Справа № 1- 123
В И Р О К

Іменем України

25 лютого 2010 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Шевчука М.П.

при секретарі Заковоротній Т.І.

з участю : прокурора Костенко Р.А.

потерпілої ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари кримінальну справу

по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2,

українця громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3,

одруженого на утриманні має двоє неповнолітніх дітей 1994 та 1999

років народження, працюючого ПП „ Вторрезервів „ шихтовик

кольорових металів, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_4 буд.

№ 11 кв.13 Київської області, раніше не судимого.

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 164 ч. 1 КК України .,

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_2 вчинив, злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей, за таких обставин.

В період з 01 липня 2007 року по 01 вересня 2009 року підсудний ОСОБА_2 умисно злісно ухилився від сплати аліментів на користь ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5. Так як, відповідно рішення Бориспільського районного суду Київської області № 2-278 від 24.04.1998 року, підсудний зобовязаний сплачувати аліменти у розмірі ? частини всіх заробітку (доходів), щомісячно, на утримання свого сина з 15.04.1998 року та до його повноліття. У період з початку 2007 року по червень 2009 року, підсудний ОСОБА_2 не працював, у Броварському базовому міськрайцентрі зайнятості зареєстрований не був. З 22.06.2009 року по даний час, підсудний ОСОБА_2 офіційно працює на ПП „Вторезервів шихтувальником кольорових металів отримує там заробітну плату, однак злісно ухиляється від сплати заборгованості по невиплаті аліментів . За період 01.07. 2007 року по вересень 2009 року, борг підсудного ОСОБА_2 по сплаті аліментів на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_5, становить 31 652 гривні 95 копійки. В результаті злісного ухиляння від сплати аліментів, підсудний ОСОБА_2 допустив заборгованість, на загальну суму 31 652 гривні 95 копійки.

Органом досудового слідства, підсудному ОСОБА_6 предявлено обвинувачення відповідно до ст.164 ч.1 КК України.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину пред'явленому обвинуваченні в злісному ухиленні від сплати аліментів на утримання дитини, повністю визнав та розкаявся в скоєному, факт та обставини злочину підтвердив. Показав, що дійсно від шлюбу з ОСОБА_4 має сина ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_5. В 1997 році шлюб було розірвано, він став проживати окремо, йому відомо, що є рішення суду, відповідно до якого він повинен сплачувати аліменти на утримання сина. Деякий час, коли була робота та він отримував заробітну плату, то він аліменти сплачував, останній раз це було в 2003 році, після цього не було роботи і у нього виникла заборгованість по аліментах на утримання сина. Скоєне пояснює його безвідповідальністю та неприязними стосунками з колишньою дружиною, тому що вона відмовляється з ним спілкуватися по телефону стосовно заборгованості та щиро розкаюється. Просить не позбавляти його волі та надати можливість відшкодувати не виплачені аліменти, так як має на даний час нормальну роботу, при наявності коштів, він погасить заборгованість.

Підсудний ОСОБА_2 та інші учасники судового процесу не заперечують проти того, щоб обмежитись в дослідженні доказів його допитом, оскільки він вину визнає і не заперечує факт скоєння ним злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини, їм зрозуміло , що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи та розмір цивільного позову у апеляційному порядку , тобто зміст ст. 299 КПК України їм зрозумілий.

За таких обставин, суд відповідно до ст.ст.299, 301-1 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудного ОСОБА_2 за виключенням дослідження документів, що характеризують його особу і визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в сукупності суд приходить до висновку, що винність підсудного ОСОБА_2 у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) , доведена повністю і він повинен нести кримінальну відповідальність за вчинене.

Дії підсудного ОСОБА_2 суд кваліфікує за ч.1 ст.164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей (аліментів) .

Обираючи підсудному покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого злочину, особу підсудного, та обставини, що помякшують та обтяжують покарання.

Обставини, що помякшують покарання стосовно підсудного ОСОБА_2 суд визнає як: визнання вини та щире каяння в скоєному, вперше притягується до кримінальної відповідальності.

Обставин, що обтяжують покарання стосовно підсудного ОСОБА_2 в судовому засіданні не встановлено.

Призначаючи вид і міру покарання, суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, дані про особу підсудного ОСОБА_2 що він задовільно характеризується за місцем проживання та позитивно за місцем роботи, визнав свою вину та розкаявся, вперше притягується до кримінальної відповідальності, суд приходить до висновку про можливість його виправлення та перевиховання без ізоляції від суспільства, тобто без реального відбування покарання і призначає йому покарання у відповідності з санкцією ст. 164 ч.1 КК України вигляді обмеження волі, на підставі ст.75 КК України, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням, з покладенням на нього зобов'язати передбачених ст.76 КК України.

Саме таке покарання, на думку суду, буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов по справі що був заявлений на досудовому слідстві потерпілою ОСОБА_1, на суму 32 467 гривні 95 копійки, то в судовому засіданні потерпіла, відмовилась від заявленого позову в звязку з його невідповідністю нормам законодавства, відмова була судом прийнята так як сума заборгованості по аліментах, не може вважатися матеріальною шкодою .

Судових витрат не має.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324,331,332 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_2, визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України (в ред. 2001 року) і призначити йому за цією статтею покарання у виді обмеження волі на строк - 1 (один) рік шість місяців.

Звільнити засудженого ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання на підставі ст. 75 КК України, з випробуванням, встановивши іспитовий строк терміном в - 2 (два) роки, в період якого відповідно до ст.76 КК України зобов'язати його повідомляти органи кримінально-виконавчої системи, про зміну місця проживання, роботи, періодично з'являтися для реєстрації в ці органи .

До набрання вироком законної чинності, міру запобіжного заходу стосовно засудженого ОСОБА_2 вибрати - підписку про невиїзд, з постійного місця проживання.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, у зв'язку із тим, що вони ніким не оспорювалися - не може бути оскаржений учасниками судового розгляду.

В іншій частині, вирок суду першої інстанції може бути оскаржено протягом 15-ти діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Київської області, шляхом подачі апеляції до Броварського міськрайонного суду, а також шляхом подачі касаційної скарги чи касаційного подання протягом 6-ти місяців з моменту набрання вироком суду законної сили, безпосередньо до Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України.

Суддя М.П.Шевчук