Провадження № 1-кс/161/3373/15
У Х В А Л А
м. Луцьк 11 вересня 2015 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю слідчого ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк клопотання старшого слідчого СВ прокуратури Волинської області ОСОБА_3 про тимчасовий доступ до документів,

ВСТАНОВИВ:
Старший слідчий СВ прокуратури області ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням, погодженим з прокурором відділу прокуратури Волинської області ОСОБА_4 , про тимчасовий доступ до речей і документів, які знаходяться у володінні ОСОБА_5 . Просить суд надати тимчасовий доступ та можливість вилучити транспортний засіб «DAF», номер кузову НОМЕР_1 та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 13.05.2015 року, які перебувають у власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , з підстав, викладених у клопотанні.

Фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалось у відповідності до вимог ч. 1 ст. 107 КПК України.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання з підстав у ньому викладених та просив його задовольнити.

Заслухавши пояснення слідчого, дослідивши письмові матеріали клопотання, суд приходить до висновку про часткове задоволення клопотання з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Відповідно до ст. 84 КПК України доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 85 КПК України належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів. Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримінального правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат; 4) обставини, які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження;

5) обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні, перевірці та оцінці доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи:

1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні;

3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Судом при розгляді клопотання встановлено, що в провадженні СВ прокуратури Волинської області перебуває кримінальне провадження № 0000179, внесене до ЄРДР 15 липня 2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 364 КК України.

Також судом встановлено, що речі та документи, до яких слідчий просить надати тимчасовий доступ в дійсності перебувають у володінні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Також при розгляді клопотання встановлено, що стороною кримінального провадження при зверненні до суду з вказаним клопотанням, повністю доведено наявність достатніх підстав щодо значення речей і документів для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні. А також те, що самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні.

Також встановлено, що речі та документи, до яких слідчий просить надати тимчасовий доступ, не становлять собою та не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю передбачену ст. 162 КПК України.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що стороною кримінального провадження доведено наявність підстав, передбачених ч. 5 ст. 163 КПК України для надання тимчасового доступу, оскільки іншими способами довести обставини, вчинення кримінального правопорушення не можливо. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про надання тимчасового доступу.

При цьому не підлягає до задоволення вимога про вилучення у ОСОБА_5 свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, вказаного в клопотанні № НОМЕР_2 від 13.05.2015 року. Так як маючи доступ до документів з можливістю їх копіювання, немає потреби у їх вилученні, оскільки всі копії будуть належним чином завірені і матимуть силу оригіналу. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимоги про вилучення документів.
Також не підлягає до задоволення вимога про вилучення у ОСОБА_5 автомобіля марки «DAF», номер кузову НОМЕР_1 з наступних підстав.

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Також судом встановлено, і це вбачається із змісту самого клопотання та доданих до нього письмових матеріалів, що ОСОБА_5 є власником автомобіля марки «DAF», номер кузову НОМЕР_1 . При цьому, слідчим взагалі не обґрунтовано та не доведено в ході судового розгляду клопотання, що існують підстави вважати, що без вилучення вказаного транспортного засобу існує реальна загроза його зміни або знищення. А також взагалі не доведено, що таке вилучення необхідне для досягнення мети отримання доступу до вказаного транспортного засобу. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вимоги про вилучення автомобіля марки «DAF», номер кузову НОМЕР_1 .

Керуючись ст. ст. 162-164 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Клопотання старшого слідчого СВ прокуратури Волинської області ОСОБА_3 задовольнити частково.

Надати старшому слідчому СВ прокуратури Волинської області ОСОБА_3 тимчасовий доступ до документів, які перебувають у власності ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а самеавтомобіля марки «DAF», номер кузову НОМЕР_1 та свідоцтва про реєстрацію вказаного транспортного засобу НОМЕР_2 від 13.05.2015 року.

В решті клопотання відмовити.

Строк дії ухвали один місяць з дня постановлення ухвали.

У разі невиконання ухвали про тимчасовий доступ до речей і документів слідчий суддя, суд за клопотанням сторони кримінального провадження, якій надано право на доступ до речей і документів на підставі ухвали, згідно ст. 166 КПК України, має право постановити ухвалу про дозвіл на проведення обшуку згідно з положеннями цього Кодексу з метою відшукання та вилучення зазначених речей і документів.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення.
Слідчий суддя: ОСОБА_1