Справа № 1-20/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 травня 2007 року м.
Івано-Франківськ.

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області складі:

головуючого судді Струтинського
P.P.,

секретаря Бардюк
Л.В.,

з участю прокурора Каляндрук
А.В.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську кримінальну справу по
обвинуваченню :

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 р. народження, уродженця та жителя АДРЕСА_1, з середньою освітою, не працюючого, одруженого, українця, громадянина
України, не судимого, у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 1 КК України,
-

встановив:

Підсудний ОСОБА_1 вчинив таємне викрадення чужого майна.

Вказаний злочин підсудний вчинив при наступних обставинах:

В кінці липня 2006 року приблизно о 15 год. підсудний ОСОБА_1
перебував в АДРЕСА_2, де розшукував свого знайомого на ім'я ОСОБА_2. Досконало
не знаючи про місце проживання останнього, підсудний зайшов на територію
подвір'я будинковолодіння АДРЕСА_3, належного на праві власності потерпілому
ОСОБА_3, та підійшов до житлового будинку. Смикнувши за ручку замка вхідних дверей
помешкання та виявивши, що вони відчинені, підсудний через них проник до його
середини. Тут підсудний переконавшись у відсутності мешканців житла та інших
очевидців, вирішив вчинити крадіжку їхнього майна. Реалізуючи свій злочинний
задум ОСОБА_1 зайшов у столову кімнату і виявивши на холодильнику у склянній
попільничці чоловічу золоту каблучку з каменем білого кольору вартістю 2000
грн. та золоте обручальне кільце вартістю 900 грн. викрав їх, після чого з місця
події скрився. В подальшому, викрадені золоте обручальне кільце та каблучку,
підсудний видавши за власні реалізував перебуваючим в омані жителям м.
Тисмениця - ОСОБА_4 за 55 грн. та ОСОБА_5 відповідно за 60 грн. та пляшку
горілки, тобто розпорядився викраденим на власний розсуд. Отримані від
реалізації викраденого майна кошти підсудний використав на придбання продуктів
харчування та алкогольних напоїв. Внаслідок неправомірних дій підсудного
потерпілому ОСОБА_3 були заподіяні матеріальні збитки на загальну суму 2900
грн.

2

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 свою вину у вчиненні пред'явленого йому в
обвинуваченні злочину визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся і дав суду
показання про те, що дійсно наприкінці липня 2006 р. приблизно о 15 год. викрав з житлового будинку потерпілого ОСОБА_3, який розташований в
АДРЕСА_3, золоті вироби, а саме золоту каблучку з каменем білого кольору та
золоте обручальне кільце. У вказаний будинок він зайшов з метою відшукати свого
товариша на ім'я ОСОБА_2, який обіцяв його працевлаштувати, а тому умислу на
вчинення крадіжки поєднаної з проникненням в житло в нього не було. Підсудний
просить суд суворо його не карати та при призначенні покарання врахувати, що
вищезазначені неправомірні діяння були скоєні ним внаслідок скрутного
матеріального становища його сім'ї, а також і те, що всі заподіяні ним
потерпілому збитки відшкодовані в повному обсязі.

Дослідження фактичних обставин справи було обмежено лише допитом
підсудного.

Крім повного визнання вини підсудним ОСОБА_1, його вина доведена зібраними
по справі під час досудового слідства доказами, які підсудний не оспорює і
вважає їх дослідження в судовому засіданні недоцільним.

Таким чином, даючи оцінку зібраним по справі доказам в їх сукупності, суд
вважає, що дії підсудного ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ст. 185 ч. 1 КК
України, так як він вчинив таємне викрадення чужого майна.

Вирішуючи питання про призначення покарання, суд враховує характер і
ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного та обставини
справи, що пом'якшують і обтяжують його відповідальність.

Обтяжуючі відповідальність підсудного обставини відсутні.

До пом'якшуючих обставин суд відносить те, що підсудний в скоєному щиро
розкаявся, заподіяні злочином збитки відшкодував в повному обсязі в добровільному
порядку.

Окрім того, вирішуючи питання про призначення покарання суд враховує і
думку потерпілого, щодо не суворості призначуваного підсудному покарання, не
пов'язаного з позбавленням волі.

З врахуванням всіх вище перелічених обставин, суд вважає, що виправлення та
перевиховання підсудного можливе без ізоляції його від суспільства, а тому
призначаючи покарання у вигляді позбавлення волі, суд застосовує щодо
підсудного норми ст. 75 КК України з встановленням іспитового строку та
покладенням обов'язків передбачених ст. 76 КК України.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 323,324 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним за ст. 185 ч. 1 КК України та призначити йому
покарання : три роки позбавлення волі.

2

На підставі ст. 75 КК України засудженого
ОСОБА_1 від відбування призначеного судом покарання звільнити з випробуванням,
встановивши іспитовий строк тривалістю два роки.

На підставі ст. 76 КК України, покласти на засудженого ОСОБА_1 обов'язок
публічно попросити пробачення у потерпілого ОСОБА_3, не виїзджати за межі
України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої
системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи, навчання, періодично з'являтися для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо засудженого ОСОБА_1
змінити з тримання під вартою на підписку про невиїзд, , для чого підсудного
звільнити з під варти із залу суду негайно.

Вирок може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду на
протязі п'ятнадцяти діб - з моменту його проголошення, шляхом подачі апеляції
чи апеляційного подання через Тисменицький районний суд.