Справа № 1-415/10
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 листопада 2010 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Едера П.Т.

при секретарі Пікулик Л.І.

з участю прокурора МотиР.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше не судимої, не одруженої, не працюючої, проживаючої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_4, зареєстрованою за адресою ІНФОРМАЦІЯ_5

у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч.1 КК України,

установив:

Підсудна ОСОБА_1 13.04.2010 року близько 15.30 год., знаходячись в квартирі № 123 будинку №18, що по вул. П.Панча в м. Львові де проживає потерпіла ОСОБА_2, скориставшись відсутністю останньої у своїй квартирі, вирішила збагатитись за рахунок викрадення чужого майна. Використовуючи передумови, що склалися ОСОБА_1 знаходячись у кімнаті вищевказаної квартири шляхом вільного доступу з підвіконника таємно викрала золотий перстень вагою 4,5 грама вартістю 480 гривень та золотий перстень вагою 4 грама з п'ятьма діамантами вартістю 3200 гривень належні ОСОБА_2 після чого з місця скоєння злочину

із викраденим втекла розпорядившись викраденим на власний розсуд. Своїми злочинними діями ОСОБА_1 завдала потерпілій ОСОБА_2 матеріальну шкоду на загальну суму 3680 гривень.

В ході досудового слідства і в судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину визнала повністю, у вчиненому щиро розкаялася та пояснила, що

8 квітня 2010 року у вечірній час точної години вказати не може між нею та вітчимом в приміщені квартири де вона проживає виник конфлікт під час якого вона покинула квартиру та пішла у напрямку вул. Люблінська в м. Львові. Знаходячись біля «будинку меблів» вона з мобільного телефону зателефонувала до батька ОСОБА_3 та під час телефонної розмови повідомила йому, що не має місця де переночувати, на що ОСОБА_3 повідомив їй, що через декілька хвилин до неї підїде. Близько 24.00 год. батько на власному автомобілі разом з його дружиною ОСОБА_4 приїхав до неї. Пояснивши батькові обставини за яких вона не мала де переночувати ОСОБА_4 запропонувала їй переночувати у її знайомої на імя ОСОБА_2, яка проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_6. Також вони пообіцяли їй знайти роботу. Після чого вони відразу направились за місцем проживання ОСОБА_2. Зайшовши у квартиру де проживає ОСОБА_2, остання погодилась, щоб вона деякий час проживала у її квартирі, оскільки вона проживає сама. Знаходячись у квартирі потерпілої ОСОБА_2 вона, підсудна помітила, що на підвіконнику знаходиться картонна коробка синього чи фіолетового кольору. Оглянувши дану коробку вона виявила, що у ній знаходиться два перстені один з яких виготовлений із металу жовтого та білого кольору, а другий перстень виготовлений із металу жовтого кольору зверху, на якому знаходився візирунок у вигляді «зірки» по середині, якої знаходився один камінь білого кольору. Вона зрозуміла, що дані перстені золоті оскільки на одному і на другому перстні із зовнішньої сторони був відтиск проби «585». Оскільки їй потрібні були гроші вона вирішила викрасти ці вироби та в подальшому здати їх у ломбард. Приблизно 18.00 год. потерпіла прийшла додому, вона, підсудна ще деякий час пробула у приміщені її квартири після чого пішла на роботу. Після того, як вона вчинила дану крадіжку вона ще приблизно 1 чи 3 рази приходила в гості до потерпілої однак остання крадіжки не помічала.

15.04.2010 року в обідню пору доби вона прийшла в гості до ОСОБА_5, який проживає за адресою ІНФОРМАЦІЯ_7, хоча номер квартири вона не памятає і з яким вона підтримує нормальні стосунки. Під час розмови з ОСОБА_5 вона, підсудна запропонувала йому здати у ломбард на його паспорт викрадений нею перстень, хоча про те, що він здобутий злочинним шляхом вона ОСОБА_5. не повідомляла. З її пропозицією він погодився і вони цього ж дня здали на паспорт ОСОБА_6 у ломбард «УМКВ і компанія», який розташований по вул. Виговського 29 в м. Львові в приміщені магазину «Чайка», перстень виготовлений із металу жовтого та білого кольору за що отримали від представника даного ломбарду квитанцію та гроші в сумі 400 гривень. Дану квитанцію та гроші вона відразу забрала собі, але в подальшому з отриманих грошей за даний перстень надала 50 гривень ОСОБА_5, а решту грошей в сумі 350 гривень вона потратила на власні потреби. 16.04.2010 року приблизно в 18.00 год. по вул. Маршала Рибалки в м. Львові вона зустрілась зі своїм знайомим ОСОБА_7 з яким підтримує дружні стосунки та під час розмови запитала чи має він при собі паспорт громадянина України та запропонувала йому на його паспорт здати у ломбард другий викрадений нею перстень з приміщення квартири де проживає потерпіла ОСОБА_2, хоча про те, що даний перстень здобутий злочинним шляхом вона йому не повідомляла. Він відповів що паспорт при ньому і погодився здати у ломбард на його паспорт золотий перстень. Цього ж дня вони здали на паспорт ОСОБА_7 у ломбард «УМКВ і компанія», який розташований по вул. Виговського 29 в м. Львові в приміщені магазину «Чайка», перстень виготовлений із металу жовтого кольору зверху, на якому знаходився візирунок у вигляді «зірки» по середині, якої знаходився один камінь білого кольору за що отримали від представника даного ломбарду квитанцію та гроші в сумі 285 гривень. Отримані гроші за даний перстень вона потратила на власні потреби. Приблизно через два місяці після цих подій їй на мобільний телефон зателефонував батько ОСОБА_3 та запропонував зустрітись на що вона погодилась. Під час зустрічі з батьком він їй повідомив, що ОСОБА_2 підозрює її, у вчинені крадіжки належних їй двох золотих перстнів. Вона, підсудна спочатку заперечувала її причетність до даного злочину, однак в подальшому зізналась що саме вона вчинила крадіжку даних золотих виробів з приміщення квартири потерпілої ОСОБА_2, також підсудна надала батькові дві квитанції з ломбарду «УМКВ і компанія», який розташований по вул. Виговського 29 в м. Львові в приміщені магазину «Чайка», і» пояснила, що саме у даний ломбард вона здала викрадені нею золоті перстені. Після чого вона пообіцяла віддати потерпілій гроші за викрадені нею золоті перстені та написав їйпро це розписку, але по теперішній час вона жодних грошей ОСОБА_2 не повернув через те, що немає такої змоги.

В скоєному щиро кається, просить її суворо не карати.

Крім повного визнання підсудною ОСОБА_1 своєї вини, її винуватість у вчиненні злочину повністю і обєктивно стверджується зібраними в ході досудового слідства доказами, які зазначені в обвинувальному висновку. Фактичні обставини справи які підтверджуються цими доказами, не оспорювались в судовому засіданні ні підсудною ОСОБА_1, ні іншими учасниками судового розгляду.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість підсудної ОСОБА_1 у вчиненні злочину повністю та обєктивно доведена та її дії органом досудового слідства правильно кваліфіковано за ст. 185 ч.І КК України, так як своїми умисними діями вона вчинила таємне викрадення чужого майна.

Призначаючи підсудній ОСОБА_1 міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, його наслідки, особу винної, її молодий вік, те, що вона раніше не притягалася до кримінальної відповідальності, у вчиненому щиро покаялася, позитивно характеризується за місцем проживання, що є обставинами, які помякшують покарання, обставин, які обтяжують покарання суд не вбачає, вважає, що міру покарання слід обрати в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин, у виді позбавлення волі.

Враховуючи обставини справи, особу підсудної, суд вважає, що її виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства.

Речові докази по справі - квитанції ломбарду «УНКВ і Компанія» у кількості 2 штук слід залишити при справі.

Керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд,

засудив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України та призначити їй покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_1 звільнити від відбування основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо вона протягом одного року шести місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї обовязки.

Відповідно до ст.76 КК України зобовязати засуджену ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та повідомляти цей орган про зміну місця постійного проживання.

Раніше обраний запобіжний захід - підписка про не виїзд - залишити без змін до вступу вироку в законну силу.

Речові докази - квитанції ломбарду «УНКВ і Компанія» у кількості 2 штук - залишити при справі.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Львівської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

Суддя ОСОБА_8