Справа № 477/1789/15-к
Провадження № 1-кп/477/166/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 вересня 2015 року м. Миколаїв
Колегія суддів Жовтневого районного суду Миколаївської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 , суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Веселе Березнегуватого району Миколаївської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судимого: 23.06.2009 року Великоолександрівським районним судом Херсонської області за ч. 2 ст. 186 КК України до 5 років позбавлення волі; 01.04.2014 року звільненого за відбуттям покарання,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 185, частиною 3 статті 187 КК України,
з участю сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
потерпілого ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_4

10 травня 2015 року у вечірній час обвинувачений ОСОБА_4 вирішив вчинити напад на особу похилого віку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою заволодіння грошовими коштами останнього. З цією метою, близько 21-20 години, будучи у стані алкогольного сп`яніння, прийшов до домоволодіння потерпілого ОСОБА_7 , яке розташоване по АДРЕСА_3 . При цьому, обвинувачений ОСОБА_4 , з метою запобігання його ідентифікації за слідами рук, заздалегідь взяв із собою рукавички сірого кольору зі стразами. Прибувши до вказаного домоволодіння, обвинувачений ОСОБА_4 переліз через огорожу та потрапив на територію двору вказаного домоволодіння. Упевнившись у тому, що потерпілий ОСОБА_7 перебуває у житловому будинку, обвинувачений ОСОБА_4 , реалізовуючи свій злочинний умисел, постукав у вікно та, дочекавшись поки потерпілий відчинить вхідні двері, наніс йому удар кулаком в обличчя від якого потерпілий ОСОБА_7 впав на підлогу. Продовжуючи свої злочинні дії, обвинувачений ОСОБА_4 зайшов у приміщення будинку, де, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, почав вимагати у потерпілого передати йому грошові кошти. Потім обвинувачений ОСОБА_4 вийшов із потерпілим на подвір`я, звідки потерпілий зміг втекти до сусіднього домоволодіння, а обвинувачений ОСОБА_4 повернувся в будинок потерпілого, де провів пошук грошових коштів. Однак, самостійно їх знайти не зміг, після чого, побоюючись бути виявленим на місці вчинення злочину особами, яких міг покликати на допомогу потерпілий, залишив територію домоволодіння ОСОБА_8 .
Внаслідок умисних протиправних дій обвинуваченого ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_7 спричинено наступні тілесні ушкодження: черепно-мозкову травму у вигляді струсу головного мозку, синці навколо очей, підвивих кришталика лівого ока. Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 85 від 10.06.2015 року, вказані тілесні ушкодження належать до категорії легких тілесних ушкоджень, які спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Відповідальність за вчинене обвинуваченим ОСОБА_4 діяння передбачена ч. 3 ст. 187 КК України.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 у вчиненні цього кримінального правопорушення визнав себе винним частково. Суду пояснив, що не мав умислу вчиняти розбій. 10 травня 2015 року увечері він пішов допомогти бабусі його співмешканки. У бабусі проживав її родич ОСОБА_9 , який попросив його піти до потерпілого ОСОБА_7 та взяти у нього гроші. Після чого ОСОБА_9 зателефонував ОСОБА_7 . Він пішов до місця проживання ОСОБА_7 у АДРЕСА_3 , але хвіртка виявилась замкненою і він змушений був перелізти через огорожу. У вікні будинку побачив світло. Він постукав у вікно та пішов до дверей. Коли потерпілий відчинив йому двері, він передав прохання ОСОБА_9 . Потерпілий почав випихати його з будинку, він в свою чергу почав захищатись і вдарив ОСОБА_7 кулаком в обличчя. Потерпілий упав, він допоміг підвестись потерпілому, дав йому рушник, щоб той витер кров. Після чого, попросив у потерпілого води і вони разом вийшли на подвір`я. Де потім дівся потерпілий він не бачив. Випивши води, покинув територію домоволодіння. Заперечував, що заходив у будинок і шукав там гроші.
Щиро розкаявся у вчиненому.
Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим, його вина підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.
Показаннями потерпілого ОСОБА_7 , який суду пояснив, що проживає у АДРЕСА_3 . Увечері він перебував вдома, дивився телевізор. Почувши стук у вікно, він засвітив світло у веранді та відчинив вхідні двері. На порозі він побачив обвинуваченого, якого впізнав, оскільки той раніше приходив до ОСОБА_9 , коли останній проживав у нього, та одразу отримав удар у обличчя, від чого впав. Коли прийшов до тями пам`ятає, що обвинувачений вимагав у нього гроші. Потім вони разом вийшли на подвір`я і він втік до сусідів. У зв`язку із отриманою травмою він перебував на лікуванні та у нього погіршився зір. Також потерпілий пояснив, що ОСОБА_9 ніколи у нього свої гроші на зберігання не залишав і ніколи він йому гроші в борг не давав. Він має мобільний телефон, однак у вечір коли на нього напав обвинувачений ОСОБА_4 , ОСОБА_10 йому не телефонував і про передачу грошових коштів нічого не говорив. Гроші в подальшому були знайдені у будинку.
Показаннями свідка ОСОБА_9 , який суду показав, що деякий час проживав у потерпілого ОСОБА_7 . Напередодні він пішов у гості до своєї іншої родички ОСОБА_11 , де обвинувачений ОСОБА_4 зламав йому руку і він не міг пересуватись, оскільки має хворобу ніг. Він попросив ОСОБА_12 забрати його речі та гроші у ОСОБА_7 , що вона і зробила, але це було вдень і не в день нападу до потерпілого. Жодних доручень обвинуваченому він не давав, його грошей на зберіганні у потерпілого не було, він не направляв обвинуваченого до потерпілого з будь-яким дорученням щодо грошових коштів та не телефонував потерпілому того вечора.
Показаннями свідка ОСОБА_13 , який суду пояснив, що його мати проживає по сусідству з потерпілим ОСОБА_7 10 травня 2015 року увечері близько 22-00 години він знаходився у матері. В цей час у двері постукали. Коли він відчинив двері, то побачив на порозі ОСОБА_7 , який був босий та мав закривавлене обличчя і говорив, що на нього напали та вимагали у нього гроші. Після чого, він викликав швидку та міліцію.
Свідок ОСОБА_12 пояснила суду, що обвинувачений є її співмешканцем. Вони проживають у гуртожитку, а її бабуся, яка потребує стороннього догляду, окремо. Обвинувачений допомагає їй доглядати бабусю. 10 травня 2015 року до них у гості приїхала її кума ОСОБА_14 , вони всі разом вживали алкогольні напої. Потім ОСОБА_4 пішов до бабусі. Через деякий час він повернувся, взяв її рукавички сірі із стразами і, сказавши, що йому необхідно піти перевернути бабусю, знову пішов з дому. На її запитання «для чого він взяв її рукавички» він нічого зрозумілого не відповів. По господарству він завжди порався у резинових рукавицях. Коли повернувся на його одязі були плями бурого кольору. На її запитання він відповів, що вимазався у фарбу. Потім вони лягли спати. Їх розбудили співробітники міліції, які повідомили про пограбування чоловіка похилого віку. На пропозицію співробітників міліції вона добровільно видала речі співмешканця та рукавички.
Свідок ОСОБА_14 повідомила суду, що дійсно того дня вона приїхала гостювати у м.Снігурівку. Спочатку вона була у своєї куми ОСОБА_12 , де вони разом із співмешканцем ОСОБА_12 вживали спиртні напої, потім вона пішла у гості до інших знайомих. Коли повернулась і вони лягли спати, їх розбудили співробітники міліції, які повідомили про пограбування чоловіка похилого віку.
Крім цього, вина обвинуваченого у вчиненому підтверджується також змістом документів кримінального провадження, досліджених у судовому засіданні.
Протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне провадження від 10.05.2015 р., згідно з яким потерпілий ОСОБА_7 звернувся із заявою про напад на нього з метою заволодіння його майном 10.05.2015 року близько 21-00 години, в будинку АДРЕСА_3 (а.с. 121-122 ).
Протоколом огляду місця події від 10.05.2015 року житлового будинку АДРЕСА_3 , який належить потерпілому ОСОБА_7 де був вчинений напад на потерпілого та фото таблицею до нього (а.с. 121-132) та протоколом додаткового огляду місця події від 11.05.2015 року та фото таблицею до нього (а.с. 133-134). З зазначених документів вбачається, що зафіксовано порушення звичайного порядку у будинку - розкидану постіль, відчинені дверцята шафок, розкидані речі та вилучено серед
інших предметів 4 відбитки слідів взуття (два із зали та 2 із спальні), та два сліди тертя (із шафи-серванту та дзеркала-трельяжу, розташованих в залі), а з приміщення веранди - змиви речовини бурого кольору. А також під час проведення додаткового огляду місця події було виявлено грошові кошти у сумі 4000 грн., які були передані потерпілому ОСОБА_7 на зберігання (а.с. 135).
Протоколом огляду предмету від 11.05.2015 року, відповідно до якого оглянуті добровільно видані речі ОСОБА_4 - спортивна кофта синього та сірого кольору, рукавички сірого кольору та кросівки синього кольору та фото таблицею до нього (а.с. 138-141). Під час огляду спортивної куртки, на манжетах рукавів якої наявні сліди речовини бурого кольору; жіночих рукавичок сірого кольору (на лівій рукавичці наявні сліди речовини бурого кольору), кросівок.
Протоколом проведення слідчого експерименту від 11.05.2015 року з фототаблицями за участю обвинуваченого ОСОБА_4 під час якого обвинувачений показав та пояснив на місцях як вчинив напад на потерпілого ОСОБА_7 в будинку АДРЕСА_3 та фото таблицею до нього (а.с. 142-146).
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 85 від 11.05.2015 року потерпілому ОСОБА_7 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми у вигляді струсу головного мозку, синці навколо очей, підвивих кришталика лівого ока. Вищевказані тілесні ушкодження утворилися в результаті неодноразових дій тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, можливо в строк і при обставинах, вказаних потерпілим в медичних документах (а.с. 148-149).
Згідно з висновком судово-медичної експертизи № 59 від 11.05.2015 року у ОСОБА_4 малися тілесні ушкодження, у вигляді: синець та садна на обличчі, садна на руках і ногах. Вказані тілесні ушкодження утворились в результаті дії тупих твердих предметів в межах 1 доби до експертизи, та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Враховуючи характеристики та розташування тілесних ушкоджень, не виключено, щодо садна на кистях рук могли утворитися в результаті нанесення самим ОСОБА_4 ударів по тупим твердим предметам (можливо по голові чоловіка та т.п), а садни та синець на обличчі, садни на лівому коліні і зовнішній поверхні лівої гомілки та правому коліні могли утворитися при падінні з положення стоячи на автомобільні покришки чи інші травмуючи поверхні (а.с. 151).
Згідно з висновком трасологічної експертизи № 78 від 11.05.2015 року слід вилучений під час проведення огляду місця події в домоволодінні ОСОБА_7 по АДРЕСА_3 55х75 мм залишений взуттям, аналогічним за формою, розташуванням, розмірними характеристиками елементів малюнку підметок підошви, що і на кросівках ОСОБА_4 (а.с. 154-161 )
В результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження № 555 від 03.07.2015 року, визначено генетичні ознака зразка крові потерпілого ОСОБА_7 (об`єкт № 1), наведені в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1) (а.с. 176-177)
В результаті проведеного молекулярно-генетичного дослідження № 556 від 03.07.2015 року, визначено генетичні ознака зразка крові обвинуваченого ОСОБА_4 (об`єкт № 1), наведені в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1, додаток 1) (а.с. 181-183).
Згідно з висновком молекулярно-генетичного дослідження № 557 від 06.07.2015 року на тампоні зі змивом РБК (об`єкт 1), вирізці з імунологічного об. 479/4 на лівій рукавичці (об`єкт № 2), вирізці з імунологічного об. 479/5 на правій рукавичці (об`єкт 3) та вирізці з імунологічних об. 479/1-3 зі спортивної куртки (об`єкт № 4) виявлено кров людини, клітини з ядрами та визначені в їх генетичні ознаки, які наведені в таблиці результатів дослідження (таблиця 1.1 додаток 1). Генетичні ознаки крові та клітин на тампоні за змивом РБК (об`єкт № 1), у вирізці з імунологічного об. 479/5 на правій рукавичці (об`єкт № 3) та у вирізці з імунологічного об. 479/1-3 на спортивній куртці (об`єкт № 4) збігаються між собою, зберігаються з генетичним ознаками зразку крові потерпілого ОСОБА_7 (об`єкт № 1 у ВЕ НДКЦ при УМВС України в Миколаївській області № 555 від 03.07.2015 р.) і не збігаються з генетичними ознаками зразку крові підозрюваного ОСОБА_4 (об`єкт № 1 у ВЕ НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області № 556 від 03.07.2015 р). Ймовірність випадку збігу генетичних ознак крові та клітин на тампоні зі змивом РБК (Об`єкт № 1), у вирізці імунологічного об 479/5 на правій рукавичці (об`єкт № 3), у вирізці з імунологічного об. 479/1-3 на спортивній куртці (об`єкт № 4) та генетичних ознак визначених у зразку крові потерпілого ОСОБА_7 (об`єкт № 1 у ВЕ НДКЦ при УМВС України в Миколаївській області № 555 від 03.07.2015 р) складає 1,8х10-26. Сукупність генетичних ознак, встановлених у вказаних об`єктах, зустрічається не частіше, ніж у 1 з 55 септильонів осіб.
Генетичні ознаки крові та клітин у вирізці з імунологічного об. 479/4 на лівій рукавичці (об`єкт № 2) є змішаними і містять генетичні ознаки потерпілого ОСОБА_7 (об`єкт № 1 у ВЕ НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області № 555 від 03.07.2015 р.) та обвинуваченого ОСОБА_4 (об`єкт № 1 у ВЕ НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області № 556 від 03.07.2015 р.).
Аналізуючи докази в сукупності колегія приходить до висновку, що обвинуваченим було вчинено саме розбійний напад, а не заподіяння легких тілесних ушкоджень, які потягли за собою короткочасний розлад здоров`я, як на цьому наполягають обвинувачений та його захисник, оскільки свідок ОСОБА_9 показав, що не залишав на зберігання грошових коштів у потерпілого та не брав у нього у борг, не направляв обвинуваченого до потерпілого з будь-яким дорученням щодо грошових коштів та не телефонував потерпілому того вечора. Свідок ОСОБА_13 та потерпілий ОСОБА_7 показали, що обвинувачений вимагав грошові кошти у потерпілого. Удари, нанесені потерпілому, були небезпечними для життя в момент заподіяння, оскільки були нанесені в особливо важливий орган голову. Злочин було вчинено у вечірній час. Протоколом огляду місця події зафіксовано порушення звичайного порядку у будинку - розкидану постіль, відчинені дверцята шафок, розкидані речі, тобто проводились дії по відшуканню грошових коштів. Слід вилучений під час проведення огляду місця події в домоволодінні ОСОБА_7 , залишений взуттям, аналогічним за формою, розташуванням, розмірними характеристиками елементів малюнку підметок підошви, що і на кросівках ОСОБА_4 . Вказані докази спростовують показання обвинуваченого, які колегія суддів розцінює як спосіб захисту від обвинувачення та намагання уникнути покарання.
Колегія суддів не приймає до уваги поданий прокурором як доказ висновок експерта № 102 від 18.06.2015 року, оскільки згідно з висновком сліди, вилучені з внутрішньої поверхні дверей шафи в залі та на поверхні дверцят серванту, які залишені рукавичкою з трикотажного матеріалу, непридатні для ідентифікації чи встановлення групової належності рукавички, що їх залишила. Тобто, поданий доказ не підтверджує вину обвинуваченого у вчиненні злочину, який йому інкримінується.
Таким чином, колегія суддів вважає повністю доведеним те, що обвинувачений ОСОБА_4 вчинив розбій, поєднаний з проникненням у житло, та його дії органами досудового розслідування за частиною 3 статті 187 КК України кваліфіковані вірно.
Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 обвинувачується у тому, що на початку лютого 2015 року, у вечірній час, під час перебування в будинку ОСОБА_15 , розташованому по АДРЕСА_4 , в якому останній проживає разом з батьком ОСОБА_16 вирішив таємно викрасти чуже майно. Реалізуючи свій злочинний умисел, обвинувачений ОСОБА_4 , діючи повторно, таємно викрав із тумби, яка знаходилась у кімнаті будинку, належні ОСОБА_15 тюнер марки «Digital Satellite Receiver 4100с», вартістю 360 грн. та набір різців по дереву в кількості 19 шт., вартістю 10 грн. за кожен на загальну суму 190 грн., а також зі стіни житлового будинку шляхом демонтажу викрав супутникову антену вартістю 300 грн. Викрадене майно привласнив собі та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_15 матеріальну шкоду на загальну суму 850 грн.
Вказане діяння органами досудового розслідування кваліфіковане за ч. 2 ст. 185 КК України.
Обвинувачений ОСОБА_4 вину в інкримінованому йому злочині не визнав та суду пояснив, що він проживав по сусідству із ОСОБА_15 та його батьком ОСОБА_16 , товаришував з ними. Син ОСОБА_15 грубо поводився зі своїм батьком ОСОБА_16 , оскільки останній зловживав спиртними напоями, часто бив його. Одного разу він, побачивши ОСОБА_17 побитого, забрав жити у свою сім`ю. Оскільки у ОСОБА_17 був брудний одяг, він дав йому свій, а одяг ОСОБА_18 спалили, оскільки відіпрати його було неможливо. Через декілька днів він дав йому свою нову куртку, але повідомив, що за неї необхідно буде заплатити 600 грн., на що той погодився, оскільки має пенсію значного розміру. Через декілька днів ОСОБА_19 знову пішов жити до сина. Він періодично нагадував ОСОБА_18 про борг, але той відповідав, що наразі не має коштів. Десь на початку лютого 2015 року він разом зі своєю співмешканкою ОСОБА_12 , її сином ОСОБА_20 та сестрою ОСОБА_21 пішли до ОСОБА_18 у гості. У будинку не було світла, відключили за борг. У кімнаті на підлозі на лахмітті лежав ОСОБА_19 , біля нього стояла пляшка горілки та горіла свічка. Виявилось, що його сина немає вдома. Вони трохи посиділи. Жовтоштан запропонував йому випити, але він відмовився та пив пиво, що приніс із собою. Під час розмови він знову нагадав ОСОБА_22 про борг. На що той запропонував йому взяти тюнер та різці по дереву. Він погодився, взяв ці речі. Після чого, вони пішли додому. Через декілька днів він зайшов знову до ОСОБА_18 і той запропонував взяти йому ще й супутникову антену, оскільки в їх будинку немає світла. При цьому, сам особисто зняв цю антену з даху.
Допитані в судовому засіданні свідки показали наступне.
Свідок ОСОБА_16 пояснив суду, що проживає разом зі своїм сином по АДРЕСА_4 . На сьогодні син знаходиться в зоні АТО. По сусідству з ними проживає ОСОБА_4 разом зі співмешканкою ОСОБА_12 . Не заперечував, що його син грубо з ним поводиться, б`є його. Підтвердив, що дійсно проживав у сім`ї ОСОБА_4 та отримав від нього носильні речі та куртку у подарунок. Стверджував, що коли б знав, що за них необхідно сплатити кошти, то не прийняв би ці речі. Через деякий час він знову повернувся жити додому. Одного дня, коли сина не було вдома, прийшов ОСОБА_4 з ОСОБА_12 , її сином та сестрою. Вони випивали. Він сп`янів і заснув, не пам`ятає, коли гості пішли від нього. Коли повернувся син, то помітив зникнення тюнера, різців та антени. Після чого, вияснивши, хто приходив, звернувся до міліції з заявою про крадіжку.
Свідок ОСОБА_12 суду пояснила, що вони проживають по сусідству із сім`єю ОСОБА_23 штанів сином та батьком, товаришують. Син погано поводиться з батьком, б`є його, оскільки той зловживає спиртними напоями. Якось вони побачили побитого ОСОБА_17 і її співмешканець запропонував тому жити у них. Коли вони прийшли додому, то ОСОБА_4 , після того як ОСОБА_16 помився, дав йому свої носильні речі, оскільки речі ОСОБА_18 були дуже брудні, в них були воші, через що ці речі спалили. Через декілька днів ОСОБА_4 дав ОСОБА_22 нову куртку і сказав, що за неї необхідно заплатити. Через деякий час ОСОБА_19 повернувся знову жити до сина. На початку лютого 2015 року вона разом із сином, співмешканцем та його сестрою пішли у гості до Жовто штанів. Виявилось, що сина немає вдома. У будинку не було світла, відключили за несплату. На табуретці горіла свічка, біля табуретки у якомусь лахмітті лежав ОСОБА_24 , як він пояснив «син забороняє лягати йому на ліжко чи на диван», біля нього стояла надпита пляшка горілки. Вони трохи посиділи у нього, її співмешканець пив пиво, яке вони принесли з собою. Під час розмови ОСОБА_4 нагадав ОСОБА_16 про борг за курту. На що той запропонував взяти тюнер та різці по дереву, які були на полиці у тумбочці. Потім ОСОБА_19 передав ці речі її співмешканцю, він поклав їх в пакет і вони всі разом пішли додому. Через деякий час, вона видала ці речі добровільно на вимогу працівників міліції.
Свідок ОСОБА_20 дав показання аналогічні показанням ОСОБА_12 , підтвердив що дійсно неодноразово був свідком грубого поводження сина ОСОБА_15 з батьком ОСОБА_16 . Те, що ОСОБА_16 деякий час проживав разом з ними і що йому були передані носильні речі. Також підтвердив, що коли вони у лютому 2015 року прийшли до ОСОБА_23 штанів у гості, вдома знаходився один ОСОБА_19 , який лежав на підлозі у брудному лахмітті, біля нього горіла свічка і стояла плашка горілки, а сам він вже був добре п`яний. Підтвердив, що тюнер та різці ОСОБА_19 добровільно передав ОСОБА_4 . Щодо антени, яку на прохання матері зняв з даху сараю, то йому про це нічого не відомо.
Свідок ОСОБА_21 суду пояснила, що приїхала у гості до брата ОСОБА_4 у лютому 2015 року. Увечері вони пішли у гості до приятелів брата ОСОБА_23 штанів. Сина не виявилось вдома. Жовтоштан ОСОБА_24 лежав на підлозі у купі брудного лахміття, біля нього на табуретці горіла свічка і стояла надпита пляшка горілки. Він запропонував випити, але вони відмовились. Брат пив пиво, яке вони принесли із собою. ОСОБА_24 розповідав про свою службу. Потім брат нагадав йому про якийсь борг. На що ОСОБА_24 запропонував брату взяти різці та тюнер, які знаходились на поличці у тумбочці. Вона особисто бачила як ОСОБА_24 передав брату різці та тюнер і як той поклав їх у пакет. Потім вони пішли додому, оскільки їй вранці необхідно було рано вставати, щоб їхати додому.
Таким чином, аналізуючи показання обвинуваченого та свідків, які узгоджуються між собою, колегія суддів приходить до висновку, що свідок ОСОБА_16 добровільно передав обвинуваченому ОСОБА_4 речі у крадіжці яких його звинувачують.
В судовому засіданні прокурором не надані достатні, достовірні та допустимі докази вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінує мого йому злочину.
В основу обвинувачення по факту крадіжки, вчиненої повторно, стороною обвинувачення покладені наступні докази:
Заява ОСОБА_15 про крадіжку майна крадіжку в період з 06.02.2015 року по 12.02.2015 року, належного йому майна, з житлового будинку АДРЕСА_4 (а.с. 85).
Протокол огляду місця події від 12.02.2015 року житлового будинку АДРЕСА_4 , який належить потерпілому ОСОБА_15 де була вчинена крадіжка та фото таблицею до нього (а.с. 86-89). Згідно з протоколом в ході огляду зафіксовано обстановку у будинку та місце розташування кріплення викраденої супутникової антени на стіні будинку.
Протокол огляду місця події від 12.02.2015 року за місцем проживання ОСОБА_12 . Згідно з яким виявлено та вилучено супутникову антену, сумочку чорного кольору з різними різцями, тюнер (а.с. 90-91).
Заявою ОСОБА_12 , яка добровільно видала співробітникам міліції тюнер Digital Satellite Receiver 4100с, супутникову антену та набір різців, які належать потерпілому ОСОБА_15 (а.с. 93).
Висновком експерта № 54 від 19.03.2015 року за результатами проведеної товарознавчої експертизи, згідно з якою визначена вартість викраденого майна, а саме: ТВ тюнера Digital Satellite Receiver 4100с 360 грн. та різців по дереву 190 грн. (а.с. 109-118).
Висновком експерта № 151 від 17.06.2015 року за результатами проведеної товарознавчої експертизи, згідно з якою вартість супутникової антени складає 300 грн. (а.с. 99-105).
Аналізуючи вищезазначені докази, колегія приходить до висновку, що ці докази підтверджують вибуття з володіння ОСОБА_15 супутникової антени, тюнера та набору різців та виявлення цих речей за місцем проживання ОСОБА_4 . Однак ці докази не підтверджують те, за яких обставин ці речі потрапили до обвинуваченого ОСОБА_4 , вину ОСОБА_4 у вчиненні крадіжки цих речей.
Також в основу обвинувачення покладені показання свідка ОСОБА_16 батька потерпілого. Однак суд критично ставиться до цих показань та не приймає їх до уваги, оскільки як вбачається із показань обвинуваченого та свідків, свідок ОСОБА_16 знаходився у такому стані, що не міг адекватно сприймати події, які відбуваються, про що не заперечував і сам свідок ОСОБА_16 . Показання свідка ОСОБА_16 спростовуються показаннями обвинуваченого та свідків ОСОБА_25 , ОСОБА_26 та ОСОБА_21 , які узгоджуються між собою. Також, колегія судів враховує стосунки між сином ОСОБА_15 та батьком ОСОБА_16 і вважає, що вказані свідчення ОСОБА_16 дав побоюючись реакції сина на його вчинок.
Згідно зі статтею 8 Конституції України, як Основного Закону держави, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Статтею 62 Конституції України передбачено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Таким чином, колегія вважає, що оскільки державним обвинуваченням не надано жодного допустимого та належного доказу вини обвинуваченого у вчиненні крадіжки, а досліджені в судовому засіданні докази навпаки її спростовують, колегія вважає за необхідне виправдати обвинуваченого ОСОБА_4 в пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України за
відсутністю складу кримінального правопорушення.
Обставинами, що пом`якшують покарання, є часткове визнання вини та щире каяття у вчиненому.
Обставини, що обтяжують покарання, є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку та у стані алкогольного сп`яніння.
Обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , колегія суддів враховує обставини справи, ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, яке належить до категорії особливо тяжких злочинів, наявність судимості, обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання обвинуваченому, а також дані про особу обвинуваченого.
З урахуванням вищезазначеного суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі в межах санкції, передбаченої ч. 3 ст. 187 КК України.
На підставі ст. 1206 ЦК України цивільний позов про відшкодування вартості понесених витрат закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, заявлений прокурором, суд вважає таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі у сумі 2683,77 грн., оскільки встановлено, що саме протиправними діями обвинуваченого здоров`ю потерпілого була завдана шкода. Оскільки Снігурівська ЦРЛ, яка проводила лікування потерпілого, фінансується з бюджету Снігурівського району Миколаївської області то кошти за проведене лікування мають бути стягнені на користь останнього, розпорядником коштів якого є ГУДКУ Миколаївської області в особі фінансового відділу Снігурівської районної державної адміністрації Миколаївської області (а.с. 13-15).
Речовими доказами розпорядитись відповідно до ст. 100 КПК України.
Ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області обвинуваченому ОСОБА_4 , який 11 травня 2015 року був затриманий в порядку ст.. 208 КПК України, 13 травня 2015 року був обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, який був продовжений ухвалою Жовтневого районного суду Миколаївської області.
Оскільки ризики, що стали підставою для обрання та продовження цього запобіжного заходу не змінились та продовжують існувати, клопотань щодо зміни запобіжного заходу від учасників судового розгляду не надходили, колегія вважає за необхідне, відповідно до ч. 3 ст. 377 КПК України, до набрання вироком законної сили обраний запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО м. Миколаєва залишити без змін.
Зарахувати обвинуваченому в строк відбування покарання досудове тримання під вартою з часу затримання в порядку ст.. 208 КПК України.
Керуючись статтями 370, 371, 373, 374 КПК України,
ЗАСУДИЛА:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 3 статті 187 КК України, та призначити йому покарання у виді восьми років позбавлення волі з конфіскацією майна, що належить на праві власності обвинуваченому.
ОСОБА_4 визнати невинуватим та виправдати його за ч. 2 ст. 185 КК України за відсутністю в його діянні складу кримінального правопорушення.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з 11 травня 2015 року.
На підставі ч. 5 ст. 72 КК України досудове тримання під вартою зарахувати в строк покарання день за день.
Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_4 до набрання вироком законної сили у вигляді тримання під вартою в СІЗО м. Миколаєва - залишити без змін.
Речові докази у справі:
Два сліди слідоутворюючого об`єкту, які знаходяться на таблиці № 2 до протоколу огляду місця події, та є слідами залишеними рукавичками в кімнатах будинку потерпілого ОСОБА_7 під час скоєння злочину - залишити при кримінальній справі.
Рукавички, та чоловічу спортивну кофту та кросівки ОСОБА_4 - повернути ОСОБА_4 як власнику, а у разі невитребування - знищити.
Слід низу підошви взуття розмірами 55x75 мм вилучений з кімнати будинку ОСОБА_7 , який залишений взуттям аналогічним кросівкам ОСОБА_4 , марлевий тампон з речовиною бурого кольору, які зберігаються в кімнаті речових доказів Снігурівського РВ УМВС України в Миколаївській області - знищити.
тюнер марки «Digital Satellite Receiver 4100с», набір різців по дереву в кількості 19 шт., супутникову антену - повернути потерпілому ОСОБА_15 як власнику.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Миколаївської області через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою, в той самий строк з моменту вручення копії вироку.

Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Потерпілим надіслати копію вироку не пізніше наступного дня після ухвалення вироку.

Головуюча ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3