Справа № 466/1425/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 березня 2015 року Шевченківський районний суд м. Львова

у складі: головуючого-судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4

захисника ОСОБА_5

обвинуваченого ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львова, українця, громадянина України, з вищою освітою, не одруженого, офіційно не працюючого, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України,
установив:

Обвинувачений ОСОБА_6 , 15 жовтня 2014 року приблизно о 20:35 год. керуючи транспортним засобом - легковим автомобілем «ВАЗ-2109» реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння та рухаючись ним по крайній лівій смузі по вул. Шевченка у м. Львові в напрямку виїзду за місто, поблизу будинку №354, порушив вимоги чинних розділів ПДР України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року зі змінами та доповненнями відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 136 від 06.03.2013 року, а саме: п.1.5; п.1.10 (в частині термінів «небезпека для руху», «пішохідний перехід»); п. 2.3 п.п.«б,д»; п.2.9 п.п.«а»; п.12.3 та п.18.4, які виразились в тому, що він був не уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, перед яким у сусідній смузі руху зупинився маршрутний автобус та при виникненні небезпеки для руху, не зменшив швидкості та не зупинився, щоб надати дорогу пішоходу ОСОБА_7 , яка в цей час справа на ліво відносно напрямку його руху переходила проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переході, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди - наїзду, в результаті якої пішохід ОСОБА_7 отримала тяжкі тілесні ушкодження.

Так, згідно висновку судово-медичної експертизи № 408/2014 від 22.10.2014 у ОСОБА_7 є наступні тілесні ушкодження: відкритий багато уламковий перелом верхньої третини лівої гомілки, закритий компресійний перелом тіла другого поперекового хребця, перелом кісток носа, садна обличчя, лівої тім`яної потиличної ділянки, в поперековій ділянці в центрі, точкова рана внутрішньої поверхні лівої гомілки, які утворилися від контакту з тупими предметами, могли бути причинені 15.10.2014 під час ДТП - при автонаїзді легкового автомобіля зліва з первинним ударом о зовнішню поверхню лівої гомілки та наступним падінням, відносяться до тяжкого тілесного ушкодження по ознаці небезпеки для життя в момент заподіяння.

Таким чином, ОСОБА_6 порушив правила безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжке тілесне ушкодження потерпілому ОСОБА_7 , тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення визнав повністю та пояснив, що він дійсно 15 жовтня 2014 року приблизно о 20:35 год. керував транспортним засобом - легковим автомобілем «ВАЗ-2109» реєстраційний номер НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння та рухався ним по крайній лівій смузі по вул. Шевченка у м. Львові в напрямку виїзду за місто, поблизу будинку №354, порушив вимоги ПДР України. Зазначив, що був не уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, своїми діями створив загрозу безпеці дорожнього руху, при наближенні до нерегульованого пішохідного переходу, перед яким у сусідній смузі руху зупинився маршрутний автобус та при виникненні небезпеки для руху, не зменшив швидкості та не зупинився, щоб надати дорогу пішоходу ОСОБА_7 , яка в цей час справа на ліво відносно напрямку його руху переходила проїзну частину дороги по нерегульованому пішохідному переході, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди - наїзду, в результаті якої пішохід ОСОБА_7 отримала тяжкі тілесні ушкодження. У вчиненому щиро розкаюється та просить суворо не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України суд при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню щодо тих обставин, які ніким із учасників кримінального провадження не оспорюються, і немає сумнівів у добровільності їх позиції, обмежився допитом обвинуваченого. Крім повного визнання обвинуваченим своєї винуватості, його винуватість у вчиненні кримінального правопорушення повністю і об`єктивно стверджується зібраними в ході досудового розслідування доказами, які знаходяться в матеріалах кримінального провадження №0000727.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення повністю та об`єктивно доведена.

Суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_6 органом досудового розслідування вірно кваліфіковані за ст. 286 ч.2 КК України, тобто у порушенні правила безпеки дорожнього руху, будучи особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило тяжке тілесне ушкодження.

Призначаючи обвинуваченому ОСОБА_6 покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, його наслідки, особу винуватого, який раніше не судимий, позитивно характеризується, щире каяття, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, обставиною, яка обтяжує покарання є вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, вважає, що покарання слід обрати в межах санкції статті, за якою кваліфіковано злочин у виді позбавлення волі, звільнивши його від відбування покарання з випробуванням та з покладенням на нього передбачених ст.76 КК України обов`язків.

Цивільний позов прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 в інтересах держави в особі Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м. Львова задовольнити. Відповідно до вимог ст. ст. 1166, 1177 ЦК України стягнути з ОСОБА_6 в користь Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м. Львова витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_7 в сумі 3613,53грн.

Відповідно до ч. 2 ст.124 КПК України, у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

З обвинуваченого ОСОБА_6 слід стягнути в користь держави 442, 26 грн. витрат за проведення судової авто-технічної експертизи, 294,84 грн. витрат за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи та 922,00грн. витрат за проведення судової авто-технічної експертизи.

Речові докази по справі автомобіль марки «ВАЗ-2109» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_6 повернути ОСОБА_6 .

Керуючись ст.ст. 370, 373, 374 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_6 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді 3 (трьох) років 6 місяців позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнити від відбування покарання з випробуванням та призначити йому іспитовий строк терміном на 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про заміну місця проживання, періодично з`являтися в органи кримінально-виконавчої системи для реєстрації.

Цивільний позов прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 в інтересах держави в особі Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м. Львова задовольнити. Стягнути з ОСОБА_6 в користь Комунальної міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м. Львова витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_7 в сумі 3613,53грн.

Стягнути з засудженого ОСОБА_6 в користь держави 442, 26 грн. витрат за проведення судової авто-технічної експертизи, 294,84 грн. витрат за проведення судової транспортно-трасологічної експертизи та 922,00грн. витрат за проведення судової авто-технічної експертизи.

Речові докази по справі автомобіль марки «ВАЗ-2109» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_6 повернути ОСОБА_6 .

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 у вигляді особистого зобов`язання до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги встановленого ст. 395 КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Львова.

СуддяОСОБА_1