В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.11.2015 Справа №607/13087/15-к

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Тернополі кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001799 від 3 липня 2015 року відносно :

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого, судимого:

1)вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області за ч. 1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 150 громадських робіт;

2)вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 1 листопада 2015 року за ч. 2 ст. 389 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі, на підставі ст.71 КК України приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком та остаточно визначено до відбування покарання у виді 1 року 6 місяців 10 днів обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з встановленням 1 (одного) року іспитового строку, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 вересня 2014 року звільнення від відбування покарання скасовано,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

за участю: прокурора ОСОБА_4 , представника потерпілого ОСОБА_5 , захисника адвоката ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

9 червня 2015 року в ОСОБА_3 , який перебував в магазині «Наша Ряба» по вул. 15 Квітня, 6, в м. Тернополі виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні магазину «Наша Ряба» по вул. 15 Квітня, 6, в м.Тернополі, побачив на одному з торгових стендів скриньку для пожертв на потреби бійців АТО, яка належала Громадській організації «Спілка бійців та волонтерів АТО «Сила України». В цей момент ОСОБА_3 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає і його дії не будуть помічені сторонніми особами, взяв з торгового стенду вказану скриньку, якій знаходилось 390 гривень та покинув приміщення магазину.

Із викраденим майном ОСОБА_3 із місця вчинення злочину втік, чим спричинив матеріальну шкоду Громадській організації «Спілка бійців та волонтерів АТО «Сила України»» на суму 390 гривень.

Крім цього, 24 червня 2015 року, близько 12 години 20 хв. у ОСОБА_3 , який перебував в магазині «Продукти» по вул. Галицькій, 37 «а» в м. Тернополі виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні магазину «Продукти» по вул. Галицькій, 37 а в м. Тернополі побачив на одному з торгових стендів скриньку для пожертв на потреби бійців АТО, яка належала Громадській організації «Спілка бійців та волонтерів АТО «Сила України»». В цей момент ОСОБА_3 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає і його дії не будуть помічені сторонніми особами, взяв з торгового стенду вказану скриньку, в якій знаходилось 350 гривень та покинув приміщення магазину.

Із викраденим майном ОСОБА_3 із місця вчинення злочину втік, чим спричинив матеріальну шкоду Громадській організації «Спілка бійців та волонтерів АТО «Сила України»» на суму 350 гривень.

Крім цього, 26 червня 2015 року в обідню пору доби у ОСОБА_3 , який перебував в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по вул. Тарнавського, 4, в м. Тернополі виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, ОСОБА_3 , перебуваючи в приміщенні магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по вул. Тарнавського, 4, в м. Тернополі побачив на одному з торгових стендів скриньку для пожертв на потреби бійців АТО, яка належала «Громадській організації «Спілка бійців та волонтерів АТО «Сила України»». В цей момент ОСОБА_3 , переконавшись, що за ним ніхто не спостерігає і його дії не будуть помічені сторонніми особами, взяв з торгового стенду вказану скриньку, в якій знаходилось 440 гривень та покинув приміщення магазину.

Із викраденим майном ОСОБА_3 із місця вчинення злочину втік, чим спричинив матеріальну шкоду Громадській організації «Спілка бійців та волонтерів АТО «Сила України»» на суму 440 гривень.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 вину у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав в повному обсязі.

По суті провадження повідомив, що він дійсно 9 червня 2015 року з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_3 », викрав скриньку для пожертв на потреби бійців АТО , в якій знаходились 390 грн.

24 червня 2015 року з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », викрав скриньку для пожертв на потреби бійців АТО , в якій знаходились 350 грн.

26 червня 2015 року з магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », викрав скриньку для пожертв на потреби бійців АТО , в якій знаходились 440 грн.

Злочини вчинив у зв`язку із скрутним матеріальним становищем, а також необхідністю коштів на лікування, оскільки він хворий на туберкульоз, а також на ряд інших тяжких хвороб.

Йому соромно за свій вчинок. Просить його суворо не карати.

Покарання за попереднім вирок не відбув у зв`язку із станом здоров`я.

Допитаний в судовому засіданні представник потерпілого суду повідомив, що він є представником волонтерської організації, котра займається збором коштів для потреб бійців АТО.

З цією метою в магазинах були встановлені відповідні скриньки.

Було скоєно ряд крадіжок вищезгаданих скриньок, у зв`язку із чим він звернувся в правоохоронні органи. Після перегляду відеозапису в магазинах, було встановлено, що крадіжки скриньок скоїв ОСОБА_3 .

По людськи йому шкода ОСОБА_3 , однак з огляду на скоєні ним злочині, на його думку, обвинуваченого слід ізолювати від суспільства.

Обвинувачений ОСОБА_3 , визнавши свою винність у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України, за обставин, викладених у обвинувальному акті, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового розслідування доказами, що її підтверджують, відмовився від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з`ясувавши думку учасників судового розгляду щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин кримінального провадження, які ніким не оспорюються, з`ясувавши при цьому, чи правильно розуміють обвинувачений та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення та кваліфікує його дії за ч.2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

При призначенні покарання ОСОБА_7 суд, відповідно до вимог ст.65 - 67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, конкретні обставини справи, те, що він раніше судимий та вчинив злочин під час невідбутого покарання за попереднім вироком, а тому вважає за доцільне призначити ОСОБА_3 покарання у вигляді позбавлення волі. Разом з тим, врахувавши дані про його особу, зокрема те, що він позитивно характеризується за місцем проживання, є особою молодого віку, обставин, які пом`якшують покарання, а саме те, що він повністю визнав вину та щиро розкаявся у вчиненому, злочини вчинив через складні життєві обставини, а також відсутність обставин, які б обтяжували покарання, суд приходить до висновку про можливість не призначати йому покарання у максимальному розмірі.

Крім цього, як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_3 раніше засуджений вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 1 листопада 2015 року за ч. 2 ст. 389 КК України на 1 рік 6 місяців обмеження волі, на підставі ст.71 КК України приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком та остаточно визначено до відбування покарання у виді 1 року 6 місяців 10 днів обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з встановленням 1 (одного) року іспитового строку, ухвалою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 18 вересня 2014 року звільнення від відбування покарання скасовано.

Зважаючи на те, що новий злочин ОСОБА_3 було вчинено до повного відбуття покарання за попереднім вироком, остаточне покарання ОСОБА_3 слід визначити за сукупністю вироків за правилами ст.71 КК України, частково приєднавши до призначеного покарання за цим вироком невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Керуючись наведеним, а також ст.ст.370,373,374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому за даним кримінальним правопорушенням покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднати невідбуте покарання за вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 1 листопада 2013 року у виді 1 року обмеження волі, що відповідає 6 місяцям позбавлення волі і за сукупністю вироків визначити до остаточного відбування покарання ОСОБА_3 у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з дня звернення вироку до виконання.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копії вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Головуючий суддя ОСОБА_1