Справа № 1-97
ВИРОК
іменем України
20 серпня 2010 року Олександрійський районний суд Донецької області
у складі: головуючий суддя ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю потерпілої ОСОБА_3
захисника - адвоката ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду с. Олександрівка кримінальну справу по
обвинуваченню
ОСОБА_5 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Тарасівка
Костянтинівського району Донецької області, громадянки України, з середньо-спеціальною освітою,
заміжньої, пенсіонерки, не засудженої, яка мешкає у
АДРЕСА_1 ,
за ст.126 ч. 1 КК України,
ВСТАНОВИВ:
Згідно скарги потерпілої, 27 травня 2010 року близько 16 години 30 хв. її онук прийшов до неї
додому на АДРЕСА_1 , і
повідомив, що сусідка ОСОБА_6 висловлюється в її бік нецензурною лайкою. Вона вийшла на ту ж
вулицю Набережну, де стояла ОСОБА_6 біля двору будинку АДРЕСА_2 свого брата ОСОБА_7 з
дитиною на руках, підійшла до ОСОБА_6 і стала висловлювати незадоволення тим, що та нецензурно
ображає її в присутності онука та інших дітей. А ОСОБА_6 підійшла до неї та стала знов ображати її в
нецензурній формі в присутності дітей, вдарила її рукою в обличчя, потім відійшла на 3-4 метра та з розбігу
вдарила її руками в груди. Удар був дуже сильний і вона вдарилась спиною та головою об ворота. На крики
вийшов ОСОБА_8 та завів ОСОБА_9 нову у двір. В результаті вказаного побиття вона лікувалась в
Олексадрівській ЦРЛ.
Підсудна ОСОБА_10 винною себе не визнала і показала, що дійсно за вказаних обставин між
нею та ОСОБА_11 виник конфлікт, під час якого вона тримала на руках онука, який спав.
ОСОБА_11 сама підійшла до неї та стала ображати її, вона просила ОСОБА_12 відійти, але та продовжувала
з'ясовувати відносини, говорила гучно, від чого онук прокинувся, тоді вона несильно пальцями рук
відштовхнула Слищенко від себе. При цьому ОСОБА_12 не хиталась та не падала і об ворота не билася. По
обличчю вона ОСОБА_12 не била. Дорослих свідків конфлікту при цьому не було. Що свідок ОСОБА_13
теж не була присутня при конфлікті і не могла бачити конфлікт через віддаленість від свого двору та зарослі
на вулиці. Також показала, що між нею та ОСОБА_13 тривали неприязні стосунки.
Потерпіла ОСОБА_11 наполягає, що за вказаних у скарзі обставин ОСОБА_10 вдарила її
рукою в обличчя та сильно штовхнула рукою у груди, від чого вона вдарилась спиною та головою об ворота
ззаду.
Свідок ОСОБА_14 показала, що від свого двору бачила вказаний конфлікт між ОСОБА_11 та
ОСОБА_6 , і бачила, що ОСОБА_15 під час цього конфлікту двічі вдарила ОСОБА_12 .
Свідки ОСОБА_16 - донька потерпілої, показала, що бачила вказаний конфлікт між її матір'ю
та ОСОБА_17 , під час якого ОСОБА_15 штовхнула її матір рукою в груди, від чого та вдарилась об
ворота.
Свідки: ОСОБА_7 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , показали, що бачили вказаний конфлікт між
ОСОБА_11 та ОСОБА_20 п ОСОБА_21 , ОСОБА_22 е не бачили, щоб ОСОБА_15 била або штовхала ОСОБА_12 .
Як видно з копій медичних документів потерпіла дійсно лікувалась в Олександрівській ЦРБ, але
згідно акту судово-медичної експертизи, в цих медичних документах відсутні об*активні клінічні дані про
наслідки насильства, яких потерпіла зазнала 27 травня 2010 року. (а.с. 5-8, 11,12)
Судом оглянуто побутові фотознімки вулиці Набережної біля місця події, з яких видно, що вулиця
вузька та має з боку двору ОСОБА_23 у напрямку двору ОСОБА_8 зарослі кущів.
Згідно характеристик, за місцем проживання та роботи потерпіла ОСОБА_11 характеризується
позитивно.
Згідно ж характеристик з місця проживання підсудної ОСОБА_6 , вона характеризується як
позитивно так і негативно, є вказівки на її неприязні стосунки з ОСОБА_13 .
Аналізуючи показанням підсудної, потерпілої, свідків та письмові докази суд встановив, що:
27 травня 2010 року близько 16 години 30 хв. біля двору будинку
АДРЕСА_1 між сусідками ОСОБА_6 , яка при цьому
тримала па руках малолітнього онука, та ОСОБА_24 стався конфлікт на підставі особистих неприязних
стосунків. При цьому з початку конфлікту поблизу інших дорослих громадян не було. Ті свідки, що
підійшли пізніше - ОСОБА_7 , ОСОБА_25 та ОСОБА_26 , не бачили, щоб ОСОБА_15 штовхала або
била ОСОБА_12 .
Суд критично ставиться до показань свідка ОСОБА_27 про те, що вона бачила вказаний конфлікт між
її матір'ю та ОСОБА_6 , під час якого Степанова штовхнула її матір рукою в груди, від чого та
вдарилась об ворота, бо вона є особою зацікавленою.
Суд також критично ставиться до аналогічних показань свідка ОСОБА_13 , бо встановлено, що
між нею та підсудною давні неприязні стосунки, що викликає сумнів до неупередженості цих показань.
Також і судово-медичним дослідженням встановлено, що в медичних документах потерпілої
ОСОБА_28 нема об*єктивних даних про будь-які наслідки, які б свідчили, що 27 травня 2010 року вона
зазнала насильства.
Тому суд вважає, що вину ОСОБА_6 у вчиненні вказаного злочину не доведено, тому в її діях
відсутній склад злочину.
Через відсутність у діях підсудної складу злочину нема підстав для задоволення позову потерпілої
до підсудної про стягнення завданої злочином матеріальної та моральної шкоди, бо ст. 1167 ЦК України
передбачає можливість стягнення такої шкоди лише з особи, яка цю шкоду завдала.
Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 у' за ст. 126 ч. 1 КК України виправдати через відсутність у її діях
складу злочину.
У задоволенні позову ОСОБА_29 до ОСОБА_5 про стягнення
матеріальної та моральної шкоди відмовити.
На вирок може бути подана апеляція у Апеляційний суд Донецької області через Олександрівський
районний суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.
СуддяОСОБА_1