Провадження №: 1-кп/752/790/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 вересня 2015 року м. Київ
Голосіївський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
з участю прокурора - ОСОБА_3 ,
потерпілого - ОСОБА_4 ,
захисника - ОСОБА_5 ,
обвинуваченого - ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві кримінальне провадження №0006322 по обвинуваченню,
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, громадянина України, який не працює, одружений, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 10.11.2014 року за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 гривень,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України,
встановив:
27.06.2015 приблизно о 21:00 годині, перебуваючи на паркувальному майданчику гіпермаркету «Епіцентр-K», що розташований по вул. Великій Кільцевій, 1-Б, в м. Києві, ОСОБА_6 побачив мотоцикл марки «QINGQI», модель QM125T- 10N, номер кузова НОМЕР_1 , з державним номерним знаком НОМЕР_2 , який на праві приватної власності згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 належить громадянину ОСОБА_7 .
В подальшому ОСОБА_6 , зайшов до гіпермаркету «Епіцентр-K», де придбав щіпці для металу та повернувшись до вказаного мотоциклу використовуючи заздалегідь приготовані щіпці, перекусив металевий замок, який перебував на ланцюгу, за допомогою якого був прив`язаний до металевої конструкції вказаний мотоцикл.
В подальшому ОСОБА_6 , почав переміщувати мотоцикл до виїзду з паркувального майданчику гіпермаркету «Епіцентр-К», таким чином спричинивши потерпілому ОСОБА_7 матеріальної шкоди в розмірі 10 000 гривень.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 , свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду визнав повністю та показав, що 27.06.2015 приблизно о 21:00 годині, перебуваючи на паркувальному майданчику гіпермаркету «Епіцентр-K», що розташований по вул. Великій Кільцевій, 1-Б, в м. Києві, побачив мотоцикл чорного кольору та вирішив на ньому покататись. Для чого, в подальшому ОСОБА_6 , зайшов до гіпермаркету «Епіцентр-K», та придбав щіпці для металу та повернувшись до вказаного мотоциклу перекусив металевий замок, який перебував на ланцюгу, за допомогою якого був прив`язаний до металевої конструкції вказаний мотоцикл і почав переміщувати мотоцикл до виїзду з паркувального майданчику гіпермаркету «Епіцентр-К», проте вже коло воріт був затриманий працівниками охорони вказаного гіпермаркету. Обвинувачений просить його суворо не карати, у вчиненому щиро кається, обіцяє стати на шлях виправлення.
Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 , в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті та вироку суду, та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження, і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.
Окрім повного визнання своєї вини, винуватість ОСОБА_6 підтверджується показами потерпілого ОСОБА_7 , який пояснив суду, що 27.06.2015 року припаркував належний йому мотоцикл коло центрального входу до гіпермаркету «Епіцентр-К» та додатково за для його збереження прикував його металевим ланцюгом з навісним замком до металевої конструкції, що розташована на паркувальному майданчику коло гіпермаркету. В цей же день, о 21:20 до нього звернулись працівники охорони вказаного гіпермаркету, які повідомили, що його мотоцикл намагились викрасти, проте затримали особу, яка намагалась це зробити. Зайшовши з охороною гіпермаркету «Епіцентр-К» до кімнати охорони, ОСОБА_7 побачив там ОСОБА_6 , у якого був металевий ланцюг з перекушеним замком, яким ОСОБА_7 приковував свій мотоцикл.
Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_6 , у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.
Посилання захисника на те, що вказаний злочин слід кваліфікувати як замах на незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно, тобто злочин передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 289 КК України суд не вважає як вірне, оскільки відповідно до п. 15 Постанови Пленум Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», незаконне заволодіння транспортним засобом (ст. 289 КК ) слід розуміти як умисне, протиправне вилучення його з будь-якою метою у власника або законного користувача всупереч їх волі (з місця стоянки чи під час руху) шляхом запуску двигуна, буксирування, завантажування на інший транспортний засіб, примусового відсторонення зазначених осіб від керування, примушування їх до початку чи продовження руху тощо. Таке заволодіння може бути вчинене таємно або відкрито, шляхом обману чи зловживання довірою, із застосуванням насильства або погроз. Цейзлочин визнають закінченим з моменту, коли транспортний засіб почав рухатись унаслідок запускудвигуна чи буксирування, а якщо заволодіння відбувається під час руху транспортного засобу, - з моменту встановлення контролю над ним.
Враховуючи викладене, дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене повторно кваліфіковані вірно.
При призначенні ОСОБА_6 покарання суд враховує тяжкість вчиненого злочину, який відноситься відповідно до вимог ст. 12 КК України до тяжкого злочину, обставини вчинення злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку в лікарів психіатра та нарколога не перебуває, має постійне місце проживання, характеризується позитивно, відсутність тяжких наслідків, обставини, що пом`якшують покарання, - щире каяття та перебування на утриманні двох неповнолітніх дітей, відсутність обставин, що обтяжують покарання, та вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі в мінімальних межах, передбачених ч. 2 ст. 289 КК України.
Разом з тим, враховуючи дані про особу обвинуваченого, обставини справи, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і його можна звільнити від відбування покарання із випробуванням, із покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
На думку суду, призначене обвинуваченому покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України є необхідним та достатнім для його виправлення і запобігання вчинення нових злочинів.
Долю речових доказів необхідно вирішити відповідно до вимог ч. 9 ст. 100 КПК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 370, 374, 377 КПК України, суд, -
ухвалив:
визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 289 КК України, і призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі волі з іспитовим строком 3 (три) роки.
На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_6 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання і роботи, періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.
На підставі ст. 377 КПК України запобіжний захід у виді тримання під вартою, обраний ОСОБА_6 на досудовому розслідуванні та продовжений судом, змінити на особисте зобов`язання до набранням вироку законної сили, негайно звільнивши останнього з під варти в залі судового засідання.
Речові докази, а саме військовий квиток на ім`я ОСОБА_6 , додаток до військового квитка на ім`я ОСОБА_6 , закордонний паспорт гр. України на ім`я ОСОБА_6 , паспорт гр. України на ім`я ОСОБА_8 , комплект ключів, викрутки, шкіряний гаманець з грошовими кошти в сумі 640 гривень, 2 викрутки, картка для проїзду у метрополітені, три акумулятори, кусачки чорно-жовтого кольору, ніж, вісім квитанцій з ломбардів, які є особистими речами ОСОБА_6 , які знаходяться на відповідальному зберіганні у ОСОБА_9 залишити за належністю.
Речові докази а саме, кусачки з чорно-червоним кольором поміщені до поліетиленового пакету «Експертна служба» № 3283767, ланцюг з замком поміщений до поліетиленового пакету «Експертна служба» № 2247982 які знаходяться в камері зберігання речових доказів Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві знищити.
Речовий доказ - мотоцикл марки "QINGQI" модель QM125T-10N, номер кузова НОМЕР_1 , об`єм двигуна 124,6, д.н.з НОМЕР_2 , ключі з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу до даного мотоциклу НОМЕР_3 , який належить ОСОБА_7 , які знаходяться на відповідальному зберіганні у потерпілого ОСОБА_4 залишити за належністю.
Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 днів з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_10