Справа №475/795/14-к 11.03.2015 11.03.2015 11.03.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
провадження № 11-кп/784/170/15 Головуючий у 1-й інстанції:
Категорія: ч.3 ст.185 КК України ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду:
ОСОБА_2

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого: ОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю секретаря: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Доманівського районного суду Миколаївської області від 24.12.2014 року, яким

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Суха Балка Доманівського району Миколаївської області, українця, громадянина України, на утриманні має неповнолітню дитину, працюючого по найму, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Доманівського районного суду Миколаївської області від 08.09.1995 року за ч.3 ст.81, ч.2 ст.140, ст.42 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна, звільненого 14.06.1997 року за відбуттям строку покарання;

- вироком Доманівського районного суду Миколаївської області від 26.01.1998 року за ч.3 ст.81 КК України (в редакції 1960 року) до 3 років позбавлення волі з конфіскацією 1/2 майна, звільненого 26.01.2001 року за відбуттям строку покарання;

- вироком Доманівського районного суду Миколаївської області від 23.12.2002 року за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, 21.12.2004 року звільнено умовно-достроково згідно постанови Миколаївського районного суду Миколаївської області від 13.12.2004 року на 11 місяців 5 днів;

- вироком Доманівського районного суду Миколаївської області від 25.05.2006 року за ч.2 ст.185 КК України до 2 років позбавлення волі;

- вироком Доманівського районного суду Миколаївської області від 15.11.2006 року за ч.1 ст.162 КК України, із застосуванням ст.70 КК України до 2 років 6 місяців обмеження волі, 02.04.2008 року звільнено умовно-достроково, згідно постанови Казанківського районного суду Миколаївської області від 24.03.2008 року на 7 місяців 18 днів;

- вироком Доманівського районного суду Миколаївської області від 15.12.2009 року за ч.1 ст.125, ч.1 ст.126, ч.2 ст.18, ст.395 КК України із застосуванням ст.70 КК України на 6 місяців арешту;

- вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 02.09.2010 року за ч.2 ст.186 КК України до позбавлення волі до 4 років, 07.05.2013 року звільнений умовно-достроково, згідно постанови Миколаївського районного суду Миколаївської області від 25.04.2013 року на 1 рік 2 місяця 5 днів;

- визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

Цим же вироком

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Полтавка, Первомайського району, Миколаївської області, раніше судимого:

- визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 та ч.3 ст.185 КК України.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Суха Балка, Доманівського району Миколаївської області, раніше судимого:

- визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України.

ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця с. Прибужжя, Доманівського району Миколаївської області, раніше судимого:

- визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.121 КК України.

Учасники судового провадження:
прокурор: ОСОБА_10

В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги:

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 просить вирок суду змінити в частині призначеного покарання з його пом`якшенням та призначити покарання із застосуванням положень ст.66, ч.1 ст.69 КК України.

Короткий зміст судового рішення суду 1-ї інстанції:

Згідно вироку суду ОСОБА_6 визнано винним у вчинені кримінально правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі .

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Вознесенського міського суду Миколаївської області від 02.09.2010 року та за сукупністю вироків остаточно призначено йому покарання у вигляді 3 (трьох) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.

ОСОБА_7 визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185. ч.3 ст.185 КК України та призначено покарання:

- за ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки 2( два) місяці.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів (ч.2 ст. 185 КК України - крадіжки - в кінці грудня 2013 року, на початку лютого 2014 року та ч.2 ст.185 КК України за вироком від 10.02.2014року), вчинених до винесення попереднього вироку Доманівським районом судом Миколаївської області від 10.02.2014 року, шляхом часткового складання покарань, остаточно призначено йому покарання у вигляді 2 (двох) років 5 (п`яти) місяців позбавлення волі.

- за ч.3 ст. 185 КК України (крадіжка в кінці березня 2014 року) у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.71 КК України шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання (за вироком Доманівського районного суду від 10.02.2014 року), а також за ч.4 ст.70 КК України - 2 (два) роки 5 (п`ять) місяців позбавлення волі та за ч.3 ст.185 КК України - 3 (три) роки позбавлення волі, за сукупністю вироків остаточно призначено покарання у вигляді на 5 (п`яти) років позбавлення волі.

За ч.3 ст.185 КК України ОСОБА_7 - виправдано (крадіжка індокачок).

ОСОБА_8 визнано винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 та призначено покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до призначеного покарання, за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Доманівського районного суду Миколаївської області від 10.02.2014 року, остаточно призначено йому покарання у вигляді 3 (трьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

ОСОБА_9 визнано винним у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 185, ч.2 ст. 121 КК України та призначено покарання:

- ч.3 ст.185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- ч.2 ст.121 КК України у вигляді 7 (семи) років позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено покарання, у вигляді - 7 (семи) років позбавлення волі.

На підставі ч.5 ст.71 КК України до призначеного покарання, за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Доманівського районного суду Миколаївської області від 10.02.2014 року та остаточно призначено покарання у вигляді на 7 (семи) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Узагальненні доводи апеляційної скарги:
Не оскаржуючи фактичних обставин кримінального провадження та кваліфікацію дій обвинувачений ОСОБА_6 вважає призначене судом першої інстанції покарання занадто суворим та несправедливим, посилаючись на те, що суд призначаючи покарання не врахував ряд пом`якшуючих обставин, а саме те, що він щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочину, на утриманні має двох неповнолітніх дітей, а також суд не врахував, що потерпіла претензій до нього не має, а тому з урахуванням пом`якшуючих обставини просить призначити більш м`яке покарання, ніж передбачено санкцією ч.2 ст. 185 КК України.

Обставини справи, встановлені судом 1-ї інстанції:
Судом першої інстанції встановлено, що в кінці грудня 2013 року близько 07-00 год. обвинувачений ОСОБА_7 з дозволу ОСОБА_11 , знаходився в його житловому будинку, по АДРЕСА_2 , де тимчасово проживав. Достовірно знаючи, що - DVD-програвач BRAND, знаходиться на полиці меблевої стінки та маючи умисел на таємне заволодіння чужим майном, вирішив його таємно викрасти.

Переслідуючи корисливий мотив, ОСОБА_7 взяв з полиці меблевої стінки DVD-програвач BRAND, який заховав під куртку та виніс за територію домоволодіння ОСОБА_11 , розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив останньому матеріальний збиток на суму 400 грн.

На початку лютого 2014 року, точної дати слідством не встановлено, близько 11.00 години ОСОБА_7 знаходився в гостях у свого знайомого ОСОБА_12 по АДРЕСА_1 , де з останнім розпивали спиртні напої. Через деякий час ОСОБА_7 достовірно знаючи, що в холодильнику ОСОБА_12 знаходиться риба, з морозильної камери, викрав свіжу рибу (5кг. карасю та 2кг. щуки), розпорядився викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_12 матеріальний збиток на суму 135 грн..

В кінці березня 2014 року, точної дати слідством не встановлено, близько 23:00 години ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходилися неподалік домоволодіння ОСОБА_13 за адресою АДРЕСА_2 , де розпивали спиртні напої. Під час розпивання спиртних напоїв, ОСОБА_7 згадав, що на території домоволодіння ОСОБА_13 знаходяться металеві речі, та маючи намір на таємне викрадення чужого майна, запропонував викрасти вказане майно. Реалізуючи задумане, діючи за попередньою змовою, розуміючи протиправний характер своїх дій, переслідуючи корисний мотив ОСОБА_9 залишився чекати на лавці біля колодязя, а ОСОБА_8 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , перелізли через металеву сітку огорожі, та потрапили до території домоволодіння ОСОБА_13 . Знаходячись на території вказаного домоволодіння, ОСОБА_7 знаючи де саме знаходиться чавунна плита, разом з ОСОБА_8 та ОСОБА_6 проникли до господарського приміщення, яке було відчинено. Демонтувавши чавунну плиту, вартістю 189 грн., ОСОБА_8 та ОСОБА_6 винесли її, де на вулиці на них чекав ОСОБА_9 . Маючи реальну змогу розпорядитися викраденим майном, ОСОБА_6 та ОСОБА_9 , залишивши при собі металеву плиту, направилися її продавати, а ОСОБА_8 повернувся до території домоволодіння ОСОБА_13 , де залишився ОСОБА_7 . Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 шляхом розмотування металевої проволоки, проникли до приміщення гаражу належного ОСОБА_13 , звідки викрали металевий пульверизатор зі шлангом вартістю 150 грн., та покинули територію домоволодіння ОСОБА_13 , розпорядившись викраденим на власний розсуд. В результаті крадіжки ОСОБА_13 спричинено матеріальний збиток на загальну суму 339 гривень.

Також, 05.05.2014 року близько 21.00 години ОСОБА_9 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, після спільного вживання, в гостях, спиртних напоїв із своєю співмешканкою ОСОБА_14 повернулися до місця свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 . Знаходячись в спальній кімнаті вказаного житлового будинку між ОСОБА_9 та ОСОБА_14 на ґрунті раніше виниклих неприязних відносин виникла сварка. В ході вказаної сварки, ОСОБА_9 , маючи намір на спричинення тілесних тяжких ушкоджень громадянці ОСОБА_14 , умисно наніс один удар долонею в область правої щоки, один удар кулаком в область правої щелепи, один удар в область виска з права, один удар в область правого ока та декілька ударів кулаком в область рук спричинивши їй тяжкі тілесні ушкодження. Після нанесення ударів ОСОБА_9 допоміг ОСОБА_14 лягти на ліжко. В ніч на 7 травня 2014 року ОСОБА_14 від нанесених ОСОБА_9 тілесних ушкоджень померла (згідно лікарського свідоцтва про смерть №136 від 07.05.2014 року).

Від обвинувачених ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , потерпілих та прокурора апеляційних скарг до апеляційного суду не надходило.

Обставини справи встановленні апеляційним судом:
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Подія злочину, доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, та правильність кваліфікації дій обвинуваченого, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України не перевірялись, оскільки законність і обґрунтованість вироку в цій частині ніким з учасників процесу не оскаржувались.

Що стосується призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , то суд першої інстанції при призначені покарання правильно врахував тяжкість скоєного ним злочину, та дані щодо особи обвинуваченого, який раніше неодноразово судимий, а також врахував обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та повне визнання своєї вини; обставину, що обтяжує покарання вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, рецидив злочинів, отже, призначене покарання обвинуваченому ОСОБА_6 повністю відповідає вимогам ст.ст.65, 66, 67 КК України.

Таким чином, посилання апелянта на те, що судом не враховано пом`якшуючих обставин, не відповідають дійсності, оскільки при призначенні покарання судом першої інстанції враховані всі обставини, що пом`якшують покарання. Наявність у обвинуваченого дітей не пом`якшує його покарання, а є даними які характеризують його особу і не впливають на ступінь тяжкості вчиненого ним злочину.

Судом першої інстанції також враховано, що обвинувачений ОСОБА_6 неодноразово судимий та під час умовно-дострокового звільнення вчинив новий злочин та на підставі ст.71 КК України частково приєднав невідбуту частину покарання за попереднім вироком.

Отже, призначене обвинуваченому ОСОБА_6 судом першої інстанції покарання, є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів, а застосування до нього ст.69 КК України суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419, 424, 426, 532 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 - залишити без задоволення, а вирок Доманівського районного суду Миколаївської області від 24 грудня 2014 року ОСОБА_6 залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її оголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її оголошення, а обвинуваченим з дня отримання цієї копії.

Головуючий:
Судді: