Справа №705/254/14-к
1-кп/705/17/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05 червня 2015 року Уманський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участю: прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Громи, Уманського району,Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
працюючого на посаді старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку Уманського РВ УМВС України в Черкаській області, маючого спеціальне звання капітан міліції,
раніше не судимого,
обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 127 КК України,
Відповідно до обвинувального акту, ОСОБА_8 обвинувачується в тому, що він, працюючи згідно наказу начальника УМВС України в Черкаській області № 39 о/с від 12 лютого 2013 року начальником сектору карного розшуку Уманського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, маючи спеціальне звання старшого лейтенанта міліції, в силу займаної посади, як представник влади, що займає відповідальне становище в системі правоохоронних органів і наділений спеціальними повноваженнями при проведенні оперативно-розшукової діяльності та дізнання, являючись службовою особою, порушуючи вимоги Конституції України, Закону України «Про міліцію», закону України «Про оперативну-розшукову діяльність», Кримінально процесуального кодексу України та свої функціональні обов`язки, всупереч інтересам служби, дискредитуючи МВС України як державний орган виконавчої влади, явно виходячи за межі своїх повноважень, 07 березня 2013 року в період часу близько 14 години 30 хвилин до 19 години 30 хвилин, знаходячись при виконанні своїх службових обов`язків у приміщенні Уманського районного відділу внутрішніх справ, який розташований по вул. Леніна, 27, м. Умань, Черкаської області, перевищуючи владу та надані йому службові повноваження, умисно вчинив дії, які явно виходять за межі наданих йому прав і повноважень і які ніхто не має права вчиняти, а саме ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню, і діючи в особистих інтересах із кар`єрних спонукань, переслідуючи мету отримати визнавальні покази про причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину, у тому числі й шляхом порушення конституційних прав і свобод громадян, та вимог законодавства, вчинив перевищення влади і службових повноважень та насильницькі дії стосовно ОСОБА_7 за наступних обставин.
Так, 07 березня 2013 року близько 14 години 30 хвилин за викликом оперуповноваженого СКР Уманського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_10 , до службового кабінету № 19 Уманського РВ УМВС України в Черкаській області прибув ОСОБА_7 для надання показів у кримінальному провадженні за фактом крадіжки грошових коштів з бухгалтерії ТОВ «Енерго», що розташоване на 210 км автодороги Київ-Одеса.
Під час дачі показань, до кабінету № 19 зайшов начальник сектору карного розшуку Уманського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_8 , який запропонував ОСОБА_7 надати визнавальні показання з приводу крадіжки.
У цей час, ОСОБА_8 , перебуваючи у вказаному службовому кабінеті, діючи умисно, явно перевищуючи владу та надані йому службові повноваження, не маючи жодних підстав, передбачених чинним законодавством України, в порушення своїх функціональних обов`язків, ст. ст. 12, 14 Закону України «Про міліцію» від 20 грудня 1990 року № 565-12 та Правил застосування спеціальних засобів при охороні громадського порядку в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР від 27 лютого 1991 року № 49, згідно яких «працівники міліції мають право застосовувати наручники, гумові кийки для затримання і доставки в міліцію або інше службове приміщення осіб, які вчинили правопорушення, а також для конвоювання та тримання осіб, затриманих і підданих арешту, взятих під варту, якщо зазначені особи чинять опір працівникам міліції або якщо є підстави вважати, що вони можуть вчинити втечу чи завдати шкоду оточуючим або собі; застосування сили та спеціальних засобів повинно передувати попередження про намір їх застосування; без попередження фізична сила, спеціальні засоби можуть застосовуватись, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю громадян чи працівників міліції», достовірно знаючи, що ОСОБА_7 не є підозрюваним чи затриманим в порядку ст. ст. 207, 208, 209 КПК України, умисно наніс близько 20 ударів руками по обличчю, голові та грудній клітині ОСОБА_7 , спричиняючи йому фізичну біль.
У подальшому, в кабінеті № 23 вказаного райвідділу, коли ОСОБА_7 повідомив, що будь-яких злочинів не вчиняв та відмовився від підписання документів з визнавальними показаннями, ОСОБА_8 , безпідставно та незаконно, із застосуванням сили та проти його волі застосував до ОСОБА_7 спеціальні засоби наручники, скувавши ними руки потерпілого.
Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_8 , взяв принесений ним поліетиленовий пакет і надів його потерпілому на голову, завдаючи ОСОБА_7 особливу фізичну біль, страждання та мучення. При цьому, ОСОБА_8 руками затягнув пакет на шиї потерпілого, перекриваючи йому доступ повітря до дихальних шляхів, внаслідок чого останній неодноразово втрачав свідомість. Потім ОСОБА_8 взяв потерпілого за куртку і піднявши його штовхнув, в результаті чого ОСОБА_7 вдарився головою об стіну.
Після цього, давши змогу потерпілому піднятись, ОСОБА_8 , діючи умисно, наніс декілька ударів кулаком в область голови та грудей, після чого взяв зі столу товсту книгу синього кольору з написом «кодекс» і наніс нею близько шести ударів по голові та в область лівого вуха ОСОБА_7 , спричиняючи йому фізичну біль.
Загалом, упродовж всього часу перебування ОСОБА_7 в службових кабінетах № № 19, 23 Уманського РВ УМВС з 14 години 30 хвилин до 19 години 30 хвилин, ОСОБА_8 , перевищуючи владу, явно виходячи за межі своїх службових повноважень, діючи цілеспрямовано, вчинив дії, які ніхто не має права вчиняти, шляхом застосування фізичного насильства, що виразилось у незаконному застосування до ОСОБА_7 наручників, нанесенні йому ударів по голові, обличчю і грудній клітині, а також надіванні на голову поліетиленового пакета та перекриванні доступу повітря в дихальні шляхи, внаслідок чого у своїй сукупності заподіяв потерпілому ОСОБА_7 фізичну біль, мучення, моральні страждання, а також тілесні ушкодження, у вигляді синця на нижній повіці правого ока, забою обох вушних раковин, травматичної перфорації барабанної перетинки лівого вуха, яка ускладнилась розвитком лівобічного гострого посттравматичного перфоративного отиту та забою грудної клітини, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 125 від 15 березня 2013 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Перевищуючи надану владу та службові повноваження, ОСОБА_8 заподіяв істотну шкоду охоронюваним ст. ст. 28, 29 Конституцій України правам та інтересам громадянина ОСОБА_7 , на повагу до його гідності, свободи та особисту недоторканість, а також заподіяв істотну шкоду державним інтересам у вигляді підриву авторитету правоохоронного органу Міністерства внутрішніх справ України міліції, як державного озброєного органу виконавчої влади, який захищає життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, природне середовище, інтереси суспільства і держави від протиправних посягань.
Тобто в тому, що своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 365 КК України перевищення влади та службових повноважень, тобто умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав чи повноважень, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян і державним інтересам, яке супроводжувалося насильством, застосуванням спеціальних засобів та болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями.
Він же, 07 березня 2013 року в період часу близько 14 години 30 хвилин до 19 години 30 хвилин, знаходячись у приміщенні Уманського районного відділу внутрішніх справ, який розташований по вул. Леніна, 27, м. Умань, Черкаської області, перебуваючи при виконанні своїх службових обов`язків начальника сектору карного розшуку Уманського районного відділу управління Міністерства внутрішніх справ України в Черкаській області, всупереч вимогам Конвенції Організації Об`єднаних Націй проти катувань та інших жорстоких, нелюдських або таких, що принижують гідність, видів поводження і покарання від 10 грудня 1984 року, ратифікованої Україною 26 січня 1987 року, статті 5 Загальної декларації прав людини, статті 7 Міжнародного пакту про громадські і політичні права, Декларацій про захист усіх осіб від катувань та інших жорстоких, нелюдських, або принижуючих гідність видів поводження і покарання, прийняту Генеральною Асамблеєю 9 грудня 1975 року. Відповідно до яких забороняється будь якій особі навмисно заподіювати сильний біль, фізичне чи моральне страждання, з ціллю отримання визнання у вчиненні правопорушень, а також залякування і примушення її вчинити будь-які дії проти її волі, в тому числі коли такий біль або страждання заподіюються державними посадовими особами; порушуючи вимоги ст. ст. 28, 29 Конституції України, умисно, переслідуючи мету отримати визнавальні показання про причетність ОСОБА_7 до вчинення злочину скоїв дії , які явно виходять за межі наданих йому прав і повноважень, які ніхто не має права вчиняти, а саме: ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню, у тому числі шляхом порушення вимог законодавства, конституційних прав і свобод громадян, вчинив катування ОСОБА_7 за наступних обставин.
Так, 07 березня 2013 року близько 14 години 30 хвилин за викликом оперуповноваженого СКР Уманського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_10 , до службового кабінету № 19 Уманського РВ УМВС України в Черкаській області прибув ОСОБА_7 для надання показів у кримінальному провадженні за фактом крадіжки грошових коштів з бухгалтерії ТОВ «Енерго», що розташоване на 210 км автодороги Київ-Одеса.
Під час дачі показань, до кабінету № 19 зайшов начальник сектору карного розшуку Уманського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_8 , який запропонував ОСОБА_7 надати визнавальні показання з приводу крадіжки.
У цей час, ОСОБА_8 , перебуваючи у вказаному службовому кабінеті, діючи умисно, наніс близько 20 ударів руками по обличчю, голові та грудній клітині ОСОБА_7 , спричиняючи йому фізичну біль.
У подальшому, в кабінеті № 23 вказаного райвідділу, коли ОСОБА_7 повідомив, що будь-яких злочинів не вчиняв та відмовився від підписання документів з визнавальними показаннями, ОСОБА_8 , не маючи жодних підстав, достовірно знаючи, що ОСОБА_7 не є підозрюваним чи затриманим в порядку ст. ст. 207, 208, 209 КПК України, безпідставно та незаконно, із застосуванням сили та проти його волі з ціллю дискримінації його, застосував до ОСОБА_7 спеціальні засоби наручники, скувавши ними руки потерпілого.
Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_8 , взяв принесений ним поліетиленовий пакет і надів його потерпілому на голову, завдаючи ОСОБА_7 особливу фізичну біль, страждання та мучення. При цьому, ОСОБА_8 руками затягнув пакет на шиї потерпілого, перекриваючи йому доступ повітря до дихальних шляхів, внаслідок чого останній неодноразово втрачав свідомість. Потім ОСОБА_8 взяв потерпілого за куртку і піднявши його штовхнув, в результаті чого ОСОБА_7 вдарився головою об стіну.
Після цього, давши змогу потерпілому піднятись, ОСОБА_8 , діючи умисно, наніс декілька ударів кулаком в область голови та грудей, після чого взяв зі столу товсту книгу синього кольору з написом «кодекс» і наніс нею близько шести ударів по голові та в область лівого вуха ОСОБА_7 , спричиняючи йому фізичну біль.
Загалом, упродовж всього часу перебування ОСОБА_7 в службових кабінетах № № 19, 23 Уманського РВ УМВС з 14 години 30 хвилин до 19 години 30 хвилин, ОСОБА_8 , перевищуючи владу, явно виходячи за межі своїх службових повноважень, діючи цілеспрямовано, вчинив дії, які ніхто не має права вчиняти, шляхом застосування фізичного насильства, що виразилось у незаконному застосування до ОСОБА_7 наручників, нанесенні йому ударів по голові, обличчю і грудній клітині, а також надіванні на голову поліетиленового пакета та перекриванні доступу повітря в дихальні шляхи, внаслідок чого у своїй сукупності заподіяв потерпілому ОСОБА_7 фізичну біль, мучення, моральні страждання, а також тілесні ушкодження, у вигляді синця на нижній повіці правого ока, забою обох вушних раковин, травматичної перфорації барабанної перетинки лівого вуха, яка ускладнилась розвитком лівобічного гострого посттравматичного перфоративного отиту та забою грудної клітини, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 125 від 15 березня 2013 року відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.
Тобто в тому, що своїми умисними, протиправними діями ОСОБА_8 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 127 КК України катування, тобто умисне заподіяння сильного фізичного болю, фізичного та морального страждання шляхом нанесення побоїв, мучення та інших насильницьких дій з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, у тому числі отримати від нього визнання.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 , свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні не визнав та суду пояснив, що в секторі карного розшуку Уманського РВ УМВС України в Черкаській області він працює з 2010 року. На посаді начальника сектору карного розшуку перебував з 12 лютого 2013 року. За період проходження служби в ОВС неодноразово заохочувався.
Станом на місяць березень 2013 року в секторі карного розшуку працювало десять працівників. Зокрема, в кабінеті № 19 працювали оперуповноважені: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 ; в кабінеті № 20 працювали старші оперуповноважені: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 ; в кабінеті № 22 працювали оперуповноважені: ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ; в кабінеті № 23 працював оперуповноважений ОСОБА_18 та начальник сектору карного розшуку ОСОБА_8 .
Вранці 04 березня 2013 року слідчо-оперативна група здійснила виїзд на місце вчинення злочину, а саме виїзд був по факту вчинення крадіжки коштів з приміщення бухгалтерів ТОВ «Енерго», що розташоване на 210 кілометрі автошляху сполученням Київ Одеса. Під час огляду місця події було встановлено, що особа, яка вчинила крадіжку коштів з бухгалтері, проникла в приміщення шляхом пошкодження вікна вхідних дверей бухгалтерії. Експертом на пошкодженому склі було виявлено та вилучено сліди пальців рук, на той час невстановленої особи. Під час опитування працівників в ТОВ «Енерго», які працювали в ніч з 3 на 4 березня, в яку було вчинено крадіжку коштів, було встановлено, що за вказаний період часу на підприємстві працювало два працівника, а саме працівник кафе ОСОБА_19 та охоронник ОСОБА_7 .
Будучи опитаною, ОСОБА_19 пояснила, що у вчиненні даного злочину вона підозрює ОСОБА_7 , так як він в ніч чергування був не сам на робочому місці, його поведінка була підозрілою і він просив у неї, то клей, то скотч, як потім стало відомо, для склеювання пошкодженого вікна вхідних дверей бухгалтерії.
ОСОБА_7 у власних свідченнях постійно плутався та не мав однозначної відповіді на поставлені запитання працівників слідчо-оперативної групи. По приїзду слідчо-оперативної групи до приміщення районного відділу, експертом відразу за допомогою облікової бази даних «Сонда» було встановлено, що залишені сліди пальців рук на місці вчинення злочину належать охороннику ОСОБА_7 . Сліди пальців рук на пошкодженому склі було вилучено із внутрішньої сторони приміщення бухгалтерії, ближчій до підлоги, що підтверджувало факт їх залишення особою, яка вчиняла крадіжку.
Слідчим СВ Уманського РВ УМВС України в Черкаській області майором міліції ОСОБА_20 відомості по даному факту були відразу внесенні до ЄРДР і ним же проводилось досудове розслідування.
06 березня 2013 року від зазначеного слідчого до начальника Уманського РВ УМВС України надійшло доручення на проведення сектором карного розшуку слідчих (розшукових) дій по вказаному кримінальному провадженню. Відповідно до п. 6.8. Наказу МВС № 700 від 14 серпня 2012 року «Про організацію взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами внутрішніх справ у попередженні, виявленні та розслідуванні кримінальних правопорушень» - контроль за виконання співробітниками оперативних підрозділів доручень слідчих покладається на начальника Уманського РВ УМВС України в Черкаській області. Тобто він, перебуваючи на посаді начальника сектору карного розшуку, не здійснював контроль за якістю та повнотою виконаних доручень оперативними працівниками. В Уманському РВ УМВС даний контроль здійснює безпосередньо начальник райвідділу ОСОБА_21 та начальник слідчого відділення Уманського РВ УМВС. В його функціональні обов`язки не входило за обов`язок здійснювати контроль над виконанням доручень працівниками карного розшуку. Виконання доручення по вказаній крадіжці було покладеного на двох працівників карного розшуку: ОСОБА_10 та ОСОБА_22
07 березня 2013 року робочий день у нього розпочався із ранкової наради, яка розпочалась як завжди о 08 годині 30 хвилин На даній нараді не ставилось особливих завдань, так як був передсвятковий день і було лише дано вказівку підтягнути повсякденну роботу. Після закінчення наради у начальника районного відділу, він провів нараду в секторі карного розшуку. В підрозділі також не ставилось серйозних задач і робочий день був спланований не повний, в зв`язку з передсвятковим днем.
Того ж дня, він спеціальних засобів в черговій частині районного відділу не отримував і при собі їх не мав взагалі. Вказана обставина підтверджена також книгою видачі та прийому спеціальних засобів в Уманському РВ УМВС України в Черкаській області. Обвинувачений на постійному носінні спеціальних засобів не мав. Також, згідно відомчого наказу МВС № 141 працівникам оперативних підрозділів спеціальні засоби на постійне носіння не видаються.
Потім на автомобільну стоянку, на автомобілі ВАЗ 2109, червоного кольору під`їхав оперуповноважений СБНОН Уманського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_24 , який запропонував йому поїхати та допомогти йому в роботі, а саме у відстеженні каналу надходження наркотичної речовини в м. Умань та Уманський район. ОСОБА_8 попрощався із ОСОБА_23 , заніс папку з протоколом допиту в службовий кабінет № 23 і відразу вийшов на автомобільну стоянку та поїхав з ОСОБА_24 на автомобільну дорогу сполученням Стрий Львів Тернопіль Кіровоград Знам`янка. На вказаному відрізку автошляху, вони об`їжджали всі наявні автомобільні стоянки, шиномонтажі та АЗС, розпочинаючи рух від «Кіровоградського кругу» до Уманського тепличного комбінату. Вони з ОСОБА_24 рухались на автошляху із сполученням Київ Одеса від поста ДАІ до ВРЕВ, також заїжджаючи на АЗС. Також, він та ОСОБА_24 рухались автомобільними дорогами через місто Умань, виїжджаючи на вищевказані автомобільні шляхи. Згідно оперативної інформації наркотична речовина до Умані мала надходити з Вінницької області, тільки не було відомо, якою автомобільною дорогою та в якому місці відбудеться факт купівлі-продажу наркотиків. Було відомо лише марку, модель та колір автомобіля, яким керуватимуть особи причетні до розповсюдження наркотиків. З метою перевірки інформації він та ОСОБА_24 , також вдавались до руху по автомобільній дорозі в напрямку міста Бершадь, Вінницької області, при цьому доїжджаючи до лісового масиву села Кочержинці, Уманського району та повертаючи назад до автошляхів, що біля міста Умані. Він та ОСОБА_24 перебували постійно в русі на вищевказаному автомобілі по вказаних автошляхах в період часу з 16 години 00 хвили по 18 годину 00 хвилин.
У власних свідченнях він вказав, що факт його перебування разом із ОСОБА_24 на автошляхах біля міста Умані в період часу з 16 години 00 хвилин по 18 годину 00 хвилин можуть підтвердити: молодший оператор АЗС «WOG» - ОСОБА_25 ; молодший оператор АЗС «Фортеця» - ОСОБА_26 ; водій вантажного автомобіля «Камаз» - ОСОБА_27 ; відеозапис із камер відеоспостереження АЗС «WOG» та АЗС «Фортеця».
Близько 18 години 00 хвилин 07 березня 2013 року він та ОСОБА_24 на легковому автомобілі ВАЗ 2109 приїхали на автомобільну стоянку, що біля Уманського РВ УМВС, м. Умань, вул. Леніна, 27. На автомобільній стоянці вони зустріли оперуповноваженого ВКМСД Уманського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_28 . Після чого всі в трьох пішли до торгових наметів, де придбали каву. Йдучи до приміщення Уманського РВ УМВС, поряд з кам`яною стіною, біля воріт райвідділу, вони зустріли начальника ВКМВС Уманського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_29 та начальника відділу НДЕКЦ при Уманському РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_30 , де зупинились і стали спілкуватись.
Близько 18 години 08 хвилин 07 березня 2013 року його, ОСОБА_30 , ОСОБА_29 , помічник чергового чергової частини Уманського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_31 покликав на вечірню нараду, зауваживши що вони вже запізнились. В кабінеті начальника Уманського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_21 , були вже присутні всі начальники служб, які мали бути присутні на нараді в начальника міліції 07 березня 2013 року. Він точно пам`ятає, що на вечірній нараді в начальника був присутній начальник РВ ОСОБА_21 , його заступник начальник ГБ ОСОБА_32 , а також перший заступник начальник СВ ОСОБА_33 . З керівників служб були: начальник ДІМ ОСОБА_34 , начальник штабу ОСОБА_35 , начальник НДЕКЦ ОСОБА_36 , начальник ВКМВС ОСОБА_29 . Вказана нарада тривала приблизно до 18 години 30 хвилин. Вказані особи, які були на вечірній нараді 07 березня 2013 року, можуть також підтвердити його присутність на вечірній нараді.
Після закінчення вечірньої наради він, йдучи до службового кабінету, зустрів ОСОБА_24 та ОСОБА_37 , які виходили зі службового кабінету ОСОБА_24 . На їх пропозицію їхати додому він відмовився, оскільки були інші плани, а саме по дорозі додому, придбати подарунок дружині на 8 березня. Він зайшов у власний службовий кабінет № 23. Обвинувачений вказує, що нікого з працівників карного розшуку, ні в коридорі, ні в кабінетах вже не було. Прибравши робочий стіл від документів, він залишив приміщення районного відділу, так як в ньому не було електропостачання і відповідно не було освітлення і близько 18 години 30-40 хвилин залишив приміщення Уманського РВ УМВС.
Приблизно через одну годину він перебував за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 . Ще пізніше, в який саме час вже не пам`ятає, як до нього телефонував хтось із добового наряду чи черговий чергової частини ОСОБА_38 , чи черговий оперуповноважений сектору карного розшуку ОСОБА_12 та повідомили, що із тілесними ушкодженнями в приймальне відділення Уманського міської лікарні звернувся житель м. Умань ОСОБА_7 , який скаржиться на дії працівників Уманського РВ УМВС, а не конкретно на його дії. Ще згодом до нього телефонував начальник Уманського РВ УМВС України ОСОБА_21 , який запитував в чому ситуація із ОСОБА_7 , та хто проводив з ним слідчі дії. Він відповів, що слідчі дії з ОСОБА_7 проводив ОСОБА_10 з ОСОБА_12 . Після вечірньої наради в секторі карного розшуку вже нікого не було і ОСОБА_7 також. Все було спокійно і про ніякі скарги на дії працівників міліції йому ніхто не доповідав.
Йому ОСОБА_7 відомий як наркозалежна особа, яка схильна до вчинення злочинів проти приватної власності та в сфері незаконного обігу наркотиків. ОСОБА_7 по характеру є хитрим, брехливим та корисливим.
ОСОБА_7 він бачив ще перед 07 березня 2013 року, коли ОСОБА_10 та ОСОБА_12 опитували його в кабінеті № 19 Уманського РВ УМВС, це було напевне 05 чи 06 березня 2013 року, де він його бачив в коридорі районного відділу міліції. 07 березня 2013 року в приміщенні Уманського РВ УМВС України він ОСОБА_7 взагалі не бачив, а про результати проведеного допиту ОСОБА_7 07 березня 2013 року йому доповідав ОСОБА_12 чи ОСОБА_10 , хто саме вже не пам`ятає, але добре пам`ятає, що дана доповідь була в телефонному режимі.
11 березня 2013 року він бачився з ОСОБА_7 в службовому кабінеті сектору кадрового забезпечення Уманського РВ УМВС України в Черкаській області, де начальник сектору кадрового забезпечення ОСОБА_39 та працівник інспекції з особового складу управління кадрового забезпечення УМВС України в Черкаській області ОСОБА_40 проводив опитування працівників сектору карного розшуку, добового наряду Уманського РВ УМВС та родину ОСОБА_41 по заяві матері потерпілого ОСОБА_42 .
Йому було відомо, що ОСОБА_7 постійно вказував, що його побили працівники міліції, а скільки саме працівників, та хто саме, ОСОБА_7 не зазначав. Дані показання ОСОБА_7 надавав для того, щоб чинити тиск на працівників Уманського РВ УМВС України та не давати можливості його притягнути до кримінальної відповідальності за вчинення крадіжки коштів із бухгалтерії ТОВ «Енерго», яка мала місце в ніч з 03 на 04 березня 2013 року.
Про те, що працівники прокуратури підозрюють його у вчиненні злочинів відносно ОСОБА_7 , йому стало відомо 04 квітня 2013 року, коли йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення.
Після повідомлення йому про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 365, ч.1 ст. 127 КК України, керівництво УМВС України в Черкаській області добре розуміло, що кримінальне провадження фабрикувалось і його не було звільнено, ні із займаної посади, ні із органів внутрішніх справ взагалі.
В місяці вересні 2013 року йому було присвоєно чергове спеціальне звання капітана міліції. За час своєї служби він не мав жодного стягнення, а лише заохочувався за високий рівень роботи та професіоналізм. На даний час він працює в Уманському РВ УМВС України в Черкаській області на посаді старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку, винним себе не визнає та просить визнати його не винним та ухвалити виправдувальний вирок.
На обґрунтування пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення, прокурор посилається на покази потерпілого ОСОБА_7 та свідків: ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_19 , ОСОБА_46 , ОСОБА_25 , ОСОБА_18 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_24 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_21 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_29 , ОСОБА_66 , ОСОБА_30 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_27 .
Заслухавши показання свідків в ході судового розгляду кримінального провадження, було встановлено:
Потерпілий ОСОБА_7 пояснив суду, що на даний час він ніде не працює, відносин з ОСОБА_8 ніяких не підтримують. 07 березня 2013 року до нього зателефонував працівник міліції ОСОБА_10 , та запросив його до Уманського райвідділу для розмови. По дорозі до райвідділу він зустрів свого сусіда ОСОБА_45 і з ним йшов до райвідділу. В 14 годині 15 хвилин, він вже знаходився в райвідділі, записався у постового, поставив свій підпис та піднявся на другий поверх до кабінету № 19. В кабінеті знаходились ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , які почали питати у нього, що він знає по факту крадіжки на ТОВ «Енерго». Він сказав, що йому нічого не відомо і ОСОБА_10 та ОСОБА_12 почали пропонувати йому підписати визнавальні покази, морально тиснувши на потерпілого. Психологічний тиск з боку ОСОБА_10 та ОСОБА_12 продовжувався близько години-півтори. Потім з`явився ОСОБА_8 та наніс йому декілька ударів руками в область обличчя та голови, грудної клітини. При цьому, інші працівники міліції стояли сміялися. Нанесення ударів продовжувалося близько години-півтори, потім ОСОБА_10 перевів його до кабінету навпроти, де сидів ОСОБА_18 , який взяв у нього телефон та почав переписувати телефонну книжку, при цьому продовжуючи психологічно на нього тиснути примушуючи його підписати визнавальні покази. З ОСОБА_18 він просидів близько години і потім його ОСОБА_18 знову перевів до кабінету № 19. ОСОБА_10 запитав нього, чи буде він підписувати і знову з`явився ОСОБА_8 . ОСОБА_10 дав йому наручники, які ОСОБА_8 одягнув йому на руки, скувавши ними руки спереду. Після цього він постійно знаходився в наручниках близько двох-трьох годин. Потім його почали бити руками, кодексом, поставили біля стіни та одягали пакет на голову та затягували його. Це продовжувалося поки до райвідділу не прийшли його дружина і мама. Він стверджує, що при його побитті ОСОБА_8 , були присутні ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 .
Він впевнено суду повідомляє, що він пам`ятає, яким абонентським номером користувався 07 березня 2013 року, перебуваючи в приміщенні Уманського РВ УМВС та повідомив абонентський номер: НОМЕР_1 .
В 16 годин 20-30 хвилин йому вдалося взяти телефон зі столу та відправити дружині СМС з текстом «спасай», «б`ють». Дружина неодноразово дзвонила на його телефон, але дзвінок постійно відбивали. В 18 годині 00 хвилин йому вдалося подзвонити дружині та сказати, щоб вона негайно приходила в райвідділок. Потім в 19 годині 20-30 хвилин, його швидко вивели з райвідділу ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , а ОСОБА_8 залишився на другому поверсі. При виході він відмовився розписуватися в журналі відвідувачів та запрошених до Уманського РВ. Одразу він разом з матір`ю попрямували до приймального відділення Уманської міської лікарні, а дружина ОСОБА_43 поїхала додому взяти гроші. Він стверджує, що до даного випадку, він ніколи не знав ОСОБА_8 , та не знав хто йому наніс тілесні ушкодження. Вперше прізвище та ім`я ОСОБА_8 , він почув після впізнання по фотографіям в прокуратурі.
Також пояснив, що він з дитинства хворіє на хронічний отит, дана хвороба в нього проявлялася один раз, а в останній час протікає безсимптомно.
Окрім цього вказав, що він першим прийшов в Уманський райвідділ ніж ОСОБА_19 , яку він один раз бачив того дня, коли його перевели в кабінет № 23, а ОСОБА_19 залишилась в кабінеті № 19.
Свідок ОСОБА_71 пояснила суду, що є матір`ю потерпілого ОСОБА_7 , обвинуваченого по справі знає наглядно. 07 березня 2013 року невістка ОСОБА_43 повідомила, що її сина ОСОБА_7 , викликали до районного відділу міліції для бесіди. Пізніше ОСОБА_43 подзвонила до неї і повідомила, що ОСОБА_7 досі немає вдома. Вона порекомендувала своїй невістці сходити в райвідділок. Близько 17 години 00 хвилин невістка повідомила їй, що ОСОБА_7 б`ють, він їй це повідомив. Вона почала дзвонити в районний відділ міліції та запитувати де її син, чи знаходиться він у районному відділі міліції. Черговий повідомив її, що ОСОБА_7 у відділі немає, і що той годину назад пішов додому.
Вона ще раз подзвонила черговому в районний відділок міліції вже в 18 годині 00 хвилин і повідомила, що ОСОБА_7 вдома немає. Їй відповіли, щоб вона не турбувалася і що він скоро прийде додому. Після цієї розмови вона зібралася і відправилась до районного відділу міліції на автобусі маршрутом № 8 і через 10-15 хвилин приїхала до районного відділу. По вул. Леніна вона зустрілася з невісткою ОСОБА_72 . Десь біля ювелірного магазину вона з невісткою зустріла сина близько 19 години 00 хвилин - 19 годині 30 хвилин. Він був побитий, з одного вуха йшла кров, на обличчі була велика гематома. Коли вона зустріла сина він плакав, нічого не міг говорити, його нудило. По дорозі до приймального відділення вони близько десяти разів зупинялися. Син не називав особу, що його побила, бо не знав хто наносив йому тілесні ушкодження.
Перше, що вона зробила це повела сина в приймальне відділення Уманської міської лікарні. Визвали чергову слідчо-оперативну групу з Уманського міського відділу міліції. Лікарі засвідчили всі травми. Вона відвела сина додому, а сама приїхала в районний відділ міліції і бажала написати заяву. Заяву у неї прийняли. Потім її викликали для дачі пояснень слідчим, що приїжджали з м. Черкаси. В прокуратуру вона потрапила для дачі пояснень вже 09 чи 10 березня 2013 року. Саме тоді син та вона почули ім`я ОСОБА_73 . В прокуратурі синові вказали хто йому наніс тілесні ушкодження і він потім вказував на цю особу. Вона зазначила, що саме працівники прокуратури вказали їй на людину, що наносила тілесні ушкодження її синові, та назвали ім`я та прізвище, а саме ОСОБА_74 . В якій саме формі їй повідомили це, вона не пам`ятає.
Свідок ОСОБА_19 повідомила суду, що з ОСОБА_7 відносини робочі, обвинуваченого по справі наглядно знає. Повідомила суду, що 07 березня 2013 року її викликав ОСОБА_10 до Уманського районного відділу міліції для дачі свідчень з приводу крадіжки грошей на ТОВ «Енерго», де вона працювала разом з ОСОБА_7 . Вона приїхала до райвідділу близько 15-16 години. Її там опитав ОСОБА_10 і вони трохи почекали ОСОБА_7 . В кабінеті також знаходився ще один чоловік. Коли ОСОБА_7 прийшов, ОСОБА_10 попросив його трохи почекати за дверима, потім ОСОБА_10 позвав його, він зайшов. Коли ОСОБА_7 зайшов до кабінету, то вона його бачила, він знаходився в нормальному стані, без тілесних ушкоджень, був серйозний та спокійний. Потім ОСОБА_10 задав їй питання при ОСОБА_7 , він погодився з її показами, а потім він вийшов. Потім її перевели в інший кабінет навпроти, де вона трохи зачекала. Через невеликий проміжок часу до неї зайшов ОСОБА_10 і запропонував підвезти її додому. Потім, близько 18 години 00 хвилин, вона, разом з ОСОБА_10 , поїхали в с. Собківка, Уманського району. Після цього вона ОСОБА_7 більше не бачила. Під час перебування у відділі ОСОБА_19 не чула сторонніх звуків, які вказували, що в службових кабінетах відбувається катування. Спецзасобів які б лежали на помітному місці також не бачила.
Свідок ОСОБА_10 повідомив суду, що станом на 07 березня 2013 року працював на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Уманського районного відділу міліції, відносини з обвинуваченим робочі. Потерпілого знає, бо опитував його по факту крадіжки на ТОВ «Енерго». 07 березня 2013 року він викликав до Уманського районного відділу міліції ОСОБА_19 та ОСОБА_7 для надання пояснень по крадіжці, що була вчинена на ТОВ «Енерго». Першою, близько 14 години 00 хвилин 14 години 30 хвилин, прийшла ОСОБА_19 , він з нею почав спілкуватися в кабінеті № 19 сектору карного розшуку. Пізніше, близько 15 години 00 хвилин 15 години 30 хвилин, підійшов ОСОБА_7 , постукав в двері і він попросив його почекати за дверима. Потім ОСОБА_7 зайшов до кабінету № 19. ОСОБА_10 до ОСОБА_7 ні фізичного, ні морального тиску не застосовував. Він попросив ОСОБА_12 допитати ОСОБА_7 , оскільки сам ОСОБА_10 допитував ОСОБА_19 . ОСОБА_10 стверджує, що не пам`ятає в якому кабінеті ОСОБА_12 допитував ОСОБА_7 . Після цього він більше не бачив ОСОБА_7 як той вийшов з кабінету, бо поїхав відвозити ОСОБА_19 додому, бо в неї вже не було рейсового автобуса в село.
07 березня 2013 року він спецзасобів не отримував і на постійному носінні їх не має. ОСОБА_8 бачив на робочому місці 07 березня 2013 року, в першій половині дня. Спецзасобів у ОСОБА_8 , 07 березня 2013 року, він не бачив. Сторонніх звуків, які б свідчили про бійку, 07 березня 2013 року, не чув.
Свідок ОСОБА_12 пояснив суду, що станом на 07 березня 2013 року працював на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Уманського районного відділу міліції, відносини з обвинуваченим робочі. Потерпілого знає, бо допитував його по факту крадіжки на ТОВ «Енерго». 07 березня 2013 року ОСОБА_12 був на чергуванні в слідчо-оперативній групі. Після виклику повернувся в Уманський райвідділ. В післяобідню пору ОСОБА_12 допитував ОСОБА_7 по справі щодо крадіжки грошей на ТОВ «Енерго», в кабінеті № 22 сектору карного розшуку. Допитував він ОСОБА_7 довго, час конкретно вказати не може. Після допиту ОСОБА_7 , він відпустив його додому близько 18 години 00 хвилин. Тілесних ушкоджень на ОСОБА_7 ОСОБА_12 не бачив. Вранці, 07 березня 2013 року ОСОБА_12 бачив ОСОБА_8 близько 08 години 00 хвилин на робочому місці, а ввечері після 18 години 00 хвилин в коридорі Уманського РВ УМВС. Спецзасобів у ОСОБА_8 не було.
Бачив як о 21 22 години до Уманського райвідділу приходила дружина ОСОБА_7 зі скаргами на побиття її чоловіка. Він до ОСОБА_7 моральний та фізичний тиск не застосовував.
Свідок ОСОБА_18 пояснив суду, що станом на 07 березня 2013 року працював на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Уманського районного відділу міліції, відносини з обвинуваченим робочі. З потерпілим познайомився на допиті в прокуратурі. 07 березня 2013 року він знаходився на робочому місці в кабінеті № 23, займався своїми справами, періодично виходив підписувати документи. Близько 16 години 00 хвилин він бачив, що якийсь чоловік сидів в кабінеті № 19, що знаходиться навпроти кабінету № 23. Хто саме той чоловік, свідок не знав. Лише коли ОСОБА_18 викликали в прокуратуру на допит, він зрозумів, що той чоловік це ОСОБА_7 . Залишив він робоче місце близько 18 години 00 хвилин, а о 20 годині 00 хвилин отримав табельну зброю та заступив чергувати з нарядом Державної служби охорони до 08 години 00 хвилин 08 березня 2013 року.
Свідок ОСОБА_75 пояснив суду, що станом на 07 березня 2013 року працював на посаді помічника начальника відділу черговий чергової частини Уманського районного відділу міліції, відносини з обвинуваченим робочі. Потерпілого не знає. 07 березня 2013 року о 08 годині 00 хвилин свідок заступив на добове чергування разом з помічником ОСОБА_76 . Пояснив, що в його обов`язки не входить записувати осіб, що прийшли до райвідділу. Одними з його обов`язків, є обов`язки видавати спецзасоби, засоби особистої безпеки, табельну вогнепальну зброю та іншу зброю працівникам райвідділу. При видачі спецзасобів це фіксується у відповідному журналі в черговій частині, а саме в книзі видачі і приймання озброєння та спеціальних засобів Уманського РВ УМВС України в Черкаській області. Стверджує, що на телефон до Уманського райвідділу дзвінків зі скаргами на дії працівників міліції не надходило. Ввечері приходили три жінки, після 18 години 00 хвилин до 00 годин 00 хвилин, вже темно було. Ці жінки написали заяву про те, що їх родича побили працівники міліції Уманського райвідділу. Він зареєстрував дану заяву у відповідному журналі.
Свідок ОСОБА_77 повідомила суду, що вона є дружиною потерпілого. З ОСОБА_8 відносин ніяких не підтримують. 07 березня 2013 року в 13 години 30 хвилин її чоловікові подзвонив з районної міліції ОСОБА_10 та запросив до райвідділу на 14 годину 00 хвилин. Він зібрався та в 13 годин 45 хвилин пішов до Уманського РВ УМВС. Вона періодично дзвонила до ОСОБА_7 і він говорив їй, що все добре. Близько 16 години 30 хвилин на її телефон прийшла СМС від ОСОБА_7 в якій було вказано, що його б`ють. Вона передзвонила своєму чоловікові і він сказав, що в нього все добре. Потім близько 18 години 30 хвилин вона ще раз зателефонувала чоловікові і він сказав їй, щоб вона швидко приходила до райвідділу, бо його б`ють. Вона зателефонувала до своєї свекрухи ОСОБА_44 та домовилась з нею зустрітися біля Уманського райвідділу міліції. Коли вона прийшла до райвідділу то на посту їй сказали, що ОСОБА_7 в райвідділі немає, і потім вона його чекала разом зі свекрухою. Чоловік вийшов з райвідділу в 18 годині 45 хвилин побитий і вони разом з пішли до приймального відділення Уманської міської лікарні. Тілесні ушкодження знаходились на обличчі чоловіка. Він говорив їй та своїй матері, що його в райвідділі побили: ОСОБА_73 та ОСОБА_78 . Взагалі чоловіка било троє чоловік. Прізвище ОСОБА_79 вона почула від працівників міліції коли ввечері приїхала писати заяву про факт побиття ОСОБА_7 в Уманському райвідділі.
Свідок ОСОБА_80 повідомив суду, що працює ЛОР-лікарем в Уманській міській лікарні. Відносини з ОСОБА_7 не підтримує, знає його як свого пацієнта, обвинуваченого по справі не знає. 07 березня 2013 року був ургентним ЛОР-лікарем, тобто чергував на дому. Його викликав черговий лікар приймального відділення після 18 години з випадком, що сталося травма вуха, що були пошкодження і кров`янисті виділення з вуха. Його викликали, щоб він оглянув постраждалого та зафіксував яка саме травма була у потерпілого, але на сьогоднішній час, яка саме травма була, він не пам`ятає, але чітко вказує, що травма була нанесена протягом останніх 12 годин перед зверненням потерпілого до приймального відділення. Потерпілий казав йому, що отримав травми в результаті побоїв, хто саме наніс тілесні ушкодження потерпілий не говорив. Він стверджує, що у потерпілого неодноразово він діагностував та лікував отит, але це було в дитинстві потерпілого. Розрив барабанної перетинки у потерпілого виник внаслідок удару.
Свідок ОСОБА_81 повідомила, що ні потерпілого ні обвинуваченого по справі не знає. 07 березня 2013 року вона була черговою в приймальному відділенні Уманської міської лікарні. Свідок перебувала на посаді терапевтичної медсестри і в її обов`язки входило дізнатися з чим він звернувся, викликати чергового лікаря та виконувати його інструкції. Факту звернення ОСОБА_7 не пам`ятає, особу потерпілого не пам`ятає. При дачі показів прокуратурі, вона зорієнтувалася по журналу реєстрації звернень.
Свідок ОСОБА_82 повідомив суду, що станом на 07 березня 2013 року працював на посаді начальника сектору кадрового забезпечення Уманського міського відділу міліції, відносини з обвинуваченим робочі. Потерпілого по справі не знає. 07 березня 2013 року свідок заступив на добове чергування по Уманському міськвідділу і близько 21 години йому надійшло повідомлення від помічника начальника відділу - оперативно чергового чергової частини ОСОБА_83 , про те що з приймального відділення Уманської міської лікарні надійшло повідомлення про те, що до приймального відділення звернувся громадянин ОСОБА_7 . Він дав вказівку помічнику чергового відправити в приймальне відділення Уманської міської лікарні слідчо-оперативну групу Уманського міськвідділу.
Свідок ОСОБА_84 повідомив суду, що станом на 07 березня 2013 року працював на посаді дільничного інспектора міліції Уманського районного відділу міліції, відносини з обвинуваченим робочі. Потерпілого не знає. 07 березня 2013 року він ніс службу у складі слідчо-оперативної групи та близько 15 - 16 години повернувся з виклику разом зі слідчо-оперативною групою в приміщення райвідділу. Після цього він та ОСОБА_12 чергували по черзі на контрольно-пропускному пункті райвідділу. Громадянина ОСОБА_7 бачив в приміщенні райвідділу, як той проходив сам по коридору. Коли ОСОБА_7 прийшов в райвідділ - не бачив. Тілесних ушкоджень на потерпілому, під час того як він покидав райвідділ в 18 годині 00 хвилин також не бачив. О 23 годині 00 хвилин до райвідділу прийшли мати, дружина та сестра потерпілого, щоб написати заяву по факту побиття ОСОБА_7 працівниками міліції. Він їм пояснив, що не має права відбирати в них заяву, оскільки це не входить в його повноваження.
Свідок ОСОБА_85 , повідомив суду, що станом на 07 березня 2013 року працював на посаді помічника оперативного чергового Уманського районного відділу міліції, відносини з обвинуваченим робочі. Потерпілого наглядно знає, відносин не підтримують. 07 березня 2013 року він заступив в добовий наряд в Уманський райвідділ помічником оперативного чергового. Вранці був ознайомлений з функціональними обов`язками. Зазвичай він знаходиться в черговій частині біля комп`ютера, на якому встановлена програма до якої доступ має тільки він. Коли слідчо-оперативна група поїхала на виклик, він сидів на контрольно-пропускному пункті і записував всіх осіб, що приходили в райвідділ. Приблизно о 15 годині прийшов ОСОБА_7 , він записав його в журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Уманського РВ УМВС України в Черкаській області, в якому зазначив, що ОСОБА_7 пішов в службовий кабінет № 19. Тілесних ушкоджень на ОСОБА_7 не бачив. Після цього приїхала слідчо-оперативна група і його замінили на контрольно-пропускному пункті. Після цього він ОСОБА_7 не бачив. Під час перебування в черговій частині до нього близько 19 години 20 хвилин зателефонувала мати потерпілого та почала запитувати де її син. Він передзвонив до ОСОБА_12 та запитав чи є ще в приміщенні райвідділу ОСОБА_7 на що отримав відповідь, що ОСОБА_7 вже пішов. Потім, до райвідділу прийшла мати та дружина ОСОБА_7 щоб написати заяву, що ОСОБА_7 побили працівники міліції. Він сповістив про це черговому чергової частини райвідділу і потім ОСОБА_44 та ОСОБА_43 відвели в кабінет № 3 для відібрання заяви. При допиті в якості свідка в приміщенні прокуратури, за його словами, йому погрожували та чинили на нього психологічний тиск.
Свідок ОСОБА_86 повідомив суду, що станом на 07 березня 2013 року працював на посаді оперуповноваженого сектору карного розшуку Уманського міського відділу міліції, відносини з обвинуваченим робочі. Потерпілого не знає. 07 березня 2013 року він перебував у складі слідчо-оперативної групи та здійснював виїзд до приймального відділення Уманської міської лікарні, бо туди звернувся чоловік з тілесними ушкодженнями. Він допитував матір потерпілого, яка йому повідомила, що їй подзвонила невістка і сказала, що ОСОБА_7 б`ють в міліції. Видимих тілесних ушкоджень на ОСОБА_7 він не пам`ятає. За його словами, на запитання слідчого ОСОБА_61 , ОСОБА_7 відповідав нормально.
Свідок ОСОБА_87 пояснив суду, що станом на 07 березня 2013 року працював на посаді начальника штабу Уманського районного відділу міліції, відносини з обвинуваченим робочі. Потерпілого не знає. 07 березня 2013 року він заступив на добове чергування в якості відповідального по Уманському райвідділу. Майже весь час перебував у своєму кабінеті № 8, що знаходиться на першому поверсі, а саме зліва від чергової частини, займався оформленням службової документації, на той час не було інспектора інформаційних технологій тому виконував роботу за цією посадою. Вранці та ввечері у райвідділі була нарада у начальника райвідділу. Після вечірньої наради він продовжив несення служби вдома, що дозволяється відповідним наказом. 07 березня 2013 року він не пам`ятає чи бачив ОСОБА_8 на робочому місці. Потерпілого бачив лише один раз, коли той стояв біля кабінету сектору кадрового забезпечення Уманського райвідділу, коли приїжджала інспекція з особового складу з м. Черкаси. Також пояснив, що спецзасоби на постійному носінні працівники сектору карного розшуку не мають. Спецзасоби видаються даним працівникам лише коли вони заступають на добове чергування. Видача спецзасобів фіксується у відповідному журналі, що знаходиться в черговій частині. На протязі дня до сектору карного розшуку не піднімався, криків чи підозрілих звуків не чув.
Свідок ОСОБА_88 суду пояснив, що станом на 07 березня 2013 року працював на посаді начальника сектору дільничних інспекторів міліції Уманського районного відділу міліції, відносини з обвинуваченим робочі. Потерпілого не знає. З 07 на 08 березня 2013 року він заступив на добовий наряд помічником відповідального від керівництва. Реагував на повідомлення, в яких повідомлялося що траплялось протягом доби на території району. Чергування, як правило, несе в своєму кабінеті на першому поверсі, кабінети сектору карного розшуку знаходяться на другому поверсі. Особа ОСОБА_7 йому не знайома, по якому питанню він викликався до Уманського райвідділу йому нічого не відомо. Про факт нанесення тілесних ушкоджень підсудним ОСОБА_8 потерпілому ОСОБА_7 чи іншим особам, йому нічого не відомо. Під час чергування ніяких сторонніх звуків, криків не чув, осіб з тілесними ушкодженнями чи в крові на території райвідділу того дня не бачив. Особисто до нього ніхто зі скаргами на те, що особі нанесли тілесні ушкодження, не звертався. Дійсно 07 березня 2013 року в другій половині дня в Уманському райвідділі відключали світло, конкретно час вказати не може. Кожен день в Уманському райвідділі двічі на день, вранці в 08 годині 30 хвилин, ввечері в 18 годині 00 хвилин, проходять наради у начальника райвідділу. На вечірній нараді 07 березня 2013 року ОСОБА_8 був присутній.
Свідок ОСОБА_89 суду пояснив, що станом на 07 березня 2013 року працював на посаді заступника начальника Уманського районного відділу міліції, відносини з обвинуваченим робочі. Потерпілого не знає. 07 березня 2013 року він приїхав о восьмій годині на роботу. О 08 годині 30 хвилин і 18 годині 00 хвилин в райвідділі в кабінеті начальника відбувається нарада, на нараду запрошуються керівники служб та заступники начальника райвідділу. На нараді вирішуються робочі питання та ставляться задачі які доводяться до начальників служб. В його підпорядкуванні, на той час, були: кримінальний блок, до кримінального блоку входять: кримінальна міліція в справах дітей, сектор кримінального розшуку, відділ по боротьбі з незаконним обігом наркотиків і служба БЕЗ. В службі БНОН на той час працював ОСОБА_24 , який був присутній на ранковій нараді. Зранку на нараді о 8 годині 30 хвилин він був присутній, також був присутній ОСОБА_8 . Потім, близько 16 години у зв`язку з сімейними обставинами він відпросився у керівника райвідділу додому і на вечірній нараді присутній не був. Орієнтовно о 21 годині 00 хвилин, до нього зателефонував на мобільний телефон оперативний черговий, хто саме телефонував не пам`ятає, і повідомив, що до приймального відділення Уманської міської лікарні звернувся ОСОБА_7 , який повідомив що його побили в районному відділі міліції. Йому було відомо, що з Уманського міського відділу виїхала слідчо-оперативна група. На наступний день коли він прийшов на роботу, зібрав всіх працівників сектору карного розшуку для того, щоб роз`яснити ситуацію. В ході розмови з працівниками сектору карного розшуку було з`ясовано, що попередньо була здійснена крадіжка грошових коштів ТОВ «Енерго», що розташоване на автошляху Київ-Одеса біля посту ДАІ, а саме, в будівлі розбили вікно і викрали грошові кошти. На той період часу чергував ОСОБА_7 , який був запрошений до райвідділу, для дачі пояснень. Допитували ОСОБА_7 ОСОБА_12 і ОСОБА_10 , тілесних ушкоджень ОСОБА_7 ніхто не наносив. Стверджує, що ОСОБА_7 дав пояснення і вільно покинув райвідділ, а потім вже надійшло повідомлення до приймального відділення Уманської міської лікарні, що його побили якісь працівники міліції. Той факт, що ОСОБА_8 працював з ОСОБА_7 , під час його виклику до Уманського райвідділу чи наніс останньому тілесні ушкодження, йому невідомий.
Також, повідомив суду, що спецзасоби на постійному носінні знаходяться тільки в міліції громадської безпеки. Працівники кримінального блоку коли отримують спецзасоби записуються обов`язково в спеціальний журнал, спецзасоби зберігаються в черговій частині і отримують їх лише при необхідності та при проведенні певних масових заходів. На постійному носінні у працівників кримінальної міліції спецзасобів немає.
По факту побиття ОСОБА_7 проводилась службова перевірка, яку здійснювала інспекція з особового складу з м. Черкаси, якими були результати перевірки не пам`ятає.
Свідок ОСОБА_90 повідомив, що станом на 07 березня 2013 року працював на посаді слідчого слідчого відділення Уманського міського відділу міліції, відносини з обвинуваченим робочі. Потерпілого не знає. 07 березня 2013 року він чергував в слідчо-оперативній групі і за вказівкою оперативного чергового здійснював виїзд до приймального відділення Уманської міської лікарні. Там чоловік, якому надавалась медична допомога пояснив, що отримав тілесні ушкодження у приміщенні Уманського райвідділу. Прізвище та ім`я вказаного чоловіка він згадати не може, бачився з ним лише один раз. Чоловік, якого побили, повідомив йому, що викликався до Уманського райвідділу по факту крадіжки і в приміщенні Уманського райвідділу від осіб, яких він не знав і які були в цивільному одязі, отримав тілесні ушкодження. Наявних тілесних ушкоджень на особі він не бачив. Чоловік якого побили, чітко все розповідав, все чув без будь-яких нагадувань, нічого не перепитував, фізичних вад не виявляв. Разом з чоловіком, якого побили, знаходилися хтось з його рідних, мама чи дружина.
Свідок ОСОБА_21 повідомив суду, що станом на 07 березня 2013 року працював на посаді начальника Уманського районного відділу міліції, відносини з обвинуваченим робочі. Пояснив суду що приблизно о 22-23 годині, 07 березня 2013 року громадянин, прізвище не пам`ятає, звернувся в приймальне відділення Уманської міської лікарні, зі скаргами на те, що 07 березня 2013 року йому нанесли тілесні ушкодження на території Уманського райвідділу.
За час його перебування на цій посаді, вищевказаних випадків не фіксувалося. ОСОБА_8 , повідомляє свідок, як працівник зарекомендував себе позитивно, ніколи ніяких питань до нього не було, тим більше з цього приводу. Факти побиття чи вибивання показів 07 березня 2013 року свідку невідомі.
Потерпілий ОСОБА_7 звернувся до приймального відділення Уманської міської лікарні зі скаргами, що його побили працівники міліції, хто конкретно, потерпілий не вказав.
Потім стало відомо, що ОСОБА_7 раніше притягувався до кримінальної відповідальності, а тому негативно відноситься до працівників міліції і постійним написанням скарг намагається уникнути кримінальної відповідальності. ОСОБА_7 є наркозалежною особою та намагався через працівників внутрішньої безпеки та прокуратури вимагати гроші у ОСОБА_8 .
При зверненні до нього цивільних осіб зі скаргами на дії працівників Уманського райвідділу, він особисто розбирається в ситуації, а 07 березня 2013 року до нього ніхто не звертався, хоча він був цілий день на робочому місці. Звідки з`явилися в ОСОБА_7 тілесні ушкодження він не знає, але зазначив, що при вході та виході з Уманського райвідділу, тілесних ушкоджень на ОСОБА_7 зафіксовано не було.
Службова перевірка по даному факту проводилась, інспекцією з особового складу Управління МВС Черкаської області. В матеріалах службової перевірки вина ОСОБА_8 не була доведена. Зазначив, що працюючи з ОСОБА_7 його не можна було опитати, він постійно уникав від дачі показів. Матеріали перевірки до кримінального провадження були приєднані.
Кожного дня в Уманському райвідділі проходять наради, вранці та ввечері. 07 березня 2013 року була нарада зранку та ввечері. На вечірній нараді був присутній і ОСОБА_8 , якого він бачив в приміщенні райвідділу вранці і ввечері.
07 березня 2013 року на території Уманського райвідділу нікого з тілесними ушкодженнями чи в крові не бачив, криків не чув. У працівників карного розшуку спецзасобів на постійному носінні немає. Дійсно 07 березня 2013 року в Уманському райвідділі було аварійне відключення електроенергії.
Свідок ОСОБА_24 пояснив суду, що станом на 07 березня 2013 року працював на посаді оперуповноваженого сектору БНОН Уманського районного відділу міліції, відносини з обвинуваченим робочі. 07 березня 2013 року він змінився о 08 годині 00 хвилин з добового чергування, після зміни з наряду, пішов додому - відпочив і в другій половині дня вийшов на роботу, щоб перевірити деяку оперативну інформацію. По лінії його роботи він не мав помічника, тому інколи просив допомоги в роботі працівників карного розшуку. 07 березня 2013 року близько 16 години він на своєму автомобілі ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_2 , червоного кольору, під`їхав до приміщення Уманського райвідділу міліції з метою попросити когось із працівників карного розшуку про допомогу в роботі. Коли під`їхав на стоянку, побачив що ОСОБА_8 виходив з салону ВАЗ 2106 світлого кольору, який припаркований був також на стоянці. ОСОБА_8 декілька хвилин поговорив з водієм автомобіля і підійшов до нього. Він запитав у ОСОБА_8 чи є хтось з працівників карного розшуку на місці, щоб попросити про допомогу в роботі, на що отримав відповідь, що багато працівників розійшлися, бо це був передсвятковий день. ОСОБА_8 запропонував свою допомогу, оскільки вже був вільний. Він погодився і вони разом з ОСОБА_8 виїхали на трасу Стрий-Тернопіль-Кіровоград-Знамянка, де знаходилися близько двох годин, з 16 по 18 годину. По дорозі вони з ОСОБА_8 зупинялися біля АЗС Фортеця, підходив до молодшого оператора, питав чи не бачив він автомобіль який їх цікавив, на що отримав негативну відповідь. Після цього вони разом з ОСОБА_8 заїжджали на АЗС WOG, де заїхали на територію, зупинилися за колонками, між колонками і входом в приміщення АЗС, з машини ні він, ні ОСОБА_8 не виходив. До машини підійшов молодший оператор, через відкрите вікно привітався, він запитав у нього про ту саму машину і знову отримав негативну відповідь, і разом з ОСОБА_8 знову поїхали на трасу. Вони з ОСОБА_8 постійно знаходились на трасі та спілкувалися з водіями-далекобійниками с приводу автомобіля, що їх цікавив.
Близько 17 години на вказаній трасі, вони з ОСОБА_8 зустріли ОСОБА_27 , який ремонтував вантажний автомобіль «Камаз» на якому він працював. Він та ОСОБА_8 надали йому необхідний інструмент для ремонту автомобіля. До Уманського райвідділу вони повернулися близько 18 години 00 хвилин. Після цього разом з ОСОБА_8 купили собі в одному з торгових наметів кави, до них підійшов ще ОСОБА_36 начальник НДКЦ, ОСОБА_28 оперуповноважений КМСД і ОСОБА_29 , і вони всі стояли і розмовляли. Близько 18 години 10 хвилин помічник чергового, вийшов на вулицю і повідомив, що почалася нарада. На нараду він не пішов, так як був після добового наряду, а піднявся в кабінет, де його чекав в коридорі ОСОБА_91 , і стояв ще ОСОБА_7 . З ОСОБА_92 зайшов в кабінет № 21, що знаходиться справа по коридору та був там пів години, після чого вони вийшли з приміщення Уманського райвідділу. Коли він вийшов з кабінету, ОСОБА_7 в коридорі вже не було, ОСОБА_8 відкривав свій кабінет і він спитав його чи підвезти його додому, на що отримав відмову.
Стверджує, що він знає ОСОБА_7 у зв`язку з тим, що потерпілий є наркозалежною особою і спілкується з особою, яка притягувалася до кримінальної відповідальності за крадіжку, а його робота пов`язана саме з таким контингентом осіб. Під час того, як він бачив ОСОБА_7 в коридорі близько 18 години 15 хвилин, останній сидів на підвіконні та грався телефоном. Тілесних ушкоджень, почервонінь на ОСОБА_7 не бачив, стверджує, що стан ОСОБА_7 був звичайним, поводив він себе адекватно. Йому чи іншим особам, ОСОБА_7 на те, що його побили чи одягали кайданки, не скаржився. Посторонніх звуків чи криків, коли зайшов до кабінету разом з ОСОБА_92 , не чув. Стверджує, що 07 березня 2013 року в приміщенні Уманського райвідділу відключали світло.
Під час допиту в приміщенні міської прокуратури на нього неодноразово чинили психологічний тиск, морально давили та погрожували. Під час його допиту були присутні чотири працівника прокуратури, які постійно намагалися схилити його до дачі неправдивих показів, не дозволяли писати допит власноручно. Після допиту він з відповідними скаргами не звертався через страх того, що це якимось чином вплине на його роботу в Уманському райвідділі.
Свідок ОСОБА_29 повідомив суду, що станом на 07.03.2013 року працював на посаді начальника кримінальної міліції у справах дітей Уманського районного відділу міліції, відносини з обвинуваченим робочі. Потерпілого не знає. Зазвичай приходить на роботу на 08 годині 00 хвилин, тому що на 08 годину 30 хвилин відбувається ранкова нарада у начальника Уманського райвідділу, де присутні його заступники, начальники служб. Цілий день, 07 березня 2013 року він займався своєю роботою.
На території Уманського райвідділу постійно не перебував, а займався розкриттям злочину, а тому перебував на території м. Умань та періодично з`являвся у райвідділок. Близько 17 години 30-45 хвилин повернувся до райвідділу. Перед нарадою зустрівся з ОСОБА_28 , ОСОБА_24 , ОСОБА_8 та ОСОБА_93 біля входу у воріт Уманського РВ УМВС, та всі вони між собою спілкувалися. Близько 18 години 00 хвилин до когось з присутніх подзвонили на мобільний телефон та сказали, що зараз буде відбуватися нарада у начальника райвідділу. Після цього дзвінка всі, окрім ОСОБА_24 , попрямували на нараду. ОСОБА_24 не пішов на нараду через те, що 07 березня 2013 року вранці змінився з добового чергування. ОСОБА_8 був присутній на вечірній нараді.
На протязі дня, 07 березня 2013 року, коли він з`являвся в Уманському райвідділу, він не чув ніяких посторонніх звуків чи криків, осіб з тілесними ушкодженнями на території Уманського райвідділу не бачив. З ОСОБА_8 на протязі дня не бачився. Після наради попрямував до свого кабінету № 31, який знаходиться в напівпідвальному приміщенні.
Свідок ОСОБА_94 повідомив суду, що станом на 07.03.2013 року працював на посаді старшого інженера зв`язку штабу обласного управління Міністерства внутрішніх справ України, відносини з обвинуваченим робочі. Потерпілого не знає. 07 березня 2013 року близько 22 години йому подзвонив черговий по Уманському райвідділу, та повідомив, що в райвідділі не працює архіватор мовної інформації - МАРС 18, який записує телефонні розмови, які надходять на телефони чергової частини. Він прийшов наступного дня 08 березня 2013 року, спробував включити цей архіватор, з першої спроби він не включився, ввімкнувся лише із другої, перевірив його працездатність, зателефонував на один номер телефону, на інший, перевірив режим запису, він працював, але там було старе програмне забезпечення і треба було перевстановити цю програму. При ньому на той момент не було диска і він прийшов вже в понеділок, спробував перевстановити програму, але архіватор зовсім перестав працювати, через проблеми з материнською платою - треба було деякі деталі замінити. Він купив, замінив деталі, перевстановив програмне забезпечення архіватора, перевірив його працездатність.
Причиною несправності архіватора стало періодичне аварійне відключення світла в райвідділі 07 березня 2013 року. Аналогічні проблем із архіваторами існують і в інших райвідділах, які він обслуговує. На той момент він обслуговував Уманський райвідділ, Уманський міськвідділ, Христинівський райвідділ, Монастирищанський райвідділ, Маньківський райвідділ.
Свідок ОСОБА_25 повідомив суду, що він працював помічником оператора на АЗС WOG та 07 березня 2013 року був на зміні. З ОСОБА_8 перебуває у хороших відносинах. Того дня ОСОБА_8 з якимось чоловіком, який був за кермом, під`їхав на червоному ВАЗ 2109, вони привіталися з ним та заправили автомобіль. ОСОБА_8 він знав як постійного клієнта, бо дуже часто слідчо-оперативна група заправляла службовий автомобіль на АЗС WOG коли прямувала на виклик.
11 березня 2013 року ОСОБА_8 та той чоловік, що з ним був 07 березня 2013 року в машині за кермом, приїжджали на АЗС WOG та переглядали відео від 07 березня 2013 року за той період, коли він заїжджав на АЗС WOG. Пізніше приїжджали інші працівники міліції, він їх не знає, та також передивлялися те ж саме відео. Працівники прокуратури також приїжджали на АЗС WOG та переглядали те ж відео. Вищевказане відео ніким не вилучалося.
Свідок ОСОБА_95 повідомив суду, що станом на 07.03.2013 він працював приватним підприємцем. ОСОБА_8 наглядно знає, при зустрічі вітаються. 07 березня 2013 року він був в райвідділі, оскільки домовився на 17-18 годину там зустрітися зі ОСОБА_24 , бо останній просив його завезти в м. Христинівка в пологовий будинок дружині ОСОБА_24 їжу, бо вона нещодавно народила дитину. Він приїхав до райвідділу раніше, близько 17 години, оскільки йому необхідно було поставити в паспортному столі відтиск на фотографії в паспорті. Зайшов до паспортного столу через бокові двері, а побачивши, що паспортний стіл не працює, піднявся через другий поверх до кабінету ОСОБА_24 та став його чекати в коридорі. В тому ж самому коридорі він бачив і потерпілого ОСОБА_7 , який грався телефоном та з ним ще був в коридорі, худорлявий, чорнявий хлопчина в спортивній кофті чи куртці. Особа потерпілого ОСОБА_7 стала йому відома з телерепортажу каналу НТН про те, що в Уманському райвідділі та Уманському міському відділі міліції катують людей. Під час перебування в коридорі, він бачив, як ОСОБА_7 3-4 рази викликали в кабінет, що знаходиться біля кабінету ОСОБА_24 . Наручників одягнених на руки ОСОБА_7 не було.
За час перебування в коридорі, він не чув підозрілих звуків, криків, осіб з тілесними ушкодженнями не бачив, особисто в ОСОБА_7 тілесних ушкоджень він не бачив.
ОСОБА_24 прийшов близько 18 години. Вони разом зайшли до його кабінету, перекурили, загалом пройшло 20-30 хвилин, та в 18 годині 30 хвилин вийшли з кабінету ОСОБА_24 і в коридорі зустріли ОСОБА_8 , який відкривав свій кабінет. ОСОБА_24 запропонував ОСОБА_8 поїхати разом додому, але той відмовився, зіславшись на якісь особисті справи. Після цього він та ОСОБА_24 покинули приміщення Уманського райвідділу.
Свідок ОСОБА_96 повідомив суду, що станом на 07 березня 2013 року працював на посаді начальника сектору техніко-криміналістичного забезпечення Уманського районного відділу міліції, відносини з обвинуваченим робочі. Потерпілого не знає. 07 березня 2013 року з 08 до 13 години і з 14 до 18 години він знаходився на робочому місці в Уманському райвідділі. Його робочий кабінет знаходиться в напівпідвальному приміщенні на нульовому поверсі, а кабінети карного розшуку знаходяться на третьому поверсі, тому працівники між собою перетинаються тільки по робочим питанням. 07 березня 2013 року він на третій поверх не піднімався, підозрілих звуків, криків не чув, осіб з тілесними ушкодженнями на території Уманського райвідділу не бачив.
Уманському райвідділі кожного дня відбуваються наради, вранці о 08 годині 30 хвилин, ввечері о 18 годині 00 хвилин. 07 березня 2013 року нарада запланована не була, бо був передсвятковий день, тому в кінці робочого дня о 18 годині 00 хвилин він, ОСОБА_36 , ОСОБА_8 , ОСОБА_24 , ОСОБА_29 та ОСОБА_28 зібралися на вулиці і спілкувалися. Під час розмови до ОСОБА_8 зателефонували і сказали, що зараз буде вечірня нарада. На нараді був присутній ОСОБА_8 , начальник райвідділу ОСОБА_21 , ОСОБА_29 та більше нікого з присутніх згадати не може. Нарада тривала близько 10-15 хвилин.
Свідок ОСОБА_97 пояснив суду, що станом на 07 березня 2013 року працював на посаді начальника сектору кадрового забезпечення Уманського районного відділу міліції, відносини з обвинуваченим робочі. Потерпілого знає наглядно. 07.03.2013 року він був на робочому місці. В 07 годині 45 хвилин ранку приходив, приймав заліки у наряду, який заступає на службу. Проводив розвід та йшов на нараду на 08 годин 30 хвилин і до кінця робочого дня займався робочими питаннями.
Потерпілого ОСОБА_7 він вперше побачив коли проводилась службова перевірка інспекцією з особового складу з м. Черкаси, інспектором ОСОБА_40 , по факту побиття ОСОБА_7 . Пояснити щось по вищевказаному факту не може.
Під час перевірки, він лише допомагав викликати всіх кого необхідно було опитати, безпосередню участь в перевірці він не брав і результатів перевірки не пам`ятає. Під час службової перевірки ОСОБА_8 та ОСОБА_7 бачилися в кабінеті, де проводилась перевірка, в цей момент ОСОБА_7 давав пояснення, а ОСОБА_8 заносив власноручно написане пояснення.
Свідок ОСОБА_98 пояснив суду, що станом на 07 березня 2013 року працював на посаді експерта сектору № 7 Уманського районного відділу міліції, відносини з обвинуваченим робочі. Потерпілого не знає. 07 березня 2013 року він заступив на добове чергування, о 08 годині 00 хвилин він отримав зброю. Цілий день свідок перебував на роботі. Про будь які дії що були 07 березня 2013 року свідок повідомити не може, оскільки його кабінет знаходиться в напівпідвальному приміщенні на нульовому поверсі і потрапити до нього можна лише пройшовши окремі двері з дзвінком. Особа ОСОБА_7 свідку невідома, він його ніколи не бачив. За весь робочий день 07 березня 2013 року, нікого з тілесними ушкодженнями на території Уманського райвідділу свідок не бачив, підозрілих звуків не чув.
Свідок ОСОБА_99 пояснила суду, що станом на 07 березня 2013 року працювала на посаді заступника начальника слідчого відділення Уманського районного відділу міліції, відносини з обвинуваченим робочі. Потерпілого не знає. 07 березня 2013 року вона знаходилась в складі дублюючої слідчо-оперативної групи та перебувала цілий день на робочому місці в Уманському райвідділі. Кабінети слідчого відділення та сектору карного розшуку знаходяться на одному поверсі та перегороджені дверима. Щоб потрапити до сектору карного розшуку необхідно пройти повз кабінети слідчого відділу. Двері її кабінету того дня, були постійно відкриті, нікого стороннього вона не бачила. На протязі дня ніяких підозрілих криків, звуків ударів не чула та не бачила, щоб працівники карного розшуку когось водили в наручниках. Того дня, 07 березня 2013 року, на території Уманського райвідділу нікого з тілесними ушкодженнями не бачила. ОСОБА_8 вона бачила на робочому місці зранку і до 14 години, потім не бачила більше. 07 березня 2013 року в Уманському райвідділі дійсно відключали світло.
Свідок ОСОБА_100 пояснив суду, що станом на 07 березня 2013 року працював на посаді заступник начальника - начальник громадської безпеки Уманського районного відділу міліції, відносини з обвинуваченим робочі. Потерпілого не знає. Зазвичай він приходить на 08 годину 30 хвилин, бо саме в той час відбувається нарада в начальника райвідділу, після якої всі займаються робочими питаннями. Ввечері нарада проходить о 18 годині 00 хвилин.
07 березня 2013 року на території Уманського райвідділу нікого з тілесними ушкодженнями свідок не бачив, підозрілих звуків не чув. Його кабінет знаходиться навпроти приймальної начальника райвідділу. Сказати до якого часу ОСОБА_8 був на робочому місці, не може.
В 18 годині 00 хвилин в начальника була вечірня нарада, на якій були всі присутні, в тому числі і ОСОБА_8 .
По факту побиття ОСОБА_7 нічого пояснити не може, вказує на те, що дізнався про вищевказане, лише після проведення в Уманському райвідділі службової перевірки по цьому питанню.
Свідок ОСОБА_27 пояснив суду, що станом на 07 березня 2013 року працював водієм в «Лідер Буд Опт». ОСОБА_8 знає наглядно. Потерпілого не знає. 07 березня 2013 року він перебував у відрядженні, їхав з Вінницької області, віз зерно. Біля м. Умань машина зламалася. Точного часу не пам`ятає, але це було вдень, коли до нього під`їхав ОСОБА_24 та ОСОБА_8 на червоному автомобілі, марки ВАЗ 2109. ОСОБА_24 запитав у нього чи потрібна йому допомога, а потім надав викрутку, ніж та ключі. Через пів години ОСОБА_24 та ОСОБА_8 повернулися та забрали надані інструменти і поїхали в сторону траси Київ Одеса.
Свідок ОСОБА_101 пояснив суду, що станом на 07 березня 2013 року працював хірургом хірургічного відділення Уманської міської лікарні. Потерпілого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 не знає. Був черговим ургентним хірургом, навесні чи влітку не пам`ятає, в 2013 році. Під час чергування його викликав ургентний травматолог для того щоб він оглянув хворого. Оглянувши хворого зафіксував травму - забій м`яких тканин грудної клітки. Пацієнт стверджував, що його побили, хто саме він не уточнював.
Свідок ОСОБА_102 пояснив суду, що він станом на 07 березня 2013 року працював лікарем травматологом-ортопедом в Уманській міській лікарні. Потерпілого ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_8 не знає. Був черговим в березні 2013 року. В приймальне відділення звернувся пацієнт зі скаргами на болі в грудній клітині, болі в ділянці носа, головні болі. Він так зрозумів, що його побили. Оскільки по своїй спеціальності у потерпілого не було ушкоджень, то викликав чергового хірурга і ЛОР-лікаря. Сказати точно, що даний пацієнт це ОСОБА_7 не може. Пацієнт можливо і зазначав хто його побив, але він цим не цікавився і навіть не запитав прізвища цього пацієнта.
Свідок ОСОБА_103 пояснив суду, що станом на 07 березня 2013 року він працював заступником начальника Уманського райвідділу. Відносини з обвинуваченим хороші. Потерпілого ОСОБА_7 знає, але відносини не підтримує. 07 березня 2013 року був на роботі, зранку і ввечері бачив на робочому місці і ОСОБА_8 . Кожного дня в райвідділі відбуваються наради у начальника, вранці в 08 годині 00 хвилин, ввечері в 18 годині 00 хвилин. На вечірні та ранковій нараді був присутній і ОСОБА_8 . Про те, що були звернення потерпілого та його родичів на дії працівників міліції, йому стало відомо на наступний день, за яких саме обставин він це дізнався, не пам`ятає.
У 2005 році він працював на посаді слідчого Уманського міськвідділу, розслідував кримінальну справу відносно ОСОБА_7 . Під час досудового розслідування ОСОБА_7 багато скаржився у всі інстанції.
В судове засідання свідки: ОСОБА_104 , ОСОБА_105 , ОСОБА_106 , ОСОБА_107 , ОСОБА_108 , ОСОБА_109 не з`явились. Прокурором відділу процесуального керівництва у кримінальних провадженнях прокуратури Черкаської області ОСОБА_6 було заявлено клопотання про відмову в допиті свідків: ОСОБА_45 , ОСОБА_55 , ОСОБА_68 , ОСОБА_51 , ОСОБА_66 , ОСОБА_63 та виключення їх з переліку свідків сторони обвинувачення. Обвинувачений в задоволенні клопотання не заперечував. Судом задоволено клопотання прокурора та виключено з переліку свідків сторони обвинувачення: ОСОБА_45 , ОСОБА_55 , ОСОБА_68 , ОСОБА_51 , ОСОБА_66 , ОСОБА_63 і в силу положень ст. 23, ч. 4 ст. 95 КПК України суд не може взяти до уваги їх показання, дані під час досудового розслідування та враховувати їх приймаючи рішення по даній справі.
· рапорт помічника начальника відділу-оперативного чергового ЧЧ Уманського МВ УМВС майора міліції ОСОБА_83 від 07 березня 2013 року, з якого вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_2 , 07 березня 2013 року близько 21 години 00 хвилин в приміщенні Уманського РВ УМВС отримав тілесні ушкодження.
· протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) 07 березня 2013 року від ОСОБА_7 , з якого вбачається, що 07 березня 2013 року в період часу з 14 години 30 хвилин до 19 години 25 хвилин перебуваючи в приміщенні Уманського РВ УМВС України в Черкаській області по вул. Леніна, 27 м. Умань отримав тілесні ушкодження від працівників міліції.
- протокол медичного огляду для встановлення факту вживання психотропної речовини та стану сп`яніння № 78 від 07.03.2013 зроблено висновок, що ОСОБА_7 тверезий.
(т. 1 а.с. 11)
- довідка № 322 від 7.03.2013 з якої вбачається, що ОСОБА_7 звертався за допомогою до приймального відділення Уманської міської лікарні 07.03.2013 після побиття його співробітниками Уманського РВ. Діагноз: забій тканин обличчя, гематома в ділянці скулової дуги справа, забій грудної клітки, розрив барабанної перетинки зліва.
- заява ОСОБА_7 від 07 березня 2013 року про прийняття мір до працівників міліції карного розшуку Уманського РВ УМВС, які 07 березня 2013 року в 15 годині в службовому кабінеті № 19 безпідставно, перевищуючи свої службові повноваження, незаконно утримували його та нанесли тілесні ушкодження по різних частинах тіла.
- висновок судово-медичної експертизи № 125 від 15.03.2013, проведеної експертом Уманського міжрайонного відділення Черкаського облбюро СМЕ ОСОБА_118 , з якого вбачається, що у ОСОБА_7 виявлені легкі з розладом тілесні ушкодження.
- витяг з наказу УМВС України в Черкаській області по особовому складу № 39 від 12 лютого 2013 року, з якого вбачається, що 12 лютого 2013 року призначено старшого лейтенанта міліції ОСОБА_8 (М - 176605) начальником карного розшуку Уманського РВ УМВС України в Черкаській області, з посадовим окладом 1000 гривень та надбавкою згідно з наказом МВС України № 499-2007 року за виконання особливо важливих завдань 50% та звільнено з посади старшого оперуповноваженого СКР цього ж відділу.
- журнал обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Уманського РВ УМВС, з якого вбачається, що 07 березня 2013 року о 14 годині 36 хвилин ОСОБА_7 , житель м. Умань прибув до Уманського РВ УМВС в службовий кабінет № 19, за викликом та о 18 годині 00 хвилин залишив приміщення Уманського РВ УМВС, при цьому від підпису відмовився.
- довідка начальника Уманського РВ УМВС України в Черкаській області № 2818 від 03.2013 року, з якої вбачається, що з 15 вересня 2012 року, під час різкого перепаду напруги в електричній мережі, який був викликаний метеорологічними умовами (дощ, блискавка), близько 01 години 30 хвилин вийшла із ладу камера відеоспостереження, встановлена при в`їзді до внутрішнього двору райвідділу та відеореєстратор. Через вказані обставини відеореєстратор з 15 вересня 2012 року працював лише в режимі відтворення яке передавалось двома камерами, встановленими при вході до приміщення райвідділу та в коридорі біля оглядового вікна чергової частини, без запису інформації. Про несправність вказаного обладнання повідомлялась СЗ ВМЗ УМВС відповідними листами.
- довідка начальника Уманського РВ УМВС України в Черкаській області № 2647 від 03.2013 року, з якої вбачається, що внаслідок аварійного відключення електроенергії в Уманському РВ УМВС в період з 14 години 42 хвилини 07 березня 2013 року по 11 годину 44 хвилини 08 березня 2013 року, архіватор мовної інформації «МАРС-18» не працював. Про несправність вказаного пристрою повідомлялось в чергову частину УМВС України в Черкаській області телетайпограмою № 11 від 07 березня 2013 року та старшого інженера СЗ ВМЗ УМВС України в Черкаській області майора міліції ОСОБА_119
- заява від матері потерпілого ОСОБА_44 від 07 березня 2013 року в якій вона просить провести перевірку і вжити заходів відносно працівників Уманського РВ УМВС, які 7 березня приблизно біля двох годин дня викликали її сина ОСОБА_7 , 1984 р.н. в кабінет № 19 на розмову під час якої завдали тілесні ушкодження: велика гематома з права, забій грудної клітки, перебита барабанна перетинка вуха зліва. Після її дзвінка черговому на номер 3-48-25 приблизно о 19 годині вона його зустріла біля райвідділу міліції з явними ознаками побиття. І вони відразу вирушили в приймальне відділення міської лікарні, де її сина оглянули лікарі.
- телефонограма ОСОБА_44 від 09 березня 2013 року до Генеральної прокуратури України, про те, що 07 березня 2013 року в районному відділі міліції був побитий її син ОСОБА_7 , просить розібратись в цій справі.
- пам`ятка про процесуальні права та обов`язки підозрюваного, з якої вбачається, що 04 квітня 2013 року о 12 годині 05 хвилин ОСОБА_8 отримав пам`ятку про процесуальні права та обов`язки підозрюваного.
- повідомлення про нову підозру у вчиненні кримінального правопорушення від 04 квітня 2013 року, згідно якої ОСОБА_8 повідомлено про нову підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 127 КК України.
- ухвала суду про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу від 09 квітня 2013 року, згідно якої підозрюваному ОСОБА_8 було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів в СІЗО № 30 м. Черкаси.
- ухвала апеляційного суду Черкаської області від 24 квітня 2013 року, згідно якої ухвалу слідчого судді Уманського міськрайонного суду від 09 квітня 2013 року про обрання ОСОБА_8 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою строком на шістдесят днів в СІЗО № 30 м. Черкаси, залишено без змін, а апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_124 в інтересах підозрюваного ОСОБА_8 , - без задоволення.
- ухвала слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області про тимчасовий доступ до речей та документів від 08 квітня 2013 року, відповідно до якої, клопотання старшого слідчого прокуратури м. Умані ОСОБА_125 задовольнити та надати останньому тимчасовий доступ до інформації, яка знаходиться у оператора ПрАТ «Київстар» за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 13, про зв`язок абонента НОМЕР_3 ОСОБА_8 , надання йому телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо, за період часу з 14 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин 07 березня 2013 року та можливості її вилучити.
- витяг з наказу УМВС України в Черкаській області по особовому складу № 39 від 12 лютого 2013 року, з якого вбачається, що 12 лютого 2013 року призначено старшого лейтенанта міліції ОСОБА_8 (М - 176605) начальником карного розшуку Уманського РВ УМВС України в Черкаській області, з посадовим окладом 1000 гривень та надбавкою згідно з наказом МВС України № 499-2007 року за виконання особливо важливих завдань 50% та звільнено з посади старшого оперуповноваженого СКР цього ж відділу.
- витяг з наказу ГУМВС України в Черкаській області по особовому складу № 183 від 23 липня 2010 року, з якого вбачається, що призначено прибувшого для подальшого проходження служби після закінчення магістратури Луганського державного університету внутрішніх справ лейтенанта міліції ОСОБА_8 (М-176605) оперуповноваженим сектору карного розшуку Уманського РВ ГУМВС, з 19 липня 2010 року, з посадовим окладом 650 гривень та надбавкою згідно з наказом МВС України № 499-2007 року за виконання особливо важливих завдань 50 %.
- ухвала слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області про тимчасовий доступ до речей та документів від 12 квітня 2013 року, відповідно до якої, клопотання старшого слідчого прокуратури м. Умані ОСОБА_125 задовольнити та надати останньому тимчасовий доступ до інформації, яка знаходиться у оператора ТОВ «Астеліт» за адресою: м. Київ, вул. Солом`янська, 11-а, про зв`язок абонента НОМЕР_4 ОСОБА_10 , надання йому телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо, за період часу з 16 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин 07 березня 2013 року та можливості її вилучити.
- ухвала слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області про тимчасовий доступ до речей та документів від 09 квітня 2013 року, відповідно до якої, клопотання старшого слідчого прокуратури м. Умані ОСОБА_125 задовольнити та надати останньому тимчасовий доступ до інформації, яка знаходиться у оператора ТОВ «Астеліт» за адресою: м. Київ, вул. Солом`янська, 11-а, про зв`язок абонента НОМЕР_5 ОСОБА_7 , надання йому телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання тощо, за період часу з 14 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин 07 березня 2013 року та можливості її вилучити.
- протокол огляду документів від 25 березня 2013 року, відповідно до якого, журнал обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Уманського РВ УМВС України в Черкаській області являє собою книгу формату А-4 , на 98 аркушах, який пронумеровано та скріплено печаткою № 1. На 17 аркуші, під номером 29 за 07 березня 2013 року наявний запис: у графі 2 14:36; графі 3 ОСОБА_7 ; графі 4 м. Умань; графі 6 виклик; графі 7 18:00; графах 8, 9 відмовився від підпису.
- копія журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Уманського РВ УМВС України в Черкаській області, з якого вбачається, що 07 березня 2013 року о 14 годині 36 хвилин ОСОБА_7 , житель м. Умань прибув до Уманського РВ УМВС в службовий кабінет № 19, за викликом та о 18 годині 00 хвилин залишив приміщення Уманського РВ УМВС, при цьому від підпису відмовився.
- заява від матері потерпілого ОСОБА_44 від 07 березня 2013 року в якій вона просить провести перевірку і вжити заходів відносно працівників Уманського РВ УМВС, які 7 березня приблизно біля двох годин дня визвали її сина ОСОБА_7 , 1984 року народження в кабінет № 19 на розмову під час якої завдали тілесні ушкодження: велика гематома з права, забій грудної клітки, перебита барабана перетинка вуха з ліва. Після її дзвінка черговому на номер 3-48-25 приблизно о 19 годині вона його зустріла біля відділу з явними ознаками побиття. І вони відразу вирушили в приймальне відділення міської лікарні, де її сина оглянули лікарі.
- протокол огляду речових доказів від 22 липня 2013 року, а саме справи, що зареєстрована в ЖОЄ Уманського РВ УМВС України в Черкаській області за № 282 від 07 березня 2013 року, з якого вбачається, що за результатами службової перевірки проведеної начальником сектору кадрового забезпечення Уманського РВ УМВС України в Черкаській області факт нанесення ОСОБА_7 не знайшов свого підтвердження, а також те, що 07 березня 2013 року ОСОБА_7 до 18 годині 00 хвилин покинув райвідділ і пішов до лікарні. (т.2 а.с.161-163).
- протокол слідчого експерименту за участю потерпілого ОСОБА_7 від 20.04.2013 року, з якого вбачається, що останній показав та розповів яким саме чином відносно нього ОСОБА_8 застосовувались незаконні методи дізнання та катування.
( т. 2 а.с. 199-206)
- ухвала Уманського міськрайонного суду від 08.04.2014 року. з якої вбачається, що надано тимчасовий доступ до речей і документів транспортних телекомунікацій - телефонних з`єднань ОСОБА_8 за номером мобільного зв`язку НОМЕР_3 .
- ухвала слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області про тимчасовий доступ до речей та документів від 24 квітня 2013 року, відповідно до якої, клопотання старшого слідчого прокуратури м. Умані ОСОБА_132 задовольнити та надати останньому тимчасовий доступ до інформації, яка знаходиться у оператора Черкаської філії ПАТ «Укртелеком» за адресою: м. Черкаси, вул. Б. Вишневецького, 34, про зв`язок абонента НОМЕР_6 ОСОБА_44 , надання її телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання з прив`язкою до базових станцій, за період часу з 07 години 00 хвилин до 23 години 00 хвилин 07 березня 2013 року та можливості її вилучити.
- ухвала слідчого судді Уманського міськрайонного суду Черкаської області про тимчасовий доступ до речей та документів від 29 квітня 2013 року, відповідно до якої, клопотання старшого слідчого прокуратури м. Умані ОСОБА_132 задовольнити та надати останньому тимчасовий доступ до інформації, яка знаходиться у оператора ПрАТ «МТС Україна» за адресою: м. Київ, вул. Лейпцизька, 15, про зв`язок абонента НОМЕР_7 ОСОБА_119 , надання йому телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання з прив`язкою до базових станцій, за період часу з 07 години 00 хвилин до 23 годин 00 хвилин 07 березня 2013 року та можливості її вилучити.
- довідка від головного інженера Уманських енергетичних мереж ОСОБА_110 від 18 травня 2013 року, з якої вбачається, що в Уманському РВ УМВС України в Черкаській області, який знаходиться за адресою: м. Умань. вул. Леніна, 27 було аварійне відключення електроенергії 07 березня 2013 року з 15 години 06 хвилин до 18 години 43 хвилин в зв`язку з пошкодженням КЛ-10Кв рп-4-тп-10.
- відповідь начальника Уманського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_21 на запит старшого слідчого прокуратури м. Умані ОСОБА_111 № 5300 від 16 травня 2013 року, з якої вбачається, що в Уманському РВ УМВС України в Черкаській області, як правило щоденно о 08 годині 30 хвилин та о 18 годині 00 хвилин, або в інший час за окремою вказівкою начальника райвідділу, проводяться оперативні наради за участю заступників начальника відділу та старших служб, або осіб, які виконують їх обов`язки. Протоколи засідання на таких нарадах не ведуться. В зв`язку з цим повідомити точний час та склад працівників Уманського РВ УМВС, які перебували на нараді 07 березня 2013 року в кінці робочого дня не виявляється можливим.
- постанова про призначення криміналістичної експертизи від 17 травня 2013 року, з якої вбачається, що слідчий в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого управління прокуратури Черкаської області ОСОБА_127 призначив судово-почеркознавчу експертизу з метою встановлення особи, яка виконала запис «18:00», «відмовився від підпису» в журналі обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Уманського РВ УМВС України в Черкаській області.
- висновок експерта № 1/518 від 12 липня 2013 року, згідно якого запис в рядку 29 на аркуші 17 у журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Уманського РВ УМВС України в Черкаській області навпроти слів «14:36 ОСОБА_7 м. Умань № 19 власна» запис «18:00», «відмовився від підпису» виконаний ОСОБА_12 .
- постанова про внесення змін до групи прокурорів від 23 травня 2013 року, з якої вбачається, що заступник прокурора Черкаської області старший радник юстиції ОСОБА_128 встановив, що постановою від 17 квітня 2013 року у вказаному кримінальному провадженні визначено групу прокурорів у складі: начальника та прокурора відділу здійснення процесуального керівництва досудовим розслідуванням у кримінальних провадженнях слідчих слідчого відділу слідчого управління прокуратури області ОСОБА_129 та ОСОБА_130 ; прокурора міста Умані ОСОБА_131 ; прокурора прокуратури міста Умані ОСОБА_120 , старшим якої призначено начальника вказаного відділу ОСОБА_135 .
- постанова про задоволення клопотання від 17 квітня 2013 року (т.3 а.с.142-144). В даній постанові міститься перелік документів з якими ознайомлювали ОСОБА_8 в порядку ст. 221 КПК України і в даному переліку зазначено постанову про призначення групи прокурорів, яка датована 17 квітня 2013 року;
- копія постанови про призначення групи прокурорів від 17 квітня 2013 року, яку до справи обвинувачений долучив самостійно (т.6 а.с.85) ;
- постанова про внесення змін до групи прокурорів від 23 травня 2013 року (т.3 а.с.217-218).
- ухвала слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси про тимчасовий доступ до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю від 31 травня 2013 року, відповідно до якої, клопотання слідчого задовольнити та надати тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю щодо інформації, яка знаходиться у оператора ПрАТ «Київстар» за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 53, про зв`язок абонента НОМЕР_8 ОСОБА_52 , надання йому телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання з прив`язкою до базових станцій, за період часу з 09 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин 07 березня 2013 року та можливості її вилучити. Копію ухвали надати слідчому, в провадженні якого знаходиться справа для виконання та вручення її відповідальній особі, на яку покладено обов`язок по її виконанню.
Ухвала слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси про тимчасовий доступ до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю від 31 травня 2013 року винесена з грубим порушенням п. 1 ч. 1 ст. 164 КПК України, так як в ній не зазначено: прізвище, ім`я та по батькові особи, якій надається право тимчасового доступу до речей і документів. Тож, фактично виконати дану ухвалу відповідно до вимог ст. 165 КПК України не представляється можливим.

(т.3 а.с.226)

- ухвала слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси про тимчасовий доступ до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю від 31 травня 2013 року, відповідно до якої, клопотання слідчого задовольнити та надати тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю щодо інформації, яка знаходиться у оператора ПрАТ «Київстар» за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 53, про зв`язок абонента НОМЕР_9 ОСОБА_10 , надання йому телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання з прив`язкою до базових станцій, за період часу з 13 години 00 хвилин до 20 години 00 хвилин 07 березня 2013 року та можливості її вилучити. Копію ухвали надати слідчому, в провадженні якого знаходиться справа для виконання та вручення її відповідальній особі, на яку покладено обов`язок по її виконанню.

Ухвала слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси про тимчасовий доступ до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю від 31 травня 2013 року винесена з грубим порушенням п. 1 ч. 1 ст. 164 КПК України, так як в ній не зазначено: прізвище, ім`я та по батькові особи, якій надається право тимчасового доступу до речей і документів. Тож, фактично виконати дану ухвалу відповідно до вимог ст. 165 КПК України не представляється можливим.

(т.3 а.с.245-246)

- ухвала слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси про тимчасовий доступ до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю від 31 травня 2013 року, відповідно до якої, клопотання слідчого задовольнити та надати тимчасовий доступ до документів, які містять охоронювану законом таємницю щодо інформації, яка знаходиться у оператора ПрАТ «Київстар» за адресою: м. Київ, вул. Дегтярівська, 53, про зв`язок абонента НОМЕР_10 ОСОБА_24 , надання йому телекомунікаційних послуг, у тому числі отримання послуг, їх тривалості, змісту, маршрутів передавання з прив`язкою до базових станцій, за період часу з 14 години 00 хвилин до 21 години 00 хвилин 07 березня 2013 року та можливості її вилучити. Копію ухвали надати слідчому, в провадженні якого знаходиться справа для виконання та вручення її відповідальній особі, на яку покладено обов`язок по її виконанню.

Ухвала слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси про тимчасовий доступ до речей та документів, які містять охоронювану законом таємницю від 31 травня 2013 року винесена з грубим порушенням п. 1 ч. 1 ст. 164 КПК України, так як в ній не зазначено: прізвище, ім`я та по батькові особи, якій надається право тимчасового доступу до речей і документів. Тож, фактично виконати дану ухвалу відповідно до вимог ст. 165 КПК України не представляється можливим.

(т.3 а.с.254)

- ухвала слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси про обрання міри запобіжного заходу у вигляді застави від 04 червня 2013 року, згідно якої в клопотанні слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого управління прокуратури області ОСОБА_113 про продовження стоку тримання під вартою ОСОБА_8 відмовлено, а клопотання захисника ОСОБА_137 про зміну міри запобіжного заходу задоволено та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжних захід у вигляді застави в сумі 91760 гривень.

(т.4 а.с.55-62)

- ухвала апеляційного суду Черкаської області від 25 червня 2013 року, відповідно до якої апеляція прокурора залишено без задоволення. Ухвалу слідчого судді Придніпровського районного суду м. Черкаси про обрання міри запобіжного заходу у вигляді застави від 04 червня 2013 року, згідно якої в клопотанні слідчого в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого управління прокуратури області ОСОБА_113 про продовження стоку тримання під вартою ОСОБА_8 відмовлено, а клопотання захисника ОСОБА_137 про зміну міри запобіжного заходу задоволено та застосовано відносно підозрюваного ОСОБА_8 запобіжних захід у вигляді застави в сумі 91760 гривень залишити без змін.

(т.4 а.с.71-76)

- журнал проведення звірок з приймальним відділенням Уманської міської лікарні та Уманської центральної районної лікарні, згідно якого 07 березня 2013 року о 23 години 30 хвилин черговий працівник Уманського МВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_83 провів звірку з медичною сестрою Уманської міської лікарні, про те, що громадянин ОСОБА_7 звертався за медичною допомогою. Обставини отримання тілесних ушкоджень та характери травми не зазначені у відповідному полі журналу. Номер ЖРЗПЗ 1685.

(т.4 а.с.114-115)

- журнал єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинення кримінального правопорушення та інші події, з якого вбачається, що 07 березня 2013 року о 21 годині 05 хвилин до чергової частини Уманського МВ УМВС України надійшло повідомлення від чергового лікаря приймального відділення Уманської міської лікарні, про те, що 07 березня 2013 року о 21 годині 05 хвилин з тілесними ушкодженнями звернувся громадянин ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , житель АДРЕСА_2 . З даного приводу до приймального відділення направлено слідчо-оперативну групу. 08 березня 2013 року о 10 годині 15 хвилин начальник СВ Уманського МВ УМВС України отримав заяву для її розгляду і згідно Закону України «Про звернення громадян» вказані матеріали направив до Прокуратури м. Умані вих. № 3075 від 08 березня 2013 року.

(т.4 а.с.116-118)

- відповідь головного лікаря КП «Уманської міської лікарні» ОСОБА_112 № 309 від 20 червня 2013 року на запит слідчого з особливо важливих справах слідчого відділу слідчого управління прокуратури Черкаської області ОСОБА_113 , згідно якого медична сестра КП «Уманської міської лікарні» ОСОБА_81 надавала інформацію Уманському МВ УМВС з приводу звернення гр. ОСОБА_7

(т.4 а.с.123)

- постанова про продовження строку досудового розслідування від 02 липня 2013 року, згідно якої заступник прокурора Черкаської області ОСОБА_128 постановив продовжити строк досудового розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000015 від 08 березня 2013 року до п`яти місяців, тобто до 25 серпня 2013 року. Постанова підлягає до виконання в м. Черкаси слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу слідчого управління прокуратури області ОСОБА_134

(т.4 а.с.135-139)

- повідомлення про підозру від 25 липня 2013 року, згідно якої ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 127 КК України.

(т.4 а.с.191-196)

- вимога про наявність (відсутність) судимостей у ОСОБА_7

(т.4 а.с.243)

- постанова про закриття кримінального провадження в частині від 17 серпня 2013 року, згідно якої кримінальне провадження № 0000015 від 08 березня 2013 року в частині відносно оперуповноважених СКР Уманського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_6 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 127 КК України закрити у зв`язку з відсутністю в їх діях складу злочину.

(т.4 а.с.283-284)

Крім того у ході судового розгляду кримінального провадження № 0000015 від 08 березня 2013 року по обвинуваченню ОСОБА_8 , останній надав суду докази, які на його думку підтверджують його непричетність до інкримінованих злочинів. Зокрема, в судовому засіданні судом досліджені наступні докази сторони захисту:

- запит ОСОБА_8 до директора Черкаської філії ТОВ «Золотий екватор» ОСОБА_138 від 04 квітня 2013 року, щодо отримання копії відеозапису з АЗС «WOG» за 07 березня 2013 року в період часу з 14 години 00 хвилин по 20 годину 00 хвилин, з якого вбачається, що ОСОБА_8 04 квітня 2013 року будучи підозрюваним по кримінальному провадженню № 0000015 від 08 березня 2013 року в порядку передбаченому ст. 93 КПК України звернувся із письмовим запитом до директора Черкаської філії ТОВ «Золотий екватор» щодо отримання відеозапису з камер відеоспостереження АЗС «WOG» № 14, який розташований на 550 км. автошляху сполученням Стрий Львів Кіровоград Знам`янка.

(т.8 а.с.65)

- адвокатський запит ОСОБА_137 до директора Черкаської філії ТОВ «Золотий екватор» ОСОБА_138 від 29 травня 2013 року, щодо отримання дозволу на подальше використання відеозапису з камер відеоспостереження АЗС «WOG» № 14, який розташований на 550 км. автошляху сполученням Стрий Львів Кіровоград Знам`янка.

(т.8 а.с.66)

- відповідь директора Черкаської філії ТОВ «Золотий екватор» ОСОБА_138 на адвокатський запит ОСОБА_137 від 29 травня 2013 року, згідно якого директор Черкаської філії ТОВ «Золотий екватор» ОСОБА_139 надає дозвіл на подальше використання відеозапису АЗС «WOG» № 14, який розташований на 550 км. автошляху сполученням Стрий Львів Кіровоград Знам`янка.

(т.8 а.с.67)

- комп`ютерний диск з відеозаписом автомобільної стоянки АЗС «WOG» № 14. Відповідно до даного відеозапису 07 березня 2013 року о 17 годині 05 хвилин на території АЗС «WOG» № 14 під`їхав легковий автомобіль ВАЗ 2109, червоного кольору. До вказаного автомобіля підійшов працівник АЗС, який привітався з особами, що перебували у вказаному автомобілі.

(т.8 а.с.68)

· запит в порядку ст. 93 КПК України директору Уманських енергетичних мереж ПАТ «Черкасиобленерго» ОСОБА_140 від 16 березня 2015 року, відповідно до якого ОСОБА_8 просить надати відомості про те, чи було аварійне відключення електроенергії в період часу з 06 березня 2013 року по 08 березня 2013 року в Уманському РВ УМВС України в Черкаській області, який знаходиться за адресою: Черкаська область, м. Умань, вул. Леніна, 27.
(т.8 а.с.14)

· відповідь від головного інженера Уманських енергетичних мереж ПАТ «Черкасиобленерго» ОСОБА_110 № НОМЕР_11 від 17 березня 2015 року, з якого вбачається, що в Уманському РВ УМВС України в Черкаській області, який знаходиться за адресою: м. Умань вул. Леніна, 27, було припинено електропостачання електроенергії 07 березня 2013 року з 15 години 06 хвилин до 18 години 43 хвилини в зв`язку з аварійним відключенням КЛ-10кВ РП-4-ТП-10.
(т.8 а.с.15)

- запит до Головної астрономічної обсерваторії НАН України від 10 лютого 2014 року, відповідно до якого ОСОБА_8 керуючись ч. 3 ст. 93 КПК України, просить надати на його адресу інформацію, про те в який саме час (год.: хв.: сек.) 07 березня 2013 року в місті Умані, Черкаської області відбувся захід сонця.

(т.8 а.с.8)

- відповідь від Головної астрономічної обсерваторії від 20 лютого 2014 року № 79-121/8, 07 березня 2014 року вих. № 023-28, з якого вбачається, що згідно з даними «Астрономічного календаря» за 2013 рік у м. Умань Черкаської області 07 березня 2013 року сонце зайшло о 17 годині 32 хвилині за київським часом. Після заходу сонця настали вечірні громадські присмерки, які закінчились 18 годині 23 хвилині за київським часом. У цей момент настала повна темрява і виникла потреба у вуличному освітленні.

(т.8 а.с.9)

- запит до астрономічної обсерваторії Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 10 лютого 2014 року, відповідно до якого ОСОБА_8 керуючись ч. 3 ст. 93 КПК України, просить надати на його адресу інформацію, про те в який саме час (год.: хв.: сек.) 07 березня 2013 року в місті Умані, Черкаської області відбувся захід сонця.

(т.8 а.с.3)

- відповідь астрономічної обсерваторії Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 07 березня 2014 року вих. № 023-28, з якого вбачається, що 07 березня 2013 року в м. Умані Черкаської області Сонце зайшло о 17 годині 52 хвилині за київським часом.

(т.8 а.с.4)

- запит в порядку ст. 93 КПК України до начальника Уманського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_21 від 12 січня 2015 року, щодо отримання копії реєстру матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000119 від 25 грудня 2012 року.

(т.7 а.с.227)

- відповідь до начальника Уманського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_21 на запит Д-3 від 12 січня 2015 року, відповідно до якого Уманський РВ УМВС України в Черкаській області надав ОСОБА_8 належним чином завірену копію реєстру матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000119 від 25 грудня 2012 року.

(т.7 а.с.228)

- копія реєстру матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000119 від 25 грудня 2012 року, з якого вбачається, що 07 березня 2013 року в період часу з 14 години 42 хвилини по 15 годину 56 хвилин проводилась слідча дія допит свідка: ОСОБА_23 , жителя АДРЕСА_3 . Протокол допиту свідка знаходиться в матеріалах кримінального провадження, що внесені до Єдиного реєстру судових рішень за № 0000119 від 25 грудня 2012 року, аркуш справи № 51-54.

(т.7 а.с.229-236)

- запит в порядку ст. 93 КПК України до начальника Уманського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_21 від 12 січня 2015 року, щодо надання копії книги видачі і приймання озброєння та спеціальних засобів Уманського РВ УМВС України в Черкаській області за 2013 рік.

(т.7 а.с.237)

- відповідь начальника Уманського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_21 від 13 січня 2015 року за №216 на запит Д-1 від 12 січня 2015 року, відповідно до якого Уманський РВ УМВС України в Черкаській області надав ОСОБА_8 належним чином завірену копію книги видачі і приймання озброєння та спеціальних засобів Уманського РВ УМВС України в Черкаській області за 07.03.2013 року.

(т.7 а.с.238)

- копія книги видачі і приймання озброєння та спеціальних засобів Уманського РВ УМВС України в Черкаській області за 2013 рік, з якої вбачається, що обвинувачений ОСОБА_8 07 березня 2013 року в черговій частині Уманського РВ УМВС України спеціальних засобів, зокрема наручників не отримував. Інші працівники як сектору карного розшуку, так і всього Уманського РВ УМВС наручники не отримували.

(т.7 а.с.239-241)

- запит в порядку ч. 3 ст. 93 КПК України обвинуваченого ОСОБА_8 до начальника Уманського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_21 від 12 січня 2015 року, щодо надання копії журналу обліку виконання оперативними та іншими підрозділами письмових доручень слідчих, наданих у кримінальних провадженнях про проведення слідчих (розшукових) дій і негласних слідчих (розшукових) дій.

(т.7 а.с.221)

- відповідь начальника Уманського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_21 вих. № 217 від 13 січня 2015 року на запит Д-2 від 12 січня 2015 року, відповідно до якого Уманський РВ УМВС України в Черкаській області надав ОСОБА_8 належним чином завірену копію журналу обліку виконання оперативними та іншими підрозділами письмових доручень слідчих, наданих у кримінальних провадженнях про проведення слідчих (розшукових) дій і негласних слідчих (розшукових) дій.

(т.7 а.с.222)

- копія журналу обліку виконання оперативними та іншими підрозділами письмових доручень слідчих, наданих у кримінальних провадженнях про проведення слідчих (розшукових) дій і негласних слідчих (розшукових) дій, з якого вбачається, що 06 березня 2013 року зареєстроване доручення слідчого ОСОБА_141 № 138 по кримінальному провадженню № 0000165 від 05 березня 2013 року за ч. 3 ст. 185 КК України. В переліку слідчих дій зазначено: допит свідків, встановлення особи злочинця. Вказане доручення 07 березня 2013 року виконували оперуповноважені СКР Уманського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_12 та ОСОБА_10 по факту таємного викрадення грошових коштів із бухгалтерів ТОВ «Енерго».

Також в журналі обліку виконання оперативними та іншими підрозділами письмових доручень слідчих, наданих у кримінальних провадженнях про проведення слідчих (розшукових) дій і негласних слідчих (розшукових) дій є доручення слідчого ОСОБА_142 № 139 від 06 березня 2013 року по кримінальному провадженню № 0000119 від 25 грудня 2012 року за ч. 1 ст. 185 КК України. В переліку слідчий дій зазначено: встановити свідків. Вказане доручення виконував начальник СКР Уманського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_8 по факту таємного викрадення гумового взуття із автомобіля на автошляху біля м. Умань.

(т.7 а.с.223-226)

· копія вироку Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 20 березня 2006 року, відповідно до якого ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.
(т.8 а.с.16)

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, в результаті повного, об`єктивного і всебічного їх розгляду в судовому засіданні, суд прийшов до висновку про недоведеність вчинення кримінального правопорушення обвинуваченим, так як при розгляді даного кримінального провадження не встановлено достовірних та достатніх доказів, які підтверджують винуватість ОСОБА_8 у вчиненні ним зазначених кримінальних правопорушень, а тому по вищевказаним епізодам обвинувачений ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 127 КК України підлягає виправданню відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України з наступних підстав та мотивів.

Ч. 1 ст. 337 КПК України регламентовано, що судовий розгляд кримінального провадження проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, які надали суду сторона обвинувачення та сторона захисту, судом було встановлено.

З 12 лютого 2013 року відповідно до наказу начальника УМВС України в Черкаській області № 39 о/с ОСОБА_8 перебував на посаді начальника сектору карного розшуку Уманського РВ УМВС України в Черкаській області та мав спеціальне звання старший лейтенант міліції. На той час в секторі карного розшуку Уманського РВ УМВС працювало десять працівників, а саме: ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_8 .

В ніч з 03 на 04 березня 2013 року з приміщення бухгалтерів ТОВ «Енерго», що розташоване на 210 кілометрі автошляху сполученням Київ Одеса було вчинено крадіжку грошей в сумі 3200 гривень. Під час виїзду на місце події слідчо-оперативної групи та в результаті проведеного огляду, було виявлено та вилучено сліди пальців рук, які належали охороннику вказаного підприємства ОСОБА_7 .
Відомості по даному факту слідчим СВ Уманського РВ УМВС України в Черкаській області майором міліції ОСОБА_20 були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 3 ст. 185 КК України.

06 березня 2013 року слідчим СВ Уманського РВ УМВС України в Черкаській області майором міліції ОСОБА_20 було дано доручення за вих. № 138 про проведення слідчих (розшукових) дій в порядку ст. ст. 40, 41 КПК України в сектор карного розшуку Уманського РВ УМВС України в Черкаській області. Виконавцями вказаного доручення були оперуповноважені: ОСОБА_10 та ОСОБА_12 . Відповідно до п. 6.8. Наказу МВС № 700 від 14 серпня 2012 року «Про організацію взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами внутрішніх справ у попередженні, виявленні та розслідуванні кримінальних правопорушень» - контроль за виконання співробітниками оперативних підрозділів доручень слідчих покладається на начальника Уманського РВ УМВС України в Черкаській області підполковника міліції ОСОБА_21 . Тобто, відповідно до вказаного Наказу контроль за виконанням працівниками карного розшуку доручень на начальника карного розшуку не покладається.
07 березня 2013 року близько 08 години ОСОБА_8 прийшов на роботу в Уманський РВ УМВС України в Черкаській області, спеціальних засобів в черговій частині не отримував. Видача та прийом спеціальних засобів здійснюється під суворою звітністю працівників чергової частини Уманського РВ УМВС України в Черкаській області, що підтверджується книгою видачі та прийому озброєння та спеціальних засобів Уманського РВ УМВС України в Черкаській області (форма - 5) (т.7 а.с.239-241).

Також, ОСОБА_8 на постійному носінні спеціальних засобів, зокрема наручників не мав. Також відповідно до Наказу МВС № 141 в працівникам оперативних підрозділів на постійне носіння спеціальні засоби не видаються.

07 березня 2013 року о 08 годині 30 хвилин обвинувачений пішов на нараду до начальника Уманського РВ УМВС України в Черкаській області підполковника міліції ОСОБА_21 , де були присутні заступники начальника та керівники служб. Вказана обставина достовірно підтверджується показаннями свідків сторони обвинувачення: ОСОБА_21 , ОСОБА_143 , ОСОБА_144 , ОСОБА_145 , ОСОБА_146 , ОСОБА_147 .

Після закінчення наради в начальника Уманського РВ УМВС, ОСОБА_8 провів нараду в секторі карного розшуку, де кожному працівнику ставилась конкретні задачі. 07 березня 2013 року був передсвятковий день (8 березня) і для працівників Уманського РВ УМВС України в Черкаській області великого обсягу роботи не було. Було поставлено задачу допрацювати невиконану роботу за тиждень.

Обвинувачений ОСОБА_8 07 березня 2013 року після ранкової наради і до 14 години перебував в приміщенні Уманського РВ УМВС, де робив роботу пов`язану із документами. Близько 14 години 07 березня 2013 року обвинувачений ОСОБА_8 перебував біля торгових наметів, що розташовані по вул. Леніна, м. Умань та поряд із службовим приміщенням Уманського РВ УМВС, де зустрів громадянина ОСОБА_23 , який працює торговим представником однієї з оптових баз міста Умані. Під час розмови з останнім, ОСОБА_8 стало відомо, що він володіє інформацією, яка має значення для розкриття крадіжки гумового взуття, яка відбулась на автошляху поблизу міста Умані із автомобіля, але останній не відразу погодився надати свідчення по даній справі на протокол допиту свідка. Коли все ж таки вдалось умовити ОСОБА_23 надати свідчення по даному факту, останній погодився, тільки не мав бажання заходити в приміщення районного відділу міліції і ОСОБА_23 автомобілем переїхав від торгових наметів до автомобільної стоянки Уманського РВ УМВС, а ОСОБА_8 зайшов в службовий кабінет № 23, взяв папку з бланками протоколів допиту свідків і пішов на автомобільну стоянку у автомобіль до ОСОБА_23 для проведення слідчої дії допиту свідка. На той час ОСОБА_23 керував легковим автомобілем ВАЗ, бежевого кольору. Допит свідка ОСОБА_23 здійснювався у вищевказаному автомобілі по кримінальному провадженні № 0000119, яке розпочато за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 185 КК України по факту таємного викрадення гумового взуття із автомобіля Газель на автошляху сполучення Стрий Львів Тернопіль Кіровоград Знам`янка, що поблизу міста Умані. Допит свідка ОСОБА_23 відбувався в період часу приблизно з 14 години 42 хвилини по 15 годину 56 хвилину 07 березня 2013 року. Вказані обставини підтверджуються: - запитом обвинуваченого до начальника Уманського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_21 від 12 січня 2015 року, щодо надання копія журналу обліку виконання оперативними та іншими підрозділами письмових доручень слідчих, наданих у кримінальних провадженнях про проведення слідчих (розшукових) дій і негласних слідчих (розшукових) дій (т.7 а.с.221); - відповіддю начальника Уманського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_21 вих. № 217 від 13 січня 2015 року на запит Д-2 від 12 січня 2015 року (т.7 а.с.222); - копією журналу обліку виконання оперативними та іншими підрозділами письмових доручень слідчих, наданих у кримінальних провадженнях про проведення слідчих (розшукових) дій і негласних слідчих (розшукових) дій (т.7 а.с.223-226); - запитом до начальника Уманського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_21 від 12 січня 2015 року, щодо отримання копії реєстру матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000119 від 25 грудня 2012 року (т.7 а.с.227); - відповіддю начальника Уманського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_21 на запит Д-3 від 12 січня 2015 року (т.7 а.с.228); - копією реєстру матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000119 від 25 грудня 2012 року (т.7 а.с.229-236); - даними протоколу допиту свідка ОСОБА_23 (т.1 а.с.51-54) по кримінальному провадженню № 0000119 оголошеним в судовому засіданні 18 травня 2015 року при дослідженні матеріалів кримінального провадження № 0000119 про обвинувачення ОСОБА_148 та ОСОБА_149 за ч. 2 ст. 185 та ч.2 ст.190 КК України.

07 березня 2013 року о 16 годині 00 хвилин оперуповноважений СБНОН Уманського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_24 на легковому автомобілі ВАЗ 2109, державний номерний знак НОМЕР_2 , червоного кольору під`їхав на автомобільну стоянку Уманського РВ УМВС, де перебував ОСОБА_8 та допитував гр. ОСОБА_23 у його автомобілі. ОСОБА_24 домовився із ОСОБА_8 поїхати на автомобільні шляхи та перевірити оперативну інформації, щодо розповсюдження наркотичної речовини.

Після чого ОСОБА_8 попрощався із ОСОБА_23 , пішов в службовий кабінет, залишив папку з протоколом допиту свідка і відразу вийшов на автомобільну стоянку до автомобіля ОСОБА_24 , і вони удвох поїхали на автомобільні дороги сполученням: Стрий Львів Тернопіль Кіровоград Знам`янка; Київ Одеса, Умань Бершадь, що біля міста Умані, Черкаської області. Також, ОСОБА_8 та ОСОБА_24 на вказаному автомобілі проїжджали через місто Умань.

Так, судом достовірно встановлено, що 07 березня 2013 року о 17 годині 05 хвилин на автомобільну стоянку АЗС «WOG» № 14, яка розташована на 550 км. автошляху сполученням Стрий Львів Кіровоград Знам`янка, під`їхав легковий автомобіль ВАЗ 2109, червоного кольору. До вказаного автомобіля підійшов працівник АЗС - молодший оператор ОСОБА_25 , який привітався з ОСОБА_24 , ОСОБА_8 , які перебували у вказаному автомобілі, що підтверджується: запитом ОСОБА_8 до директора Черкаської філії ТОВ «Золотий екватор» ОСОБА_138 від 04 квітня 2013 року, щодо отримання копії відеозапису з АЗС «WOG» за 07 березня 2013 року в період часу з 14 години по 20 годину (т.8 а.с.65); - адвокатським запитом ОСОБА_137 до директора Черкаської філії ТОВ «Золотий екватор» ОСОБА_138 від 29 травня 2013 року, щодо отримання дозволу на подальше використання відеозапису з камер відеоспостереження АЗС «WOG» № 14, який розташований на 550 км. автошляху сполученням Стрий Львів Кіровоград Знам`янка (т.8 а.с.66); - відповіддю директора Черкаської філії ТОВ «Золотий екватор» ОСОБА_138 на адвокатський запит ОСОБА_137 від 29 травня 2013 року (т.8 а.с.67); - комп`ютерним диском із відеозаписом з камер відеоспостереження даного АЗС. (т.8 а.с.68), а також свідченням ОСОБА_25 , ОСОБА_24 та ОСОБА_8 . На вказаній АЗС ОСОБА_8 та ОСОБА_24 пробули менше хвилини і поїхали далі.

Також, факт перебування обвинуваченого ОСОБА_8 та ОСОБА_24 07 березня 2013 року на автомобільній дорозі сполученням Стрий Львів Тернопіль Кіровоград Знам`янка, біля с. Полянецьке, Уманського району підтверджується показаннями свідків сторони обвинувачення: ОСОБА_27 , ОСОБА_24 та самим обвинуваченим ОСОБА_8 , про те, що ОСОБА_24 надавав допомогу ОСОБА_27 в ремонті автомобіля і ОСОБА_27 бачив ОСОБА_24 та ОСОБА_8 07 березня 2013 року двічі.

07 березня 2013 року о 18 годині 00 хвилин обвинувачений ОСОБА_8 та свідок ОСОБА_24 на вказаному легковому автомобілі приїхали на автомобільну стоянку Уманського РВ УМВС, де відразу зустріли оперуповноваженого КМСД Уманського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_28 . Після чого вони втрьох пішли до торгового намету (кіоску), де придбали каву і пішли її пити до воріт Уманського РВ УМВС, де зустріли свідків ОСОБА_30 та ОСОБА_29 . Зустрівшись, між собою ОСОБА_8 , ОСОБА_24 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 та ОСОБА_36 стали спілкуватись. На нараду до начальника Уманського РВ УМВС не йшли, так як думали, що її не буде. Близько 18 години 08 хвилин 07 березня 2013 року ОСОБА_8 , ОСОБА_30 , ОСОБА_29 , помічник чергового чергової частини Уманського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_31 покликав на вечірню нараду.

Тож, ОСОБА_8 , ОСОБА_29 та ОСОБА_36 пішли на нараду до начальника Уманського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_21 .

Судом достовірно встановлено, що на вечірній нараді були присутні: ОСОБА_21 , ОСОБА_32 , ОСОБА_150 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_29 та ОСОБА_8 . Вказана нарада тривала приблизно до 18 години 20-30 хвилин, що підтвердили в судовому засідання допитані свідки: ОСОБА_21 , ОСОБА_32 , ОСОБА_151 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_29 та обвинувачений ОСОБА_8 .

По закінченню наради обвинувачений пішов до службового кабінету № 23. Йдучи до кабінету ОСОБА_8 зустрів свідків: ОСОБА_24 та ОСОБА_37 , які йшли на вихід з Уманського райвідділу та запропонували обвинуваченому поїхати додому, але він відмовив посилаючись на необхідність придбання подарунка дружині на 8-ме березня, що підтверджується показаннями: ОСОБА_152 , ОСОБА_24 та ОСОБА_8 .

Близько 18 години 30-40 хвилин ОСОБА_8 , прибравши робочий стіл від документів, залишив приміщення районного відділу, так як в ньому не було електропостачання і відповідно не було освітлення та працівників карного розшуку, ні в коридорі, ні в службових кабінетах вже не було, так як робочий день був не тривалий.

Відсутність електропостачання 07 березня 2013 року в Уманському РВ УМВС України в Черкаській області, який знаходиться за адресою: м. Умань, вул. Леніна, 27 підтверджуються показаннями обвинуваченого ОСОБА_8 , та свідків сторони обвинувачення, а саме ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , ОСОБА_153 , ОСОБА_34 , ОСОБА_154 , ОСОБА_21 , ОСОБА_24 , ОСОБА_37 , ОСОБА_57 , а також запитом до директора Уманських енергетичних мереж ПАТ «Черкасиобленерго» ОСОБА_155 від 16 березня 2015 року (т.8 а.с.14) та відповідь головного інженера Уманських енергетичних мереж ПАТ «Черкасиобленерго» ОСОБА_110 № 49/544 від 17 березня 2015 року на запит від 16 березня 2015 року (т.8 а.с.15).

.

Судом встановлено, що 07 березня 2013 року в місті Умані Черкаської області захід сонця відбувся, ще до 18 години 00 хвилин за київським часом. Після заходу сонця настають присмерки, під час яких на вулиці наступає темрява, що підтверджується: запитом до Головної астрономічної обсерваторії НАН України від 10 лютого 2014 року (т.8 а.с.8) ; - відповіддю Головної астрономічної обсерваторії від 20 лютого 2014 року вих. № 79-121/8 на запит від 10 лютого 2014 року(т.8 а.с.9); - запитом до астрономічної обсерваторії Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 10 лютого 2014 року, (т.8 а.с.3); - відповіддю астрономічної обсерваторії Київського національного університету імені Тараса Шевченка від 07 березня 2014 року № 023-28 на запит від 10 лютого 2014 року.

(т.8 а.с.4)

.

Суд вважає, що вірогідність проведення слідчих дій працівниками Уманського райвідділу із ОСОБА_7 та спричинення останньому тілесних ушкоджень в приміщенні Уманського РВ УМВС України в Черкаській області 07 березня 2013 року, коли відсутнє електропостачання в приміщенні Уманського РВ УМВС, а на вулиці настала темрява, є малоймовірним.

Також, судом встановлено, що 07 березня 2013 року оперуповноважений СКР Уманського РВ УМВС України ОСОБА_10 в другій половині дня виконуючи доручення слідчого № 138 по факту вчинення крадіжки коштів із приміщення бухгалтерів ТОВ «Енерго», викликав працівників підприємства, які працювали в ніч вчинення крадіжки, а саме працівника кафе «Транзит» ОСОБА_19 та охоронця ТОВ «Енерго» ОСОБА_7 . Виклик вказаних працівників ОСОБА_10 здійснював по мобільному телефону.

Першою до Уманського РВ УМВС за викликом ОСОБА_10 прибула працівниця кафе «Транзит» - ОСОБА_19 в службовий кабінет № 19. ОСОБА_10 став відразу встановлювати всі обставини, які мали місце в ніч вчинення крадіжки і допитувати її в якості свідка, відповідно до доручення слідчого Уманського РВ УМВС № 138 від 06 березня 2013 року.

Потерпілий ОСОБА_7 до Уманського РВ УМВС України в Черкаській області прибув 07 березня 2013 року о 14 годині 36 хвилин і попрямував в кабінет № 19 Уманського РВ УМВС. Зайшовши до кабінету ОСОБА_10 , останній попросив його зачекати на коридорі, а сам продовжував допитувати ОСОБА_19 .

Із виклику повернулась слідчо-оперативна група Уманського РВ УМВС в складі якої був ОСОБА_12 , який був одягнений в формений одяг, так як чергував в той день. Він і допитував ОСОБА_7 в службовому кабінеті № 22 по факту вчинення крадіжки коштів з бухгалтері ТОВ «Енерго».

ОСОБА_10 допитавши свідка ОСОБА_19 , на власному автомобілі відвіз її додому в с. Собківка, Уманського району, так як вже не було рейсових автобусів. Після чого в приміщення Уманського РВ УМВС він не повертався.

Факт допиту ОСОБА_7 оперуповноваженим ОСОБА_12 в службовому кабінеті № 22 в Уманському РВ УМВС також підтверджує свідок ОСОБА_91 , який вказав, що він бачив в коридорі чоловіка, який потім скаржився на дії працівників міліції і його показували по телебаченню. Даний чоловік стояв на коридорі та постійно користувався мобільним телефон, він не був побитий. На коридорі та в кабінетах була тиша, так як в приміщенні райвідділу не було електропостачання і було добре видно, як підсвічувався екран в телефоні. Даного чоловіка викликав в кабінет № 22 працівник міліції у форменому одязі. Близько 18 години як на коридорі з`явився ОСОБА_24 , ОСОБА_91 з ним пішов до його службового кабінету і ОСОБА_7 він більше не бачив. Таким чином, свідок сторони обвинувачення ОСОБА_91 пробувши в коридорі карного розшуку Уманського РВ УМВС 07 березня 2013 року в період часу приблизно з 17 до 18 години, бачивши потерпілого, підтвердити наявності у нього тілесних ушкоджень чи звуків, які б підтверджували побиття ОСОБА_7 , не може.

Натомість, ОСОБА_12 допитавши ОСОБА_7 , відпустив його додому, це було також близько о 18 години. Під час проведення допиту ОСОБА_12 до ОСОБА_7 не застосовував ні фізичний, ні психологічний тиск. Дані обставини підтверджуються показаннями свідків: ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_24 , ОСОБА_37 та журналом обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Уманського РВ УМВС (т.1 а.с. 66).

Судом достовірно встановлено факт допиту ОСОБА_8 свідка ОСОБА_23 07 березня 2013 року в період часу з 14 години 42 хвилини по 15 годину 56 хвилин, який відбувався в автомобілі свідка, що знаходився на автомобільній стоянці Уманського РВ УМВС та відсутність обвинуваченого в приміщення Уманського РВ УМВС, що підтверджується - запитом обвинуваченого до начальника Уманського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_21 від 12 січня 2015 року, щодо надання копія журналу обліку виконання оперативними та іншими підрозділами письмових доручень слідчих, наданих у кримінальних провадженнях про проведення слідчих (розшукових) дій і негласних слідчих (розшукових) дій. (т.7 а.с.221); - відповіддю начальника Уманського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_21 вих. № 217 від 13 січня 2015 року на запит Д-2 від 12 січня 2015 року. (т.7 а.с.222); - копією журналу обліку виконання оперативними та іншими підрозділами письмових доручень слідчих, наданих у кримінальних провадженнях про проведення слідчих (розшукових) дій і негласних слідчих (розшукових) дій (т.7 а.с.223-226); - запитом до начальника Уманського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_21 від 12 січня 2015 року, щодо отримання копії реєстру матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000119 від 25 грудня 2012 року (т.7 а.с.227); - відповіддю начальника Уманського РВ УМВС України в Черкаській області ОСОБА_21 на запит Д-3 від 12 січня 2015 року (т.7 а.с.228); - копією реєстру матеріалів досудового розслідування по кримінальному провадженню № 0000119 від 25 грудня 2012 року (т.7 а.с.229-236), та протоколом допиту свідка ОСОБА_23 .(т.1 а.с.51-54) по кримінальному провадженню № 0000119 оголошеним в судовому засіданні 18 травня 2015 року при дослідженні матеріалів кримінального провадження № 0000119 про обвинувачення ОСОБА_148 та ОСОБА_149 за ч. 2 ст. 185 та ч.2 ст.190 КК України.

Факт вчинення ОСОБА_8 07 березня 2013 року кримінальних правопорушень, відповідальність за які передбачена ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 127 КК України, відносно ОСОБА_7 повністю спростовується показаннями свідків сторони обвинувачення ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_156 , які підтвердили факт перебування ОСОБА_8 поза межами Уманського РВ УМВС України 07 березня 2013 року в період часу з 16 до 18 години. Показання даних свідків сторони обвинувачення є злагодженими, логічними, і не суттєво різняться між собою, оскільки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються іншими доказами в кримінальному провадженню. Даним свідкам сторони обвинувачення з приводу обставин вчинення злочину відносно ОСОБА_7 в службових кабінетах сектору карного розшуку Уманського РВ УМВС України в Черкаській області 07 березня 2013 року особисто нічого не відомо. Обставини на які посилається потерпілий, свідками сторони обвинувачення не підтверджуються, а навпаки спростовуються.

Відсутність ОСОБА_8 в службових кабінетах сектору карного розшуку Уманського РВ УМВС 07 березня 2013 року в період часу з 18 години 00 хвилин до 18 години 20?30 хвилин повністю підтверджується показаннями свідків сторони обвинувачення ОСОБА_21 , ОСОБА_70 , ОСОБА_69 , ОСОБА_49 , ОСОБА_53 , ОСОБА_30 , ОСОБА_29 , які підтвердили факт його перебування на вечірній нараді в службовому кабінеті начальника Уманського РВ УМВС України в Черкаській області, яка тривала приблизно до 18 години 20-30 хвилин. Показання даних свідків є логічними, послідовними та узгоджуються з іншими матеріалами кримінального провадження. Даним свідкам сторони обвинувачення з приводу обставин вчинення злочину відносно ОСОБА_7 в службових кабінетах сектору карного розшуку Уманського РВ УМВС України в Черкаській області 07 березня 2013 року особисто нічого не відомо. Обставини на які посилається потерпілий також свідками сторони обвинувачення не підтверджуються, а навпаки спростовуються.

Орган досудового розслідування не дослідив та не встановив тієї обставини, що ОСОБА_8 07 березня 2013 року спеціальних засобів, зокрема наручників не отримував в черговій частині Уманського РВ УМВС України в Черкаській області і на постійному носінні у обвинуваченого наручників також не було. Видача та прийом спеціальних засобів здійснюється під суворою звітністю працівників чергової частини Уманського РВ УМВС України в Черкаській області, що підтверджується копією книги видачі та прийому озброєння та спеціальних засобів Уманського РВ УМВС України в Черкаській області (форма - 5) (т.7 а.с.239-241).

Органом досудового розслідування не доведено та судом не встановлено, що 07 березня 2013 року у обвинуваченого були наручники за допомогою яких він вчиняв кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_7 , оскільки даний факт жодними документами та показами свідків не підтверджений, а показами свідків сторони обвинувачення: ОСОБА_12 , ОСОБА_18 , ОСОБА_143 , ОСОБА_21 спростовано факт наявності у ОСОБА_8 наручників.

Також орган досудового розслідування не встановив де перебував потерпілий 07 березня 2013 року у період часу з 18 години 00 хвилин по 19 годину 30 хвилин та що він робив у зазначений період часу. Адже згідно висновку службового розслідування за зверненнями гр. ОСОБА_44 та гр. ОСОБА_7 щодо неправомірних дій з боку окремих працівників міліції Уманського РВ УМВС. (т.1 а.с.38); журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Уманського РВ УМВС України в Черкаській області (т.2 а.с.126-130); протоколу огляду журналу обліку доставлених, відвідувачів та запрошених до Уманського РВ УМВС України в Черкаській області (т.2 а.с.125); протоколу огляду документів, а саме справи № 282 по заяві ОСОБА_44 (т.2 а.с.162), а також показань свідків: ОСОБА_12 , ОСОБА_47 , потерпілий ОСОБА_7 , залишив приміщення Уманського РВ УМВС України близько 18 години.

З показань допитаного в судовому засіданні свідка ОСОБА_44 вбачається, що 07 березня 2013 року о 17 годині 00 хвилин її невістка ОСОБА_43 повідомила, що ОСОБА_7 б`ють в районному відділі міліції. Після чого вона телефонувала в чергову частину Уманського РВ УМВС та запитувала де її син ОСОБА_7 , на що працівник міліції їй повідомив, що він пішов додому. О 19 годині 00-30 хвилин свідок ОСОБА_44 зустрілась із своєю невісткою свідком ОСОБА_43 в АДРЕСА_4 , біля «Ювелірного» магазину, там вони і зустріли ОСОБА_7 , який був побитий. ОСОБА_7 не говорив хто його побив, він плакав і вони пішли в приймальне відділення Уманської міської лікарні.

Свідок ОСОБА_44 також суду повідомила, що 09 чи 10 березня 2013 року, коли вона спільно із своїм сином ОСОБА_7 прийшла в прокуратуру міста Умань за викликом слідчого прокуратури Черкаської області, саме тоді їй та ОСОБА_7 працівники прокуратури назвали ім`я « ОСОБА_73 », сказали, що в райвідділі «Міш» не багато. В якій формі потерпілому вказали на ОСОБА_8 вже не пам`ятає, але після цього потерпілий завжди вказував на нього. Під час допиту в судовому засіданні свідок зазначає, що саме працівники прокуратури вказали їй на людину, що наносила тілесні ушкодження її синові, та назвали ім`я та прізвище, а саме ОСОБА_157 .

Вказані свідком факти, дають суду підстави вважати, що потерпілий вказує на ОСОБА_8 , який по його словам, побив його в приміщенні Уманського РВ УМВС України, тому що йому це сказали в прокуратурі м. Умані під час проведення слідчих дій, а не так як було в дійсності.

Дані показання, як джерело доказів, не містять в собі жодних фактичних даних, на підставі яких у визначеному законом порядку суд міг би встановити причетність ОСОБА_8 до вчинення інкримінованих йому злочинів, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 127 КК України. Показання ОСОБА_44 лише підтверджують обставини, зустрічі свого сина ОСОБА_7 біля «Ювелірного» магазину по АДРЕСА_4 , але вони не підтверджують того, що тілесні ушкодження ОСОБА_7 були завдані в приміщенні Уманського РВ УМВС України в Черкаській області і саме ОСОБА_8 .

Суд критично відноситься до показів дружини потерпілого, ОСОБА_43 , яка сама не була учасником безпосередньо події побиття її чоловіка і не була свідком подій, але якій відомо про обставини зі слів чоловіка ОСОБА_7 , як такі, що не можуть бути покладені в основу обвинувального вироку відносно ОСОБА_8 , оскільки є суперечливими, взаємовиключними та не є такими, що беззаперечно вказують на те, що саме ОСОБА_8 завдав тілесні ушкодження ОСОБА_7 07 березня 2013 року в службових кабінетах №№ 19, 23 Уманського РВ УМВС України в Черкаській області та з яких можливо встановити істину у справі, з наступних підстав.

07 березня 2013 року коли мати потерпілого, ОСОБА_44 та ОСОБА_43 зустріли потерпілого, ОСОБА_7 біля «Ювелірного» магазину вони сприймали одні і ті самі обставини, які відбувались з ними. Так, ОСОБА_43 у власних свідченнях вказала, що вона разом із чоловіком та його матір`ю пішли до приймального відділення Уманського міської лікарні, хоча сам потерпілий стверджує, що його дружина пішла додому взяти гроші.

Також, ОСОБА_43 стверджує, що коли вони зустріли потерпілого біля «Ювелірного» магазину, то він відразу вказав їй та своїй матері, що його били ОСОБА_73 та ОСОБА_78 , а потім доповнив, що його взагалі били три чоловіка, хоча вказані показання не відповідають показанням ОСОБА_7 та ОСОБА_44 , адже потерпілий, на той момент, нічого не говорив хто його побив.

Також, ОСОБА_43 повідомила суду, що коли вони зустріли потерпілого біля «Ювелірного» магазину, то він відразу їй та своїй матері повідомив, що його працівники міліції били електрострумом з електрошокера, хоча вказані показання не відповідають показанням ОСОБА_7 та ОСОБА_44 , адже потерпілий нічого не говорив хто його побив і що його били електрострумом від електрошокера.

Також, ОСОБА_43 дала суду неправдиві свідчення, щодо того, що вона 07 березня 2013 року в нічний час прийшла з матір`ю та сестрою потерпілого до Уманського РВ УМВС та самостійно написала заяву, про те, що в приміщенні Уманського РВ УМВС України в Черкаській області її чоловіка, ОСОБА_7 побив ОСОБА_157 , адже в матеріалах кримінального провадження даної заяви не має, але є заява від матері потерпілого, в якій вона просить розібратись з приводу побиття її сина. В даній заяві не вказано ні імен, ні прізвищ осіб, які побили ОСОБА_7 (т. 1 с. 105, т. 2 с. 140).

Суд відкидає показання потерпілого, відхиляє їх, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в показах свідків сторони обвинувачення та самого обвинуваченого, а також інших доказів по справі, і бере до уваги покази обвинуваченого які є логічними, послідовними та узгоджуються з іншими показаннями свідків та матеріалами кримінального провадження, а також з тих підстав, що потерпілий суду самостійно повідомив, про те, що обвинуваченого він особисто не знав, та не знав хто йому наніс тілесні ушкодження. Вперше прізвище та ім`я ОСОБА_8 , як стверджує потерпілий, він почув в прокуратурі від працівників прокуратури під час проведення слідчої дії впізнання по фотозмінках. Дана обставина вказує суду на нещирість показань потерпілого щодо місця та часу отримання тілесних ушкоджень потерпілим та хто саме йому їх спричинив.

Окрім того, під час допиту потерпілого, останній повідомив суду, що обставини вчинення відносно нього кримінального правопорушення ОСОБА_8 , бачили ОСОБА_10 , ОСОБА_12 та ОСОБА_18 . Хоча останні в судовому засіданні заперечили вказані потерпілим обставини. Показання потерпілого є неправдивими, з яких неможливо встановити істину у справі та спростувати доводи ОСОБА_8 щодо його непричетності до інкримінованих злочинів.

Натомість, судом допитані такі свідки сторони обвинувачення, як ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , ОСОБА_19 , ОСОБА_158 , ОСОБА_25 , ОСОБА_18 , ОСОБА_159 , ОСОБА_153 , ОСОБА_34 , ОСОБА_24 , ОСОБА_31 , ОСОБА_91 , ОСОБА_35 , ОСОБА_160 , ОСОБА_21 , ОСОБА_154 , ОСОБА_57 , ОСОБА_161 , ОСОБА_162 , ОСОБА_163 , ОСОБА_65 , ОСОБА_29 , ОСОБА_36 , ОСОБА_39 , ОСОБА_150 , ОСОБА_32 , ОСОБА_27 та надані суду докази стороною захисту, які навпаки, підтверджують алібі ОСОБА_8 та недоведеність вини обвинуваченого в інкримінованих злочинах відносно ОСОБА_7 .

Також, суд не може взяти до уваги показання працівників Уманського міської лікарні, а саме: лікаря хірурга ОСОБА_164 ; лікаря травматолог-ортопеда ОСОБА_59 та лікаря отоларинголога ОСОБА_60 , оскільки відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 65 КПК України не можуть бути допитані як свідки медичні працівники та інші особи, яким у зв`язку з виконанням професійних або службових обов`язків стало відомо про хворобу, медичне обстеження, огляд та їх результати, інтимну і сімейну сторони життя особи - про відомості, які становлять лікарську таємницю. Даних лікарів у відповідності до ч. 3 ст. 65 КПК України потерпілим у письмовому порядку не звільнено від обов`язку зберігати лікарську таємницю.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

Ст. 86 КПК України регламентовано, що доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому КПК України. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може послатись суд при ухваленні судового рішення.

Ознаками допустимого доказу є:

Законність способу отримання доказів.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 84 КПК України докази повинні бути отримані у передбаченому порядку. Тобто, доказами можуть бути лише фактичні дані, отримані в результаті проведення слідчих (розшукових), негласних слідчих (розшукових) дій, які передбачені КПК України, і в тому порядку, як це передбачено відповідною процесуальною дією.

Законність джерела.

Докази отримані в результаті проведення слідчих (розшукових) та негласних слідчий (розшукових) дій, можуть використовуватись в доказуванні, якщо вони отримані із процесуальних джерел, передбачених ч. 2 ст. 84 КПК України, а саме із показань, речових доказів, документів та висновків експертів.

Процесуальне оформлення ходу і результатів проведення слідчих (розшукових) дій. Тобто, дотримання органом досудового розслідування вимог ст.ст. 103-108, 223 КПК України під час проведення досудового розслідування кримінального провадження.

Належний суб`єкт, що має право проводити слідчі (розшукові) та негласні слідчі (розшукові), а також процесуальні дії з отримання доказів.
Належними суб`єктами, які мають право на здобуття доказів в кримінальному провадженні, зазначається у ч. 1 ст. 84 КПК України це слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд.

Відповідно до вимог ст. 39 КПК України право на здійснення досудового розслідування має також керівник органу досудового розслідування. Також, ст. 39 КПК України закріпляє положення про керівника органу досудового розслідування, який згідно п. 8 ч. 1 ст. 3 КПК України є начальник слідчого підрозділу. Ст. 39 КПК України вповноважує керуватись лише керівникам органу досудового розслідування, а тому доручати проводити досудове розслідування слідчому і постановляти постанову про створення слідчої групи КПК України наділено правом виключно керівника органу досудового розслідування.

В п. 1 ч. 2 ст. 39 КПК України визначено, що керівник органу досудового розслідування вповноважений визначати слідчого (слідчих), який здійснюватиме досудове розслідування, а у випадках здійснення досудового розслідування слідчою групою визначати старшого слідчого групи, який керуватиме діями інших слідчих.

Оцінюючи встановлені докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд приймає до уваги наступне: доказами є ті передбачені законом джерела, з яких досудове слідство та суд отримують свідчення про факти, які мають значення для справи та безпосередньо якими вони ці факти встановлюють.
Відносно даної справи за обвинуваченням ОСОБА_8 в перевищенні влади та службових повноважень, що супроводжувались насильством у вигляді умисного заподіяння легкого ступеню тяжкості тілесних ушкоджень та катування, доказами можуть бути такі факти: факт наявності або відсутності тілесних ушкоджень у особи; факт наявності або відсутності заподіяння обвинуваченим потерпілому тілесного ушкодження; винність особи, яка вчинила це діяння та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці факти, що є доказами по справі і встановлюються безпосередньо визначеними джерелами свідчень про них.
Суд при використанні доказів повинен їх дослідити та оцінити: по-перше, чи є доказ належний, тобто чи здатний він за своїм змістом встановлювати факти і обставини, що мають значення для кримінального провадження; по-друге, чи є правильним, достовірним джерело доказу, з якого відомо про цей факт; по-третє, чи є допустимий доказ, тобто чи отриманий він у порядку, встановленому КПК України; по-четверте, якщо доказ належний, допустимий та достовірний і в сукупності зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, то чи можливо з даного факту зробити висновок про винність обвинуваченого.
Якщо суд прийде до висновку, що доказ як джерело відомостей про даний факт є належним, достовірним та допустимим, треба оцінити встановлений даним доказом факт: підтверджує чи ні він наявність або відсутність іншого, що підлягає встановленню, факту; можливо вважати його підставою для висновку про винність або невинність обвинуваченої особи, відносно якої судом слухається справа.
Суд дослідив, проаналізував та оцінив вказані докази і приходить висновку, що докази надані стороною обвинувачення не є доказами вини ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому злочинів, а лише підтверджують ту обставину, що 07 березня 2013 року близько 19 години 20 хвилин ОСОБА_7 зустріла його матір ОСОБА_44 та дружина ОСОБА_43 в АДРЕСА_4 , який був побитий та скаржився на стан свого здоров`я, при цьому він їм не повідомляв хто його побив. Прямих, беззаперечних та достеменних доказів того, що тілесні ушкодження потерпілому спричинених внаслідок дій обвинуваченого суду не надано.

Оцінюючи усю сукупність досліджених у судовому засіданні доказів, як тих, які були зібрані на досудовому слідстві, так і поданих в судовому засіданні, у їх взаємозв`язку з точки зору належності, допустимості, достовірності та достатності, суд вважає, що немає жодних належних, допустимих та достовірних доказів того, що ОСОБА_8 07 березня 2013 року перебуваючи в службових кабінетах №№ 19, 23 сектору карного розшуку Уманського РВ УМВС України в Черкаській області, за адресою: м. Умань, вул. Леніна, 27, своїми умисними, протиправними діями вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 365 КК України перевищення влади та службових повноважень, тобто умисне вчинення службовою особою дій, які явно виходять за межі наданих їй прав чи повноважень, що заподіяло істотну шкоду охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян і державним інтересам, яке супроводжувалося насильством, застосуванням спеціальних засобів та болісними і такими, що ображають особисту гідність потерпілого, діями, а також вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 127 КК України катування, тобто умисне заподіяння сильного фізичного болю, фізичного та морального страждання шляхом нанесення побоїв, мучення та інших насильницьких дій з метою примусити потерпілого вчинити дії, що суперечать його волі, у тому числі отримати від нього визнання, у зв`язку з тим, що є лише припущеннями, інших доказів матеріали кримінального провадження № 000015 від 08 березня 2013 року не містять і додаткових стороною обвинувачення суду не надано.
В ст. 7 КПК України закріплені найважливіші засади кримінального провадження, серед яких є верховенство права, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини.
Ст. 8 КПК України встановлено, що кримінальне провадження здійснюється з додержанням принципів верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
В ст. 17 КПК України закріплено, що особа вважається невинуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Частинами 1, 2 та 6 ст. 22 КПК України визначено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Відповідно до ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню: подія кримінального правопорушення, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення, вид і розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а також розмір процесуальних витрат, обставини які впливають на ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, характеризують особу обвинуваченого, обтяжують чи пом`якшують покарання, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою для закриття кримінального провадження, обставини, що є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності або покарання.

Відповідно до ч. 1 ст. 92 КПК України обов`язок доказування обставин, передбачених статтею 91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених ч. 2 цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках - на потерпілого.

Згідно п. 2 ст. 6 Конвенції ООН «Про захист прав людини і основоположних свобод» від 1954 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено згідно закону.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Також, ч. 2 ст. 62 Конституції України та ч. 4 ст. 17 КПК України визначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України, аналізуючи положення ч. 3 ст. 62 Конституції України, виходив з того, що збирання доказів можливе лише в порядку, передбаченому законом, а тому визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог процесуального законодавства. Аналіз положення ч. 3 ст. 62 Конституції України дав підстави Конституційному Суду України для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину у будь-якому випадку не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними з порушенням встановленого законом порядку (Рішення від 20 жовтня 2011 року у справі № 1-31/2011 за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення ч. 3 ст. 62 Конституції України).

Аналогічну правову позицію висловив і Верховний Суд України, зазначивши в п. 19 постанови Пленуму № 9 від 01 листопада 1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» про те, що докази повинні визнаватися такими, що одержані незаконним шляхом і тоді, коли, зокрема, їх збирання і закріплення здійснено з порушенням встановленого процесуальним законодавством порядку.

Згідно, ч. 3 ст. 373 КПК України обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення, а в разі якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинене обвинуваченим, відповідно до п 2 ч. 1 ст. 373 КПК України ухвалюється виправдувальний вирок.

Прокурором в судовому засідання причетність обвинуваченого до вчинення кримінального правопорушення 07 березня 2013 року відносно ОСОБА_7 не доведена, переконливих, належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б підтверджували винність ОСОБА_8 не надано та відповідно до вимог ч. 1 ст. 92 КПК України не доведено винуватість у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 127 КК України, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 17 та п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України є безумовною підставою для прийняття судом рішення про визнання ОСОБА_8 невинуватим у пред`явленому обвинуваченні та його виправдання за ч. 2 ст. 365, ч. 1 ст. 127 КК України.

Висновки і аргументи Європейського суду з прав людини повністю співпадають з відповідними положеннями національного кримінально-процесуального закону України та Конституції України.

Вирішуючи питання про речові докази у справі, суд керується ст. 100 КПК України.

Цивільний позов у справі не заявлявся, арешт на майно не накладався.

Відповідно до вимог ст. ст. 118, 122, 124 КПК України процесуальні витрати у виді витрат на залучення експертів НДЕКЦ УМВС України в Черкаській області у зв`язку з проведенням почеркознавчої експертизи в сумі 428,26 грн. та комп`ютерно технічної експертизи в сумі 978,00 грн., а всього на загальну суму 1406,26 грн. слід віднести на рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Громи, Уманського району, Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого на посаді старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку Уманського РВ УМВС України в Черкаській області, маючого спеціальне звання капітан міліції, раніше не судимого, визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 365 КК України, і виправдати його за ч. 2 ст. 365 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з недоведенням його винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Громи, Уманського району, Черкаської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, з вищою освітою, одруженого, маючого на утриманні малолітнього сина, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , працюючого на посаді старшого оперуповноваженого сектору карного розшуку Уманського РВ УМВС України в Черкаській області, маючого спеціальне звання капітан міліції, раніше не судимого, визнати невинуватим у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 127 КК України, і виправдати його за ч. 1 ст. 127 КК України на підставі п. 2 ч. 1 ст. 373 КПК України, у зв`язку з недоведенням його винуватості у вчиненні даного кримінального правопорушення.

Поновити ОСОБА_8 в правах, обмежених під час кримінального провадження.
Міру запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання відносно ОСОБА_8 скасувати.

Речові докази: комп`ютерний диск CD-R № 2080 «Київстар» (т.1 а.с.211); комп`ютерний диск CD-R № 2220 19 МЕ 27585 (т.2 а.с.33); справа № 282 по заяві гр. ОСОБА_44 ЖЄО № 464 (т.2 а.с.133-160); комп`ютерний диск із відеозаписом слідчих дій: впізнання особа за фотознімками та слідчого експерименту (т.2 а.с. 207); роздруківка з інформацією про телефонні з`єднання з/на телефонний номер НОМЕР_12 за 07 березня 2013 року (т.2 а.с.227); комп`ютерний диск CD-R № 3024 112 МВ 33165 (т.3 а.с.11); комп`ютерний диск CD-R з надписом СД/К/-П/13/4149 та СД/К-П/13/4150 (т.2 а.с.55); роздруківка інформації по вхідним та вихідним дзвінках номеру телефону НОМЕР_8 , який використовував ОСОБА_91 07 березня 2013 року (т.3 а.с.231-233); роздруківка інформації по вхідним та вихідним дзвінках номеру телефону НОМЕР_9 , який використовував ОСОБА_10 07 березня 2013 року (т.3 а.с.249); роздруківка інформації по вхідним та вихідним дзвінках номеру телефону НОМЕР_10 , який використовував ОСОБА_24 07 березня 2013 року (т.3 а.с.260); комп`ютерний диск з відеозаписом камер відеоспостереження АЗС «WOG» № 14, яка розташована на 550 км. автошляху сполученням Стрий Львів Кіровоград Знам`янка за 07 березня 2013 року (т.8 а.с.68), що знаходяться при матеріалах справи залишити при матеріалах справи.
Речові докази: кримінальне провадження № 0000165 від 04 березня 2013 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України; журнал обліку доставлений, відвідувачів та запрошених до Уманського РВ УМВС України в Черкаській області у 2013 році, які знаходяться на зберіганні в Уманському РВ УМВС України в Черкаській області залишити в Уманському РВ УМВС України в Черкаській області, залишити Уманському РВ УМВС України в Черкаській області за належністю.

Речовий доказ: мобільний телефон Samsung GT-S5620, IMEI НОМЕР_13 із сім картою мобільного оператора «Астеліт» з абонентським номером НОМЕР_14 , що знаходиться на зберіганні у свідка ОСОБА_43 , залишити останній за належністю.Процесуальні витрати за залучення експертів у кримінальному провадженні в сумі 1406,26 грн. віднести на рахунок держави.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга учасниками процесу до судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області протягом 30 діб з моменту його проголошення, через Уманський міськрайонний суд.

Головуючий ОСОБА_1