АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
Справа № 11-cc/796/2502/2015 Слідчий суддя в 1-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ст. 183 КПК Доповідач: ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 вересня 2015 року місто Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

з участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

арештованого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15 січня 2015 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою задоволено клопотання заступника прокурора міста Києва та застосовано екстрадиційний арешт щодо

ОСОБА_8 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Гомель Республіки Білорусь, громадянина Республіки Білорусь, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та тимчасово проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу для притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 209 КК Республіки Білорусь і здійснення фактичної передачі компетентним органам Республіки Білорусь.

Згідно з ухвалою слідчого судді, застосування екстрадиційного арешту щодо ОСОБА_8 обґрунтовується тим, що він є обвинуваченим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 209 КК Республіки Білорусь, а також може переховуватися з метою ухилення від передачі правоохоронним органам Республіки Білорусь.

Не погоджуючись з таким рішенням, ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді та скасувати її. На думку апелянта, клопотання заступника прокурора подано до суду з порушенням вимог ст. 584 КПК України, оскільки в клопотанні не зазначено, коли в Республіці Білорусь було розпочато кримінальне провадження відносно нього, коли його було оголошено в міжнародний розшук, номера розшукової справи, а також обґрунтування неможливості застосувати щодо нього більш м`який запобіжний захід. Також ОСОБА_8 стверджує, що йому не було відомо, що відносно нього порушена кримінальна справа та він перебуває у розшуку, оскільки у вересні 2007 року він виїхав за межі Республіки Білорусь. На думку апелянта, під час розгляду клопотання слідчий суддя не розглядав можливість застосування відносно нього запобіжного заходу, не пов`язаного із триманням під вартою, а також не врахував дані про його особу. Зокрема, ОСОБА_8 зазначає, що він має постійне місце проживання, працює, позитивно характеризується та має міцні соціальні зв`язки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення підозрюваного та захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, пояснення прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив ухвалу слідчого судді залишити без змін, вивчивши матеріали провадження і перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді має бути поновленийОСОБА_8 , але його апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Як вбачається з представлених в апеляційний суд матеріалів, 15 грудня 2014 року старшим слідчим Гомельського районного відділу слідчого комітету Республіки Білорусь винесено постанову про притягнення в якості обвинуваченого ОСОБА_8 за ч. 4 ст. 209 КК Республіки Білорусь.

28 лютого 2008 року старшим слідчим слідчого відділу досудового розслідування Гомельського РВВС, за погодженням із прокурором Гомельського району відносно ОСОБА_8 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

29 лютого 2008 року ОСОБА_8 оголошено в розшук.

09 грудня 2014 року ухвалою слідчого судді Дніпровського районного суду міста Києва відносно ОСОБА_8 застосовано тимчасовий арешт строком на 40 діб до отримання запиту про його видачу.

13 січня 2015 року прокуратурою міста Києва з Генеральної прокуратури України отримано запит Генеральної прокуратури Республіки Білорусь про видачу громадянина цієї держави ОСОБА_8 , із дорученням проведення екстрадиційної перевірки.

14 січня 2015 року заступник прокурора міста Києва ОСОБА_9 звернувся доШевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про застосування щодоОСОБА_8 екстрадиційного арешту до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу для притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 209 КК Республіки Білорусь та здійснення фактичної передачі компетентним органам Республіки Білорусь.

15 січня 2015 року ухвалою слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва дане клопотання заступника прокурора міста Києва було задоволено та щодо ОСОБА_8 застосовано екстрадиційний арешт до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу для притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 209 КК Республіки Білорусь і здійснення фактичної передачі компетентним органам Республіки Білорусь.

Задовольняючи клопотання заступника прокурора міста Києва, тобто застосовуючи щодо ОСОБА_8 екстрадиційний арешт, слідчий суддя, як вбачається з ухвали слідчого судді та журналу судового засідання, на основі наданих заступником прокурора міста Києва матеріалів, які обґрунтовують клопотання, перевірив запит про видачу ОСОБА_8 та матеріали екстрадиційної перевірки, заслухав думку прокурора, ОСОБА_8 та його захисника і дійшов правильного висновку про наявність підстав для застосування екстрадиційного арешту щодо ОСОБА_8 до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про видачу останнього для притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 209 КК Республіки Білорусь і здійснення фактичної передачі компетентним органам Республіки Білорусь.

Враховуючи, що слідчий суддя при розгляді клопотання про застосування екстрадиційного арешту не вправі досліджувати питання про винуватість та перевіряти законність процесуальних рішень, прийнятих компетентними органами іноземної держави у справі стосовно особи, щодо якої надійшов запит про видачу, а лише зобов`язаний перевірити запит про видачу особи та наявні матеріали екстрадиційної перевірки, то з огляду на вищенаведені дані у слідчого судді були всі підстави для застосування щодо ОСОБА_8 екстрадиційного арешту. Отже, слідчий суддя прийняв правильне рішення про необхідність задовольнити клопотання заступника прокурора міста Києва, врахувавши, що екстрадиційний арешт не може тривати більше дванадцяти місяців.

Таким чином, колегія суддів, приходить до висновку, що оскаржувана ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому не знаходить підстав для її скасування.
Керуючисьст. ст. 404, 405, 407, 422, 584 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Поновити ОСОБА_8 строк на апеляційне оскарження ухвали слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15 січня 2015 року.

Ухвалу слідчого судді Шевченківського районного суду міста Києва від 15 січня 2015 року, якою застосовано екстрадиційний арешт щодо ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до вирішення Генеральною прокуратурою України питання про його видачу для притягнення до кримінальної відповідальності за ч. 4 ст. 209 КК Республіки Білорусь і здійснення фактичної передачі компетентним органам Республіки Білорусь, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_8 залишити без задоволення.
Ухвала апеляційного суду оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

_____________________ _______________________ ____________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4