АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/793/761/15 Справа № 712/6377/15-к Категорія: ст. 86 КК УкраїниГоловуючий у І інстанції ОСОБА_1 Доповідач в апеляційній інстанції ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 серпня 2015 року Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого суддів при секретарі ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_5
з участю прокурораОСОБА_6

засудженого ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Черкаси апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 червня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року, -

в с т а н о в и л а :
Засуджений ОСОБА_7 подав до Соснівського районного суду м. Черкаси заяву про застосування відносно нього положень Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року.

Ухвалою слідчого судді від 25 червня 2015 року в задоволенні заяви ОСОБА_7 відмовлено.

В ухвалі слідчий суддя указав, що ОСОБА_7 засуджений 27.01.2014 року Соснівським районним судом м. Черкаси за ч. 2 ст. 368 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з роботою в правоохоронних органах на строк до двох років з конфіскацією всього майна.

У ст. 8 Закону України «Про амністію у 2014 році» зазначено перелік осіб, до яких не застосовується амністія, а саме до осіб, які засуджені за ст. 368 КК України за прийняття пропозиції, обіцянки або одержання неправомірної вигоди службовою особою. ОСОБА_7 засуджений за ст. 368 КК України і вирок набрав законної сили.

Не погодившись з ухвалою, засуджений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу слідчого судді від 25 червня 2015 року скасувати та застосувати до нього положення Закону України «Про амністію 2014 року».

Свої вимоги засуджений мотивує тим, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням норм процесуального права, основних засад національного законодавства та Європейської конвенції з прав людини.

Зазначає апелянт, що ухвала суду постановлена без його участі, про час розгляду судом його заяви йому не повідомлялось, тим самим слідчий суддя порушив Європейську конвенцію з прав людини та п.п. 13, 14, 15 ч. 1 ст. 7 КПК України.

Також, зауважує апелянт, в ухвалі слідчого судді вказано, що він дослідив матеріали кримінального провадження, що не відповідає дійсним обставинам, оскільки провадження відносно ОСОБА_7 провадилось за вимогами КПК 1960 року, в якому дефініція «кримінальне провадження» взагалі відсутня.

Крім того, судом порушено ч. 3 ст. 21 КПК України, згідно з якою кожен має право на участь у розгляді в суді будь-якої інстанції справи, що стосується його прав і обов`язків, у порядку, передбаченому цим кодексом.

Також в резолютивній частині слідчий суддя вказав, що ухвала оскарженню не підлягає, тим самим порушив його право на оскарження судових рішень до суду вищих інстанцій, гарантоване Конвенцією з прав людини, ратифікованою Верховною Радою України, та положенням п. 17 ч. 1 ст. 7, ч. 2 ст. 24 КПК України.

У судовому засіданні засуджений ОСОБА_7 підтримав вимоги апеляційної скарги з підстав, які в ній наведені.

Прокурор також вказав, що оскаржувана ухвала підлягає скасуванню через порушення слідчим суддею норм процесуального законодавства.

Заслухавши доповідача, прокурора, засудженого, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про застосування амністії в Україні» від 1 жовтня 1996 року № 392/96-ВР, рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 8 квітня 2014 року 3 1185-VII, рішення про застосування чи незастосування амністії приймається судом стосовно кожної особи індивідуально після ретельної перевірки матеріалів особової справи та відомостей про поведінку засудженого за час відбування покарання.

З оскаржуваної ухвали неможливо зрозуміти, положення якого КПК України (1960 чи 2012 року) застосовувалися судом щодо розгляду заяви ОСОБА_7 . Втім обидва кодекси визначають необхідність розгляду заяви засудженого про застосування до нього амністії судом, а не слідчим суддею.

Враховуючи, указані вище положення закону, колегія суддів вбачає, що слідчий суддя не мав повноважень розглядати заяву ОСОБА_7 про застосування до нього положень Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки це не належить до компетенції слідчого судді.

Вказана заява мала бути розглянута відповідно до вимог КПК України судом, а не слідчим суддею, в порядку, визначеному кодексом. Власне це й слідує з протоколу автоматизованого розподілу справи (а.с. 3)

Враховуючи це, засудженому мали бути забезпечені всі процесуальні права, гарантовані КПК України, в тому числі право на участь у судовому засіданні, право мати захисника, право заявити відвід складу суду, право на фіксацію судового розгляду технічними засобами тощо.

Таким чином, оскаржуване рішення було ухвалене незаконним складом суду, що відповідно до положень ст. ст. 412, 415 КПК України є безумовною підставою для скасування судового рішення з призначенням нового розгляду кримінального провадження в суді першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 405, 407 КПК України, ЗУ «Про амністію у 2014 році», колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 25 червня 2015 року, якою відмовлено у задоволенні заяви засудженого ОСОБА_7 про застосування до нього Закону України «Про амністію» від 08.04.2014 року, скасувати та призначити новий розгляд кримінального провадження в суді першої інстанції у іншому складі суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий :

Судді :