Справа №463/2110/15-к
Провадження №1-кп/463/190/15
УХВАЛА
підготовчого судового засідання
04 червня 2015 р. Личаківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судових засідань ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 .
захисника ОСОБА_5
потерпілої ОСОБА_6
розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Львові обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Львова, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, -

встановив:
05 травня 2015 року в провадження Личаківського районного суду м.Львова поступив обвинувальний акт відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, відомості про яке внесені в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001220 від 27.04.2015р.

В підготовчому судовому засіданні захисник ОСОБА_4 ОСОБА_5 заявила клопотання про повернення обвинувального акта прокурору, оскільки такий не відповідає вимогам ст.291 КПК України. Зокрема, в обвинувальному акті вказані усі колишні судимості обвинуваченого, відсутні анкетні дані потерпілої, вказано, що ОСОБА_4 своїми навмисними діями, що виразилось у відкритому викраденні чужого майна, вчиненому повторно, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, що на думку захисника порушує принцип презумпції невинуватості, закріплений п.2 ст.6 Європейської Конвенції з прав людини. Крім цього в обвинувальному акті чітко не вказано розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Обвинувачений підтримав клопотання захисника та просив таке задовольнити.

Прокурор проти задоволення клопотання заперечив, зазначив, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України.

Потерпіла підтримала думку прокурора.

Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, суд встановив наступне.

Відповідно до п.п.3, 5 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти, зокрема, такі рішення: повернути обвинувальний акт, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру прокурору, якщо вони не відповідають вимогам цього Кодексу; призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Підставою для повернення обвинувального акта прокурора є їх невідповідність вимогам КПК України.

Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування. Обвинувальний акт повинен відповідати вимогам, передбаченим у статті 291 цього Кодексу.

Як вбачається з вимог ч.ч.1-3 ст.291 КПК України обвинувальний акт складається слідчим, після чого затверджується прокурором. Обвинувальний акт може бути складений прокурором, зокрема якщо він не погодиться з обвинувальним актом, що був складений слідчим. Обвинувальний акт має містити такі відомості: 1) найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; 2) анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 3) анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); 4) прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; 5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; 6) обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; 7) розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; 7-1) підстави застосування заходів кримінально-правового характеру щодо юридичної особи, які прокурор вважає встановленими; 8) розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); 9) дату та місце його складення та затвердження. Обвинувальний акт підписується слідчим та прокурором, який його затвердив, або лише прокурором, якщо він склав його самостійно.

Як вбачається з обвинувального акта, такий відповідає вищевказаним вимогам, а тому суд приходить до висновку, що підстави для його повернення прокурору відсутні.

Зазначення в обвинувальному акті судимостей обвинуваченого не може бути підставою для повернення такого, оскільки ст.291 КПК України не містить заборони на зазначення таких даних, а такі відомості будуть досліджуватися судом на предмет допустимості у відповідності до ст.ст.88, 89 КПК України при прийнятті рішення у кримінальному провадженні.

Судом також не беруться до уваги посилання захисника з приводу невідповідності обвинувального акта вимогам п.3 ч.1 ст.291 КПК України, оскільки в такому містяться прізвище ім`я, по батькові, дата народження та місце проживання потерпілої.

Крім цього, суд вважає безпідставними посилання захисника, як на підставу для повернення обвинувального акта прокурору ту обставину, що в ньому вказано, що ОСОБА_4 своїми навмисними діями, що виразилось у відкритому викраденні чужого майна, вчиненому повторно, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, що на думку захисника порушує принцип презумпції невинуватості, закріплений ст.17 КПК України та суперечить практиці Європейського суду з прав людини, оскільки наведені у клопотанні захисника рішення Європейського суду з прав людини стосуються заборони формування передчасної позиції суду в якій би відображалася думка про те, що особа, обвинувачена у вчиненні злочину, є винуватою ще до того, коли її вина буде доведена відповідно до закону, а також висловлювання інших посадових осіб, якщо такі твердження спонукають громадськість повірити у винуватість обвинуваченої особи та впливають на оцінку фактів даної справи компетентним судом, разом з тим відомості зазначені прокурором в обвинувальному акті не є доступними громадськості, тому не можуть спонукати громадськість повірити у винуватість обвинуваченої особи. Разом з тим, зазначення в обвинувальному акті, що ОСОБА_4 своїми навмисними діями, що виразилось у відкритому викраденні чужого майна, вчиненому повторно, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.186 КК України, є лише викладом фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правовою кваліфікацією кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулюванням обвинувачення, що відповідає вимогам до обвинувального акта, встановленим п.5 ч.2 ст.291 КПК України.

Всі обставини, встановлені під час кримінального провадження будуть перевірятися доказами головуючим в процесі розгляду справи, зокрема і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що клопотання захисника про повернення обвинувального акта задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.291, 314 КПК України суд, -

ухвалив:
в задоволенні клопотання захисника обвинуваченого ОСОБА_4 про повернення обвинувального акта прокурору відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1