Справа №460/3441/15-к
Провадження №1кп-460/553/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19.10.2015 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, маючого на утриманні одну малолітню дитину, військовослужбовця за мобілізацією військової частини польова пошта НОМЕР_1 (колишня військова частина НОМЕР_2 ), військове звання солдат, раніше не маючого судимості,-
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.408 ч.1 КК України,-
обвинувачений ОСОБА_5 , який з 18.03.2014 року проходив військову службу за мобілізацією та з 24.11.2014 року перебував на посаді старшого водія взводу матеріального забезпечення 3 механізованого батальйону військової частини - польова пошта НОМЕР_1 , в денний час 10 грудня 2014 року, з метою ухилення від військової служби, без належного дозволу командира військової частини самовільно покинув межі військової частини та прибув в АДРЕСА_2 , а в подальшому вибув за межі України в Республіку Італія, ухиляючись від проходження військової служби за мобілізацією. Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.408 ч.1 КК України.
Під час судового розгляду свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ст.408 ч.1 КК України обвинувачений ОСОБА_5 визнав та по суті обвинувачення показав, що до призову за мобілізацією він проживав з дружиною та малолітньою дитиною, працював продавцем-консультантом в магазині будівельних матеріалів. Після призову за мобілізацією він став проходити військову службу в ІНФОРМАЦІЯ_2 , а з листопада 2014 року у військовій частині в АДРЕСА_3 . В грудні 2014 року він вирішив самовільно поїхати на вихідні додому. Прибувши додому, його дружина, яка перебувала в стані вагітності, стала плакати і просила не повертатися на військову службу. Він вирішив не повертатися на службу, через туристичну фірму отримав візу та в кінці грудня 2014 року виїхав з України в Італію. Під час перебування в Італії від батька від дізнався, що проти нього порушена кримінальна справа. Він вирішив повернутися додому і 12 вересня 2015 року в аеропорту « ІНФОРМАЦІЯ_3 » він був затриманий та переданий представникам Військової служби правопорядку. В скоєному він розкаюється, просить не позбавляти його волі та обрати умовну міру покарання.
Крім визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його винуватість в інкримінованому злочині стверджується наступними доказами по справі.
Витягом з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №163 від 24.11.2014 року про зарахування військовослужбовця солдата ОСОБА_5 , який прибув із ІНФОРМАЦІЯ_4 , для проходження військової служби, з 24 листопада 2014 року до списків особового складу частини, на всі види забезпечення з призначенням на посаду старшого водія-машиніста заправної машини автомобільного відділення підвозу пального та мастильних матеріалів взводу матеріального забезпечення 3 механізованого батальйону .
Письмовим повідомленням ТВО командира військової частини польова почта НОМЕР_1 від 25.12.2014 року про виявлення відсутності на службі 10.12.2014 року військовослужбовця солдата ОСОБА_5 .
Витягом з наказу командира військової частини польова пошта НОМЕР_1 №18 від 20.01.2015 року про визнання солдата ОСОБА_5 самовільно залишивши частину.
Оцінюючи докази по даній справі, які були досліджені та перевірені в судовому засіданні, в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні доведено вину обвинуваченого ОСОБА_5 в дезертирстві, а саме в самовільному залишенні місця служби та військової частини, та в подальшому нез`явленні на військову службу, з метою ухилення від військової служби, і його дії за ч.1 ст.408 КК України кваліфіковано правильно.
При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії злочину середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, його молодий вік, маючого на утриманні малолітню дитину.
Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, з`явлення із зізнанням. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, органом досудового розслідування та судом не встановлено.
З врахуванням вищенаведених обставин справи та особи обвинуваченого, встановлених обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченому, відсутність обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та попередження скоєння нових злочинів, обвинуваченому ОСОБА_5 слід обрати покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій частини статті доведеного злочину, із застосуванням ст.62 КК України.
Керуючись ст.ст.368, 370 КПК України, суд,-
ОСОБА_5 визнати винуватим в скоєнні злочину, передбаченого ст.408 ч.1 КК України, та обрати покарання за ст.408 ч.1 КК України у виді 02 /два/ роки позбавлення волі.
На підставі ст.62 КК України замінити засудженому ОСОБА_5 призначене покарання у виді 02 роки позбавлення волі на покарання у виді тримання в дисциплінарному батальйоні на 2 /два/ роки.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_5 у вигляді домашнього арешту залишити без змін до вступу вироку в законну силу.
Початок строку відбуття покарання по даному вироку обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з часу звернення вироку до виконання.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: