У Х В А Л А
Справа № 570/7/15-к
19 січня 2015 року м.Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі слідчого судді ОСОБА_1 ,
з участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Рівне клопотання слідчого СВ Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_4 , яке погоджене із прокурором,який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно
ОСОБА_6 , 18 трання 1984 року народження, громадянина України, українця, розлученого, маючого на утриманні малолітню дитину, працюючого, невійськовозобов`язаного, освіта середньо-спеціальна, уродженця с. Дюксин Костопільського району Рівненської області, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше не судимого, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.153,ч.4 ст.152 КК України,-
Слідчий СВ Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_4 звернувся в суд із клопотанням, яке погоджене із прокурором,який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_3 ,про застосування відносно ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
З клопотання вбачається, що 30 червня 2009 року, в період часу з 14 год. 30 хв. по 15 год., ОСОБА_6 , керуючи автомобілем марки «АUDI А6 2,6», д.н. НОМЕР_1 , маючи умисел на вчинення статевих зносин, зупинився на проїзній частині дороги с. В.Олексин Рівненського району Рівненської області, поряд з малолітньою ОСОБА_7 , та в подальшому, шляхом обману під приводом поїздки до місця роботи матері останньої з метою повернення грошового боргу, спонукав ОСОБА_7 сісти в салон вказаного транспортного засобу. Не досягшибажаної мети та продовжуючи вчиняти дії з метою реалізації свого вищевказаногона міру на вчинення статевих зносин, усвідомлюючи малолітній вік потерпілої, ОСОБА_6 всупереч волі ОСОБА_7 , застосовуючи по відношенню до неї фізичне насильство та долаючи їїопір, затягнув за праву руку останню в салон вищевказаного транспортного засобу. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, керуючи вказаним автомобілем та повідомляючи ОСОБА_7 заздалегідь неправдиву інформацію щодо свого наміру їхати в м.Рівне до місця роботи матері останньої, ОСОБА_6 привіз ОСОБА_7 на луг неподалік місця розташування залізничних колій на околиці с. В.Олексин Рівненського району Рівненськоїобласті.
В подальшому ОСОБА_6 , перебуваючи у вказаній ділянці місцевості та утримуючи силою потерпілу в салоні вищевказаного транспортного засобу, зняв з себе одяг та з метою усунення перешкод щодо вчинення злочину та унеможливлення втечі ОСОБА_7 , заблокував замки двері зазначеного автомобіля з середини, а також зачинив вікна дверей автомобіля. Після цього ОСОБА_6 , висловлюючись нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_7 та погрожуючи негайним застосуванням стосовно неї фізичного насильства шляхом позбавлення її волі, чим викликав в потерпілої реальність їх сприйняття, задовольнив свою статеву пристрасть неприродним способом, вчинивши з потерпілою ОСОБА_7 орогенітальний контакт.
Також ОСОБА_6 підозрюється в згвалтуванні малолітньої особи, тобто статевих зносинах із застосуванням фізичного насильства та погрози його застосування, тобто у вчиненні злочину, передбаченого ч.4 ст.152 КК України.
30 червня 2009 року, в період часу з 14 год. 30 хв. по 15 год., ОСОБА_6 , перебуваючи в салоні автомобіля марки «АUDI А6 2,6», д.н. НОМЕР_1 , на лугу неподалік місця розташування залізничних колій на околиці с В.Олексин Рівненського району Рівненськоїобласті, маючи умисел на вчинення статевих зносин з малолітньою особою, утримуючи малолітню ОСОБА_7 в салоні вищевказаного транспортного засобу супереч волі останньої, заблокувавши замки дверей автомобіля з середини і зачинивши вікнаданих дверей з метою унеможливлення опору з боку потерпілої та її втечі, висловлюючись нецензурною лайкою на адресу І ОСОБА_7 та погрожуючи негайним застосуванням стосовно неї фізичного насильства шляхом позбавлення її волі, чим викликав в потерпілої реальність їх сприйняття, спонудив ОСОБА_7 зняти з себе одяг. Продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_6 поклав ОСОБА_7 на сидіння в салоні вищевказаного автомобіля та в подальшому, застосовуючи стосовно ОСОБА_7 фізичне насильство, що виразилось в утриманні її руками за стегна, всупереч її волі, зґвалтував ОСОБА_7 , тобто вступив з останньою в природні статеві зносини. Внаслідок вказаних рротиправних дій ОСОБА_7 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді крововилива на слизовій оболонці лівої статевої губи та розриву дівочої пліви з переходом на промежину, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Слідчий вказує, що ОСОБА_6 обгрунтовано підозрюється у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.153, ч.4 ст.152 КК України, які відносяться до категорії особливо тяжких, за вчинення яких передбачено покарання у виді позбавлення волі до 15 років, дана обставина свідчить про наявність ризику можливості здійснення останнім переховування від органів досудового розслідування, з метою ухилення від відповідальності, що може призвести до перешкоджання здійснення кримінального провадження.
Зазначає, що ОСОБА_6 на протязі тривалого часу ніде не працює, не має засобів для проживання, розлучений, дітей на утриманні не має, що дає підстави вважати, що останній в подальшому буде вчиняти інші кримінальні правопорушення, що згідно вимог ч.1 п.5 ст.177 КПК України є ризиком.
Разом з тим, обрання стосовно ОСОБА_6 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відповідає тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та є необхідним для того, щоб забезпечити виконання ОСОБА_6 покладених на нього процесуальних обов`язків тобто забезпечити перебування підозрюваного за місцем реєстрації та своєчасне його з`явлення до слідчого та суду на виклик для проведення слідчих та інших процесуальних дій, а також запобігти спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки ОСОБА_6 проживає в с. Дюксин, Костопільського району, Рівненської області та з показів підозрюваного проживає за вказаною адресою, у ході досудового розслідування постійне місце проживання ОСОБА_6 не встановлене, що згідно вимог ч.1 п.1 ст.177 КПК України є ризиком.
Під час досудового розслідування підозрюваний ОСОБА_6 неодноразово ознайомлювався з матеріалами кримінального провадження, які підтверджують вину останнього у вчинені інкримінованого йому злочину, а саме показами потерпілої, показами свідків, протоколом пред`явлення особи для впізнання за участю потерпілої.
Виходячи з вищевикладеного підозрюваному ОСОБА_6 відомо місце проживання потерпілої та свідків даної події, а тому підозрюваний ОСОБА_6 може чинити незаконний вплив, спотворювати покази потерпілої та свідків даної події, що згідно вимог п.3 ч. 1 ст.177 КПК України є ризиком.
Застосування більш м`якого запобіжного заходу не зможе запобігти встановленим у даному кримінальному проваджені ризикам, оскільки ОСОБА_6 відомо анкетні дані потерпілої та свідків, він проживає на території не підконтрольній Рівненському РВ УМВС України в Рівненській області, що не уможливлює контроль за виконанням більш м`якого запобіжного заходу, підозрюваному загрожує значний термін ув`язнення, що може спонукати його до ухилення від слідства та суду так, як судом тричі винесені обвинувальні вироки щодо нього у даній справі.
Вважає, що є достатні підстави застосувати до ОСОБА_6 саме запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
В судовому засіданні слідчий та прокурор клопотання підтримали, посилаючись на викладені у ньому обставини. Просили застосувати щодо ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Підозрюваний ОСОБА_6 та його захисник ОСОБА_5 просили відмовити в задоволенні клопотання.
Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
30 грудня 2014 року ОСОБА_6 оголошено про підозру у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст.153, ч.4 ст.152 КК України, та допитано як підозрюваного.
Відповідно до ч.1 ст.183 КПК України, тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.
Слідчий, звертаючись з клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, а прокурор при розгляді клопотання довели про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні останнім кримінального правопорушення, наявність достатніх даних, що існує ризик перешкоджати кримінальному провадженню, переховуватися від органів досудового розслідування. Однак про недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні в судовому засідання не доведено.
Враховуючи вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним ОСОБА_6 кримінального правопорушення, можливість призначення покарання за ч.3 ст.153,ч.4 ст.152 КК України, стан здоров`я, майнове становище, вважаю, що у відповідності до ч.4 ст.194 КПК України, щодо підозрюваного слід обрати запобіжний захід у виді домашнього арешту. Оскільки саме цей запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним процесуальних обов`язків та попередить вчинення нею дій, передбачених ч.1 ст.177 КПК України.
В ухвалі Апеляційного суду Рівненської області від 21 листопада 2014 року вказано, ОСОБА_8 утримується під вартою з 01 липня 2009 року і на протязі всього періоду, який розглядається справа, національні органи влади ніколи не розглядали можливість забезпечення явки ОСОБА_6 в суд шляхом застосування альтернативних запобіжних заходів,таких як підписка про невиїзд або застава.
Відповідно до ч.1 ст.181 КПК України, домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.
З урахуванням обставин справи, слідчий суддя, вважає за необхідне застосувати до підозрюваного цілодобовий арешт.
Окрім цього, застосовуючи, щодо підозрюваного запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя вважає за необхідне відповідно до ч.5 ст.194 КПК України покласти на нього на строк не більше двох місяців такі обов`язки: за викликом прибувати до слідчого, прокурора та суду, здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.176-178,181,193-194,395 КПК України,слідчий суддя
У задоволенні клопотання слідчого СВ Рівненського РВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_4 , яке погоджене із прокурором,який здійснює процесуальне керівництво ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 відмовити.
Обрати ОСОБА_6 , 18 трання 1984 року народження, громадянину України, українцю, розлученому, маючому на утриманні малолітню дитину, раніше не судимому, непрацюючому, невійськовозобов`язаному, освіта середньо-спеціальна, уродженцю с.Дюксин Костопільського району Рівненської області, проживаючого в АДРЕСА_2 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.153,ч.4 ст.152 КК України - запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Заборонити ОСОБА_6 залишати житло цілодобово по АДРЕСА_1 .
Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати на виконання Рівненський міський відділ УМВС України у Рівненській області.
Покласти на підозрюваного ОСОБА_6 наступні обов`язки : за викликом прибувати до слідчого, прокурора та суду, здати на зберігання слідчому свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну.
Встановити строк дії ухвали терміном на два місяці з моменту постановлення ухвали, а саме до 19 березня 2015 року.
Термін дії обов`язків, покладених судом, визначити у два місяці, до 19 березня 2015 року.
Ухвала щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1