Справа № 1-121/11
№ провадження 1/2512/3948/11
ВИРОК

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2011 року Менський районний суд Чернігівської області

в складі:

головуючого судді - Чепурко В.О.

при секретарі - Мойсiєнко О.І.

за участю прокурора - Карапута А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Мена Чернігівської області кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки с. Феськівка Менського району Чернігівської області вул. Колгоспна , 16 , громадянки України , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заміжньої , раніш судимої :

1 липня 2009 року Менським районним судом Чернігівської області за ст. 129 ч.1 КК України до 5 місяців арешту ; 28 квітня 2011 р. Менським районним судом за ст. 185 ч. 1 КК України до 150 годин громадських робіт, звинуваченої у вчиненні злочину передбаченого ст. 389 ч. 2 КК України ,

В С Т А Н О В И В:

Підсудна ОСОБА_1 будучи засуджена 28.04.2011 року Менським районним судом за вчинення злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України до 150 годин громадських робіт, ознайомлена з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт та попереджена про кримінальну відповідальність за ухилення від відбування призначеного судом покарання, умисно ухилялася від відбування призначеного їй покарання. Відповідно до направлення Менського міжрайонного відділу КВІ від 20.05.2011 року ОСОБА_1 повинна була приступити до відпрацювання громадських робіт з 23.05.2011 року при Феськівській сільській раді Менського району. Згідно з табелем виходу на роботу, складеним Феськівською сільською радою, ОСОБА_1 відпрацювала по 4 години 23, 24, 25 і 26 травня 2011 року усього 16 годин з 28 годин, які передбачалися графіком.

Відповідно до повідомлень Феськівської сільської ради від 10 та 20 червня 2011 року з 1 по 17 червня 2011 року ОСОБА_1 для відпрацювання покарання , та на виклики до Менської КВІ 17, 20 та 25 червня 2011 року не зявилася. У подальшому ОСОБА_1 відпрацювала 11 і 13 липня 2011 року по 4 години та 14 липня 2011 року 3 години. З 15 липня 2011 року на відпрацювання не зявилася, а перебувала вдома в стані алкогольного спяніння, що підтверджується довідкою Феськівської сільської ради від 15 липня 2011 року. Станом на 16.07.2011 року невідбутий строк покарання становив 115 годин громадських робіт.

Таким чином, ОСОБА_1 допустила порушення ст. 40 КВК України , спільного наказу № 270/1560 від 19.12.2003 р. Державного департаменту України з виконання покарань та МВС України , яким затверджено «Інструкцію про порядок виконання покарань, не повязаних з позбавленням волі , та здійснення контролю щодо осіб , засуджених до таких покарань» , якими визначено , що ухиленням від відбування покарання вважається невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважної причини. Підсудна ОСОБА_1 на протязі травня липня 2011 р. допускала систематичний невихід на громадські роботи , не зявлялась на реєстрацію до Менського МВ кримінально-виконавчої інспекції, чим ухилялася від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_1 вину у скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України визнала повністю та показала , що вироком Менського районного суду від 28.03.2011 року її засуджено до 150 годин громадських робіт. 20.05.2011 року в Менській МВ кримінально виконавчої інспекції її ознайомлено з порядком відбування покарання у вигляді громадських робіт, а з 23.05.2011 року вона приступила до відбування покарання у вигляді громадських робіт при Феськівській сільській раді, де працювала на роботах по благоустрою дитячого садка. Для виконання робіт згідно встановленого графіку ходила не регулярно, оскільки через пожежу в будинку вона із чоловіком облаштовували нове житло. Обовязок регулярно ходити на громадські роботи їй було розяснено. З нею неодноразово проводилися бесіди представники КВІ та прокуратури. На день розгляду справи в суді вона відпрацювала повністю 150 годин громадських робіт.

Крім визнання вини підсудною ОСОБА_1, її вина в скоєному злочині підтверджується показаннями свідків.

Свідок ОСОБА_2 показав , що 17.05.2011 року до Менського МВ КВІ викликано засуджену ОСОБА_1, для поставлення на облік по виконанню громадських робіт. 20.05.2011 року її було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт та цього ж дня видано направлення до Феськівської сільської ради для відпрацювання 150 годин громадських робіт. Вона повинна була приступити до відпрацювання громадських робіт з 23.05.2011 року. Відповідно до табелю у травні 2011 р. ОСОБА_1 відпрацювала лише 16 годин з належних 28 годин. 01.06.2011 року з ОСОБА_1 проведено профілактичну бесіду і попереджено про недопущення порушень умов відбування покарання. У червні 2011 р. ОСОБА_1 не вийшла на відпрацювання громадських робіт , не зявлялася на виклики до КВІ 17.06.2011 року , 25.06.2011 року. 04.07.2011 року її було примусово доставлено та проведено бесіду. Під час перевірки виконання громадських робіт 07.07.2011 року її знову не було на громадських роботах, про що складено відповідний акт. Після порушення прокурором району відносно ОСОБА_1 кримінальної справи за ст. 389 ч. 2 КК України на протязі серпня вересня 2011 р. вона повністю відпрацювала 150 годин громадських робіт і 09.09. 2011 р. знята з обліку в КВІ.

Із перевірених в судовому засіданні показань свідка ОСОБА_3 встановлено, що при Феськівській сільській раді відповідно до направлення Менської КВІ від 20.05.2011 року ОСОБА_1 з 23.05.2011 року відбувала покарання у вигляді громадських робіт, до яких її засуджено Менським районним судом. На відпрацювання громадських робіт ОСОБА_1 зявляється не регулярно. Такі свої дії пояснює тим, що доглядає за чоловіком, інколи посилається на те, що у неї згорів будинок і тепер вони мають облаштовувати новий. Розпорядженням Феськівської сільської ради №05 від 23.05.2011 року ОСОБА_1 було встановлено, що виконання громадських робіт проводитиметься на території Феськівської сільської ради. Контроль та перевірку виконання громадських робіт сільська рада залишила за собою. Безпосередньо роботи засуджена виконувала на території дитячого садка. 23, 24, 25, 26 травня 2011 р. ОСОБА_1 відпрацювала встановлені їй 4 години на день. У червні на роботи не прийшла жодного дня. Не вихід для відпрацювання громадських робіт пояснила тим, що сапала городи. У липні відпрацювала по 4 години 4, 5, 11, 13, 19, 20, 21, 25, а 14 липня відпрацювала 3 години. З 15 липня на відпрацювання не зявилася. Було встановлено, що ОСОБА_1 14 липня перебувала в стані алкогольного спяніння. У серпні не зявилася роботи 01, 08 числа, а 9 числа відпрацювала 2 години. 2, 3, 4, 5, 10, 11, 12, 15 відпрацювала по 4 години. Роботу ОСОБА_1 виконувала добре , єдиний недолік, що часто без поважних причин не приходила на відпрацювання громадських робіт без поважних причин (а. с. 52).

Вина підсудної ОСОБА_1 підтверджується іншими доказами , дослідженими в судовому засіданні:

- поданням заступника начальника Менського МВ КВІ ОСОБА_2, що ОСОБА_1 ухиляється від відбування покарання у вигляді громадських робіт, на зауваження, профілактичні бесіди не реагує (а. с. 8);

- обліковою карткою №7-2011 р., де зазначено, що ОСОБА_1 у травні не відпрацьовано 12 годин, а у червні 80 (а. с.11);

- табелем та графіками виходу на роботу в травні та червні, де зазначено, що ОСОБА_1 у травні не відпрацьовано 12 годин, а у червні 80 годин.

Аналіз досліджених в судовому засіданні доказів в їх сукупності дають підстави суду зробити висновок, що вина підсудної ОСОБА_1 в ухиленні від відбування покарання у вигляді громадських робіт доведено. Її дії органом досудового слідства правильно кваліфіковані за ст. 389 ч.2 КК України і суд кваліфікує її дії за цією нормою закону.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання підсудній, суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчиненого нею злочину, особу винної і обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність.

При призначенні покарання підсудній ОСОБА_1 , суд враховує, що раніше вона неодноразово притягувалася до кримінальної та адміністративної відповідальності, що характеризує її особистість, в скоєнні злочину кається, за місцем проживання характеризується посередньо, злочин скоїла під час відбування покарання, на утриманні має інваліда чоловіка , на 09.09.2011 р. повністю відбула 150 годин громадських робіт , а тому суд вважає, що її виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства і міру покарання слід призначити у вигляді арешту. Дана міра покарання буде достатньою та ефективною для її виправлення та попередження скоєння нових злочинів.

Речові докази , судові витрати по справі відсутні.

На підставі викладеного , керуючись ст. 323-324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ст. 389 ч. 2 КК України і призначити покарання 1 ( один ) місяць арешту.

Міру запобіжного заходу засудженій ОСОБА_1 підписку про невиїзд залишити без змін, до набрання вироком законної сили.

Вирок суду може бути оскаржений на протязі 15 днів до Чернігівського апеляційного суду .

Головуючий суддя:ОСОБА_4