КП № 278/633/14-к

В И Р О К
Іменем України
30 жовтня 2015 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
сторін кримінального провадження: прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хажин, Бердичівського району, Житомирської області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого командиром взводу патрульної служби міліції Бердичівського МВ УМВС України в Житомирській області, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, -

у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Згідно обвинувального акту, командир першого оперативного взводу роти міліції особливого призначення «Беркут» УМВС України в Житомирській області капітан міліції ОСОБА_4 , будучи працівником правоохоронного органу, службовою особою - представником влади, наділеним спеціальними службовими повноваженнями при несенні служби по охороні громадського порядку, а саме, маючи право затримувати осіб, які вчинили адміністративне правопорушення, та застосувати при цьому міри фізичного впливу, явно перевищив свої службові повноваження при адміністративному доставлянні ОСОБА_6 за наступних обставин.

18 жовтня 2012 року близько 21 години мешканець м. Житомир ОСОБА_6 на законних підставах відпочивав у нічному клубі «Ріо», який розташований за адресою: м. Житомир, вул. Щорса, 135, де вживав алкогольні напої у відведеному для цього місці.

19 жовтня 2012 року близько 02 години до пішого патруля у складі працівників РМОП «Беркут» ОСОБА_7 і ОСОБА_8 звернувся адміністратор нічного клубу «Ріо» ОСОБА_9 , який повідомив, що відвідувач розважального закладу ОСОБА_6 , перебуваючи у нетверезому стані, провокує конфліктну ситуацію та ображає його брутальною лайкою.

Того ж дня о 02 год. 10 хв. по спецлінії «102» до чергової частини УМВС України в Житомирській області надійшло звернення ОСОБА_6 про неправомірні дії щодо нього з боку працівників РМОП «Беркут».

Реагуючи на вказане повідомлення до приміщення нічного клубу «Ріо» на службовому автомобілі прибув патруль РМОП «Беркут» у складі ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

Безпідставно вбачаючи у діях ОСОБА_6 ознаки адміністративного правопорушення, його було доставлено до обласного наркологічного диспансеру Житомирської обласної ради для освідування стану алкогольного сп`яніння. Фактично ОСОБА_6 адміністративного правопорушення не вчиняв, що підтверджується постановою Богунського районного суду міста Житомира від 06.12.2012 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо останнього закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення (дрібне хуліганство).

Після освідування ОСОБА_6 19.10.2012 року близько 4 години ночі у приміщенні приймального відділення обласного наркологічного диспансеру Житомирської обласної ради, що розташоване за адресою: село Зарічани, Житомирського району, Житомирської області, командир першого оперативного взводу роти міліції особливого призначення «Беркут» УМВС України в Житомирській області капітан міліції ОСОБА_4 , будучи представником влади, наділений статтею 13 Закону України «Про міліцію» правом застосовувати заходи фізичного впливу, в тому числі прийоми рукопашного бою, для припинення правопорушень, подолання протидії законним вимогам міліції, яка здійснюється із застосуванням сили щодо працівників міліції або інших осіб, якщо інші способи були застосовані та не забезпечили виконання покладених на міліцію обов`язків, умисно, явно вийшов за межі наданого йому зазначеного права та безпідставно, схопив ОСОБА_6 , який не вчинив жодного адміністративного правопорушення, за праву руку і різко завів її за спину, обернувши її навколо осі назовні.

Внаслідок вказаного застосування фізичного насильства ОСОБА_4 , ОСОБА_6 заподіяно тілесні ушкодження у вигляді косого гвинтоподібного перелому середньої третини правої плечової кістки з розходженням по лінії перелому та лінійного перелому плечової кістки вище та нижче основного, які відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості як такі, що не є небезпечними для життя, але призвели до довготривалого розладу здоров`я, чим спричинив останньому фізичний біль та образив його особисту гідність, порушивши його конституційне право на особисту недоторканість.

Отже, ОСОБА_4 обвинувачується у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, як перевищення влади, тобто умисне вчинення обвинуваченим, як працівником правоохоронного органу дій, які явно виходять за межі наданих йому прав чи повноважень, та які супроводжувались насильством, болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого ОСОБА_6 діями, за відсутності ознак катування.
Суд визнає вищевказане обвинувачення недоведеним, а ОСОБА_4 невинуватим у вчинені інкримінованого йому злочину, так як в діях останнього відсутній склад злочину. До вказаного висновку суд дійшов з огляду на таке.
В ході судового розгляду справи ОСОБА_4 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та пояснив, що 19 жовтня 2012 року він перебував у патрулі РМОП «Беркут» разом із ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 . Того ж дня, близько 02 години до них надійшло повідомлення з приводу неправомірної поведінки ОСОБА_6 в приміщенні нічного клубу «Ріо». Коли вони на службовому автомобілі прибули до вказаного кафе, то дійсно зустріли потерпілого, який перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вів себе агресивно, ображав працівників міліції та порушував громадський порядок. У зв`язку з цим, вони привезли ОСОБА_6 до Богунського РВ, де черговий ОСОБА_13 наказав їм відвести останнього для медогляду на стан алкогольного сп`яніння до наркодиспансеру, що в с. Зарічани, Житомирського району. Виконуючи вказівку чергового райвідділу, вони повезли ОСОБА_14 до вказаного наркодиспансеру. В приміщенні диспансеру потерпілий вів себе зухвало та зневажливо щодо працівників міліції, погрожував їм звільненням з органів внутрішніх справ, хапався за формений одяг, вихопив у ОСОБА_15 із розвантажувального жилету ліхтарик та намагався заволодіти вогнепальною зброєю ОСОБА_10 . Після проведення освідування потерпілого, він відмовлявся вийти з кабінету лікаря та проїхати з працівниками міліції до райвідділу для складання відповідних матеріалів щодо його затримання. Однак, працівникам міліції все ж вдалося умовити ОСОБА_6 добровільно вийти з кабінету. Але, підійшовши до автомобіля РМОП «Беркут», потерпілий з невідомих причин побіг назад до кабінету лікаря-нарколога звідки добровільно не бажав виходити, та при цьому продовжував чинити опір працівникам міліції. Внаслідок цього, він разом з ОСОБА_12 взяли ОСОБА_6 за руки та силоміць вивели з кабінету в коридор. При цьому він тримав потерпілого за праву руку, а ОСОБА_15 за ліву. У зв`язку з тим, що у вузькому коридор вони не могли подібним способом супроводжувати ОСОБА_6 до виходу з наркодиспансеру, ОСОБА_15 відпустив ліву руку останнього та пішов уперед, а він тримаючи ОСОБА_6 за праву руку йшов позаду. Після звільнення ОСОБА_12 лівої руки потерпілого, останній намагався звільнити свою праву руку та вихватити цією рукою пістолет, який у нього знаходився у кобурі швидкого використання з правого боку. Відчувши, як ОСОБА_14 торкнувся його вогнепальної зброї, він застосував до нього прийом рукопашного бою у вигляді загину правою руки за спину. Однак це ОСОБА_14 не зупинило, і останній, з метою звільнення своєї руки від її захвату ОСОБА_16 , почав присідати та обертатися проти руху годинникової стрілки відносно своєї правої руки, яка була заведена за спину. В результаті чого стався перелом правої плечової кістки потерпілого, від чого ОСОБА_14 закричав та впав на підлогу. В цей час ОСОБА_12 запропонував одягнути на потерпілого наручники, але той запевнив працівників міліції, що в подальшому буде себе поводити належним чином та не чинитиме їм опір. Коли вони привезли потерпілого до Богунського райвідділу, то останній поскаржився на біль у праві руці, внаслідок чого працівники міліції викликали швидку допомогу.

Таким чином, ОСОБА_4 не вважає себе винним у вчиненні вказаного злочину, оскільки діяв у межах своїх службових повноважень, передбачених Законом України «Про міліцію», та мав право, як представник правоохоронного органу, внаслідок протиправних дій потерпілого ОСОБА_6 , застосувати до останнього фізичний вплив.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_4 повністю підтверджують дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема, свідок ОСОБА_9 , який на той час працював адміністратором розважального центру «Ріо» у м. Житомирі, та свідки ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , які працювали на той час у РМОП «Беркут» та були залучені до вирішення конфлікту між адміністратором РЦ «Ріо» та потерпілим ОСОБА_6 , в судовому засіданні підтвердили той факт, що 19.10.2012 року потерпілий відмовився розрахуватися в кафе «Ріо» за своє замовлення, у зв`язку з чим ОСОБА_17 викликав наряд міліції, а саме ОСОБА_7 та ОСОБА_8 . По приїзду в кафе останні зустрілись із ОСОБА_14 , який перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, в присутності інших громадян почав висловлюватись на адресу ОСОБА_9 та ОСОБА_8 брутальною лайкою, заперечував свій борг перед РЦ «Ріо» та погрожував звільненням свідків з міліції, а також проводив відео-зйомку на свій мобільний телефон. Враховуючи поведінку ОСОБА_14 , свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 викликали до РЦ «Ріо» екіпаж РМОП «Беркут» в складі ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , які приїхали на виклик та доставили ОСОБА_14 до Богунського РВ.

З вказаних показань свідків вбачається, що ще до приїзду РМОП «Беркут» в складі ОСОБА_4 та інших, потерпілий ОСОБА_6 вже перебував у збудженому стані внаслідок конфлікту, який утворився між ним та адміністрацією кафе «Ріо». При цьому, потерпілий висловлювався на адресу свідків брутальною лайкою, погрожував їм звільненням з органів внутрішніх справ, та в будь-якому випадку добровільно не припинив свої дії щодо ескалації цього конфлікту, у зв`язку з чим і був викликаний екіпаж РМОП «Беркут» на чолі з обвинуваченим ОСОБА_4 .

Показання обвинуваченого ОСОБА_4 повністю узгоджуються з показаннями свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , які були очевидцями вказаних подій, а саме перебували разом з ОСОБА_4 у складі патруля РМОП «Беркут». Так, останні в суді підтвердили той факт, що потерпілий ОСОБА_6 19.10.2012 року, як біля кафе «Ріо», так і в приміщенні наркодиспансеру вів себе агресивно, смикав їх за формений одяг, вихопив у ОСОБА_12 з жилету ліхтарик та намагався вихопити у ОСОБА_10 вогнепальну зброю, погрожував розправою за те, що вони привезли його на освідування до нарколога. Після освідування, ОСОБА_6 самостійно вийшов з диспансеру на вулицю, але потім знову забіг до кабінету лікаря та відмовлявся вийти з нього. Вони разом із ОСОБА_4 силоміць вивели останнього з кабінету до коридору. При цьому виходячи з кабінету, ОСОБА_15 тримав потерпілого за ліву руку, а ОСОБА_16 за праву, ОСОБА_18 же з висновками медогляду йшов позаду їх. У коридорі було тісно, тому ОСОБА_12 звільнив руку потерпілого та подався трохи у перед. В цей час, ОСОБА_6 , скориставшись звільненням лівої руки, намагався вирватись від ОСОБА_4 , який позаду тримав останнього за праву руку. Вириваючись від ОСОБА_16 , ОСОБА_6 почав махати лівою та правою рукою, на що ОСОБА_16 миттєво відреагував та завів праву руку ОСОБА_14 за спину, тобто застосував прийом рукопашного бою у вигляді загину правої руки за спину. Але незважаючи на застосування до потерпілого даного прийому, останній не зупинився та продовжував вириватися від захвату руки. Внаслідок чого він упав та почав кричати. Потім ОСОБА_12 запропонував одягнути на потерпілого наручники, проте останній повідомив, що більше не буде чинити опір та самостійно сяде в автомобіль РМОП «Беркут». Дотримуючись своєї обіцянки ОСОБА_14 сів у автомобіль, та поїхав з працівниками міліції до Богунського райвідділу, де під час опитування його дільничним інспектором міліції він поскаржився на біль у правій руці, внаслідок чого була викликана бригада швидкої допомоги.

Таким чином, свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_12 повністю підтвердили той факт, що потерпілий ОСОБА_6 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння хватався за формений одяг працівників міліції, вирвав з розвантажувального жилету ОСОБА_12 службовий ліхтарик, намагався вихопити вогнепальну зброю, відмовлявся добровільно залишити оглядовий кабінет лікаря-нарколога та на законні вимоги працівників міліції проїхати до райвідділу у супроводі останніх, намагався втекти від них та чинив їм опір.

В свою чергу, показання обвинуваченого та вищевказаних свідків повністю підтверджуються речовим доказом, а саме відеозаписом, зробленим з 03 год. 40 хв. 00 с. по 04 год. 10 хв. 00 с. 19.10.2012 року на купольну камеру АDF-14S, розташовану в оглядовому кабінеті лікаря-нарколога Житомирського обласного наркодиспансеру, у вигляді чотирьох відео-файлів АVІ формату, які містяться на оптичному носії «Verbatim» серійний номер R18В22, що 14.02.2014 року в приміщенні вказаного наркодиспансеру був оглянутий слідчим ОСОБА_19 у присутності понятих (т.2 а.с. 104-108 КП). На вказаному відео видно, як потерпілий в оглядовому кабінеті погрожує працівникам міліції, хапає їх за формений одяг, вириває у ОСОБА_20 ліхтарик, яким світить у бік міліціонерів, намагається забрати зброю у ОСОБА_18 та відмовляється виходити з даного кабінету. А після того, як о 04 год. 03 хв. 40 с. потерпілий разом з працівниками міліції вийшов із кабінету, він через 1 хв., а саме о 04 год. 04 хв. 31 с., знову повернувся до цього кабінету та вже категорично відмовлявся виходити з нього. В подальшому ОСОБА_10 попередив потерпілого, що у випадку незгоди останнього залишити кабінет, до нього буде застосований фізичний вплив, на що потерпілий належним чином не відреагував та продовжував себе зухвало поводити, зокрема, хапати ОСОБА_18 за формений одяг, намагаючись при цьому заволодіти ліхтариком останнього. У зв`язку з цим, працівниками міліції о 04 год. 05 хв. 40 с. до потерпілого була застосована фізична сила, під час застосування якої ОСОБА_15 тримав ОСОБА_14 за ліву руку, а ОСОБА_16 за праву, в результаті чого останнім вдалося вивести потерпілого з оглядового кабінету до коридору, з якого через 1-2 секунди пролунав крик ОСОБА_14 .

Спроможність показань обвинуваченого ОСОБА_4 також доводиться протоколом проведення слідчого експерименту від 03.02.2015 року за участю обвинуваченого ОСОБА_4 , в присутності потерпілого ОСОБА_6 , а також відеозйомкою цього експерименту, знятого за допомогою відеокамери «Sony» DCR-SX85E, яка міститься на оптичному диску «VIDEX», доданому до протоколу (а.с. 11-17). Як вбачається зі слідчого експерименту, ОСОБА_4 03.02.2015 року, в коридорі наркодиспансеру пояснив та показав, яким чином він застосував 19.10.2012 року до потерпілого прийом рукопашного бою у вигляді загину правої руки за спину. При цьому суд звертає увагу на той факт, що під час проведення цієї слідчої дії, а саме на 06 хв. 07 с. даного відеозапису, потерпілий підтвердив той факт, що намагався доторкнутися до вогнепальної зброї ОСОБА_4 , яка знаходилась в кобурі на ремені з правого боку.

Після перегляду в суді відеозйомки вказаного слідчого експерименту ОСОБА_6 пояснив, що не мав наміру вихопити вогнепальну зброю у ОСОБА_16 , але не заперечив того факту, що в ході описаних подій міг випадково доторкнутися правою рукою до цієї зброї.

Показання потерпілого ОСОБА_6 , як і інші докази сторони обвинуваченого, не спростовують доводів ОСОБА_4 про те, що останній діяв в межах наданих йому повноважень.

Так, потерпілий в суді підтвердив той факт, що йому була зламана права плечова кістка, внаслідок того, що ОСОБА_16 здійснив згин його руки за спину. Однак, останній не заперечує того факту, що вживав у кафе «Ріо» спиртні напої, був учасником конфлікту між ним та адміністратором названого кафе з приводу розрахунку за їжу та спиртні напої, сварився з останнім та працівниками міліції, був доставлений у супроводі працівників РМОП «Беркут» до наркодиспансеру, де в оглядовому кабінеті вихоплював у них ліхтарик, перебував під час вказаних подій в стані алкогольного сп`яніння, а також не пам`ятає яким чином виходив з приміщення наркодиспансеру.

Вказані показання потерпілого жодним чином не спростовують, а лише підтверджують доводи ОСОБА_4 та узгоджуються з показаннями інших свідків.

Не спростовують показання ОСОБА_4 і свідчення свідків ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 про те, що внаслідок загину правої руки потерпілого за спину міг утворитися перелом правої плечової кістки, оскільки жодний з цих свідків не вказує на перевищення обвинуваченим наданих йому прав та повноважень, а лише констатує факт заподіяння потерпілому тілесних ушкоджень при застосуванні до нього прийому рукопашного бою.

Посилання сторони обвинувачення на висновки судово-медичних експертиз № 533 від 13.03.2013 року та №6 від 16.01.2014 року, у відповідності до яких у потерпілого ОСОБА_6 виявлено косий гвинтоподібний перелом середньої третини правої плечової кістки з розходженням по лінії перелому та лінійний перелом плечової кістки вище та нижче основного, які могли утворитися при загині правої руки потерпілого за спину, тобто при обставинах на які посилається як потерпілий так і обвинувачений, вказують лише на механізм утворення цього перелому, та жодним чином не підтверджують факт перевищення обвинуваченим ОСОБА_4 своїх службових повноважень стосовно застосування до потерпілого фізичного впливу.

Разом з тим, судом встановлено, що станом на 19.10.2012 року обвинувачений ОСОБА_4 мав спеціальне звання - капітан міліції, та був призначений на посаду командира першого оперативного взводу роти міліції особливого призначення «Беркут» УМВС України в Житомирській області. Відповідно до постової відомості на 18.10.2012 року, затвердженої командиром РМОП «Беркут» від 17.10.2012, ОСОБА_4 перебував у складі наряду ПА-0317, який здійснював охорону громадського порядку на території міста Житомира.

За таких обставин, ОСОБА_4 у відповідно до вимог статті 12 Закону України «Про міліцію», 19.10.2012 року, враховуючи поведінку потерпілого ОСОБА_6 як до медичного обстеження на стан сп`яніння (біля кафе «Ріо»), так і під час перебування останнього в оглядовому кабінеті наркодиспансеру (його намагання заволодіти вогнепальною зброєю, хапання працівників міліції за формений одяг, виривання з їх амуніції службового ліхтарика, відмова добровільно залишити вказаний кабінет та намагання втекти від працівників міліції), мав право застосовувати заходи фізичного впливу до потерпілого, який, окрім іншого, у відповідності до вказаної норми, був попереджений працівником міліції ОСОБА_10 про застосування до нього фізичного впливу у разі відмови вийти з оглядового кабінету та проїхати до райвідділу міліції в їх супроводі.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_4 , у відповідності до ст. 13 Закону України «Про міліцію», мав право без попередження застосувати до ОСОБА_6 фізичну силу, у вигляді прийому рукопашного бою в коридорі наркодиспансеру, оскільки відчувши, як потерпілий доторкнувся до його вогнепальної зброї, яка знаходилась у кобурі швидкого використання, він сприйняв це, як безпосередню загрозу його життю та здоров`ю, а також загрозу життю і здоров`ю інших працівників міліції та громадян.

Зважаючи на диспозицію вказаних норм Закону України «Про міліцію», суд вважає, що відсутність у потерпілого ОСОБА_6 наміру вихопити вогнепальну зброю, не має будь-якого правого значення для визначення правомірності застосування ОСОБА_4 фізичної сили до потерпілого, так як сам факт доторкання ОСОБА_14 до зброї ОСОБА_16 , у вищевказаній обстановці надавало право останньому застосувати прийом рукопашного бою.

В свою чергу, з суб`єктивної сторони перевищення службових повноважень характеризується умисною або змішаною формою вини. Відтак, явний вихід за межі прав чи повноважень означає, що службова особа усвідомлює очевидність та безперечність такого виходу і, отже, діє з прямим умислом.

Дана позиція відображена у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про перевищення влади або службових повноважень» №15 від 26.12.2003 року, де перевищенням влади або службових повноважень визнається умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав чи повноважень, якщо ними заподіяно істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян, або державним чи громадським інтересам, або інтересам юридичних осіб.

У цій постанові також вказується, що при вирішенні питання про те, чи є вихід за межі наданих прав або повноважень явним, суди мають враховувати, наскільки він був очевидним для службової особи і чи усвідомлювала вона протиправність своєї поведінки. Мотиви та мета вчинення таких дій можуть бути різними і на кваліфікацію злочину, як правило, не впливають.

З огляду на встановлені судом обставини застосування 19.10.2012 року до потерпілого ОСОБА_6 працівником міліції ОСОБА_4 фізичного впливу, суд дійшов висновку, що в діях останнього відсутня вина у вчиненні перевищенні влади або службових повноважень.

Оцінивши всі зібрані докази по справі у їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, вважає, що в діях обвинуваченого ОСОБА_4 відсутній склад злочину передбаченого ст. 365 КК України, так як він діяв в межах наданих йому прав і повноважень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_4 визнати невинуватим у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України та виправдати.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирського району протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: