ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2015 року Підволочиський районний суд Тернопільської області
головуючого ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
сторони обвинувачення прокурора ОСОБА_3
потерпілих ОСОБА_4
ОСОБА_5
ОСОБА_6
представника потерпілого ОСОБА_7

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Старий Скалат Підволочиського району Тернопільської області, громадянина України, українця, тимчасово не працюючого, не одруженого, не депутата, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого: 11.02.2011 року Підволочиським районним судом Тернопільської області за ч.3 ст.185 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнено з встановленням іспитового строку тривалістю 1 рік; 24.02.2014 року Підволочиським районним судом Тернопільської області за ч.1 ст.296 та ч.2 ст.125 до 2 років обмеження волі, на підставі ст.75 КК України від відбування покарання звільнено з встановленням іспитового строку тривалістю 2 роки, судимість за які не знято та не погашено у встановленому законом порядку,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 296, ч.1 ст. 162 КК України,
В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_8 15 серпня 2015 року близько 23.00 год., перебуваючи біля приміщення автозаправної станції товариства з обмеженою відповідальністю «Люкс» , що в с. Старий Скалат Підволочиського району Тернопільської області, вступив у словесний конфлікт із потерпілим ОСОБА_4 , який працює оператором АЗС ТОВ «Люкс» у зв`язку із тим, що ОСОБА_4 відмовився продавати ОСОБА_8 алкогольні напої в нічний час. В ході вказаного словесного конфлікту ОСОБА_8 з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі елементарні правила поведінки, моральності та добропристойності, виражаючи явну неповагу до суспільства, зневажаючи громадський порядок, агресивно себе поводячи, розпочав ображати ОСОБА_4 нецензурною лайкою, після чого умисно вдарив ногою у пластикове вікно оператора в приміщенні АЗС ТОВ «Люкс», в результаті чого пошкодив його. В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 , знаходячись в приміщенні АЗС ТОВ «Люкс», що в с. Старий Скалат Підволочиського району Тернопільської області, 15 серпня 2015 року близько 03:20 год., діючи з особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі елементарні правила поведінки, моральності та добропристойності, виражаючи явну неповагу до суспільства, зневажаючи громадський порядок, бажаючи самоутвердитись в очах присутніх осіб, а саме своїх знайомих ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також директора ТОВ «Люкс» ОСОБА_7 , за рахунок безпричинного приниження потерпілого ОСОБА_4 , в присутності працівників міліції ОСОБА_11 та ОСОБА_12 умисно та безпричинно кинув в потерпілого ОСОБА_4 пляшку з-під пива, яку тримав у руках, влучивши нею у плече ОСОБА_4 з лівої сторони, тим самим спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді садна на задній поверхні лівого надпліччя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_8 завдано значної шкоди громадському порядку, потерпілому ОСОБА_4 спричинено легкі тілесні ушкодження та завдано шкоду його особистим інтересам, зокрема гарантованому Конституцією України право на повагу до гідності, а також завдано ТОВ «Люкс» майнової шкоди у розмірі 2 900 гривень.
Крім цього, 13 вересня 2015 року, близько 23:40 год., ОСОБА_8 , який знаходився в приміщенні житлового будинку ОСОБА_13 , що у с. Криве Підволочиського району Тернопільської області, куди він незаконно проник, виник словесний конфлікт із ОСОБА_5 , яка являється донькою ОСОБА_13 і яка була обурена такою поведінкою ОСОБА_8 , діючи з особливою зухвалістю, ігноруючи існуючі елементарні правила поведінки, моральності та добропристойності, виражаючи явну неповагу до суспільства, зневажаючи громадський порядок, в присутності своїх знайомих ОСОБА_6 та ОСОБА_10 , став ображати ОСОБА_5 нецензурною лайкою, після чого агресивно себе поводячи став ламати побутову техніку та бити посуд, які знаходились у вказаній кімнаті, пошкодивши таким чином мікрохвильову піч, пральну машину, електричний вентилятор та посуд. В подальшому, після того, як ОСОБА_5 в ході словесного конфлікту і неодноразових словесних образ з боку ОСОБА_8 покинула приміщення кухні свого будинку, обвинувачений ОСОБА_8 вибіг на вулицю на територію господарства ОСОБА_5 , де продовжуючи свої злочинні дії, діючи і надалі з особливою зухвалістю, яка виразилась в заподіянні тілесних ушкоджень, продовжуючи ігнорувати існуючі елементарні правила поведінки, моральності та добропристойності, виражаючи явну неповагу до суспільства, зневажаючи громадський порядок, виявивши неподалік будинку колоті дерев`яні колоди, взяв одну із них та умисно став розбивати нею вікна та двері в будинку ОСОБА_5 , таким чином пошкоджуючи їх, після чого умисно кинув в потерпілу ОСОБА_5 однією із дерев`яних колод, влучивши по плечі останньої з лівої сторони, таким чином спричинив їй тілесні ушкодження у вигляді синця на задньо-присередній поверхні нижньої третини лівого плеча, синця та садна на задній поверхні середньої третини лівого передпліччя, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Внаслідок хуліганських дій ОСОБА_8 , потерпілій ОСОБА_5 спричинено тілесні ушкодження, а також завдано значної шкоди громадському порядку та спричинено шкоду особистим інтересам потерпілої ОСОБА_5 наданих їй Конституцією України, правам на повагу до гідності, свободу та особисту недоторканність та спричинено матеріальної шкоди ОСОБА_5 на суму 4980,95 грн.
Окрім того 13 вересня 2015 року, близько 23:30 год., ОСОБА_8 , будучи агресивно налаштованим, прийшов до місця проживання ОСОБА_6 , що в с. Криве Підволочиського району Тернопільської області, де як йому було відомо знаходиться його дівчина ОСОБА_10 , перебуваючи на території господарства, в якому проживає ОСОБА_6 , власником якого являється її дід ОСОБА_13 , підійшов до металевої драбини, яка була прикріплена до будинку, з допомогою якої дістався до вікна, що вело в приміщення кухні, розбивши яке, через утворений отвір, всупереч волі законного володільця даного будинку ОСОБА_13 , за відсутності визначених законом підстав та розуміючи, що своїми діями порушує недоторканість житла останнього, умисно проник у середину приміщення житлового будинку ОСОБА_13 .
В судовому засіданні підсудний ОСОБА_8 вину у вчиненні інкримінованих злочинів визнав повністю та пояснив, що 15 серпня 205 року близько 23.00- 24.00 год. Він прийшов на АЗС ТОВ «Люкс», що в с. Старий Скалат Підволочиського району Тернопільської області з метою придбання спиртних напитків, оскільки там неодноразово їх купляв. Коли підійшла його черга продавець АЗС ТОВ «Люкс» відмовив йому продати пиво, на що він обурився, оскільки попередньо продав пиво чоловікові, який стояв перед ним у черзі. Після словесного конфлікту та образ непристойними словами в адрес один одного, він умисно вдарив ногою у пластикове вікно оператора АЗС, в результаті чого пошкодив його. У подальшому коли приїхали працівники міліції та відбирали у них пояснення, перебуваючи в приміщенні АЗС, йому не сподобалась та обурила поведінка потерпілого ОСОБА_4 , який посміхався у його адрес, в результаті чого кинув пляшкою з-під пива, яку мав із собою, що відкупив у громадянина, який стояв у черзі перед ним в сторону потерпілого ОСОБА_4 , спричинивши йому тілесні ушкодження. Крім того, 13 вересня 2015 року близько 23.40 год. з метою з`ясування особистих відносин із ОСОБА_10 та, знаючи, що в даний момент вона знаходиться у ОСОБА_6 , проник на територію господарства, за допомогою драбини, що стояла поруч, дістався до вікна та, почувши розмову ОСОБА_10 , яка нехтувала їхніми стосунками, обурившись, розбив вікно та всупереч власника будинку проник в середину приміщення, де розбив електричний вентилятор, мікрохвильову піч, посуд та пральну машинку. Після того як вийшов з приміщення будинку і почув у свій адрес лайку побачив дерев`яні колоди, які почав кидати в приміщення будинку через вхідні двері та розбивати шиби у будинку, однією з яких влучив у плече ОСОБА_5 . У вчиненому щиро розкаявся та просить врахувати те, що намагався у добровільному порядку відшкодувати заподіяні збитки, просить суворо не карати.
Будучи допитаним у судовому засіданні в якості потерпілого ОСОБА_4 показав, що 15 серпня 2015 року близько 23.00 год. він працював на АЗС ТОВ «Люкс» оператором і в той час всупереч заборони здійснював розпродаж алкогольних напитків. Обвинуваченого ОСОБА_8 знає понад рік часу і постійно із ним конфліктує з приводу продажу спиртного після 22.00 год. Цього ж дня він замітив, що обвинувачений ОСОБА_8 перебуває у стані алкогольного сп`яніння і поводить себе агресивно відмовився продати йому алкоголь, після чого останній умисно наніс удар ногою у вікно, внаслідок чого пошкодив його. У подальшому зателефонував працівникам міліції та власнику АЗС. Надалі, після приїзду працівників правоохоронних органів близько 03.20 год. у той час, коли у нього відбирали пояснення, обвинувачений ОСОБА_8 умисно та безпричинно кинув у нього пляшку з під пива, яку тримав у руках, влучивши у плече, тим самим спричинивши йому тілесні ушкодження. Претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого немає, при призначенні міри покарання покладається на думку суду.
Будучи допитаним у судовому засіданні в якості представника потерпілого ОСОБА_7 показав, що 15 серпня 2015 року близько 23.00 год. до нього зателефонував працівник потерпілий ОСОБА_4 та повідомив про даний конфлікт. Після його приїзду та приїзду працівників міліції в приміщенні АЗС у той час коли у конфліктуючої сторони відбирали пояснення, обвинувачений ОСОБА_8 кинув пляшкою із під пива, яку тримав у руках, влучивши нею потерпілому ОСОБА_4 у плече, оскільки спочатку потерпілий ухилився і пляшка відбилась від прилавка і надалі попала у нього. Крім того пояснив, що подібні інциденти з обвинуваченим ОСОБА_8 є систематичними і мали місце неодноразово, однак він з розумінням та лояльністю ставився до обвинуваченого ОСОБА_8 і до правоохоронних органів не звертався. На даний час шкода не відшкодована, однак претензій матеріального характеру до обвинуваченого немає, при призначенні міри покарання покладається на думку суду.
Будучи допитаною у судовому засіданні в якості потерпілої ОСОБА_5 показала, що 13 вересня 2015 року у той час, коли вона знаходилась в приміщенні житлового будинку де проживає, власником якого являється її дід ОСОБА_13 побачила за вікном будинку силует чоловічої статури у білому светрі, який у подальшому вибив шибу вікна та проник в приміщення будинку, ображаючи її нецензурними словами та поводячись агресивно, побив належну їй побутову техніку, електричний вентилятор, пральну машинку, мікрохвильову піч, посуд, після чого вийшов з приміщення будинку. У той час коли обвинувачений ОСОБА_8 знаходився на подвір`ї, а вона намагалась закрити вхідні двері будинку, обвинувачений, виявивши на подвір`ї дерев`яні колоди, став умисно кидати в неї та вікна, тим самим пошкодивши їх. Крім того одна із колод попала їй у плече, спричинивши тілесні ушкодження. Вказаними діями хоча і їй спричинена шкода як особистим інтересам так і майну, котра на даний час не відшкодована, однак претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого немає, при призначенні міри покарання покладається на думку суду.
Крім власного визнання вини, обвинувачений ОСОБА_8 повністю погодився зі всіма доказами по справі, що були зібрані під час досудового слідства і підтверджують його винність у вчиненні кримінальних правопорушень, згідно обвинувального акту за ч. 3 ст. 296 КК України, та ч.1 ст.162 КК України відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.
З`ясувавши думку учасників судового розгляду про визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню, та порядку їх дослідження, суд визнає недоцільним дослідження доказів по справі стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з`ясувавши правильність розуміння обвинуваченим зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності його позиції, а також роз`яснивши йому, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.
Таким чином, проаналізувавши вищевказані докази в їх повній сукупності, суд, приходить до переконання про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_8 у вчиненні кримінальних правопорушення та вважає, що його дії кваліфіковано вірно за ч. 3 ст. 296 КК України, - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю, вчинене особою, раніше судимою за хуліганство, та за ч.1 ст. 162 КК України, тобто незаконне проникнення до житла.
З характеризуючих даних особу обвинуваченого вбачається, що ОСОБА_8 зареєстрований та проживає у с. Старий Скалат Підволочиського району Тернопільської області. Закінчив ЗОШ І-ІІІ ст., Скалатське ПТУ. Проживає з батьками. Неодружений, на даний час не працює. Претензій від сусідів до виконкому сільської ради на ОСОБА_8 не надходило, претензій виконкому сільської ради до ОСОБА_8 немає.
При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_8 суд у відповідності до вимог ст.ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, важчий з яких відповідно до ст. 12 КК України відносяться до злочинів середньої тяжкості, наслідків, що наступили, особу обвинуваченого, те, що він раніше притягувався до кримінальної відповідальності, його молодий вік, по місцю проживання характеризується з позитивної сторони.
Також, беручи до уваги відсутність обставин, що пом`якшують покарання, а саме визнання вини, щире каяття, обставини, що обтяжують покарання - рецидив злочину, враховуючи позицію потерпілих щодо призначення обвинуваченому покарання, з урахуванням фактичних обставин справи, приходить до переконання, що обвинуваченому ОСОБА_8 слід призначити покарання у виді позбавлення та обмеження волі відповідно до санкцій статтей обвинувачення, що наближене до мінімального передбачене ч.3 ст. 296 та ч.1 ст. 162 КК країни і призначити покарання за сукупності злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі.
Разом із тим відповідно до положень ч. ч. 1, 4 ст.71 КК України та роз`яснень ч.2 п.26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року №7 Про практику призначення судами кримінального покарання (Із змінами і доповненнями, внесеними постановами Пленуму Верховного Суду України від 10 грудня 2004 року №18, від 12 червня 2009 року №8, від 06 листопада 2009 року №11), якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує не відбуту частину покарання за попереднім вироком. Остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від не відбутої частини покарання за попереднім вироком. Не відбутою частиною вважається увесь строк покарання, від відбування якого особу було звільнено з випробуванням на підставі ст.75 КК України, за винятком часу тримання під вартою в порядку запобіжного заходу або затримання, перебування медичному закладі тощо.
Враховуючи те, що ОСОБА_8 після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив нові злочини, тому суд вважає за необхідне до покарання призначеного за новим вироком частково приєднати не відбуте покарання за вироком Підволочиського районного суду від 24 лютого 2014 року, яким його було засуджено до 3 років обмеження волі із застосуванням ст. 75 КК України, перевівши на підставі ст.. 72 КК України покарання у виді обмеження волі на позбавлення волі, і остаточно ОСОБА_8 призначити покарання у виді позбавлення волі, оскільки саме таке покарання відповідатиме меті його призначення, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень.
Речові докази по справі, цивільний позов а також процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити попередній у вигляді цілодобового домашнього арешту.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 368, 370,371,374 КПК України, суд, -
ОСОБА_8 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 296, ч.1 ст. 162 КК України і призначити йому покарання :
за ч.3 ст. 296 КК України 2 (два) роки позбавлення волі.
за ч.1 ст. 162 КК України 2 (два) роки обмеження волі.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточну міру покарання ОСОБА_8 призначити у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 71 КК України за сукупністю вироків, до основного покарання призначеного за новим вироком частково приєднати не відбуте покарання за вироком Підволочиського районного суду Тернопільської області від 24 лютого 2014 року яким його засуджено за сукупністю злочинів за ч. 1 ст. 296 КК України та ч.2 ст. 125 КК України до 3 років обмеження волі, із застосуванням ст.. 75 КК України встановлено іспитовий строк терміном 2 роки, перевівши на підставі ст.. 72 КК України покарання у виді обмеження волі на позбавлення волі та остаточно ОСОБА_8 призначити покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Речові докази по справі, цивільний позов а також процесуальні витрати відсутні.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_8 до набрання вироком законної сили залишити попередній у вигляді цілодобового домашнього арешту.
На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд протягом 30-ти днів з моменту його проголошення, а засудженому, який перебуває під вартою протягом цього ж строку з моменту вручення копії судового рішення.