05.01.2012 Справа №
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 січня 2012 року Ірпінський міський суд
Київської області у складі:

головуючого
Кафтанова В.В.,

при секретарі
Черняк Н.А.,

з участю прокурора
Круль Н.Л.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Ірпені кримінальну
справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва,
українця, громадянина України, освіта
середня, не одруженого, не працюючого,
не військовозобов'язаного, проживає:
АДРЕСА_1, інваліда 3 -групи, судимого
04.02.1980 р. Жовтневим районним судом м.
Києва за ст. 206 ч.2, 25 КК України (в
редакції 1960 р.) до 3 років позбавлення
волі умовно; 14.03.1986 р. Жовтневим
районним судом м. Києва за ст. 188-1 ч.2 КК
України (в редакції 1960 р.) до 3 років
позбавлення волі; 12.01.1996 р. Київським
міським судом за ст. ст. 94,93 п. «Ж.,З», 145
ч.2, 194 ч.1, 42 КК України (в редакції 1960 р.)
до 15 років позбавлення волі, Ухвалою ВС
України від 04.04.1996 р. перекваліфіковано
ст. 194 ч.1 КК України на ст.194 ч.2 КК
України;

у вчиненні злочину передбаченого
ст. 15 ч.3, ст. 185 ч. 2 КК України ,-

встановив:

26 червня 2011 року близько 15 год. 00 хв.
(точний час досудовим слідством не
встановлено), ОСОБА_1 зустрівшись з
ОСОБА_2, який перебував в стані
алкогольного сп'яніння, домовились про
викрадення металевого паркану з ЗОШ 1-3
ступенів № 2, що в м. Буча по вулиці
Шевченка, 14 Київської області. Діючи за
попередньою змовою, групою осіб, з
корисливих спонукань, маючи злочинний
умисел на таємне викрадення чужого
майна на свою користь, перебуваючи біля
території Бучанської ЗОШІ 1-3 ступенів
№ 2, яка розташована в м. Буча по вулиці
Шевченка, 14 Київської області, шляхом
вільного доступу таємно викрали одну
секцію металевого паркану розміром 14,4
метрів погонних вартістю 699,26 грн.
спричинивши матеріальну шкоду ЗОШ №2 в
м. Буча на вищевказану суму. Але свій
злочинний намір не закінчили з причин,
що не залежали від їхньої волі, так як
були затримані охоронником Бучанської
ЗОШ № 2.

Допитаний у судовому засіданні
підсудний ОСОБА_1 свою вину в скоєному
злочині визнав повністю, підтвердив
обставини скоєння ним злочину
викладені в обвинувальному висновку.
Показав, що він 26.06.2011 р. разом з ОСОБА_2
викрали частину паркану школи №2 в м.
Буча по вул. Шевченка та здали на пункт
прийому металобрухту отримавши за це 40
грн., після цього вони разом викрали
секції огорожі, але їх побачила сторож
школи та почала кричати. У вчиненому
підсудний щиро кається. Просить його
суворо не карати, стверджує, що більше
не стане на злочинний шлях, завдану
шкоду відшкодував повністю.

В зв'язку з тим, що підсудній
повністю визнав свою вину, не оспорює
докази зібрані по справі, відповідно до
ст. 299 КПК України інші докази по справі
суд не досліджує.

Органом досудового слідства дії
підсудного правильно кваліфіковано за
ч.3 ст. 15, ч.2 ст. 185 КК України, як умисні
протиправні дії, що виразились у
незакінченому замаху на таємному
викраденні чужого майна (крадіжка),
вчинене за попередньою змовою групою
осіб. Суд вважає таку кваліфікацію дій
підсудного вірною.

Обираючи міру покарання, суд враховує
характер і ступень суспільної
небезпечності скоєного, обставини, що
пом'якшують та обтяжують
відповідальність, особу підсудного та
те, що підсудний скоїв злочин середньої
тяжкості.

Як особа підсудний ОСОБА_1 за місцем
проживання характеризується
негативно, на обліку у лікаря психіатра
та нарколога не перебуває, раніше
судимий, скоїв злочин в період, коли
попередня судимість не знята та
непогашена в установленому законом
порядку, являється інвалідом 3 -ї групи.

Обставиною, що пом'якшує покарання
підсудного ОСОБА_1 суд знаходить щире
каяття в скоєнні злочину та активне
сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання
підсудного суд не вбачає.

Враховуючи викладене, суд
приходить до висновку, що виправлення
підсудного можливе без ізоляції від
суспільства, а тому можливо,
призначивши підсудному покарання у
вигляді позбавлення волі, звільнити
його від відбування покарання із
випробуванням та із наданням
іспитового строку. Суд вважає, що дане
покарання є необхідним та достатнім
для вправлення підсудного та
попередження скоєння ним нових
злочинів.

Речовими доказами суд розпоряджається
відповідно до ст. 81 КПК України, судові
витрати по справі відсутні. Запобіжний
захід підсудному суд залишає без змін
- підписка про невиїзд. Цивільний
позов по справі відсутній.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України
суд ,-

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
злочину передбаченого ст.15 ч.3, ст. 185 ч. 2
КК України та призначити йому
покарання по цій статті у вигляді 5 -и
(п'яти) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 від
відбування призначеного покарання
звільнити із випробуванням,
встановивши йому іспитовий строк
тривалістю в 3 (три) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов'язати
ОСОБА_1:

- не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання, роботи.

- періодично з'являтись до органів
кримінально-виконавчої системи для
реєстрації.

Речовий доказ по справі: частину
металевого паркану передану на
зберігання ОСОБА_3 - залишити їй.

До вступу вироку в законну силу
запобіжний захід у відношенні
підсудного ОСОБА_1 залишити без змін -
підписка про невиїзд.

На вирок до апеляційного суду
Київської області через Ірпінський
міський суд може бути подано апеляцію
на протязі 15 діб із моменту
проголошення вироку.

Суддя: В. В. Кафтанов