Справа № 515/2139/15-к
Провадження № 1-кп/515/4690/15
Татарбунарський районний суд Одеської області
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 грудня 2015 року м.Татарбунари
Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
представника потерпілого ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
за обвинуваченням у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
10 вересня 2015 року близько 20год. 30хв. ОСОБА_5 , умисно, таємно, з корисливих мотивів, з метою крадіжки чужого майна, демонтував та викрав 4 залізобетонні плити розміром 1,5х6 метрів, які були розміщені в каналі 1-2ДДЗС на околиці с.Безім`янка Татарбунарського району Одеської області та належать Татарбунарському міжрайонному управлінню водного господарства, після чого з місця події зник, розпорядившись викраденим на свій розсуд, заподіявши тим самим потерпілому матеріальний збиток у розмірі 3024грн.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому злочині, щиро розкаявся та надав показання, що орієнтовно 10 вересня 2015 року увечорі побачив напівзруйнований водний канал на околиці села Безім`янка та вирішив привласнити собі плити з цього каналу. Взявши трактор свого товариша ОСОБА_6 та не пояснивши йому своїх намірів щодо викрадення плит, кількома ходкам віддятгнув трактором плити до свого домоволодіння. Зазначив, що жінка, побачивши плити, почала сварити обвинуваченого. Пояснив, що наступного дня до нього зайшли співробітники підприємства водогосподарства, яким він зізнався про вчинене та одразу власними силами за допомогою трактору відтягнув плити назад та поставив їх на місце.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники судового провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи, і судом з`ясовано, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їхніх позицій немає, суд, роз`яснивши положення ст.349 КПК України, визнав недоцільним дослідження інших доказів у справі, обмеживши дослідження фактичних обставин справи допитом обвинуваченого, дослідженням матеріалів кримінального провадження, пов`язаних із визначенням долі речових доказів, процесуальними витратами, а також тих матеріалів кримінального провадження, що характеризують особистість ОСОБА_5 .
Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами та оцінених судом відповідно до ст.94 КПК України, суд дійшов висновку, що мало місце суспільно небезпечне діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_5 , це діяння містить склад злочину, який підлягає кваліфікації за ч.1 ст.185 Кримінального кодексу України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), обвинувачений винний у вчиненні цього злочину і тому підлягає покаранню за його вчинення.
Обставинами, що пом`якшують покарання, відповідно до п.п.1,2 ч.1 ст.66 КК України, слід визнати щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданого збитку. Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлені.
При призначенні ОСОБА_5 покарання, суд враховує характер та ступінь вчиненого злочину, який є злочином середньої тяжкості, особу винного, який раніше не вчиняв кримінальні правопорушення, позитивно характеризується за місцем проживання (а.с.33), має на утриманні двох малолітніх дітей, бере до уваги наявність кількох обставин, що пом`якшують покарання, та відсутність обставин, що його обтяжують, та доходить висновку, що необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_5 та попередження вчинення ним нових злочинів буде призначення йому покарання у виді мінімального штрафу в межах санкції ч.1 ст.185 КК України.
При розгляді кримінального провадження встановлено, що розмір процесуальних витрат, пов`язаних із залученням експерта Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз, складає 615грн. (а.с.25). Вказані витрати, згідно з вимогами ч.2 ст.124 КПК України, підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Відповідно до ст.100 КПК України, чотири залізобетонні плити розміром 1,5х6м, визнаних речовими доказами у кримінальному провадженні (а.с.а.с.26,27), слід вважати повернутими Татарбунарському міжрайонному управілнню водного господарства. Згідно з п.1 ч.9 ст.100 КПК України, трактор ЮМЗ-6, визнаний знаряддям вчиненого злочину та переданий на зберігання власнику ОСОБА_7 (а.с.а.с.28,29), слід залишити у власника, оскільки він не знав і не міг знати про вчинення злочину.
Заходи забезпечення кримінального провадження в кримінальному провадженні не застосовувалися, цивільний позов не пред`явлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369-371, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначити йому покарання у виді штрафу у розмірі 850 (вісімсот п`ятдесяти) гривень.
Стягнути з ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави витрати на залучення експерта у розмірі 615 (шістсот п`ятнадцяти) гривень.
Речові докази - чотири залізобетонні плити розміром 1,5х6м вважати повернутими Татарбунарському міжрайонному управлінню водного господарства.
Знаряддя злочину - трактор ЮМЗ-6 - вважати повернутим та залишити у ОСОБА_6 .
Копію вироку негайно вручити обвинуваченому та прокурору.
Апеляційна скарга на вирок подається апеляційному суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку.
Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Суддя: