Справа № 736/149/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/346/2015
Категорія - ч.1 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Чернігові кримінальне провадження за апеляційною скаргою старшого прокурора прокуратури Корюківського району ОСОБА_6 на вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 16 лютого 2015 року, відносно

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, працюючого сторожем в Корюківській гімназії, раніше не судимого,

який обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України,

за участю прокурора ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

В С Т А Н О В И В:

Вироком Корюківського районного суду від 16 лютого 2015 року ОСОБА_7 визнано винним та призначено покарання за ч.1 ст.286 КК України у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки без позбавлення обвинуваченого права керувати транспортними засобами.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування основного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави судові витрати за проведення експертиз в сумі 835 грн. 38 коп.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь Корюківського районного бюджету витрати на стаціонарне лікування потерпілого в сумі 5753 гривні 21 копійка.

Як встановлено судом першої інстанції, 19 вересня 2014 року близько 21 год. 15 хв. ОСОБА_7 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, керуючи власним автомобілем марки Рено-Трафік д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись по вулиці Вокзальній в м. Корюківка не впорався з керуванням та на перехресті вул. Вокзальна та вул. Колгоспна з`їхав в кювет та зіткнувся з деревом. В результаті ДТП пасажир автомобіля ОСОБА_9 отримав тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому обох вертлюжних западин зі зміщенням з порушенням тазового кільця, що згідно висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я. Своїми діями ОСОБА_7 порушив правила дорожнього руху України, а саме: п.12.1 Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п.12.4 У населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 60 км/год.

Дані порушення ПДР з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням події даної дорожньо-транспортної пригоди.

Не погоджуючись з рішенням суду, старший прокурор прокуратури Корюківського району ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та невідповідністю призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення. Ухвалити новий вирок та призначити покарання за ч.1 ст.286 КК України у вигляді 2 роки обмеження волі з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів на строк до 1 року.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що призначене покарання не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину. Вказує, що судом не враховано вимоги п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно якої, додаткові покарання мають важливе значення для запобігання вчиненню нових злочинів як самими засудженими, так і іншими особами. У вироку суд не навів ґрунтовних доводів щодо незастосування додаткового покарання до ОСОБА_7 передбаченого ч.1 ст.286 КК України позбавлення права керувати транспортними засобами. Обвинувачений проживає та працює в м.Корюківка і позбавлення права керування транспортними засобами на певний строк не вплине на виконання обвинуваченим своїх посадових обов`язків. Призначаючи міру покарання обвинуваченому суд не врахував те, що кримінальне правопорушення вчинено з застосуванням об`єкта підвищеної небезпеки, суспільну небезпеку скоєного правопорушення, пов`язану з грубим порушенням безпеки руху. Крім того, суд не надав належної оцінки тому, що обвинувачений вчинив кримінальне правопорушення у стані алкогольного сп`яніння, хоча і врахував цю обставину в якості обтяжуючої покарання ОСОБА_7 . Вважає, що призначене покарання, без позбавлення права керування транспортними засобами, не буде сприяти виправленню винного, запобіганню вчиненню ним нових кримінальних правопорушень.

До початку апеляційного розгляду прокурором змінено апеляційну скаргу, просить суд основну міру покарання залишити таку ж, яка призначена судом першої інстанції, але застосувати відносно обвинуваченого додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив апеляційну скаргу задовольнити з вказаних у ній обставин, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який заперечив проти задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд першої інстанції розглядав кримінальне провадження відповідно до ч.3 ст.349 КПК України та визнав недоцільним досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції дана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду.

Дії ОСОБА_7 судом вірно кваліфіковані за ч.1 ст.286 КК України.

Вирішуючи питання стосовно призначення покарання ОСОБА_7 , колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги прокурора в частині порушення судом першої інстанції Закону України про кримінальну відповідальність не знаходять своє підтвердження.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції у відповідності з вимогами ст. ст. 65, 66, 67 КК України, врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який раніше не судимий, на обліку в психіатричному та наркологічному кабінетах не перебуває, скоїв злочин в стані алкогольного сп`яніння, вину визнав повністю, щиро розкаявся, також, судом враховано, що моральних та матеріальних претензій потерпілий до обвинуваченого немає і обґрунтовано дійшов висновку про можливість перевиховання обвинуваченого без ізоляції від суспільства, призначивши покарання у вигляді обмеження волі на строк 2 (два) роки без позбавлення обвинуваченого права керувати транспортними засобами із застосуванням ст.75 КК України.

З огляду на вимоги ст. 65 КК України, колегія суддів дійшла висновку, що обрана судом першої інстанції міра покарання обвинуваченому ОСОБА_7 є необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для застосування додаткового покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами колегія суддів не вбачає, оскільки крім обставин, врахованих судом першої інстанції, колегія суддів приймає до уваги позитивні характеристики обвинуваченого за місцем проживання та роботи, необхідність погашення заборгованості за цивільним позовом.

За таких обставин рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, а тому апеляційна скарга прокурора задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Корюківського району ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 16 лютого 2015 року щодо ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4