АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/240/15 Справа № 183/7562/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів Судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

27 січня 2015 року розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження №0003789 за апеляційною скаргою прокурора Новомосковської міжрайонної прокуратури ОСОБА_6 на ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2014 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Перещепино Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , в силу ст. 89 КК України є таким що не має судимостей,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України, повернутий прокурору Новомосковської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області як такий, що не відповідає вимогам КПК України.

за участю прокурора ОСОБА_8 , обвинуваченого ОСОБА_7 .

В апеляції прокурор просить ухвалу суду скасувати та повернути обвинувальний акт в місцевий суд для вирішення питання щодо можливості призначення судового розгляду. В обґрунтування своїх апеляційних вимог, прокурор посилається на те, що твердження суду щодо того, що в обвинувальному акті викладене неконкретне обвинувачення, є безпідставними та необґрунтованими, оскільки висновки суду про допущені в обвинувальному акті недоліки, які не є істотними, стосуються меж висунутого обвинувачення, мали бути усунені прокурором під час судового засідання в порядку, передбаченому ст. 338 КПК України. Крім того, зазначає, що рішення суду першої інстанції порушує права обвинуваченого, передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки призводить до тяганини розгляду даного кримінального провадження.
Як вбачається з обвинувального акту, ОСОБА_7 пред`явлено обвинувачення за скоєння кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України.

У підготовчому судовому засіданні суду першої інстанції, суд прийшов до висновку про повернення зазначеного обвинувального акту прокурору посилаючись на те, що обвинувальний акт не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, а саме зазначає, що у відповідності до діючого кримінального законодавства, злочини, передбачені ч. 2 ст. 307 КК України, відносяться до умисних злочинів, однак згідно обвинувального акта органами досудового розслідування та прокурором в описовій частині обвинувального акту не зазначено, що ОСОБА_7 мав умисел на скоєння злочинів, в скоєнні яких він обвинувачується, що не відповідає правильній кваліфікації за ч. 2 ст. 307 КК України. При цьому суд зазначає, що саме наявність цих фактичних обставин кримінального правопорушення складає правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, в скоєнні яких ОСОБА_7 обвинувачується, у зв`язку з чим обвинувачений позбавлений можливості захищатися від пред`явленого обвинувачення, тим самим порушуючи його право на захист.
В суді апеляційної інстанції прокурор, який приймав участь при розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції підтримав апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь при розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції та просив скасувати ухвалу суду, а кримінальне провадження призначити до судового розгляду у суді першої інстанції.

Обвинувачений підтримав апеляцію прокурора, та просив її задовольнити.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, міркування прокурора, пояснення обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Доводи апеляції прокурора про незаконність ухвали суду, якою обвинувальний акт був повернутий прокурору, колегія суддів вважає безпідставними.

Статтею 9 КПК Украйни визначено, що під час кримінального провадження суд, слідчий суддя, прокурор, керівник групи досудового розслідування, зобов`язані неухильно додержуватися вимог кримінального процесуального кодексу.

Так, відповідно до п.5 ч. 2 ст. 291 КПК України обвинувальний акт має містити, в тому числі,такі відомості:виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Кримінальним законом, кримінальні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 307 КК України, в скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_7 відноситься до умисних. Між тим, як вбачається з обвинувального акту органом досудового розслідування та прокурором в описовій частині обвинувального акту не зазначено, що ОСОБА_7 мав умисел на скоєння кримінальних правопорушень, що не відповідає правильній кваліфікації за ч. 2 ст. 307 КК України. При цьому, саме наявність умислу, складає правову кваліфікацію кримінальних правопорушень, в скоєнні яких обвинувачується ОСОБА_7 .

У зв`язку з вищенаведеним, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції обґрунтовано прийшов до висновку про необхідність повернення обвинувального акту прокурору, як такого, що не відповідає вимогам ст. 291 КПК України, оскільки обвинувачення викладене в обвинувальному акті є неконкретним, що позбавляє обвинуваченого ОСОБА_7 можливості захищатись від пред`явленого обвинувачення, тим самим порушує його право на захист.

Таким чином, рішення суду ухвалено згідно з нормами кримінального процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, з наведенням в ухвалі належних і достатніх мотивів та підстав.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 404,405,407 КПК України, судова колегія,

у х в а л и л а:

Ухвалу Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 грудня 2014 року, якою обвинувальний акт у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_7 , повернутий прокурору Новомосковської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області як такий, що не відповідає вимогам КПК України, залишити без змін.

Апеляцію прокурора Новомосковської міжрайонної прокуратури ОСОБА_6 залишити без задоволення.

судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4