Справа № 740/2441/15
Провадження № 1-кп/740/157/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2015 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі :
головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0000089 відносно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Лосинівка, Ніжинського району, Чернігівської області,українця, громадянина України, з повною середньою освітою, не працюючого, раніше судимого 05.09.1996 року Ніжинським міським судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 140 КК України до 2 років позбавлення волі, згідно ст. 1 Указу Президента України від 27.06.1996 звільненого від покарання із залу суду, 18.12.1996 року Ніжинським міським судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 140 КК України до 2 років позбавлення волі, 04.10.2000 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ч. 2 ст. 140, ст. 14 КК України до 3 років позбавлення волі, 15.09.2003 року судом центрального району м. Гомеля за ч. 1 ст. 205 КК Білорусії до 6 місяців арешту, 19.05.2004 року судом Центрального району м. Гомеля за ч. 1 ст. 43, ч. 2 ст. 205 КК Білорусії до 6 місяців арешту, 18.05.2005 року Ніжинським міським судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 1 року 4 місяців позбавлення волі, 26.12.2005 року Ніжинським міським судом Чернігівської області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70, ст. 71 КК України до 3 років позбавлення волі, 30.06.2009 року Ніжинським районним судом Чернігівської області за ст. 395, ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 309, ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, постановою Чернігівського Апеляційного суд від 15.10.2009 року на підставі ст.ст. 365, 366 КК України строк покарання знижено до 4 років позбавленні волі, 20.03.2013 року Ніжинським міськрайонним судом Чернігівської області за ст. 395, ч. 2 ст. 185, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі, 26.06.2014 року звільненого з Маневицької виправної колонії №42 УДПтС України у Волинській області по ухвалі Маневицького районного суду Волинської області від 17.06.2014 року на підставі п. «г» ст. 1 ЗУ «Про амністію» від 08.04.2014 року, 13.03.2015 року Ніжинським міськрайонним судом за ст. 395 КК України до 2 місяців арешту, Ніжинським міськрайонним судом 17 квітня 2015 року за ч.2 ст.185,ст.71 КК України до 4 років 2 місяців позбавлення волі, Ніжинським міськрайонним судом 29 травня 2015 року за ч.2 ст.185,ст.70 ч.4 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі ,зареєстрованого та мешканця АДРЕСА_1 , за ч.2 ст. 185 КК України,
за участю прокурора - ОСОБА_4 ,
адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,-

в с т а н о в и в:

15.03.2015 року о 09 год. 00 хв., ОСОБА_3 , з метою вчинення таємного викрадення чужого майна на залізничному вокзалі станції Ніжин, з жіночої сумки ОСОБА_6 , повторно, таємно викрав грошові кошти у сумі 800 грн. , чим завдав ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 800 гривень.
16.03.2015 року о 10 год. 00 хв., ОСОБА_3 , з метою вчинення таємного викрадення чужого майна на залізничному вокзалі станції Ніжин, із рюкзака ОСОБА_8 , повторно, таємно викрав грошові кошти у сумі 650 грн., чим завдав ОСОБА_8 матеріальної шкоди на загальну суму 650 гривень.
18.03.2015 року, о 09 год. 00 хв., ОСОБА_3 , з метою вчинення таємного викрадення чужого майна на зупинці громадського транспорту залізничного вокзалу станції Ніжин, з кишені куртки ОСОБА_9 , повторно, таємно викрав мобільний телефон марки «Nokia 220», у корпусі жовтого кольору вартістю 810,00 грн. ,спричинивши ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 810,00 гривень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 винним себе в скоєному злочині визнав повністю та показав, що в скоєному він щиро кається. З обвинуваченням згоден і все,що вказано у обвинувальному акті, є вірним і відповідає дійсності.Викрадені телефони він продавав,а гроші від їх продажі і викрадені гроші використовував на ліки.Враховуючи його стан здоров"я ,просить суворо не карати,примінити ст.69 КК України,обіцяє подібного не скоювати.
Прокурор заявив клопотання про розгляд справи відповідно до вимог ст.349 КПК України,тобто не досліджувати обставини справи,оскільки обвинувачений вину свою визнав повністю,розкаявся і обставини ніким не оспорюються.
Обвинувачений також вважає, що не слід досліджувати обставини справи ,так як він свою вину визнає повністю та згоден з обвинуваченням, і усвідомлює, що не зможе їх оскаржити в апеляційному суді.
Захисник обвинуваченого адвокат ОСОБА_5 не заперечує проти такого порядку розгляду справи і дослідження доказів.
Учасникам судового процесу роз`яснено , що суд відповідно до ст. 349 ч.3 КПК України вправі, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадженняу, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин , які ніким не оспорюються. Судом з`ясовано, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин і немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, а також роз`яснено їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини у апеляційному порядку. А тому суд за клопотанням і згодою учасників судового провадження обмежився дослідження доказів :допитом обвинуваченого та дослідженням його характеризуючих даних.
Оцінюючи сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку,суд за своїм внутрішнім переконанням,що грунтується на всебічному,повному і неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 слід кваліфікувати за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.
При виборі виду і розміру покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, тяжкість наставших наслідків, обставини скоєного злочину, особу винного, його характеристику з місця проживання,неодноразові судимості, щире каяття, що є обставиною, яка пом`якшує його покарання, рецидив злочинів,вчинення злочину щодо особи похилого віку, що є обставинами, які обтяжують його покарання, його вік ,незадовільний стан здоров`я, матеріальний, сімейний стан, і вважає, що необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3 та попередження нових злочинів має бути покарання у виді позбавлення волі.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Відповідно до вимог ч.2 ст.124 КПК України процесуальні витрати, пов`язані з залученням експертів підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст.ст.370,371,374 КПК України,суд
у х в а л и в :
ОСОБА_3 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні, засудити за ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді двох років позбавлення волі.
Відповідно до ст.70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарань за даним вироком і вироком Ніжинського міськрайонного суду від 29 травня 2015 року ,яким ОСОБА_3 засуджено за ч.2 ст.185,ст.70 ч.4 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, остаточно до відбуття призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки вісім місяців.
Строк відбуття покарання вираховувати ОСОБА_3 з 15 квітня 2015 року..
До вступу вироку в законну силу стосовно ОСОБА_3 залишити запобіжний захід у виді тримання під вартою з утриманням в СІЗО УДПС в Чернігівській області.
Переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_9 мобільний телефон марки «Nokia 220» залишити в її законному володінні.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави за залучення експертів та проведення експертиз 245 гривень 52 коп.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів через Ніжинський міськрайонний суд з дня його проголошення,засудженим-в той же термін з дня отримання копії вироку .
Копію вироку після його проголошенння негайно вручити обвинуваченому і прокурору,інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1