АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/778/15 Справа № 209/3104/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 травня 2015 року м. Дніпропетровськ

21 травня 2015 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря: ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

потерпілої: ОСОБА_7 ,
представника потерпілої: адвоката ОСОБА_8 ,
обвинуваченої: ОСОБА_9 ,
розглянула у відкритому судовому засіданні у м.Дніпропетровську апеляцію потерпілої ОСОБА_7 на вирок Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 лютого 2015 року.

Цим вироком:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, раніше не судима,

засуджена: - за ч.2 ст.125 КК України до штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) грн..

Відповідно до ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_9 звільнена від відбування призначеного їй покарання.

Цим же вироком з ОСОБА_9 стягнуто на користь потерпілої ОСОБА_7 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 994,06 грн. та в рахунок відшкодування моральної шкоди 2000 грн..

Згідно вироку суду ОСОБА_9 визнано винною у скоєнні злочину за таких обставин.

28 червня 2013 року приблизно о 21.30 годині ОСОБА_9 прийшла на дачну ділянку АДРЕСА_1 , де знаходилась ОСОБА_7 .. Між ОСОБА_9 і ОСОБА_7 зав`язався словесний спір, в ході якого ОСОБА_9 з особистих неприязних відносин навмисно завдала ОСОБА_7 удар скляним келихом в область голови, причинив останній тілесні пошкодження у вигляді відкритої черепно-мозкової травми з раною та синцем на обличчі, яка супроводжувалась явищами струсу головного мозку; синець на тулубі та лівій гомілці, які відповідно до висновку експерта № 1102-Е від 25 жовтня 2013 року, являються легкими тілесними пошкодженнями, з короткочасним розладом здоров`я, як викликавши розлад здоров`я більше 6, але менше 21 дня.

В апеляції потерпіла ОСОБА_7 , не оскаржуючи фактичні обставини справи та правильність кваліфікацій дій обвинуваченої, просить вирок суду в частині вирішення її цивільного позову змінити, стягнути з ОСОБА_9 на її користь в рахунок відшкодування матеріальної шкоди 7 389,63 грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди 5 000 грн., а також витрати пов`язані з наданням їй юридичної допомоги 2 000 грн..

Заслухавши доповідь судді, потерпілу ОСОБА_7 та її представника адвоката ОСОБА_8 , які підтримали апеляцію, прокурора, який просив апеляцію потерпілої задовольнити частково, обвинувачену ОСОБА_9 , яка просила апеляцію потерпілої залишити без задоволення, перевіривши матеріали справи, вивчивши і проаналізувавши доводи, що містяться в апеляції, зіставивши їх з наявними в справі матеріалами, колегія суддів вважає, що апеляція потерпілої ОСОБА_7 підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про винність ОСОБА_9 у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку, відповідають фактичним обставинам справи, повністю ґрунтуються на розглянутих у судовому засіданні та наведених у вироку доказах, при цьому в апеляції потерпілою не оскаржуються.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження та вироку суду першої інстанції, органами досудового слідства та судом досліджені всі обставини, які могли мати значення для справи. Докази, зібрані по справі є допустимими, достатніми та достовірними.

Дії ОСОБА_9 вірно кваліфіковані судом: - за ч.2 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження, яке викликало короткочасний розлад здоров`я.

Між тим, доводи потерпілої ОСОБА_7 про збільшення сум, які підлягають стягненню з обвинуваченої ОСОБА_9 є такими, що заслуговують на увагу.
Так відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню в тому числі вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.
Згідно вимог ч.3 ст.347 КПК України, якщо у кримінальному провадженні пред`явлено цивільний позов, цивільний позивач або його представник чи законний представник, а в разі їх відсутності - головуючий оголошує короткий зміст позовної заяви, якщо учасники судового провадження не заявили клопотання про її оголошення в повному обсязі.

Як вбачається з положень ст.23 КПК України суд досліджує докази безпосередньо. Не можуть бути визнані доказами відомості, що містяться в документах, які не були предметом безпосереднього дослідження суду.
Відповідно до положень цих норм закону в судовому засіданні повинно бути оголошено зміст вищевказаних документів.

Цих вимог закону судом першої інстанції не додержано.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, зокрема технічного запису судового засідання, у порушення вимог ч.3 ст.347, ст.23 КПК України, потерпіла в судовому засіданні, без відтворення змісту, оголосила лише назву позовної заяви та свої вимоги, при цьому не навівши підстави для підтвердження розміру своїх позовних вимог.

Тобто суд першої інстанції цих доказів фактично не дослідив і оцінки їм з точки зору належності відомостей, які в них містяться, не дав, чим порушив передбачену ч.1 ст.23 КПК України загальну засаду кримінального провадження - безпосередність дослідження документів, що згідно частини другої цієї ж статті унеможливлює визнання доказами відомостей, які містяться в цих документах.

При цьому, не дивлячись на наявність у матеріалах кримінального провадження позовної заяви потерпілої ОСОБА_7 та доданих до них документів на підтвердження позовних вимог, суд першої інстанції, встановивши в судовому засіданні 08 липня 2014 року /а.п.93 т.2/, об`єм та порядок дослідження доказів, не зазначив у ньому про дослідження саме цивільного позову заявленого потерпілою, тим самим залишивши недослідженими обставини, з`ясування яких мало істотне значення для ухвалення законного, обґрунтованого та справедливого судового рішення в частині цивільного позову, допустивши неповноту судового розгляду та істотне порушення вимог кримінального процесуального закону, в тому числі вказаних вище загальних засад кримінального провадження.
Також, відповідно до ст.129 КПК України ухвалюючи обвинувальний вирок, суд, залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє цивільний позов повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Відповідно до вимог абзацу 7 п.2 ч.3 та абзацу 6 п.2 ч.4 ст.374 КПК України у мотивувальній та резолютивній частинах вироку зазначаються як підстави для задоволення цивільного позову та рішення про цивільній позов.
Тобто відповідно до вимог вказаних вище статей кримінального процесуального закону суд повинен навести у вироку мотиви прийнятого рішення про задоволення чи відхилення цивільного позову, або про покладення на засуджену обов`язку відшкодувати шкоду, зазначивши, якою дією чи бездіяльністю її заподіяно, якими доказами це підтверджується, а також навести відповідні розрахунки сум, які підлягають стягненню, вказавши матеріальний закон, на підставі якого вирішено цивільний позов.
В даному випадку суд першої інстанції, не дотримавшись вказаних вище вимог кримінального процесуального закону, не дослідивши докази на підтвердження обставин, які мають істотне значення для правильного вирішення справи в частині цивільного позову, не навівши обґрунтовані мотиви прийнятого рішення, не пославшись на матеріальний закон, на підставі якого він дійшов такого висновку, стягнув з обвинуваченої ОСОБА_9 на користь потерпілої ОСОБА_7 зазначені у вироку суми.
Таким чином, за наведених вище обставин, висновок суду відносно ОСОБА_9 в частині вирішення цивільного позову є передчасним, зробленим без повного, всебічного, об`єктивного дослідження та аналізу наявних у кримінальному провадженні доказів, а тому не може визнаватися законним та обґрунтованим.
Враховуючи вищезазначене, а також те, що суд апеляційної інстанції, відповідно до вимог ч.3 ст.404 КПК України, зобов`язаний повторно дослідити обставини, встановлені під час кримінального провадження та докази, які не досліджувалися судом першої інстанції лише за клопотанням учасників судового провадження, жодна зі сторін в суді апеляційної інстанції клопотання про дослідження обставин та доказів в частині цивільного позову не заявила, не ставила питання про це потерпіла у своїй апеляційній скарзі, відповідно ж до п.19 ч.1 ст.7 КПК України, ч.1, ч.3 ст.26 КПК України сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачений цим Кодексом, а суд у кримінальному провадженні вирішує лише ті питання, які винесені на його розгляд сторонами та віднесені до його повноважень цим Кодексом, колегія суддів в даному випадку позбавлена можливості винесення кінцевого рішення по справі в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 ..
Відповідно до вимог ч.6 ст.9 КПК України, у випадках, коли положення цього Кодексу не регулюють або неоднозначно регулюють питання кримінального провадження, застосовуються загальні засади кримінального провадження, визначені частиною першою ст.7 цього Кодексу.
Приймаючи до уваги той факт, що діючим КПК України, з одного боку, чітко визначені повноваження суду апеляційної інстанції, до яких не входить дослідження обставини, встановлених під час кримінального провадження та доказів, які не досліджувалися судом першої інстанції - без клопотання учасників судового провадження, оскільки останнє покладено кримінальним процесуальним законом саме на суд першої інстанції, який цих вимог не дотримався, з другого боку в перелік підстав, для призначення нового розгляду в суді першої інстанції, передбачених ст.415 КПК України, не входять неповнота судового розгляду, невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи та істотні порушення кримінального процесуального закону передбачені п.3 ч.1 ст.91 КПК України, ст.129 КПК України, ч.1 ст.358 КПК України, абзацу 7 п.2 ч.3 та абзацу 6 п.2 ч.4 ст.374 КПК України, які в даному випадку були допущені судом першої інстанції, виходячи з наведених вище загальних засад кримінального провадження, а також з вимог п.15, п.16 ч.1 ст.7 КПК України, ч.6 ст.22 КПК України та ст.23 КПК України, вирок суду першої інстанції в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції у порядку цивільного судочинства.
При новому розгляді суду першої інстанції, з дотриманням вимог діючого законодавства слід дослідити у повному обсязі докази, які стосуються цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 , з урахуванням всіх обставин, з дотримання прав учасників судового провадження ухвалити законне, обґрунтоване та справедливе рішення по справі в частині цивільного позову, заявленого потерпілою.
Керуючись ст.ст. 404,405,407,409,412,418,419 КПК України, колегія суддів, -

Ухвалила:
Апеляцію потерпілої ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Дніпровського районного суду м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 09 лютого 2015 року у відношенні ОСОБА_9 в частині вирішення цивільного позову потерпілої ОСОБА_7 скасувати та призначити новий судовий розгляду в порядку цивільного судочинства в тому ж суді першої інстанції в іншому складі суду.

В іншій частині вирок суду залишити без зміни.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4