Справа № 1-1011/11
№ 1/0427/131/2012
В И Р О К

іменем України

13.12.2012 року Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого Лили В.М.,

секретаря Петренко О.А.,

за участю

прокурора Заніна П.О.,

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Новомосковського
міськрайонного суду кримінальну
справу за обвинуваченням

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Перещепино, Новомосковського району,
Дніпропетровської області, українця,
громадянина України, маючого неповну
середню освіту, не одруженого, не
працюючого, проживаючого АДРЕСА_1,
судимого:

- 08.06.2010р. Новомосковським
міськрайонним судом Дніпропетровської
області за ч.3 ст.185, 104 КК України до 3
років позбавлення волі, на підставі
ст.75 КК України з випробування на 2
роки,

в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.
185 КК України, -

в с т а н о в и в:

17 січня 2011 року близько 15-00 год. ОСОБА_2,
за попередньою змовою з ОСОБА_3,
(матеріали справи відносно кого
виділені) достовірно знаючи, що їх дії
ніким не буду помічені, підійшли до
сараю розташованого на території
домоволодіння будинку АДРЕСА_2, що
належить ОСОБА_4 де діючи умисно, з
корисливих мотивів, таємно викрали 15
метрів кабелю, після чого з викраденим
з місця скоєння злочину зникли,
розпорядившись ним на свій розсуд,
заподіявши потерпілому ОСОБА_4 збитків
на суму 150грн.

Допитаний в судовому засіданні
підсудний ОСОБА_2 винним себе визнав
повністю, від дачі детальних показань
відмовився, підтвердив усі обставини,
викладені в обвинувальному висновку, в
даний час все усвідомив, був час
подумати, у вчиненому розкаюється,
збитки відшкодував.

Суд вважає вину підсудного ОСОБА_2
у вчиненні ним злочину встановленою і
доведеною, що ним визнається і не
оспорюється і розглянувши кримінальну
справу згідно вимог ст. 299 КПК України
вважає, що дії підсудного ОСОБА_2
підлягають кваліфікації за ч. 2 ст. 185 КК
України, тобто таємне викрадення
чужого майна (крадіжка), скоєна
повторно за попередньою змовою групою
осіб.

При призначенні виду та розміру
покарання підсудному ОСОБА_2 суд,
керується ст. 65 КК України, враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
сукупність усіх обставин у справі, дані
про особу підсудної. Суд визнає
пом'якшувальною покарання обставиною
щире розкаяння підсудного у вчиненому
злочині, добровільне відшкодування
шкоди (а.с.18), скоєння злочину в
неповнолітньому віці (а.с.49), обтяжуючих
покарання обставин не встановлено.

Тому, суд, вважає за можливе
призначити покарання в вигляді штрафу,
розмірного ступеня тяжкості вчиненого
злочину. Призначаючи покарання як кару
суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України
суд, враховує, що призначення покарання
у вигляді штрафу

буде достатнім для виправлення
засудженого і запобігання ним нових
злочинів. Крім того, суд, знаходить
підстави для застосування ст. 69 КК
України та призначення покарання нижче
нижчої межі з тих підстав, що підсудний
ОСОБА_2, на досудовому слідстві і суді
проявив дійове каяття і такі обставини
вказують на щиросерде розкаяння
підсудного.

Вирішуючи долю речових доказах, суд
вважає, що залишити їх за належністю
потерпілому ОСОБА_4 (а.с.18)

На підставі викладеного, враховуючи
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу винних і всі обставини у справі,
керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України 1960
року, суд, -

з а
с у д и в:

визнати винним ОСОБА_2 та призначити
покарання за ч. 2 ст. 185 КК України із
застосуванням ст. 69 КК України штраф 1000
грн. на користь держави.

Міру запобіжного заходу
засудженому ОСОБА_2 скасувати.

Вирішуючи долю речових доказах,
суд вважає, що їх залишити за
належністю потерпілому ОСОБА_4

Вирок може бути оскаржений в
апеляційний суд Дніпропетровської обл.
протягом п'ятнадцяти діб з дня
проголошення.

Суддя
Лила В.М.