ВИРОК

іменем України

Справа № 569/14291/13-к

13 серпня 2013 року Рівненський міський суд Рівненської області

у складі:

головуючого судді Денисюка П.Д.,

при секретарі Якимовій В.В.,

з участю прокурора Лозинського М.Я.,

обвинуваченого ОСОБА_1,

потерпілої ОСОБА_2,

розглянувши у підготовчому судому засіданні в місті Рівне обвинувальний акт та угоду про примирення у кримінальному провадженні №0003911 про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працює, не судимого, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_4, у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Згідно обвинувального акта ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що він обіймаючи посаду голови виборчої дільниці №560715 одномандатного виборчого округу №153 в с. Рисвянка Рівненського району Рівненської області, будучи службовою особою вчинив привласнення чужого майна, шляхом зловживання своїм службовим становищем, діючи з корисливих мотивів, маючи умисел на привласнення грошових коштів, зокрема членів виборчої дільниці №560715 ОСОБА_2, які були ввірені та перебували в його віданні, 01 листопада 2012 року, в обідню пору доби, отримав по відомості для ДВК №560715 від 01 листопада 2012 року грошову винагороду для членів комісії ОСОБА_2 кошти у загальній сумі 1673,85 грн., які привласнив та використав на власні потреби, спричинивши при цьому матеріальних збитків останній на вказану суму.

Дії ОСОБА_1 органом досудового розслідування кваліфіковано за ч.2 ст.191 КК України, як привласнення та розтрата чужого майна, шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем.

25 липня 2013 року між підозрюваним ОСОБА_1 та потерпілою ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0003911 від 03 липня 2013 року була укладена угода про примирення.

В угоді про примирення від 25 липня 2013 року потерпіла та обвинувачений виклали формулювання обвинувачення та його правову кваліфікацію за ч.2 ст.191 КК України, які ніким не оспорюються. Згідно угоди про примирення ОСОБА_1 під час досудового розслідування повністю визнав вину у зазначеному злочині та зобов'язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні. Потерпілій ОСОБА_2 у ході досудового розслідування в повному обсязі відшкодовано матеріальний збиток ОСОБА_1 Сторони узгодили призначення обвинуваченому ОСОБА_1 покарання за ч.2 ст.191 КК України, із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а також зазначили про роз'яснення їм наслідків укладення та затвердження угоди, передбачених ст.473 КПК України, та наслідків невиконання угоди.

В судовому засіданні судом з'ясовано, що обвинувачений ОСОБА_1 цілком розуміє свої права, передбачені п.1 ч.5 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, визначені п.1 ч.1 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Судом з'ясовано, що і потерпіла ОСОБА_2 цілком розуміє наслідки затвердження угоди, передбачені п.2 ч.1 ст.473 КПК України.

В судовому засіданні суд переконався у тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При перевірці угоди про примирення на відповідність вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України судом встановлено, що угода у повному обсязі відповідає вимогам вказаного законодавства, дії обвинуваченого ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч.2 ст.191 КК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, відсутні будь-які підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним або сторони не примирилися, обвинувачений спроможний виконати взяті на себе за угодою зобов'язання, узгоджене сторонами покарання відповідає загальним засадам призначення покарання та санкції ч.2 ст.191 КК України .

У підготовчому судовому засіданні прокурор не заперечив проти затвердження угоди про примирення.

Враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що укладена між потерпілою ОСОБА_2 та обвинуваченим ОСОБА_1 угода про примирення підлягає затвердженню.

Керуючись ст.ст.369-371, 374, 376, 475, 392-395 КПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду про примирення, укладену 25 липня 2013 року між підозрюваним ОСОБА_1 та потерпілою ОСОБА_2 у кримінальному провадженні №0003911 від 03 липня 2013 року.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.191 КК України, та призначити йому узгоджене сторонами в угоді про примирення покарання із застосуванням ст.69 КК України, у виді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одну тисячу сімсот) гривень.

На вирок суду може бути подана апеляцiя до Апеляцiйного суду Рiвненської областi через Рiвненський мiський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Головуючий підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Рівненського міського суду П.Д. Денисюк