АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________
Справа № 1/2024/579/2012 Головуючий 1 інстанції Лазарєв А.В.
Провадження №11/2090/2760/2012 Доповідач Ємець О.П.
Категорія: ч.1 ст.121 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 грудня 2012 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Харківської області у складі:

головуючого судді Ємця О.П.,

суддів Мозгового О.Д., Чопенко Я.В.

за участю прокурора Золочевського С.В.

обвинуваченої ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальну справу за апеляціями прокурора який приймав участь у суді першої інстанції, засудженої ОСОБА_1 та потерпілого ОСОБА_2 на вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2012 року,-

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно даного вироку:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженка м. Харкова, українка, громадянка України, ІНФОРМАЦІЯ_2, розведена, не працює, не судима, проживає за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3.

визнана винною та засуджена за ч.1 ст. 121 КК України до пяти років позбавлення волі з відбуттям покарання в кримінально - виправній установі.

Запобіжний захід, до набрання вироком законної сили, залишений у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця проживання.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1 обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.

Постановлено, стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судові витрати за проведення в НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області судових експертиз холодної зброї: № 100 від 03 травня 2012 року в сумі 610 грн. 42 коп. та № 99 від 03 травня 2012 року в сумі 911 грн. 74 коп., всього стягнути 1522 грн. 16 коп.

Як встановив суд, 04 березня 2012 року, приблизно о 19-00 годині ОСОБА_1 спільно зі знайомим ОСОБА_3 та ОСОБА_2 за місцем свого проживання: ІНФОРМАЦІЯ_3, розпивала спиртні напої. В ході розпивання спиртних напоїв між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 виник конфлікт. На прохання ОСОБА_1 припинити конфлікт, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не відреагували. Після цього ОСОБА_1, маючи умисел на заподіяння ОСОБА_2 тяжких тілесних ушкоджень, взяла кухонний ніж, яким нанесла ОСОБА_2 один удар в область задньої поверхні грудної клітини зліва, заподіявши колото-різане поранення грудної клітини зліва, що відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпеки для життя в момент заподіяння.

На цей вирок подані апеляції:

Прокурор в своїй апеляції, не оспорюючи правильність кваліфікації дій засудженої ОСОБА_1, просить вирок змінити, доповнивши його додатковими даними, що характеризують особу підсудної, а саме, уточнити в мотивувальній частині вироку, що суд визнає обставинами, які пом'якшують провину підсудної, відповідно зі ст. 66 КК України - надання медичної допомоги або іншої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину, а також явку з повинною.

Засуджена ОСОБА_1 в своїй апеляції просить вирок, в частині призначеного покарання, змінити, звільнити її від відбування покарання з випробуванням, застосувавши норми ст. 75 КК України. Посилається на те, що покарання не відповідає тяжкості злочину та особі винного, судом не враховані обставини, які відповідно до ст. 66 КК України, помякшують покарання.

В апеляції потерпілого ОСОБА_2 міститься прохання про скасування вироку відносно ОСОБА_1 у звязку з істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону та повернення справи на новий судовий розгляд в суд першої інстанції. Апелянт вважає, що вирок суду необґрунтований та занадто суворий. Під час досудового слідства органом слідства, а під час судового розгляду кримінальної справи та винесенні обвинувального вироку, судом не дана належна оцінка тій обставині, що з моменту порушення кримінальної справи, він не мав до засудженої ОСОБА_1 жодних претензій морального та матеріального характеру, заперечував проти призначення їй покарання повязаного із позбавленням волі.

До початку розгляду справи в суді апеляційної інстанції, потерпілий ОСОБА_2, уточнив свої вимоги і просить змінити вирок щодо ОСОБА_1, та призначити їй покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Заслухавши доповідь судді, прокурора, який підтримав свою апеляцію, пояснення засудженої ОСОБА_1, та потерпілого ОСОБА_2, які не заперечували проти апеляції прокурора та підтримали доводи своїх апеляцій, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції прокурора, засудженої та потерпілого підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1В, у спричиненні умисного тілесного ушкодження потерпілому ОСОБА_2, небезпечного для життя в момент заподіяння, за обставин викладених у вироці є обґрунтованими та відповідають фактичним обставинам справи і підтверджуються наявними у справі доказами, в їх сукупності, які не заперечувались також і засудженою.

Так, згідно протоколу огляду місця події від 15 березня 2012 року, квартири АДРЕСА_1, де проживає ОСОБА_1, було вилучено кухонний ніж і светр потерпілого, що є речовими доказами по справі (а. с. 20-23, 64 - 66 ).

Під час очної ставки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, вказані особи підтвердили дані ними раніше свідчення по справі (а. с. 60 61).

Під час відтворення обстановки та обставин події за участю підсудної ОСОБА_1, вона розповіла і показала на місці події, механізм та обставини за яких було заподіяно ножове поранення потерпілому (а. с. 49 - 53).

Потерпілий ОСОБА_2, пояснив, що 04 березня 2012 року, приблизно, о 14-00 годині він прийшов у гості до своєї колишньої співмешканки ОСОБА_1. Вони сходили в магазин купили одну пляшку горілки і повернувшись в квартиру ОСОБА_1 стали її розпивати. Приблизно, о 17-00 годині прийшов ОСОБА_3, з яким ОСОБА_1 співмешкає в останній час, і приєднався до них розпивати спиртні напої. В ході розпивання спиртних напоїв між ним і ОСОБА_3 через ОСОБА_1 виник словесний конфлікт. ОСОБА_1 просила їх заспокоїтися, але конфлікт продовжувався. Він несильно вдарив ОСОБА_3 долонею по обличчю. ОСОБА_2 стояв обличчям до ОСОБА_3 і не бачив ОСОБА_1, яка знаходилася за його спиною. Раптом він відчув різкий біль в області спини. Обернувшись він побачив як виходить ОСОБА_1, зрозумів, що вона вдарила його ножем. Через деякий час йому стало погано (дуже заболів живіт). ОСОБА_1 обробила рану медикаментами. Потім на його прохання ОСОБА_1 викликала швидку допомогу. Лікарям швидкої допомоги він скаржився тільки на болі в животі, про поранення ножем нічого не сказав. Його з підозрою на панкреатит доставили в 4-у лікарню невідкладної допомоги. У лікарні він також нічого не розповів про ножове поранення в області спини та його лікували від панкреатиту. 06 березня 2012 року він виписався з лікарні. До 14 березня 2012 року він знаходився вдома і у нього протягом декількох днів трималася висока температура. Був викликаний дільничний лікар-терапевт. При обстеженні лікарем виявилося, що у нього не функціонувала одна легеня. Після цього він був госпіталізований в інститут невідкладної хірургії, де розповів про поранення спини та отримав відповідне лікування.

Аналогічні показання, дав свідок ОСОБА_3

Спричинення потерпілому тяжких тілесних ушкоджень підтверджується також висновком судово-медичної експертизи ХОБСМЕ № 858-А/12 від 11 травня 2012 року, відповідно якого не виключено, що 4 березня 2012 року у ОСОБА_2 мало місце проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва. Це пошкодження утворилося в результаті одноразової дії колюче-ріжучим предметом, типу ножа, з шириною клинка на глибині занурення більш 0,7 см. Не виключається можливість утворення травми у ОСОБА_2 від дії клинка ножа представленого на експертизу. Проникаюче колото-різане поранення грудної клітини зліва у ОСОБА_2 є тяжким тілесним ушкодженням за критерієм небезпеки для життя. Відповідно до опису светра, наявного у висновку експерта № 410-Ц, розташування пошкоджень у ОСОБА_2 відповідає розташуванню пошкодження на його светрі (а. с. 70 73).

При дослідженні чоловічого светра виявлені сліди крові людини, походження якої від ОСОБА_2 не виключається (а. с. 78 82).

Згідно висновку криміналістичної експертизи ХОБСМЕ № 197-МК від 11 травня 2012 року, на спині джемпера ОСОБА_2 зліва виявлено одне колото-різане пошкодження трикотажу, що утворилося в результаті одноразової дії загостреним, односторонньо-гострим клинком колюче-ріжучого предмета, можливо і клинком представленим на експертизу (а. с. 108 109).

Таким чином, колегія суддів вважає, що вирок суду постановлено на достовірних доказах, які узгоджуються між собою, були досліджені в судовому засіданні і наведені у вироку.

В той же час, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовуючи питання про неможливість виправлення та перевиховання засудженої ОСОБА_1 без ізоляції від суспільства, не навів переконливих доказів, що саме в умовах позбавлення волі буде досягнута мета призначеного кримінального покарання.

Відповідно до ст. 65 КК України при призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що помякшують і обтяжують його покарання, з тим, щоб особі, яка вчинила злочин, було призначено покарання, необхідне і достатнє для її перевиховання і попередження нових злочинів.

Призначаючи ОСОБА_1 покарання, суд послався у вироку на відсутність будь-яких помякшуючих покарання засудженої обставин.

Не погодившись з таким висновками суду, прокурор який приймав участь у розгляді справи судом першої інстанції, в своїй апеляції перелічив ці обставини та просив в цій частині змінити вирок.

Враховуючи те, що суд першої інстанції не визначив помякшуючих обставин, відповідно до п. 1.1, 2-1 ст. 66 КК України, колегія суддів вважає необхідним, визнати такими обставинами, зявлення із зізнанням підсудної та надання нею медичної та іншої допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину, задовольнивши таким чином апеляцію прокурора та внести в мотивувальну частину вироку відповідні зміни.

Також необхідно врахувати, що ОСОБА_1 вперше притягується до кримінальної відповідальності( а с. 130), у вчиненому розкаялася та активно сприяла розкриттю злочину, викликала потерпілому ОСОБА_2 швидку медичну допомогу, тяжких наслідків від злочину вчиненого засудженою не наступило.

Окрім того, суд характеризуючи особу ОСОБА_1 вказав про те, що за місцем проживання вона характеризується задовільно, однак фактично матеріли справи містять дані про позитивну характеристику підсудної(а.с. 135). Також судом недостатньо було враховано, що засуджена має на утриманні неповнолітню дитину, із потерпілим ОСОБА_2 примирилася і він не має до неї жодних претензій, більше того: наполягав на тому щоб суд не призначав ОСОБА_1 покарання повязане із реальним позбавленням волі.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду в частині призначеної міри покарання засудженій ОСОБА_1 є надміру суворим, та зважаючи на обставини, викладені в мотивувальній частині ухвали вважає за можливе призначити покарання з випробуванням оскільки саме таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення ОСОБА_1 ,задовольнивши таким чином апеляції засудженої та потерпілого із змінами.

На підставі вищезазначеного, керуючись ст.ст. 362, 365, 366, 367 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляції прокурора, засудженої ОСОБА_1 та апеляцію із змінами потерпілого ОСОБА_2 задовольнити.

Вирок Ленінського районного суду м. Харкова від 24 вересня 2012 року відносно ОСОБА_1 змінити.

Вказати в мотивувальній частині вироку на помякшуючі покарання ОСОБА_1 обставини, а саме: зявлення із зізнанням підсудної та надання нею медичної допомоги потерпілому безпосередньо після вчинення злочину.

Вважати ОСОБА_1 засудженою за ч. 1 ст. 121 КК України до 5 (пяти) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України, ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 3 ( три) роки.

На підставі ст. 76 КК України, зобовязати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично зявлятись для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію

В решті вирок суду залишити без змін.

Головуючий

судді