Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1955/15-к
Провадження №: 1-кп/332/199/15
Вирок
Іменем України
02 червня 2015 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2 ,
за участю прокурора - ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Прудентова Приазовського району Запорізької області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше судимого:
- 15.05.2003 року Мелітопольським міським судом Запорізької області за ч.3 ст.185,304,70 КК України до 3 років позбавлення волі частково приєднано покарання за вироком Приазовського районного суду Запорізької області від 25.04.2002 року і остаточне покарання призначено у вигляді 4 років позбавлення волі, звільнився 25.04.2006 року на підставі постанови Оріхівського районного суду Запорізької області від 18.04.2006 року умовно-достроково на рік 27 днів;
- 19.12.2006 року Мелітопольским міським судом Запорізької області за ч.2 ст.186 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився11.01.2011 року по відбуттю строк покарання;
- 20.01.2014 року Заводським районним судом м.Запоріжжя за ст..185 ч.3, 15 ч.2 КК
України до 3 років позбавлення волі з випробувальним строком 1 рік
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Імішлі Азейбарджан, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_3 , раніше судимого:
- 31.01.1997 року Жовтневим районним судом м.Запоріжжя за ст..140 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився 24.04.1999 року по відбуттю строку покарання;
- 01.03.2005 року Вільнянським районним судом Запорізької області за ст..213 ч.1, 309 ч.1,70 КК України до 3 років позбавлення волі з випробувальним строком 2 роки, перегляд вироку: 28.09.2006 року Вільнянським районним судом Запорізької області, випробувальний строк скасовано і направлено в місця позбавлення волі, звільнився 25.09.2009 року по відбуттю строку покарання;
- 03.01.2012 року Заводським районним судом м.Запоріжжя за ст..263 ч.1, 190 ч.1, 70 КК України до 2 років позбавлення волі з випробувальним строком на 1 рік;
- 10.04.2012 року Заводським районним судом м.Запоріжжя за ст..185 ч.3, 70 ч.4 КК
України до 3 років 6 місяців позбавлення волі з випробувальним строком на 2 роки,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України,
08.04.2015 року приблизно о 22-00 годині, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , будучи особою, що раніше скоїла умисний корисливий злочин, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисних мотивів,за попередньою змовою між собою, знаходячись біля будинку № 4 по вул.. Глазунова в м.Запоріжжі за допомогою лому підняли металеву кришку від підвального приміщення, після чого взявши її разом в обидві руки шляхом вільного доступу намагалися викрасти Вартість викраденої металевої кришки. Що належить ОСОБА_8 згідно висновку експерта № 875 від 14.4.2015 року становить 406,12 грн.
Однак, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , виконавши усі дії, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, не змогли його закінчити з причин, які не залежали від їх волі, через те, що були зупинені співробітниками міліції.
Своїми діями ОСОБА_6 та ОСОБА_7 намагалися спричинити ОСОБА_8 матеріальну шкоду на вищезазначену суму.
Допитані у судовому засіданні ОСОБА_6 та ОСОБА_7 свою провину у пред`явленому обвинувачені визнали повністю, щиро покаялися, підтвердили обставини вчинення злочину, викладених вище.
Потерпіла у судове засідання не з`явилася, але надала до суду письмову заяву, в якій просить розглянути справ без її участі, її цивільний позов задовольнити та призначити обвинуваченому не суворе покарання.
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі.
За таких обставин суд вважає доведеним пред`явлене обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 та кваліфікує дії останніх за ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України, як замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні обвинуваченим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання, суд враховує:
- ступінь тяжкості вчиненого злочину, який у відповідності до ст.12 КК України є злочинам середньої тяжкості;
- дані про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , який за місцем мешкання характеризується задовільно, не перебуває на обліку в наркодиспансері та психоневрологічному диспансері;
- дані про особу обвинуваченого ОСОБА_7 , який за місцем мешкання характеризується задовільно, не перебуває на обліку в наркодиспансері та психоневрологічному диспансері;
- обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд визнає їх щире каяття ;
- обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , суд визнає рецидив злочину.
З урахуванням того, що злочин по даній справі ОСОБА_7 вчинив до
винесення вироку Заводським районним судом м. Запоріжжя судом 29.04.2015 року, за яким його засуджено до 2 років позбавлення волі з випробувальним строком 1 рік, суд призначає остаточне покарання ОСОБА_7 за сукупністю злочинів за правилами ч.4 ст.70 КК України, зараховуючи частково покарання за попереднім вироком.
З урахуванням вищезазначеного, суд приходить до висновку відносно допустимості та доцільності призначення покарання ОСОБА_6 та ОСОБА_7 в межах санкції інкримінованої статті обвинувачення, з метою їх виправлення з випробувальним строком в силу ст.75 КК України.
Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 349, 369, 373, 374, 376 КПК України, суд, -
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробувальним строком на 1 рік, з покладенням на підставі ст. 76 п. 2,3,4 КК України обов`язку: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання, роботи, та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України та призначить йому покарання у вигляді 2 років 6 місяців позбавлення волі.
На підставі ч.4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Заводського районного суду м. Запоріжжя від 29.04.2015 року, остаточне покарання за сукупністю злочинів призначити ОСОБА_7 у вигляді 3 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробувальним строком на 2 роки, з покладенням на підставі ст. 76 п. 2,3,4 КК України обов`язку: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання, роботи, та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Речові докази: металеву кришку, яка передана на відповідальне зберігання ОСОБА_8 , залишити у користуванні останньої; металевий лом, який передано на відповідальне зберігання до камери схову Заводського РВ ЗМУК ЗКУМВС України в Запорізькій області знищити.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Заводський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1