Справа № 1-52/11
В И Р О К
Іменем України
12 червня 2012 року Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючогосудді ОСОБА_1
при секретарі з участю прокурораОСОБА_2 ОСОБА_3
захисника потерпілогоОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Переяслав-Хмельницький кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Переяслав-Хмельницький Київської області, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, не працюючого, що не перебуває на обліку у службі зайнятості, не військовозобов`язаного, мешканця АДРЕСА_1 , відповідно до ст. 89 КК України вважається, такий, що не судимий,
за ч. 1 ст. 121 КК України,
ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_6 28.12.2010 року близько 18 години, перебуваючи у кімнаті будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_7 , вживав спиртні напої разом із своїми знайомими, а саме: ОСОБА_8 та ОСОБА_5 . У цей час між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 під час перегляду кінофільму, виникло непорозуміння, яке досить швидко переросло у сварку, у ході якої вказані особи висловлювалися нецензурною лайкою відносно один одного та ображали один одного.

Далі у ОСОБА_6 на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, виник умисел на заподіяння тілесного ушкодження ОСОБА_5 . Реалізуючи свій злочинний намір, направлений на спричинення шкоди здоров`ю іншій особі, усвідомлюючи суспільну небезпечність свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки та свідомо допускаючи їх настання, ОСОБА_6 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, підійшов до ОСОБА_5 , який у цей час сидів на дивані, умисно наніс йому два удари кулаком правої руки в область лівого ока, чим умисно спричинив йому згідно висновку судово-медичної експертизи № 33 від 25.01.2011 року тілесні ушкодження вигляді травматичного набряку та крововиливу навколо лівого ока, розриву кон`юктиви лівого ока, підвивиху кришталика, крововиливу в передню та задню камери лівого ока з повною втратою зору на ліве око та струсу головного мозку, які могли виникнути від одного удару кулаком правої руки сторонньої особи і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як таке, що потягло за собою стійку втрату загальної працездатності більше ніж на 33%.

Підсудний ОСОБА_6 в судовому засіданні свою вину у інкримінованому йому злочині не визнав та показав, що 28.12.2010 року близько 18 години, він перебував в гостях у ОСОБА_8 в будинку АДРЕСА_2 , що належить його матері ОСОБА_7 . Там вживав спиртні напої разом із ОСОБА_8 , а згодом до них приєднався ОСОБА_5 . Між ним та ОСОБА_5 під час перегляду кінофільму, виникло непорозуміння, яке досить швидко переросло у сварку, у ході якої вони висловлювалися нецензурною лайкою відносно один одного та ображали один одного.

Далі ОСОБА_5 накинувся на нього позаду і, схопивши за шию передпліччям, почав душити. Задля звільнення від цього захвату він впав спиною на диван, опинившись таким чином зверху спиною на ОСОБА_5 і поворотом корпусу вбік намагався скинути його. ОСОБА_5 , опинившись після повороту корпусу тіла зверху, впав з нього та вдарився обличчям у бетонну підлогу. В результаті цього у нього розбилися окуляри і виникло пошкодження ока.

Відносно позову прокурора та потерпілого ОСОБА_5 в частині цивільного позову про відшкодування матеріальної шкоди зазначив, що визнає цей розмір шкоди, оскільки ОСОБА_5 зазнав її за його участі. Моральну шкоду не визнає зазначивши про відсутність своєї вини у вчинення злочину за ч. 1 ст. 121 КК України. На відміну від свого захисника вважає, що він діяв з перевищенням меж необхідної оборони, а не заподіював тяжке тілесне ушкодження умисно чи з необережності.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні показав, що він повністю підтримує фабулу обвинувачення і зазначив, що підсудний умисно наніс йому удари кулаком в обличчя, розбивши при цьому окуляри. Пред`явлений цивільний позов підтримав у повному обсязі.

Свідок ОСОБА_8 , котрий перебуває у дружніх відносинах із підсудним, підтвердив покази підсудного. При оцінці його показів суд звертає і бере до уваги дані про його стан здоров`я. Його діагноз зазначено як «Шифр F 20.00», що свідчить про певне психіатричне захворювання. За таких обставин суд відноситься до його показів критично, оскільки вони підлягають сумніву щодо їх достовірності та можливості особи дати реальну оцінку подіям і не піддатися зовнішньому психологічному впливу.

Покази свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_7 відносно фабули обвинувачення не носять в собі будь-яких даних, що вплинули б на кваліфікацію дій підсудного.

Свідок ОСОБА_9 показала в суді про обставини відносно лікування потерпілого, його стану здоров`я, матеріальних витрат.

Свідок ОСОБА_7 підтвердила ту обставину, що вчинення злочину відбулося у її будинку за участю підсудного та потерпілого, при свідку ОСОБА_8 , котрий є її сином.

Із показів свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 вбачається, що версія підсудного про отримання такого тілесного ушкодження не підтверджена об`єктивно.

Крім показів підсудного, потерпілого та свідків, вина підсудного у вчиненні інкримінованого йому злочині, доводиться письмовими матеріалами справи.

Протоколами огляду місця події та фотоілюстраціями до нього від 04.01.11 р. та від 24.01.11 р. встановлено місце скоєння злочину підсудним.

Протоколом огляду речей від 18.01.11 р. та фототаблицею до нього, якими встановлено факт пошкодження окулярів потерпілого.

Протоколом відтворення обстановки і обставин події від 24.01.11 р. та фотоілюстрацією до нього, за участю потерпілого, з якого вбачається обставина та механізм заподіяння підсудним тілесного ушкодження потерпілому.

Згідно висновку судово-медичної експертизи № 33 від 25.01.2011 року тілесні ушкодження вигляді травматичного набряку та крововиливу навколо лівого ока, розриву кон`юктиви лівого ока, підвивиху кришталика, крововиливу в передню та задню камери лівого ока з повною втратою зору на ліве око та струсу головного мозку, які могли виникнути від одного удару кулаком правої руки сторонньої особи і відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як таке, що потягло за собою стійку втрату загальної працездатності більше ніж на 33%.

Із копії медичної карти стаціонарного хворого №205349/2291/2 Київської обласної клінічної лікарні вбачається характер та локалізація тілесних ушкоджень у потерпілого, а також їх наслідки, лікування та діагноз.

Висновком експерта №21/К від 29.03.12 р. встановлено, що у ОСОБА_5 було виявлено такі тілесні ушкодження: параорбітальна гематома зліва (виражений набряк повік лівого ока та крововилив у них), набряк м`яких тканин навколо лівої очниці; контузія тяжкого ступеню лівого очного яблука (зміщення очного яблука в назальну сторону, набряк кон`юнктиви та рогівки, тотальний крововилив під кон`юнктиву, крововиливи у передню та задню камери, підвивих кришталика), яка призвела до повної втрати зору на ліве око та розвитку субатрофії очного яблука.

Зазначене ушкодження спричинене тупим (тупими) предметом (предметами) із обмеженою поверхнею контакту внаслідок його травматичного впливу безпосередньо в ділянку лівого очного яблука. Враховуючи характер встановлених у постраждалого тілесних ушкоджень, вони могли бути спричинені внаслідок удару (ударів) кулаком в ділянку лівого ока. Виникнення всього комплексу вищевказаних ушкоджень внаслідок дії «деталей від окулярів» - виключається.

Виникнення встановлених у гр. ОСОБА_5 тілесних ушкоджень «внаслідок падіння та удару обличчям об тверду поверхню (підлогу)» або «від інших факторів, зокрема, внутрішньо-очного крововиливу внаслідок високого очного тиску» - виключається.

Такі фактори, як «стан здоров`я, розвитку, структури тіла ОСОБА_5 та вживання ним алкогольних напоїв» - не могли вплинути на характер спричиненої постраждалому травми.

Діагноз, вказаний у наданій медичній документації на ім`я ОСОБА_5 «ЗЧМТ, струс головного мозку» - не підтверджений об`єктивними клінічними даними (відсутній опис об`єктивної неврологічної симптоматики, яка виникає при струсі головного мозку), у зв`язку з чим не враховувався при відповіді на питання, які поставлені на вирішення комісії експертів.

Отже, сумніви, заперечення підсудного та його захисника щодо характеру та обставин отримання потерпілим тяжкості тілесного ушкодження спростовуються.

Таким чином, діяння, вчинене підсудним є суспільно небезпечним і підлягає кваліфікації за ч. 1 ст. 121 КК України як заподіяння умисного тяжкого тілесного ушкодження, тобто тілесного ушкодження, що спричинило втрату будь-якого органу або його функцій, поєднаний зі стійкою втратою працездатності не менш як на одну третину.

До початку судового слідства прокурор та потерпілий пред`явили цивільний позов до підсудного.

Підсудний позови в частині майнової шкоди визнав, а в частині моральної шкоди не визнав.

Провівши системний аналіз норм ст. ст. 1166, 1167, 1168, 1177 та 1195 ЦК України суд приходить до висновку, що шкода повинна бути відшкодована особою, що її задала, тобто підсудним.

Оскільки розмір майнової шкоди за позовом прокурора та потерпілого підсудним не оспорюється і він підтверджений належними та допустимими доказами, то ці позови в частині стягнення майнової шкоди підлягають повному задоволенню.

Враховуючи розмір заявленої суми по відшкодуванню моральної шкоди суд виходить із принципу розумності та справедливості і вважає, що заявлена сума потерпілими є дещо завищеною. Окрім того, враховуючи віктимну поведінку самого потерпілого, суд враховуючи тривалість та характер моральних страждань потерпілого, вважає, що 40 000 грн. є достатньою грошовою компенсацією за завдані йому моральні страждання, що полягають у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я.

Обставиною, яка обтяжує покарання ОСОБА_6 відповідно до ст. 67 КК України є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння. Обставин, які пом`якшують його покарання судом не встановлено.

При обранні міри покарання підсудному суд приймає до уваги віктимність поведінки потерпілого, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу підсудного, його характеристику, і вважає за необхідне обрати йому міру покарання у вигляді позбавлення волі з встановленням іспитового строку, враховуючи наслідки вчиненого злочину.

Така міра покарання має відповідати вимогам кримінального закону, принципу своєчасності та невідворотності покарання, а також сприятиме його виправленню, дасть йому можливість відчути свою провину, спокусити її шляхом морального та духовного переосмислення своїх дій та можливості відшкодування потерпілому завданої шкоди.

Питання судових витрат, речових доказів, арешту майна та міри запобіжного заходу вирішується відповідно до вимог КПК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 323, 324, 327 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 76 КК України звільнити його від відбування покарання у вигляді позбавлення волі з випробовуванням, встановивши йому іспитовий строк терміном на 3 (три) роки і зобов`язати його повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в цей орган.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишити попередню: підписка про невиїзд.

Позов Переяслав-Хмельницького міжрайонного прокурора до ОСОБА_6 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_6 на користь Комунального закладу Київської обласної ради «Київська обласна клінічна лікарня» 3017 грн. 95 коп. за лікування ОСОБА_5 .

Позов ОСОБА_5 до ОСОБА_6 задовольнити частковою

Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_5 4520 грн. 87 коп. майнової та 40 000 грн. 00 коп. моральної шкоди.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Речові докази по справі: пошкоджені окуляри повернути ОСОБА_5 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області протягом 15 діб з моменту його проголошення через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд.

Головуючий: (підпис)