Справа №336/8951/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 січня 2015 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,

при секретарі: ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального провадження: з боку обвинувачення: прокурора: ОСОБА_3 , з боку захисту: обвинуваченого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003547 від 29.09.2014 року, які надійшли до суду із обвинувальним актом стосовно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нижневартовськ Ханти-Мансійського району Тюменської області Російської Федерації, громадянина України, росіянина, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засудженого:

· 10.11.2009 року Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, звільненого від відбування покарання із випробувальним строком на підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України терміном на 1 рік;

· 07.06.2010 року Шевченківським районним судом м.Запоріжжя за ч.2 ст. 190 КК України до штрафу у розмірі 850,00 грн., на підставі ст.ст. 71, 72 КК України за сукупністю із вироком Шевченківського районного суду від 10.11.2009 року остаточно визначено покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України звільнено від відбування покарання із випробуванням терміном на 1 рік та штраф в розмірі 850,00 грн., покарання у вигляді штрафу виконувати самостійно, в строк відбування покарання зараховано строк утримання під вартою з 17.03.2010 року до 07.06.2010 року;

· вироком Апеляційного суду Запорізької області від 30.08.2010 року апеляцію прокурора часткового задоволено, вирок Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 07.06.2010 року в частині призначеного покарання скасовано, на підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 10.11.2009 року та 07.06.2010 року призначено остаточне покарання у вигляді 3 років позбавлення волі та штраф в розмірі 850,00 грн., який на підставі ч.3 ст. 72 КК України виконувати самостійно;.

за обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Обвинувачений ОСОБА_4 , раніше засуджений за скоєння корисливого злочину, судимість за який не знята та не погашена у встановленому законом порядку, на шлях виправлення та перевиховання не став, знову скоїв кримінальне правопорушення, а саме: 29.09.2014 року, приблизно о 09-00 годині, обвинувачений ОСОБА_4 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно, з корисливих мотивів, шляхом відкриття ключем вхідних дверей, проник в квартиру АДРЕСА_2 , звідки таємно викрав майно, належне потерпілому ОСОБА_5 : ноутбук марки «LENOVO G580», в корпусі чорного кольору вартістю 4499,31 грн., комп`ютерну мишу «A4TECH» №310 вартістю 94,02 грн., комп`ютерну колонку «Divoom iTour-20 Jack Black», вартістю 151,85 грн., чим спричинив потерпілому матеріальну шкоду в розмірі 4745,18 грн., що підтверджується висновком судової товарознавчої експертизи, проведеної НДЕКЦ при ГУМВС України в Запорізькій області, № 1812 від 31.10.2014 року.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінального правопорушення, яке йому інкримінують, визнав в повному обсязі, пояснив обставини його вчинення, не оспорюючи фактичні обставини справи, викладені в обвинувальному акті, щиро розкаявся у скоєному.

ОСОБА_4 підтвердив, що заволодів майном потерпілого ОСОБА_5 ноутбуком, комп`ютерною мишею та комп`ютерною колонкою, раніше неодноразово засуджений за корисливі злочини. Зазначені речі обвинувачений продав за 1000,00 грн. на ринку, витратив їх на власні потреби.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні присутній не був, згідно заяви, вх.№ від 12.01.2015 року, просить розглядати справу за його відсутності, підтримує заявлений під час судового розгляду цивільний позов, просить визначити покарання обвинуваченому на розсуд суду.

Оскільки учасники судового процесу не оспорювали фактичні обставини кримінального провадження, суд у відповідності до ч. 3 ст. 349 КПК України обмежив дослідження доказів допитом обвинуваченого, та дослідженням даних, що характеризують особу обвинуваченого.

Дослідивши визначений обсяг доказів та надавши їм належну оцінку, суд вважає, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення при вище викладених обставинах повністю доведена, а його дії суд кваліфікує за ч.2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

Потерпілим ОСОБА_5 у справі було заявлено цивільний позов до обвинуваченого про стягнення спричиненої злочином матеріальної шкоди в розмірі 4745,18 грн. та моральної шкоди в розмірі 1000,00 грн.

В обґрунтування розміру матеріальної шкоди потерпілий посилається на висновок судової товарознавчої експертизи, проведеної у кримінальному провадженні.

Щодо моральної шкоди зазначає, що внаслідок викрадення обвинуваченим комп`ютерної техніки, потерпілий зазнав моральних страждань, оскільки у пам`яті ноутбука знаходилась особиста інформація, фотографії, листування з друзями, їх контакти, що призвело до порушення звичайних нормальних життєвих зв`язків в особистому житті, звичного ритму життя, викликало труднощі при відновленні зазначеної інформації. Крім того, потерпілий тимчасово був позбавлений можливості електронного зв`язку із сім`єю, яка проживає в м. Миколаєві.

Як було встановлено судом, розмір матеріальної шкоди знайшов своє підтвердження достовірними дослідженими судом доказами у повному обсязі у сумі 4745,18 грн., крім того, обґрунтовані та співмірні із завданою шкодою вимоги про стягнення моральної шкоди, тому заявлений цивільний позов підлягає задоволенню.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого та враховує відомості про особу обвинуваченого, який раніше судимий за вчинення корисливих злочинів, судимість не знята та не погашена у встановленому законодавством порядку, так, не сплачений штраф в розмірі 850,00 грн., призначений до самостійного виконання вироком Апеляційного суду Запорізької області від 30.08.2010 року.

Обвинувачений ОСОБА_4 має постійне місце проживання, не працевлаштований, на обліку за станом здоров`я не перебуває.

Обставинами, які пом`якшують покарання, суд визнає щире каяття, сприяння досудовому розслідуванню та судовому розгляду, встановленню істини в кримінальному проваджені. Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що для виправлення обвинуваченого необхідно призначити покарання у вигляді арешту на максимальний строк, в межах санкції ч.2 ст. 185 КК України.

У відповідності до ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, оскільки ОСОБА_4 після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, до основного покарання за даним вироком, необхідно приєднати невідбуту частину основного покарання за вироком Апеляційного суду Запорізької області від 30.08.2010 року, у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн., яку за правилами ч.3 ст. 72 КК України необхідно виконувати самостійно.

Запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний відносно обвинуваченого, необхідно відмінити, взявши ОСОБА_4 під варту у залі суду.

Речові докази - мікрочастиці, вилучені в ході огляду місця подій квартири АДРЕСА_2 , долучені до матеріалів справи, необхідно залишити у матеріалах провадження.

Речовий доказ комп`ютерну мишу «A4TECH» №310, в корпусі чорно-синього кольору, передану на збереження потерпілому ОСОБА_5 - необхідно залишити йому за приналежністю.

Враховуючи, що в матеріалах справи є лише розрахунок повної вартості судової товарознавчої експертизи, без розрахунку витрачених витратних матеріалів, надано розрахунок витрат виключно на послуги експерта, не представляється можливим визначити суму витрат, які підлягають стягненню з обвинуваченого, оскільки оплата службових обов`язків експерта з проведення експертиз в кримінальній справі здійснюється з витрат бюджету.

Керуючись ст.ст. 100, 129, 349, 368, 370, 371, 373-374, 392, 394-395 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді арешту строком на 6 місяців.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків повністю приєднати до основного покарання, призначеного за даним вироком, невідбуту частину основного покарання за вироком Апеляційного суду Запорізької області від 30.08.2010 року, у вигляді штрафу в розмірі 850,00 грн., та остаточно призначити покарання у вигляді арешту строком на 6 (шість) місяців та штрафу, у розмірі 850,00 грн., який згідно ч.3 ст. 72 КК України виконувати самостійно.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 , у вигляді особистого зобов`язання, відмінити, взяти засудженого під варту у залі суду.

Речові докази - мікрочастиці, вилучені в ході огляду місця подій квартири АДРЕСА_2 , - залишити у матеріалах провадження.

Речовий доказ комп`ютерну мишу «A4TECH» №310, в корпусі чорно-синього кольору, передану на збереження потерпілому ОСОБА_5 - залишити йому за приналежністю.

Цивільний позов задовольнити, стягнути з засудженого ОСОБА_4 на користь потерпілого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ), завдані матеріальну шкоду в розмірі 4745,18 грн. та моральну шкоду в розмірі 1000,00 грн.

Вирок суду першої інстанції, ухвалений за результатами спрощеного провадження в порядку, передбаченому статтями 381 та 382 цього Кодексу, не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області, шляхом подання через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для особи, яка перебуває під вартою - з моменту вручення їй копії судового рішення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1