ВАСИЛЬКІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 362/1104/15-к
Провадження № 1-кс/362/98/15
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.03.2015 року Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:

слідчого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

слідчого - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

розглянувши клопотання слідчого СВ Васильківського МВ ГУМВС України у Київській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 , погодженого із старшим прокурором Васильківської міжрайонної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 153 КК України,
в с т а н о в и в:
Слідчий СВ Васильківського МВ ГУМВС України в Київській області ОСОБА_4 , за погодженням старшого прокурора Васильківської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 , звернулася до суду з клопотанням про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 153 КК України.

Матеріали досудового розслідування внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань 23 грудня 2014 року за № 0001854.

Клопотання обгрунтовано тим, що 23 грудня 2014 року, близько 13 год. 40 хв., ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу будинку АДРЕСА_1 , маючи намір на задоволення статевої пристрасті неприродним способом щодо малолітньої особи, помітив ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка в той час проходила неподалік. Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_6 підійшов до малолітньої ОСОБА_7 та користуючись безпорадним станом потерпілої внаслідок малолітства та маючи значну перевагу у фізичній силі, схопив її за руку та завів останню до закинутої будівлі АДРЕСА_1 , де оголивши свій статевий орган почав демонструвати його потерпілій та погрожуючи фізичною розправою змусив ОСОБА_7 стимулювати його статевий член руками, тим самим призвівши до стану збудження та в подальшому здійснивши сім`я виверження поряд з потерпілою. Вчинивши задоволення статевої пристрасті неприродним способом із застосуванням погрози фізичною розправою та розголошенням відомостей, що зганблять останню, ОСОБА_6 зник з місця вчинення кримінального правопорушення.

05 січня 2015 року о 17 год.45 хв., ОСОБА_6 затримано у порядку ст. 208 КПК України, та, відповідно до ст.ст. 42, 276, 277, 278 КПК України, останнього повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, а саме: у насильницькому задоволенні статевої пристрасті неприродним способом із погрозою застосування фізичного насильства, вчинене щодо малолітньої, передбаченого ч.3 ст.153 КК України.

Ухвалою слідчого судді Васильківського міськрайонного суду Київської області від 05 січня 2015 року за клопотанням слідчого СВ Васильківського МВ ОСОБА_8 , підозрюваному ОСОБА_6 обрано запобіжний захід тримання під вартою до 04 березня 2015 року включно.
Вина підозрюваного ОСОБА_6 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 153 КК України, підтверджується:

- протоколом огляду місця події з ілюстративною таблицею до нього від 23.12.2014 року;

- протоколами допиту потерпілої ОСОБА_7 ;

- висновком експерта №1370 МГЕ від 31.12.2014 року.;

- протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_6 , який зізнався у вчиненому та надав послідовні покази;

- іншими матеріалами кримінального провадження у їх сукупності.

Проте, оскільки завершити досудове розслідування до вказаного строку не представляється можливим через необхідність виконання у кримінальному провадженні наступних дій:

· долучити до кримінального провадження висновок призначеної судово-психіатричної експертизи, оскільки проведення вказаної експертизи на цей час не завершено;

· після зібрання достатніх доказів повідомити про підозру ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень внесених до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001822 від 18.12.2014 року за ч.2 ст.156 КК України та №0001105 від 29.04.2013 року за ч.2 ст.156 КК України.

· виконати вимоги ст. 290 КПК України;

· скласти обвинувальний акт та реєстр матеріалів досудового розслідування, 27 лютого 2015 року Васильківським міжрайонним прокурором ОСОБА_9 строки досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001854 від 23.12.2014 року, продовжено до трьох місяців, тобто до 04 квітня 2015 року.
Беручи до уваги те, що підстав для зміни запобіжного заходу немає, так як заявлені раніше ризики, які виправдовують тримання під вартою, не зменшились, підозрюваний ОСОБА_6 вчинив умисний особливо тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 10 до 15 років та те, що підозрюваний може переховуватись від органів досудового розслідування у зв`язку з необхідністю подальшого відбуття покарання за вчинення особливо тяжкого злочину, незаконно впливати на потерпілу, яка є малолітньою, або ж вчинити інше кримінальне правопорушення, що свідчить про суспільну небезпечність підозрюваного в разі перебування останнього на волі, слідчий вніс до суду дане подання про продовження строку триманняпід вартою підозрюваного ОСОБА_6 .

У судовому засіданні прокурор клопотання підтримав, вказуючи, що ризики не зменшилися, з метою запобігання підозрюваного вчинити інші кримінальні провапорушення, переховуватись від слідства або суду, незаконно впливати на потерпілу, яка є малолітньої просив його задовольнити.

Слідчий клопотання підтримав та просив його задовольнити, оскільки ще не проведено судово-психіатрічної експертизи, не повідомлено про підозру у вчиненні інших кримінальних правопорушень, які встановленні в ході досудового розслідування, а також запобігання підозрюваного вчинити інші кримінальні провапорушення, переховуватись від слідства або суду, незаконно впливати на потерпілу.

Підозрюваний та його захисник у судовому засіданні заперечували проти задоволення клопотання вказуючи на його безпідставність та необґрунтованість, оскільки ОСОБА_6 має постійне місце роботи, так-як працює директором ТОВ «Апогей-євролінії», проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий, одружений, має сім`ю, а тому відсутні підстави вважати, що він може переховуватись від органів досудового розслідування та впливати на потерпілу, Крім того відсутня обгрутована підозра щодо вчинення останнім кримінального правлпорушення передбаченого за ч. 3 ст. 153 КК України.

Заслухавши прокурора, слідчого, захисника, пояснення підозрюваного, дослідивши клопотання та докази, якими воно ґрунтується, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання виходячи з наступного.

За ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Положенням ч. 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті. Слідчий, прокурор не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.

Вичерпний перелік підстав застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою визначено у ч. 2 ст. 183 КПК України та розширеному тлумаченню не підлягає.

Як вбачається із письмових пояснень ОСОБА_6 , що містяться в матеріалах кримінального провадження № 0001822 та надані ним 05 січня 2015 року, ОСОБА_6 на початку 2013 року та 18 грудня 2014 року вчиняв дії щодо статевого задоволення за участю малолітніх, що підтверджує можливість вчинення ним в подальшому аналогічного кримінального правопорушення.

Крім того, враховуючи, що покази потерпілої, яка є малолітньою, можуть бути змінені при допиті в суді, слідчий суддя вважає, що продовження тримання під вартою ОСОБА_6 виправдовує мету застосування такого запобіжного заходу, а саме запобігання спробам незаконного впливу з боку підозрюваного на потерпілу.

Оцінюючи в сукупності надані докази, встановлені в судовому засіданні обставини, в тому числі вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує ОСОБА_6 у даному кримінальному правопорушенні, що карається позбавленням волі на строк від десяти до п`ятнадцяти років; його вік та стан здоров`я, а саме відсутність тяжких хвороб, інвалідності; соціальні зв`язки у місці його постійного проживання в м. Києві, те, що потерпіла є малолітньою; характеристику з місця проживання; майновий стан; раніше не судимий, слідчий суддя приходить до висновку, що клопотання слідчого про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, знайшло своє доведення в судовому засіданні, є таким, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства.

Продовжуючи такий запобіжний захід, як тримання під вартою, слідчий суддя враховує наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, що підтверджується наданими доказами, та, з огляду на те, що поняття обґрунтована підозра не визначене у національному законодавстві та зважаючи на положення, закріплені у ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену зокрема у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі Нечипорук і Йонкало проти України, відповідно до якої термін обґрунтована підозра означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182); в рішенні у справі Мюррей проти Сполученого Королівства від 28 жовтня 1994 року, п. 55, Series A, N 300-A, за яким мета затримання для допиту полягає в сприянні розслідуванню злочину через підтвердження або спростування підозр, які стали підставою для затримання та в рішенні у справі Чеботарі проти Молдови, N 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року, згідно якого за відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту з метою примушення її зізнатися у злочині, свідчити проти інших осіб або з метою отримання від неї фактів чи інформації, які можуть служити підставою для обґрунтованої підозри.

Оскільки запобіжні заходи у кримінальному провадженні обмежують права особи на свободу та особисту недоторканність, гарантовані ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, а тому можуть бути застосовані тільки за наявності законної мети та підстав, визначених КПК України, з урахуванням відповідної практики Європейського суду з прав людини, викладеної у п. 60 рішення від 6 листопада 2008 року у справі "Єлоєв проти України", слідчий суддя, постановляючи ухвалу про задоволення клопотання про продовження ОСОБА_6 строку тримання під вартою, враховує також наявність та доведеність ризиків, що передбачені п. 1, п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме можливість незаконно впливати на потерпілу у цьому ж кримінальному провадженні та вчинення інших аналогічних кримінальних правопорушень.

Таким чином, з огляду на викладене, слідчий суддя прийшов до висновку, що вищенаведене свідчить про наявність існування ризиків передбачених п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 177 КПК України, та достовірно встановив недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеним ризикам.

Враховуючи наведене та керуючись ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, ст. ст. 176, 177, 178, 183, 193, 194, 196, 197, 199 КПК України, слідчий суддя,

у х в а л и в:
Клопотання слідчого СВ Васильківського МВ ГУМВС України у Київській області старшого лейтенанта міліції ОСОБА_4 , погодженого із старшим прокурором Васильківської міжрайонної прокуратури Київської області ОСОБА_3 , про продовження строку тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбаченого ч.3 ст. 153 КК України задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Леніно Завітинського району Амурської області Російської Федерації, українця, громадянина України, який має вищу освіту, одруженого, працюючого директором ТОВ «Апогей-євролінії», проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого, з подальшим утриманням у Київському СІЗО № 13 Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області на строк, що не може перевищувати трьох місяців з моменту затримання, а саме до 04 квітня 2015 року включно.

Ухвала слідчого судді підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному, захиснику, прокурору, слідчому та направити начальнику Київського СІЗО №13 Державної пенітенціарної служби України в м. Києві та Київській області.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Київської області протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_10