяної злочином матеріальної шкоди на суму 854 грн. підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 7, 127, 349, 368, 370, 373, 374, 394 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст.185 КК України, і призначити покарання:

за ч. 1 ст. 185 КК України у виді 240 (двісті сорок) годин громадських робіт.

До набрання вироком законної сили підстав для застосування ОСОБА_5 запобіжного заходу немає.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази у справі відсутні.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Київської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляції через Білоцерківський міськрайонний суд. Вирок суду з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним, відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України, не може бути оскарженим в апеляційному порядку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції, якщо його не буде скасовано.

Суддя: ОСОБА_1