Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/1082/14-к
1-кп/291/1/15
Україна
Ружинський районний суд Житомирської області
В И Р О К
І м е н е м У к р а ї н и
24 червня 2015 року
Ружинський районний суд Житомирської області в складі:
головуючого -судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
за участю секретаря ОСОБА_4 , ОСОБА_5
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
захисників ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,
обвинувачених ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с.Журбинці Козятинського району Вінницької області,
проживаючого по
АДРЕСА_1 , непрацюючого, одруженого,
освіта середня, громадянина України,
відповідно до ст.89 КК України не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115, п.12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.357, ч.3 ст.289 КК України,
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,
уродженця с.Дубові Махаринці Козятинського району Вінницької області,
проживаючого по
АДРЕСА_2 , непрацюючого, одруженого,
освіта середня, громадянина України, раніше не судимого,
у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115, п.12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.357, ч.3 ст.289 КК України,
в с т а н о в и в:
2
Органом досудового розслідування ОСОБА_12 та ОСОБА_11 обвинувачуються в тому, що 21.04.2012року в ранковий час за попередньою змовою групою осіб, знаходячись в с.Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області, вирішили вчинити розбійний напад, спрямований на заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу; незаконне заволодіння транспортним засобом -автомобілем мартки "ВАЗ-2106"; заволодіння будь-яким способом важливим особистим документом -свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та умисне вбивство ОСОБА_13 з корисливих мотивів.
З метою реалізації вказаного, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 за попередньою змовою групою осіб у вищевказаний час та місці сіли до автомобіля марки ВАЗ - 2106, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належав їх знайомому ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та поїхали з останнім по дорозі в напрямку с.Павлівка Жашківського району Черкаської області, де мешкає знайома потерпілого ОСОБА_14 .
Під час руху автомобіля в цей же день близько 19 год. ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою групою осіб, проїжджаючи повз лісосмугу між селами Строків та Парипси Попільнянського району Житомирської області, зупинили автомобіль на відстані 2400 м від с.Парипси, де разом з ОСОБА_13 вийшли з автомобіля та, продовжуючи свої злочинні дії, направлені на вчинення розбійного нападу на ОСОБА_13 та на умисне протиправне заподіяння смерті останньому з корисливих мотивів, обох спільно виготовили з мотузки петлю, яку обмотали навколо шиї потерпілого, а вільний кінець зав`язали на стовбурі дерева та, застосовуючи значне фізичне зусилля, підвісили ОСОБА_13 на вказаному дереві таким чином, що петля на шиї потерпілого затягнулася, перекривши при цьому дихальні шляхи ОСОБА_13 , і таким чином умисно вбили потерпілого з корисливих мотивів та за попередньою змовою групою осіб.
Відповідно до висновку експерта №11 від 19.06.2012 р. смерть ОСОБА_13 настала від механічної асфіксії, внаслідок здавлення органів шиї петлею.
В ході розбійного нападу з метою заволодіння чужим майном, поєднаного з насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу, та умисного вбивства з корисливих мотивів, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , діючи за попередньою змовою групою осіб , заподіяли потерпілому ОСОБА_13 тілесні ушкодження у вигляді странгуляційної борозни на шиї, перелому правого великого ріжка та правого малого ріжка під`язикової кістки, перелому правого верхнього ріжка щитоподібного хряща, перелому лівого верхнього ріжка щитоподібного хряща, крововиливів в м`які тканини шиї в проекції странгуляційної борозни та вищевказаних переломів з діапедезними крововиливами в альвеоли легень, вогневищною емфіземою з розривами перетинок легень , які є смертельними, тобто знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.
Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на заволодіння чужим майном, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , за попередньою змовою групою осіб, із застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого, поєднаного з заподіянням тяжких тілесних ушкоджень, умисно заволоділи майном потерпілого, а саме:
-мобільним телефоном марки "Ноkіа", моделі "1616", ІМЕІ НОМЕР_2 , бувшим у використанні, вартістю 116 грн.80 коп., в якому знаходилась сім карта оператора мобільного зв`язку компанії ПрАТ "МТС-Україна" абонентський номер якої НОМЕР_3 , вартістю 10 грн., із залишком на рахунку грошових коштів у сумі 42 грн.51 коп.;
3
-мобільним телефоном марки "Ноkіа", моделі С2-02 ІМЕІ НОМЕР_4 , бувшим у використанні, вартістю 475 грн., в якому знаходилась сім карта оператора мобільного зв`язку компанії ПрАТ "Київстар", абонентський номер якої НОМЕР_5 , вартістю 25 грн. та залишком на рахунку грошових коштів у сумі 15 грн.
Продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , за попередньою змовою групою осіб, після вчинення умисного вбивства ОСОБА_13 , незаконно заволоділи важливим особистим документом - свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 - автомобіля ВАЗ-2106, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , яке видане на ім`я ОСОБА_15 , яким на підставі довіреності з реєстраційним номером 36578604 від 22.09.2012р. користувався ОСОБА_13 .
Таким чином органами досудового розслідування дії обвинуваченого ОСОБА_12 та обвинуваченого ОСОБА_11 кваліфіковані:
- за ч.4 ст.187 КК України -напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров`я особи, яка зазнала нападу (розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб, поєднаний із заподіянням тяжких тілесних ушкоджень;
-п.6 ч.2 ст.115 КК України - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене з корисливих мотивів;
-п.12 ч.2 ст.115 КК України - умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, вчинене за попередньою змовою групою осіб;
-ч.3 ст.357 КК України -незаконне заволодіння будь-яким способом важливим особистим документом -свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу;
-ч.3 ст.289 КК України - незаконне заволодіння транспортним засобом, вчинене за попередньою змовою групою осіб , поєднане з насильством, що є небезпечним для життя та здоров`я потерпілого.
Обвинувачений ОСОБА_11 в судовому засіданні свою вину у вчиненні вищевказаних злочинів не визнав, та суду пояснив, що не вчиняв даних кримінальних правопорушень, з потерпілим ОСОБА_16 навіть не був знайомий, і не мав жодних мотивів для скоєння злочинів.
21.04.2012р. та 22.04.2012р. був на "гробках" в селах в іншій області і вказане можуть підтвердити жителі сіл, так як це був останній рік перед його затриманням.
В квітні 2012 році в с.Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області роботи ще не було, тому приїхав туди на роботу вже після того, як потеплішало, тобто в травні і робив мойку при виїзді із с.Тарасівка, а потім працював на утеплені будинку.
З свідками - ОСОБА_17 та ОСОБА_18 не знайомий, ніякого автомобіля ОСОБА_18 ніколи не продавав.
Номер свого мобільного телефону не пам`ятає, однак він в нього був постійним тривалий час, оскільки за допомогою телефону з ним зв`язувались по роботі. Під час затримання в м.Біла Церква Київської області при собі у нього мобільного телефона не було, оскільки він був поломаний, однак сім-карта з цього телефону була у нього в автомобілі, так як він мав намір вставити її в новий мобільний, оскільки на ній збереглися всі необхідні йому для роботи контакти.
4
22.01.2014р. , коли він перебував у в`язниці в м.Вінниці "на транзиті", слідчий проводив впізнання, під час якого він вимагав щоб йому надали адвоката, однак ніхто його не слухав.
Обвинувачений ОСОБА_12 в судовому засіданні свою вину у вчиненні вищевказаних злочинів не визнав, та суду пояснив, що не вчиняв даних кримінальних правопорушень, з потерпілим ОСОБА_13 навіть не був знайомий, і не мав жодних мотивів для скоєння злочинів.
21.04.2012р. був на "гробках" в селі за Любарським районом Житомирської області і для цього наймав автомобіль у ОСОБА_19 , а возив його з дружиною та дітьми на кладовище водій ОСОБА_20 . А ввечері того ж дня був в гостях у ОСОБА_21 в селі в Козятинському районі.
В травні 2012 році в с.Тарасівка Києво-Святошинського району Київської області робив з ОСОБА_11 мойку, а потім фасад на будинку.
Номерів своїх мобільних телефонів не пам`ятає, оскільки їх у нього було багато. В період квітня 2012 року користувався мобільним телефоном дружини. А в січні 2013року, коли його затримували, то вилучили мобільний телефон, який він купив незадовго до цього у ОСОБА_22 "валютчика", про що повідомляв слідчому під час досудового розслідування справи.
З свідками ОСОБА_17 та ОСОБА_18 не знайомий, ніякого автомобіля ОСОБА_18 ніколи не продавав, в с.Хотів взагалі ніколи не був.
22.01.2014р. , коли він перебував у в`язниці в с.Стрижавка Вінницької області, слідчий проводив впізнання, під час якого він вимагав щоб йому надали адвоката, однак ніхто його не слухав. Одна із понятих під час проведення цього впізнання відмовилась підписувати протокол,. Так як він голосно висловлював своє обурення незаконними діями слідчого, то після вказаного впізнання його посадили на 15 діб.
На підтвердження винуватості ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у вчиненні вищевказаних злочинів за клопотанням сторони обвинувачення були допитані потерпіла та свідки, а також досліджені документи та речові докази, а саме:
-потерпіла ОСОБА_23 , яка в судовому засіданні пояснила, що її батьком був ОСОБА_13 2012 році вона з батьком спілкувалась рідко, оскільки той почав зловживати алкогольними напоями і на грунті цього у неї з ним виникали сварки. Проте батька часто бачила на вулиці, так як на той час вона жила в с.Тарасівка в будинку, який був розташований поряд з будинком, в якому батько знімав квартиру у чоловіка на ім`я ОСОБА_24 .
Батько в 2012 році ніде не працював, раніше він отримував пенсію по інвалідності, так як у нього була епілепсія, однак чи отримував він таку пенсію в 2012 році їй не відомо.
Вона знає, що на час смерті у батька було два мобільні телефони: один марки "нокіа", а інший - чи то "нокіа", чи "самсунг". Також на час смерті у неї було два номера телефона батька - НОМЕР_5 та НОМЕР_3 . Проте не виключає, що у батька могли бути і інші мобільні телефони та інші номера.
26.04.2012р. вона від ОСОБА_24 , у якого батько знімав квартиру, взнала, що батько десь пропав і ОСОБА_24 повідомила ОСОБА_25 , з якою батько останній час зустрічався і яка проживає в Черкаській області, про те, що ця ОСОБА_25 ввечері 21.04.2012р. розмовляла по телефону з батьком і останній повідомив їй, що їде до неї з якимось чоловіком на ім`я ОСОБА_26 .
Від ОСОБА_24 вже після смерті батька вона дізналась про те, що батько восени 2011р. купив автомобіль- жигулі чи то бежевого, чи коричневого кольору, "вісімка".
5
Вона вважає, що це було зроблено за кошти від продажу земельної ділянки в с.Тарасівка, яку батько продав в лютому-березні 2011р. за 30 чи 33 тис.дол.США, однак після смерті батька на його банківському рахунку залишилось лише 10 тис.дол.США.
Крім того за 2-3 неділі до дня смерті батька вона бачила його із собакою - цуценям вівчарки, а в послідуючому від ОСОБА_27 , з яким батько був у дружніх стосунках, вона взнала, що напередодні зникнення батько залишив це цуцення у нього, щоб останній його доглянув поки батька не буде дома.
На початку травня 2012 року у неї вранці надійшла СМС повідомлення з мобільного телефону батька за НОМЕР_8 про те, що останній з`явився на зв`язку. Вона зразу ж зателефонувала по вказаному номеру, однак зв`язку вже не було.
Тоді ж вона написала заяву в міліцію про зникнення батька, а в січні 2013 року їй зателефонував слідчий та запропонував здати наліз ДНК, оскільки десь знайшли невідомий труп. Фотографію вказаного трупа давали їй для впізнання і вона виявила, що штани та черевики на ньому схожі на батькові, а також вона пам`ятала частину татуювання батька, і таке ж татуювання було на трупові. А в послідуючому експертиза ДНК підтвердила те, що це був труп її батька.
-свідок ОСОБА_28 , який в судовому засіданні пояснив, що на протязі 2009-2012р. деякий час працював разом із ОСОБА_12 та ОСОБА_11 на різних роботах. Більше спілкувався з ОСОБА_11 і тоді ж заїзджав до нього в гості - в гуртожиток, розташований в с.Тарасівка по вул.Шевченка, де ОСОБА_11 жив разом із дружиною. В березні 2012 році свідок влаштувався на роботу лісником в смт.Попільня і з того часу із ОСОБА_12 не бачився. ОСОБА_11 з того часу бачив десь в серпні 2013 року: у Фастові працював з ним і тоді ОСОБА_11 своїм автомобілем бувало підвозив його в смт.Попільню та в той період спілкувався з останнім по телефону У ОСОБА_11 був автомобіль ВАЗ-2107 білого кольору.
Восени 2012 року чи 2013 року, більш за все що це було в 2012році, до свідка дзвонив ОСОБА_11 і хотів зустрітися. Однак вони так і не зустрілись, оскільки на той час свідок не перебував у себе дома, а був в гостях у своєї бабусі в с.Харліївка.
ОСОБА_11 із № телефону НОМЕР_9 дзвонив до нього тиждень назад, а останній раз 10 грудня 2014р. із місць позбавлення волі. Попередніх номерів телефонів ОСОБА_12 та ОСОБА_11 свідок не пам`ятає.
Номер телефона свідка, який є незмінним вже протягом п`яти років, - НОМЕР_10 .
Потерпілого ОСОБА_13 свідок не знає, вказане прізвище почув лише від слідчих під час допиту по вказаній справі.
-свідок ОСОБА_29 , який в судовому засіданні пояснив, що знайомий з ОСОБА_11 років 10. Років 5 ОСОБА_11 та ОСОБА_12 проживали у нього на квартирі, а останні 3-4 роки вже не живуть .
ОСОБА_11 та ОСОБА_12 влітку будували у нього будинок і це було скоріш за все влітку 2012 року. Працювали вони фактично без перерв в роботі і без вихідних місяців два: зранку і до 10-ї вечора, так як ОСОБА_30 "дурний" до роботи .
В цей період він спілкувався часто з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 по телефону, проте які в них були № телефонів не знає. Його номер телефону НОМЕР_11 .
Після того як вони закінчили штукатурити, то знайшли собі роботу в м.Біла Церква і поїхали від нього і це, напевне, було тоді, коли почались морози, бо ОСОБА_31 перед від`їздом зробив йому в будинку парове опалення і він пропускав його, а воно з якихось причин перестало працювати, то він зв`язався з ним по телефону - ОСОБА_31 обіцяв приїхати і все виправити, однак не приїхав.
6
У ОСОБА_32 в той період, коли він проживав у нього, було декілька автомобілів: зелена чи синя "сімка", потім біла "сімка", потім "шістка" біла чи бежева. Гроші на "шістку" ОСОБА_11 давав свідок: десь близько 10 тис.грн. чи трохи більше.
Свідок знав ОСОБА_13 , який раніше працював агроном. Де ОСОБА_13 жив, чи хворів, чи була в нього собака та чи водив він сам автомобіль не знає, оскільки їхні стосунки обмежувались лише привітанням при зустрічі.
ОСОБА_13 останній час вживав алкогольні напої і його більше знав брат свідка, який також зловживає алкогольними напоями.
ОСОБА_33 разом з ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ні разу не бачив.
Про його вбивство взнав від дружини брата, яка говорила, що труп знайшли в Попільнянському районі. А потім вже про це йому говорив слідчий під час допитів. В той час коли пропав ОСОБА_34 ОСОБА_11 та ОСОБА_12 ще в нього жили.
- Свідок ОСОБА_35 , який в судовому засіданні пояснив, що знає обвинувачених: десь один тиждень вони у нього проживали і вони разом вживали алкогольні напої.
Свідок був знайомий з ОСОБА_16 і помнить, що один раз він ОСОБА_36 , ОСОБА_12 та ОСОБА_11 вживали разом алкогольні напої, але чи спілкувались вони між собою не знає та коли це було не пам`ятає.
ОСОБА_34 років два назад купив машину: "шістку" темного кольору, фарба "воронє крило", а свідок займався ремонтом цього автомобіля.
У ОСОБА_33 було цуценя, яке він залишив у свідка на зберіганні, а потім за ним не прийшов.
У ОСОБА_33 був ноутбук, ксерокс та 2 мобільні телефони, один з яких він давав свідкові для користування, а потім забрав, так як його поломався.
ОСОБА_34 був скритною людиною, міг поїхати і нікому нічого не сказати, тому про його зникнення свідок взнав лише, коли прокуратура почала його допитувати з цього приводу.
ОСОБА_34 знімав квартиру і нього була кохана жінка - ОСОБА_25 , яка приїзджала до нього.
Разом з ОСОБА_16 один раз він їздив в ОСОБА_37 : електричкою до Попільні, а потім маршруткою. Там в Сквирі ОСОБА_34 мав купувати будинок, однак щось в нього не вийшло.
-Свідок ОСОБА_17 , який в судовому засіданні пояснив, що років три назад він працював разом з ОСОБА_38 , який влітку повідомив, що є можливість за 400 доларів купити автомобіль. ОСОБА_39 зізвонився з ОСОБА_40 і вони вдвох приїхали в с.Хотів Києво-Святошинського району , де у ОСОБА_41 купили автомобіль - жигулі "шістка" коричневого кольору.
З ОСОБА_40 при продажі був ОСОБА_26 , який приїхав на зелених старих "жигулях". Однак вигляд ОСОБА_26 він не пам`ятає. ОСОБА_42 у ОСОБА_41 було кругле обличчя та риже волосся.
ОСОБА_41 і ОСОБА_26 бачив всього один раз - при купівлі автомобіля і десь через півтора року після цього слідчим за його участю проводилось впізнання. І при впізнанні ОСОБА_41 у нього було 20% сумнівів щодо того, що ОСОБА_31 , у якого він купив автомобіль, це та особа, яка пред`явлена до впізнання. А ОСОБА_26 він "впізнав 50 на 50".
Разом з автомобілем ОСОБА_31 передав техпаспорт на автомобіль.
Через півтора року після цього він вказаний автомобіль продав.
7
-Свідок ОСОБА_43 , який в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_11 та ОСОБА_12 добре знає, оскільки познайомився з ОСОБА_11 ще в 2006-07рр., а із ОСОБА_12 - в 2008-09рр. В 2007-2008рр. він поселив ОСОБА_11 у ОСОБА_44 в АДРЕСА_3 , а потім по АДРЕСА_4 .
ОСОБА_33 знав і взнав із розмов про те, що він пропав.
Коли слідчий його допитував, то він був у нетверезому стані, тому з протоколом допиту не ознайомлювався, а може і не підписував його.
Останні цифри номера мобільного телефону ОСОБА_11 -028, а ОСОБА_12 -не пам`ятає взагалі, так як з останнім спілкувався мало..
-свідок ОСОБА_45 , який в судовому засіданні пояснив, що пару років назад Єршов купив "жигулі" без документі та просив його показати де розборка.
ОСОБА_46 він не знає, у нього був ОСОБА_47 .
В 2012 чи в 2013рр. у нього ОСОБА_47 утеплював будинок та позичив в рахунок оплати праці 2-3 тис. для купівлі автомобіля - це були старі "жигулі" темні "шістка".
Придбавав Єршов ці "жигулі" в с.Хотів в кінці літа, напевне, у серпні, однак у кого - свідок не знає.
-Свідок ОСОБА_48 , яка в судовому засіданні пояснила, що знає ОСОБА_11 та ОСОБА_12 , познайомилась з ними в м.Боярка і місяців два проживала разом із ОСОБА_12 , який на той час працював на будівництві. ОСОБА_11 - це дядько ОСОБА_12 ..
Жила із ОСОБА_12 в гуртожитку.
В квітні 2012р. заходив до них ОСОБА_49 і з ним був чоловік на ім`я ОСОБА_50 , в одного з них була собака. Вони про щось говорили із ОСОБА_12 , однак про що - вона не знає, оскільки була в той час на кухні, а вони сиділи в кімнаті біля телевізора.
Номер мобільного телефона ОСОБА_12 не знає.
В 2012 році на поминки разом із ОСОБА_12 не їздила.
- Свідок ОСОБА_51 , який в судовому засіданні пояснив, що років 2 назад напевне восени він звернувся до ОСОБА_52 на "розборці" з метою купівлі автомобіля. останній запропонував йому жигулі "шістку" коричневого кольору і свідок віддав за неї гроші -700 доларів, а ОСОБА_53 - передав йому автомобіль, документи на нього, а саме: техпаспорт і страховку, та ключі. Цей автомобіль був у користуванні свідка рік, а потім працівники міліцію його вилучили. На час вилучення автомобіль був на станції, де працював свідок по вул. Комсомольського, 1-а. Власником станції був ОСОБА_54 , коли приїхали вилучати автомобіль то власник ОСОБА_55 був присутній і давав дозвіл на огляд. Де взяв ОСОБА_53 вказаний автомобіль свідок не знає.
Свідок підтвердив, що поліс обов`язкового страхування та свідоцтво на транспортний засіб., які надані йому для огляду в судовому засіданні, це саме ті документи, які він отримав від ОСОБА_52 , та які були у нього вилучені працівниками міліції.
-Свідок ОСОБА_56 , який в судовому засіданні пояснив, що працює оперуповноваженим УМВС України в Житомирській області і пам`ятає обставини справи щодо вбивства ОСОБА_13
8
Знає, що наприкінці квітня було знайдено в Попільнянському районі Житомирської області труп невідомого чоловіка і десь через пів року після цього було встановлено, що це труп ОСОБА_13 , який до зникнення 21 числа проживав в с. Тарасівка Києво - Святошинського району і останній раз його бачили того числа, коли він на власному автомобілі ВАЗ-2106, поїхав в Черкаську область до своєї знайомої.
В подальшому працівниками міліції було встановлено, що ОСОБА_13 за декілька днів до поїздки підшуковував особу, яка могла б його завести на його власному автомобілі, так як сам їхати за кермом він не міг, бо на скільки свідку відомо, мав хворобу епілепсію.
Також в ході проведений оперативно-розшукових дій працівниками міліції було встановлено, що у загиблого був мобільний термінал, який зник з місця пригоди з автомобілем та іншими речами.Було встановлено, що у вказаний мобільний термінал вставлялась інша сім-картка і сім-картка потерпілого також вставлялась в інші мобільні термінали, які не належали потерпілому.
Також працівниками міліції було встановлено, що вказані сім - картки належать обвинуваченим по вказаній справі. Даний факт був встановлений , таким чином: на той час дані особи були обвинуваченими по справі Білоцерківського міськрайонного суду щодо вбивства жінки. Тоді працівники міліції звернулись до слідчих та оперативних підрозділів, які супроводжували ту справу, і встановили, що обвинувачені користувались вказаними сім-картками, які активувались в мобільному терміналі потерпілого, і одна з них, 9828 повний номер свідок не пам`ятає, вилучалася до Білоцерківського райвідділу під час затримання обвинуваченого.
В подальшому працівниками міліції було встановлено осіб, які займалися купівлею та продажем автомобілів бувших у вжитку. Вони проживали в с. Хотів Києво-Святошинського району, прізвищ їх свідок не пам`ятає, але знає, що вони допитувались по вказаній справі. При спілкуванні з вказаними особами, та при подальшому їх допиті, було встановлено, що, знаходячись разом, обвинувачені запропонували їм придбати у них вказаний автомобіль. Вони придбали його і перший час вони користувалися автомобілем самі, а потім перепродали гр. ОСОБА_57 , у якого працівники міліції разом зі слідчим вилучили його, знаходячись на станції техобслуговування в с. Хотів Києво-Святошинського району.
Вказані особи, що придбали автомобіль, впізнали обох обвинувачених і один з них пояснив, що зв`язувався з одним із обвинувачених по мобільному телефону за номером НОМЕР_12 з метою отримання певних документів по вказаному автомобілю.
Оперативним супроводженням вказаного кримінального провадження займався особисто свідок та ще ряд осіб. Сім-карткою з номером, який закінчувався на 9828, користувався ОСОБА_11 і ОСОБА_12 , і вона була вилучена Білоцерківським РВ УМВС. Працівники міліції отримували роздруківки абонентським номерів і вході вивчення абонентських зв`язків визначили коло осіб, які спілкувались з обвинуваченими, та встановили особи обвинувачених, тобто тих, кому належить вказана сім-карта.
Ряд матеріалів по виконанню вказаних дій, знаходились в розшуковій справі, яка велась паралельно кримінальній справі, однак надати вказану оперативно розшукову справу неможливо, так як в лютому 2014р всі матеріали було знищено у зв`язку з подіями політичного характеру, які відбувалися і в м.Житомир також.
В матеріалах розшукової справи знаходились матеріали, з яких без сумніву було встановлено кому який номер телефону належить. Належність вказаних номерів обвинуваченим підтверджувалось під час спілкування з колом осіб, які спілкувалися з обвинуваченими, в ході оперативно розшукових дій працівники-міліції з вказаними особами працювали і без сумніву було встановлено кому який номер телефону належав, і в подальшому таким чином вийшли на обвинувачених , хоча вони були вже на той час і затримані і справа розглядалась в суді.
9
Оскільки з часу розслідування справи пройшло вже 2 роки, тому свідок не може згадати прізвищ людей, з якими спілкувався підчас проведення оперативно-розшукових дій, але точно може підтвердити, що це була дружина ОСОБА_11 і ті особи, які проживали в с. Тарасівка в м. Боярка і в інших населених пунктах Вінницької області, з якими обвинувачені виходили на зв`язок з вищевказаного номера телефону та за іншими номерів, які вони змінювали, знаходячись в СІЗО.
Свідок був присутній при проведенні впізнання і воно, на його думку, проводилось в рамках закону, оскільки були запрошені поняті. При цьому свідок не чув, щоб обвинувачені просили надати їм адвоката;
-свідок ОСОБА_18 , який в судовому засіданні пояснив, що в кінці серпня- на початку вересня 2012 року разом із ОСОБА_17 купив автомобіль за 400 доларів у ОСОБА_58 та ОСОБА_59 . Під час продажу ОСОБА_60 написав йому розписку про те, що продав йому автомобіль, однак вона не збереглася. Вказаний автомобіль -жигулі "шістка" коричневого кольору і свідок ним користувався місяців 4, а потім продав чоловіку з Вінниці на ім`я ОСОБА_61 . Однак через деякий час цей ОСОБА_61 повернув автомобіль назад після ДТП і свідок вдруге продав автомобіль вже іншому клієнту.
Потім він був присутній на впізнанні в м.Вінниця і в обвинувачених впізнав тих осіб, які продавали йому автомобіль і крім того запам`ятав прізвище ОСОБА_11 , яке було вказане в розписці.
Про те, що ОСОБА_60 є дядьком ОСОБА_62 не знав, однак слідчому вказав, що це "дядько", маючи на увазі особу старшу за віком.;
-рапорт чергового Попільнянського РВ від 23.04.2012р. про виявлення трупа невідомої особи чоловічої статі в посадці між селами Голубятка та Парипси Попільнянського району Житомирської області (т.3, а.с.47);
-протокол огляду місця події від 23.04.2012р., з якого вбачається, що на відстані 64 м від автодороги Житомир-Сквира з південної сторони на відстані 2.4 км від с.Парипси Попільнянського району Житомирської області виявлено обгорілий труп особи чоловічої статі. З місяця події було вилучено: запальничку, зразки тканини з одягу трупа, зразки грунту та горілої речовини, мотузку чорного кольору, виявлену на дереві, під яким знайшли обгорілий труп, п`ять металевих гудзиків з одягу трупа, скляну пляшку з-під горілки "Медофф", частину скляної пляшки (т.3, а.с.48-66):
-протокол огляду трупа від 23.04.2012р., в якому зафіксовано наявні ушкодження на трупі невідомої особи чоловічої статті, а також вилучено залишки одягу та взуття трупа - пару туфель,шкарпетки, рештки штанів, білі труси та протези зубів (т.3, а.с.67-73);
-акт судово-медичного дослідження №62 від 23.04.2012р., з якого вбачається, що під час судово-медичного дослідження виявленого трупа невідомої особи чоловічої статі було проведено зовнішнє та внутрішнє дослідження трупа, відібрані зразки тканин для проведення судово-токсикологічного дослідження, судово-гістологічного дослідження, судово-імунологічне дослідження (т.3 а.с.112-113)
-висновок експерта №11 від 19.06.2012р., з якого вбачається, що на підставі судово-медичного дослідження трупа невстановленої особи чоловічої статі , віком 25-35 років, даних додаткових методів дослідження експертом встановлено, що у трупа виявлено тілесні ушкодження у вигляді:
-садна потиличної ділянки голови, саден правої гомілки, що утворились від дії тупого твердого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею в межах 1-2 діб до часу настання смерті, мають ознаки легких тілесних ушкоджень, в причинному зв`язку зі смертю не перебувають;
-обуглення м`яких тканин обличчя та волосяної частини голови зліва, шиї справа та нижньої частини шиї зліва, тулуба (з оголенням ребер по лівій боковій поверхні тулуба), верхніх кінцівок, лівого стегна, лівої гомілки та передньої поверхні правого стегна, що утворились від дії високої температури, посмертно;
10
-странгуляційної борозни та переломів під`язикової кістки та хрящів гортані.
Експертом встановлено, що смерть невідомого чоловіка настала від механічної асфіксії внаслідок здавлення органів шиї петлею в межах 1-2 діб до часу судово-медичного дослідження трупа.
В крові трупа, згідно даних судово-токсикологічного дослідження, виявлено етиловий спирт в концентрації 3.39%, що у живих осіб відповідало б тяжкій алкогольній інтоксикації. Кров невідомого чоловіка відноситься до групи А з ізогемаглютиніном анти-В.
Странгуляційна борозна на шиї трупа має ознаки прижиттєвості(т.3, а.с.75-78);
-висновок експерта №366/10 від 14.02.2014р., з якого вбачається, що при судово-медичному дослідженні трупа невідомої особи чоловічої статті виявлено тілесні ушкодження у вигляді странгуляційної борозни на шиї трупа, перелому правого великого ріжка та правого малого ріжка під`язикової кістки, перелому правого верхнього ріжка щитоподібного хряща, перелому лівого верхнього ріжка щитоподібного хряща, крововиливи в м`які тканини шиї в проекції странгуляційної борозни та вищевказаних переломів з діапедезними крововиливами в альвеоли легень, вогнищевою емфіземою з розривом перетинок легень, які є смертельними і знаходяться в прямому причинному зв`язку зі смертю, мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень по критерію небезпеки для життя.
З врахуванням наявності в крові трупа етилового спирту в концентрації 3.39 % експертом встановлено , що під час нанесення вказаних тілесних ушкоджень потерпілий міг не відчувати особливо сильної фізичної болі, так як алкоголь являється сильною знеболювальною речовиною (т.3 а.с.80-83);
- висновок експерта №1/440 від 14.08.2012р., з якого вбачається, що при проведенні дактилоскопічної експертизи на поверхні фрагмента скляної пляшки, запальнички, скляної пляшки з етикеткою "Medoff" ємкістю 0.5 л, які були вилучені під час огляду місця події від 23.04.2012р. слідів папілярних узорів рук не виявлено. Вказане також зазначено і у висновку спеціаліста №1/249 від 14.08.2012р. (т.3 а.с.86-91, 122-127););
-висновок експерта №6/13 від від 20.05.2012р., з якого вбачається, що під час проведення пожежно-технічної експертизи було встановлено, що осередок пожежі знаходився на поверхні одягу трупа та вогонь набув свого поширення по поверхні трупа за рахунок теплопередачі. Причиною пожежі є занесення відкритого джерела запалювання безпосередньо у спалимий матеріал (верхній одяг)( т.3, а.с.93-95);
-висновок експерта №8/32 від 24.05.2012р. з якого вбачається, що при проведенні одорологічної експертизи було встановлено, що на наданому зразку запаху, вилученому 23.04.2012р. з мотузки, виявленої під час огляду місця події відсутні запахові сліди біологічного виду - людини. Наданий зразок не придатний для одорологічного дослідження. Вказане також зазначено у висновку спеціаліста №8/1 від 17.05.2012р. (т.3, а.с.100-103, 117-119)
-висновок експерта №361мб від 06.06.2012р., з якого вбачається, що при проведенні судово-імунологічної та молекулярно-генетичної експертизи при дослідженні поверхні горловини та зовнішньої поверхні скляної пляшки, вилученої під час огляду місця події, клітин з ядрами не виявлено Встановлено генетичні ознаки зразка крові невстановленої особи чоловічої статі, проте відповісти на запитання щодо походження вказаної крові за рахунок невстановленої особи не представляється можливим(т.3 а.с.106-108);;
- висновок експерта №10-78 від 09.07.2012р., з якого вбачається, от при проведені експертизи нафтопродуктів та паливно-мастильних матеріалів було встановлено що на наданих на дослідження об`єктах, вилучених під час огляду місця події,виявлені сліди зміненого світлого нафтопродукту -зміненого бензину (т.3, а.с.129-137);
11
-висновок експерта №10-111 від 16.08.2012р., з якого вбачається, що під час проведення експертизи нафтопродуктів та пально-мастильних матеріалів було встановлено, що наданих на дослідження, вилучених під час огляду місця трупа - штанах, трусах, носках та парі черевиків, виявлено сліди зміненого світлого нафтопродукту (бензину, гасу, дизельного палива тощо). Встановити конкретний вид нафтопродукту не є можливим з причини зміни його складу(т.3 а.с.141-147);
- заява ОСОБА_23 від 16.05.2012р., в якій вона повідомила правоохоронні органи про зникнення свого батька ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який проживав в АДРЕСА_5 ,та який 21.04.2012р. пішов з дому та не повернувся і мав із собою мобільні телефони № НОМЕР_5 та № НОМЕР_3 (т.3, а.с.32);
-протокол огляду місця події від 16.05.2012р. з якого вбачається, що під час огляду квартири , розташованої за адресою: АДРЕСА_5 , було зафіксовано обстановку в квартирі, а також вилучено дві зубні щітки, гребінець та наволочку (т.3, а.с.33-40);
-протокол виїмки від 16.11.2012р., з якого вбачається, що у ОСОБА_23 було вилучено фотознімки її зниклого батька, а також протоколом впізнання невідомого трупа по фотокартці від 26.02.2013р. підтверджується, що в невідомому трупі, фотознімки якого були пред`явлені ОСОБА_23 , вона впізнала свого батька - ОСОБА_13 (т.3, а.с.41-46, а.с.209211);
-висновок експерта №251/х від 21.03.2013р., з якого вбачаєтьсящо під час проведення молекулярно-генетичної експертизи було встановлено, що невстановлений чоловік, труп якого виявлено 23.04.2012р. в лісосмузі неподалік автодороги сполученням Житомир-Сквира біля с.Парипси Попільнянського району Житомирської області, може бути біологічним батьком ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ймовірність даної події складає 99.999% .
-свідоцтво про народження та одруження ОСОБА_23 , з яких вбачається, що її батьком є ОСОБА_13 (т.3, а.с.153-160, а.с.202-203);.
-інформаційна довідка з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 26.10.2012р., з якої вбачається, що власником квартири АДРЕСА_6 є ОСОБА_63 , яка набула право власності на підставі договору дарування від 17.04.2007р. , а ОСОБА_13 та інші співвласники квартири продали її в 2007р.(т.3, а.с.183-184);
- інформаційна довідка бази даних ДАЇ, з якої вбачається, що за ОСОБА_15 зареєстровано право власності на автомобіль ВАЗ 2106 коричневого кольору, 1978 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 (т.3, а.с.193-194);
-протокол впізнання від 22.01.2014р., з якого вбачається, що свідок ОСОБА_17 впізнав у ОСОБА_11 особу, яка в кінці травня - на початку червня 2012р. продала йому та ОСОБА_18 автомобіль ВАЗ-2106 коричневого кольору (т.3 а.с.215-218).
- фототаблиця від 22.01.2013р. до вказаного протоколу впізнання від 22.01.2014р. (т.3 а.с.219-220)
-протокол впізнання від 22.01.2014р., з якого вбачається, що свідок ОСОБА_17 впізнав у ОСОБА_12 особу, яка в кінці травня - на початку червня 2012р. продала йому та ОСОБА_18 автомобіль ВАЗ-2106 коричневого кольору (т.3 а.с.221-224).
12
- фототаблиця від 22.01..2013р. до вказаного протоколу впізнання від 22.01.2014р. ( т.3 а.с.225-226).;
-протокол впізнання від 22.01.2014р., з якого вбачається, що свідок ОСОБА_18 впізнав у ОСОБА_11 особу, яка в кінці квітня- на початку травня 2012р. продала йому та ОСОБА_53 автомобіль ВАЗ-2106 коричневого кольору (т.4 а.с.176-179);
- фототаблиця від 22.01.2013р. до вказаного протоколу впізнання від 22.01.2014р. (т.4 а.с.180-180-а);
-протокол впізнання від 22.01.2014р., з якого вбачається, що свідок ОСОБА_18 впізнав у ОСОБА_12 особу, яка в кінці квітня - на початку травня 2012р. продала йому та ОСОБА_64 автомобіль ВАЗ-2106 коричневого кольору (т.4 а.с.170-173);
- фототаблиця від 22.01..2013р. до вказаного протоколу впізнання від 22.01.2014р. ( т.4 а.с.174-175);
-відомості міжвідомчої підсистеми "Аркан", з яких вбачається, що ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в період з 01.01.2010р. по 27.09.2012р. державний кордон України не перетинав(т.3 а.с.248-250);
- копія паспорта ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця м.Боярка Київської області, паспорт НОМЕР_13 , виданий 16.04.1996 року Святошинським РВ ГУМВС України в Київській області , місце реєстрації - АДРЕСА_7 (т.3 а.с.201).
-поліс №АВ/4879041 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспорних засобів, строк дії якого з 17.08.2012р. по 16.08.2013р., вбачається, що автомобіль ВАЗ 2106, номерний знак НОМЕР_1 , 1978 р.випуску був застрахований -- ОСОБА_15 на підставі паспорта НОМЕР_14 , виданого 07.12.1996р. Крольвецьким РВ УМВС України Сумської області, 16 серпня 2012 року (т.3 а.с.252)
-протокол огляду місця події від 14.01.2014р. , з якого вбачається що з приміщення гаражу, розташованого по АДРЕСА_8 було вилучено автомобіль марки ВАЗ 2106 , державний номерний знак НОМЕР_1 (т.3 а.с.254-263);
-акт судово-психіатричної експертизи №173-2014 від 29.04.2014р., з якого вбачається, що ОСОБА_11 в минулому будь-якими психічними захворюваннями не страждав та не страждає ними на час освідування, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на час , до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки та може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на час проведення експертизи (т.3 а.с.271-272);
-акт судово-психіатричної експертизи №172-2014 від 29.04.2014р., з якого вбачається, що ОСОБА_12 в минулому будь-якими психічними захворюваннями не страждав та не страждає ними на час освідування., міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на час , до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки та може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними на час проведення експертизи (т.3 а.с.273-274);
-довідка Центрального ТУ ПрАТ "МТС Україна" від 31.01.2014р., якою підтверджується те, що станом на 21.04.2012р. вартість стартового пакету ПрАТ "МТС Україна" складала 10 грн. (т.3 а.с.276);
13
-висновок товарознавчої експертизи №5/204 від 12.05.2014р., з якого вбачається, що ринкова вартість мобільного телефону "Nokia", модель 161, бувшого в експлуатації, з урахуванням нормативного зносу за умови технічної справності на дату оцінки, станом на 21.04.2012р. могла складати 116грн.80коп. ; ринкова вартість мобільного телефону "Nokia", модель С2-00, бувшого в експлуатації, з урахуванням нормативного зносу за умови технічної справності на дату оцінки, станом на 21.04.2012р. могла складати 475грн.00коп. (т.3 а.с.290-295);
-протокол тимчасового доступу до речей та документів, а саме: виписок з рахунків ОСОБА_13 , від 25.02.2013р., з якого вбачається, що:
- остання видача готівкових коштів по рахунку № НОМЕР_15 була проведена на суму 60 грн. 12 .03.2012р. з банкомату, розташованому в м.Боярка Київської області;
- остання видача готівкових коштів з рахунку НОМЕР_16 на суму 938 грн. була проведена 12.03.2012р. з банкомату, розташованому в м.Боярка Київської області;
-остання видача готівкових коштів з рахунку НОМЕР_17 була проведена 04.04.2012р. на суму 100 дол.США;
- 26 квітня 2012р. з картки ОСОБА_13 в універсамі "Сільпо" було здійснено оплату за придбаний товар на суму 13 грн.78коп. (т.3 а.с.304-319);
-повідомлення УДАЇ УМВС України в Житомирській області від 21.08.2013р., з яких вбачається, що за період з 21.04.2011р. було зафіксовано проїзд автомобіля ВАЗ 2106, номерний знак НОМЕР_1 , а саме: 26.08.2012р. на 98 км а/д Київ-Чернігів в напрямку Чернігова; 29.08.2012р. в м.Києві; 01.07.2013р. -в м.Києві(т.3, а.с.321-325);
-роздруківку вхідних/вихідних дзвінків ПрАТ "Київстар" по абонентському номеру НОМЕР_5 за період часу з 01.03.2012р. по 06.11.2012р., в якій вказано роздруківку вхідних та вихідних дзвінків абонента НОМЕР_5 у вказаний вище період із зазначенням ІМЕІ телефона та прив`язкою до базових станцій (т.4, а.с.12-15);
-роздруківку вхідних/вихідних дзвінків ПрАТ "МТС-Україна" по абонентському номеру НОМЕР_3 за період часу з 01.03.2012р. по 21.04.2012р., в якій вказано роздруківку вхідних та вихідних дзвінків абонента НОМЕР_3 у вказаний вище період із прив`язкою до базових станцій; та повідомленням ПрАТ "МТС -Україна" про те, що вказаний абонентський номер в період з 22.04.2012р. по 06.11.2012р. в мережі ПрАТ "МТС-Україна" не знайдено. Таким чином останній дзвінок вказаного абонента було зафіксовано 0 19 год.14 хв. 21.04.2012р. в зоні дії базової станції розташованої в АДРЕСА_9 ;(т.4, а.с.16-23);
-роздруківку вхідних/вихідних дзвінків ПрАТ "МТС Україна" по абонентському номеру НОМЕР_3 за 20-21.04.2012р. , в якій вказано роздруківку вхідних та вихідних дзвінків абонента НОМЕР_3 у вказаний вище період із прив`язкою до базових станцій (т.4, а.с.25-26);
-довідку ПрАТ "МТС Україна" про те, що в період з 18.04.2012р. по 21.04.2012р.(останнє з`єднання) абонентський номер НОМЕР_3 працював з терміналом ІМЕІ НОМЕР_18 (т.4, а.с.41);
-аналітичну довідку УОТЗ УМВС України в Житомирській обл, в якій на підставі перевірки роздруківки було встановлено:
- що по мобільного терміналу ІМЕІ НОМЕР_19 за період часу з 20.04.2012р. по 22.04.2012р. використовувався абонентський номер НОМЕР_20 , а також зазначено абонентські номера, з якими підтримувався зв`язок із вказаного мобільного терміналу та зазначено в зоні дії яких базових станцій відбувалось з`єднання .;
- по мобільному терміналу ІМЕІ НОМЕР_4 24.04.2012р. використовувалась СІМ-карта НОМЕР_21 , а 02.07.2012р. - СІМ -карта НОМЕР_22 ;
14
-по мобільному терміналу ІМЕІ НОМЕР_19 06.05.2012р. була встановлена СІМ-карта НОМЕР_23 .
В цій же аналітичній довідці зазначено, що в період часу з 20.04.2012р. по 22.04.2012р. :
-інформація про з`єднання по мобільному терміналу ІМЕІ НОМЕР_4 , по мобільному терміналу ІМЕІ НОМЕР_18 , по абонентському номеру НОМЕР_24 , НОМЕР_25 - відсутня;
- вказана інформація про зв`язок абонентського номера НОМЕР_20 , абонентського номера НОМЕР_26 , НОМЕР_27 з іншими абонентськими номерами із зазначенням в зоні яких базових станцій проходили з`єднання. (т.4 а.с.42-43, а.с.47-48);
-довідку УТОЗ УМВС України в Житомирській області, в якій зазначено, що проведеною перевіркою по наявним облікам та за оперативною інформацією встановлена наступна інформація: мобільний термінал ІМЕІ
НОМЕР_28 , ІМЕІ НОМЕР_29 . Мобільний термінал ІМЕІ НОМЕР_30 не працює з 22.04.2012р., а мобільний термінал ІМЕІ НОМЕР_31 - з 10.07.2012р.(т.4, а.с.50);
-довідку ПрАТ "МТС Україна", якою підтверджується, що баланс на рахунку абонента "А" з № НОМЕР_32 станом на 19 год. 15 хв. 21.04.2012р. складав 42 грн.51 коп.(т.4 а.с.57);
-аналітичну довідкуУОТЗ УМВС України в Житомирській області, в якій зафіксовано базові станції операторів стільникового зв`язку, в зоні дії яких в період з 8.00 год. до 19 год.30 хв. працювали мобільні термінали ІМЕІ НОМЕР_33 , та номера стільникового зв`язку НОМЕР_20 та НОМЕР_3 (в динаміці) (т.4 а.с.60-61);
-витяг з роздруківки руху телефонних дзвінків терміналу стільникового зв`язку ІМЕІ НОМЕР_19 , ІМЕІ НОМЕР_4 , (т.4, а.с.64-85);
-довідку ПрАТ "Київстар", з якої вбачається, що станом на 01.04.2012р. на рахунку абонентського номера стільникового зв`язку ПрАТ "МТС-Україна" № НОМЕР_5 знаходилось 44 грн., а станом на 30.04.2012р. - 15грн. (т.4 а.с.145);
-покази спеціаліста ОСОБА_65 , який працює начальником УОТЗ УМВС України в Житомирській області та пояснив суду технічні відомості щодо складання аналітичних довідок , наданих стороною обвинувачення, а також пояснив, що на підставі роздруківок телефонних дзвінків найбільш вірогідно , що користувачі телефонів за № НОМЕР_34 , № НОМЕР_35 та № НОМЕР_3 рухались разом, проте він не може стверджувати, що вони їхали в одному автомобілі, оскільки радіус дії базової станції до пів кілометра;
-рапорта о/у Києво-Святошинського РВ від 21.05.2012р.. 20.05.2012р. та 13.09.2012р., з яких вбачається, що під час встановлення місця перебування бнзвісно зниклого ОСОБА_13 оперуповноваженим зі слів власника квартири, яку орендував потерпілий,- ОСОБА_66 , було встановлено, що коли останій зайшов до приміщення, яке орендував ОСОБА_67 , то виявив відсутність останнього, а також додатково повідомив, що ОСОБА_13 взимку придбав собі автомобіль марки ВАЗ-2103 чи 2106 темно-синього кольору, однак цей автомобіль на подвір`ї в гаражі на даний час відсутній.
30.04.2012р. ОСОБА_68 знову зайшов до помешкання, яке орендував ОСОБА_13 , і виявив, що туди хтось проникав, оскільки зникли ноутбук та принтер, які були до цього там.
В рапорті також зафіксовано, що під час телефонної розмови із знайомою ОСОБА_13 - ОСОБА_69 , остання повідомила, що останній раз ОСОБА_13 дзвонив їй 21.04.2012р. о 19 год. з № НОМЕР_3 та знаходився в стані алкогольного сп`яніння і повідомляв, що їде до неї з водієм на ім`я ОСОБА_26 (т.3 а.с.245-247);
15
-рапорт старшого о/у в ОВР УКР УМВС України в Житомирській області від05.06.2013р. про те, що при проведенні розшукових дій встановлено, що мобільний термінал з абонентським номером НОМЕР_20 належить ОСОБА_12 , а з № НОМЕР_24 - ОСОБА_11 (т.4, а.с.39);
-речовий доказ - пляшку та залишки обгорілого одягу і запальничку, які були вилучені під час огляду місця події від 23.04.2012р.;
-речовий доказ - автомобіль ВАЗ-2106, державний номерний знак НОМЕР_1 ,темно коричневого кольору, який був вилучений під час огляду місця події14.01.2014р.
-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , видане на ім1я ОСОБА_15 , яке було надано слідству свідком ОСОБА_70 ;
-Поліс №АВ 4879041 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданий 16.08.2012р. на ім`я ОСОБА_15 , який був наданий слідству свідком ОСОБА_71 .
Крім того, стороною обвинувачення додатково надано:
-протоколи допиту свідків ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 , ОСОБА_75 , які повідомили, що не пам`ятають чи бачили в 2012 році на проводах в Козятинському районі Вінницької області ОСОБА_11 та ОСОБА_12 (т.5, а.с.105-116);
-копію протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 28.01.2013р., в якій зазначено № телефона батька ОСОБА_12 , а саме: № НОМЕР_36 (т.5, а.с.88-90);
-копію протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину, від 28.01.2013р., в якому зазначено № телефону дружини ОСОБА_11 , а саме :№ НОМЕР_37 (т.5, а.с.91-93);
-копію пояснення від 28.01.2013р., в якому зазначено № телефона ОСОБА_12 , а саме: № НОМЕР_38 (т.5, а.с.94-95);
-копію пояснення від 2013р., в якій зазначено№ телефону ОСОБА_11 , а саме: НОМЕР_39 (т.5, а.с.96-97);
-копію допиту підозрюваного від 29.01.2013р., в якому зазначено № телефону ОСОБА_11 , а саме: № НОМЕР_39 (т.5, а.с.98-100);
-копію пояснення від січня 2013р., в якому зазначено № телефону ОСОБА_11 , а саме: НОМЕР_39 (т.5, а.с.125);
-копію пояснення від 2013р., в якому зазначено № телефону ОСОБА_12 , а саме: № НОМЕР_40 -(5-6 чи3)93 (т.5, а.с.126);
-аналітичну довідку УОТЗ УМВС України в Житомирській області від 12.06.2015р., в якій зазначено з`єднання абонентського номера НОМЕР_24 за 20-22.04.2012р.
Крім того, в довідці зазначено, що"за наявною інформацією встановлено, що абоненський номер НОМЕР_24 може належати особі на ім`я ОСОБА_31 та прізвисько ОСОБА_76 , ветас. Абонентський номер НОМЕР_20 може належати особі на ім`я ОСОБА_26 ".
Також у вказаній довідці зазначено, що на підставі аналізу трафіків з`єднань мобільних номерів НОМЕР_24 та НОМЕР_20 з врахуванням маршруту та часу їх пересування можна зробити висновок, що власники вказаних мобільних телефонів у період часу з 00.00 год.21.04.2012р. по 23.59год.2 1.04.2012р. пересувались спільно у просторі та часі, тобто могли бути разом(т.5, а.с.122-124).
На підтвердження невинуватості ОСОБА_21 та ОСОБА_77 у вчиненні вищевказаних злочинів за клопотанням сторони захисту було допитано свідків, а також досліджено документи, а саме:
16
- свідок ОСОБА_78 , яка в судовому засіданні пояснила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_11 вже 20 років і знає, що її чоловіка обвинувачують у вчиненні злочину - вбивстві, але 21.04.2012 року він знаходився в дома і ОСОБА_79 також, тому що в той день в їхньому селі були проводи.Батьки чоловіка поховані в с.Дубові Махаринці Козятинського району Вінницької області, де проходять "гробки" у суботу, а її батьки поховані в с.Журбинці Козятинського району, де проводи проходять в неділю, і вони разом з чоловіком завжди приїжджають в ці дні на кладовище.
До свідка на роботу приїжджали працівники міліції, і вона тоді слідчому пояснювала що 21.04.2012р. були проводи і, що чоловік був у дома, але їй слідчий сказав, що вона говорить неправду і тоді вона сказала, що ніяких пояснень давати не буду і підписала про це протокол.
Свідок запам`ятала дату 21.04.2012 року, тому що вони кожного року їздили на проводи разом, поки чоловіка не взяли під варті.
У чоловіка був автомобіль ВАЗ-2107 білого кольору, були також автомобілі зеленого та бежевого кольору, проте темного кольору автомобілів не було. Номер телефону чоловіка свідок не пам`ятає, але у нього він був завжди один і коли його затримали в м.Б. Церкві у нього був телефон той що завжди.
21.04.2012 року ОСОБА_79 також був вдома, так як його мати - рідна сестра свідка та проживає по сусідстві, і свідок його бачила вдома. ОСОБА_79 у той день збирався їхати до батьків своєї дівчини Іванни в Коростишівський район Житомирської області, але вони потім повернулися і були з ними, приїхали разом.
Номер мобільного телефону ОСОБА_12 свідок не пам`ятаює.
-свідок ОСОБА_80 , яка в судовому засіданні пояснила, що проживає в м.Ірпінь Київської області з 2007р., останнього разу зустрічалась з ОСОБА_81 в 2012 році, тобто 21.04. 2012 р.
В такий день вона зустрічається з усіма рідними, для того щоб пом`янути своїх рідних. ОСОБА_60 та ОСОБА_79 працювали в м. Києві на будівництві, але в такий день завжди приїжджали. Проводи проводяться зазвичай о першій половині дня, в с.Дубові Махаринці Козятинського району - в суботу, а в с.Журбинці - в неділю.
Пам`ятає, що з ОСОБА_82 вона зустрілась в той день на кладовищі, він був з дружиною та сином, а потім на наступний день в неділю зустрілась з ним на кладовищі в с.Журбинці. Однак не пам`ятає чи я бачила в ті дні Загребельно М.
У ОСОБА_11 пам`ятає, що були автомобілі - жигулі білого та зеленого кольору.
-свідок ОСОБА_83 , яка в судовому засіданні пояснила, що є сестрою ОСОБА_11 і коли її брат в квітні 2012 року приїхав додому, не пам`ятає, але точно пам`ятає, що була у нього в дома 18 березня на дні народженні його доньки, він тоді був вдома і приїжджав він тоді на білих жигулях.
Пам`ятає, що ОСОБА_11 був на кладовищі на проводах в 2012 році, 21 квітня - в с.Дубові Махаринці, а 22 квітня - в с.Журбинці. Це було останній раз, а після того, його вже на проводах не було, так як його затримали. Чи бачила в ці дні ОСОБА_12 не пам`ятає.
-свідок ОСОБА_84 , який в судовому засіданні пояснив, що з дитинства знайомий із ОСОБА_85 і останній раз з ним зустрічався 21 квітня 2012 року, коли свідок возив ОСОБА_12 з його дружиною на батьківщину. В той день були проводи і вони їздили в село в сторону смт.Любара Житомирської області. Виїхали десь між 7-ю і 8-ю годиною ранку, повернулися того ж дня.
-довідка Дубовомахаринецької сільської ради Козятинського району Вінницької області від 05.05.2015р. за № 02-10/105, з якої вбачається, що дійсно в с.Дубові Махаринці Козятинського району Вінницької області 21 квітня 2012 року з 11 години по 14 годину проводились поминальні проводи (т.5, а.с.6);
17
-довідка Хотівської сільської ради Києва-Святошинського району Київської області від 22.04.2015р. №02-22/173, з якої вбачається, що власником автогаража та орендарем земельної ділянки, які розташовані в АДРЕСА_8 є ОСОБА_86 (т.5, а.с.130).
Суд не зміг виконати вимоги ст. 352 КПК України щодо допиту свідка ОСОБА_87 , оскільки дійшов до висновку, що місце перебування вказаного свідка невідоме, так як сторона обвинувачення, за клопотанням якої викликався зазначений свідок, неодноразово не змогла забезпечити його явку до суду і , крім того, прізвище зазначеного свідка - ОСОБА_88 було встановлено лише під час судового розгляду кримінального провадження, а на досудовому слідстві вказаний свідок був допитаний за прізвищем - ОСОБА_89 (т.1 а.с.22).
Також суд не зміг виконати вимоги ст.357 КПК України щодо дослідження всіх речових доказів по справі, зокрема і знаряддя вбивства, оскільки стороною обвинувачення їх не було надано для дослідження в судовому засіданні, і тому, суд приходить до впевненості, що вони є втраченими.
Всебічно дослідивши всі обставини кримінального провадження та оцінивши кожний наданий доказ з точки зору належності, допустимості та достовірності, а сукупність наданих стороною обвинувачення доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд дійшов висновку про те, що кримінальні правопорушення щодо потерпілого ОСОБА_13 мали місце, але з врахуванням доказів, котрі були досліджені в судовому засіданні, з точки зору достатності та взаємозв`язку, сторона обвинувачення не довела поза розумним сумнівом те, що вищевказані кримінальні правопорушення скоїли ОСОБА_12 та ОСОБА_11 .
Докази, надані стороною обвинувачення не можна покласти в основу обвинувачення, оскільки частина із них здобута з грубим порушенням норм чинного законодавства, а інші - як самі по собі, так і в сукупності - прямо чи не прямо не підтверджують існування обставин, про які зазначено в обвинувальному акті, та не спростовують твердження обвинувачених про непричетність їх до скоєння злочинів , передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115, п.12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.357, ч.3 ст.289 КК України.
Жодних речових доказів чи висновків експертиз, з яких випливає вина обвинувачених, матеріали провадження не містять і обвинувачення, яке пред`явлено ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , ґрунтується лише на припущеннях.
Так, суд вважає за необхідне звернути увагу, що ОСОБА_12 та ОСОБА_11 обвинувачуються у вчиненні вищевказаних злочинів за попередньою змовою групою осіб, тобто, що вони діяли спільно з умислом, спрямованим на позбавлення життя потерпілого, вчинення розбою, незаконне заволодіння важливим особистим документом та незаконне заволодіння транспортним засобом, однак в обвинувальному акті не зазначено характер їхніх дій та ступінь участі у вчиненні злочину кожного з них.
Твердження обвинувачення щодо вчинення ОСОБА_90 та ОСОБА_11 вищевказаних злочинів фактично обгрунтовується тим, що мобільні телефони, які перебували в користуванні у обвинувачених, та мобільний телефон, який перебував в користуванні потерпілого, в день скоєння злочинів працювали в зоні дії одних і тих же базових станцій; тим, що після смерті потерпілого сім карти з мобільних телефонів, якими користувались обвинуваченні, використовувалась в мобільному телефоні, яким користувався потерпілий; а також тим, що обвинувачені продали автомобіль, яким користувався потерпілий, разом з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу.
Проте, на думку суду , надані докази не свідчить беззаперечно, що обвинувачені та потерпілий на час вчинення злочинів відносно останнього перебували в одному автомобілі, а також в послідуючому разом перебували в лісосмузі, де в послідуючому було виявлено труп потерпілого.
18
Так, з пояснень спеціаліста ОСОБА_91 , вбачається, що на підставі аналізу роздруківок телефонних дзвінків "найбільш вірогідно", що це було саме так, однак за його твердженням , особи, які користувались мобільними телефонами, зазначеними в аналітичних довідках , могли бути на відстані 500 м один від одного.
З аналітичної довідки на доручення слідчого 10/1465 від 28.02.2014р. вбачається, що радіус дії базових станцій на малюнках складає 3000м.
Крім того, на підтвердження того, що в квітні 2012р. обвинувачений ОСОБА_12 користувався мобільним телефоном з № НОМЕР_41 , а обвинувачений ОСОБА_11 - мобільним телефоном з № НОМЕР_34 , стороною обвинувачення суду надано лише покази свідка ОСОБА_92 , який є оперативним працівником ОВС і в суді підтвердив, що вказане було встановлено під час проведення оперативно-розшукових заходів.
Однак, суд не може покласти покази зазначеного свідка в основу обвинувачення, оскільки суду не надано першоджерел ( показів свідків, документів) на підставі яких свідок зробив вищевказаний висновок, щодо наявності в користуванні у обвинувачених саме цих номерів телефонів.
А відповідно до ст.97 КПК України показання з чужих слів не може бути допустимим доказом факту чи обставин, на доведення яких вони надані, якщо показання не підтверджується іншими доказами, визнаними допустимими.
Крім того, ч.7 вказаної статті передбачено, що у будь-якому разі не можуть бути визнані допустимим доказом показання з чужих слів , якщо вони даються слідчим, прокурором, співробітником оперативного підрозділу або іншою особою стосовно пояснень осіб , наданих слідчому, прокурору або співробітнику оперативного підрозділу під час здійснення ними кримінального провадження.
Також на підтвердження факту користування обвинуваченими мобільними телефонами з вказаними номерами стороною обвинувачення було надано рапорт оперуповноваженого в ОВС УКР УМВС України в Житомирській області ОСОБА_93 та копії пояснень та протоколів допиту, в яких вказано номера телефонів, а також аналітичну довідку УОТЗ УМВС України в Житомирській області від 12.06.2015р., в якій вказано , що " за наявною інформацією встановлено, що абонентський номер НОМЕР_24 може належати особі на ім`я ОСОБА_31 та прізвисько ОСОБА_76 , ветас. Абонентський номер НОМЕР_21 може належати особі на ім`я ОСОБА_26 ".
Проте вказані докази суд вважає недопустимими та неналежними доказами, оскільки вони не є документами в розумінні вимог ст.99 КПК України,
В той же час, відповідно до ч.4 ст.95 КПК України суд може обгрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отримав у порядку, передбаченому ст.225 цього Кодексу. Суд не вправі обгрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатись на них.
Крім того, доказів отримання в порядку, передбаченому КПК України, вищевказаних відомостей, викладених як в рапорті так і в аналітичній довідці УОТЗ УМВС України в Житомирській області, суду не надано. А тому є незрозумілим, як на підставі аналізу інформації з`єднань абонентських номерів та мобільних терміналів, отриманих від операторів телекомунікації, в яких зазначено лише абонентські номера та номера мобільних терміналів і їх з`єднання,УОТЗ УМВС України та оперуповноважений УКР дійшли висновку про належній вказаних номерів певним особам.
З врахуванням вказаного, суд приходить до переконання, що беззаперечних доказів перебування станом на квітень-травень 2012 року в користуванні у обвинувачених мобільних телефонів з вищевказаними номерами , суду не надано.
19
А тому, відповідно, не доведено не лише те, що обвинуваченні перебували на місці скоєння злочинів, а і те, що сім карта з мобільного телефону потерпілого ОСОБА_13 після його смерті використовувалась в мобільному телефоні обвинувачених.
Крім того, обвинувачуючи ОСОБА_12 та ОСОБА_11 в тому, що вони під час скоєння злочинів, заволоділи належним потерпілому ОСОБА_13 мобільним телефоном з № НОМЕР_27 , органи обвинувачення не надали доказів наявності у потерпілого ОСОБА_13 вказаного телефону під час скоєння злочинів. Як вбачається з роздруківок з`єднань абонентських номерів та аналітичних довідок УОТЗ УМВС України в Житомирській області, складених на підставі їх опрацювання, інформація щодо з`єднань абонентського номера НОМЕР_27 в період з 20.04.2012р. по 22.04.2012р. відсутня.
Також суд вважає за доцільне звернути увагу на те, що слідчим в обвинувальному акті час та дату смерті ОСОБА_13 , а також час та дату скоєння інших злочинів відносно нього, зазначено як " близько 19 години" 21 квітня 2012 року.
Проте, як вбачається з висновку експерта № 11 від 19.06.2012р. смерть потерпілого настала за одну-дві доби до часу судово-медичного дослідження трупа, яке було проведено 23.04.2012р. о 16 год. 05 хв., що стверджується актом судово-медичного дослідження № 62 (т.3, а.с.112-113, а.с.80-83)..
Тобто смерть ОСОБА_13 могла наступити з 16 год. 21.04.2012р. до 16 год. 22 квітня 2012 року. і при цьому на час настання смерті потерпілий перебував в стані тяжкої алкогольної інтоксикації (етиловий спирт в концентрації 3.39%).
Тому прив`язка часу скоєння вбивства ОСОБА_13 та інших злочинів, у вчиненні яких обвинувачуються ОСОБА_12 та ОСОБА_11 , до останнього дзвінка з мобільного телефону № НОМЕР_5 є лише припущенням, яке не підтверджується будь-якими іншими доказами.
Таким чином, суд вважає, що органами досудового розслідування точно не встановлено час та дату настання смерті ОСОБА_13 .
Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те , що мобільний телефон не є невід`ємною частиною особи і передача його іншим особам чинним законодавством не заборонена, а тому навіть у випадку доведеності наявності станом на квітень 2012р. в користуванні обвинувачених мобільних телефонів з певними номерами, не можна лише на підставі даних про дзвінки з певного номера мобільного телефону за відсутності будь-яких інших доказів беззаперечно стверджувати, що дзвінки з цих мобільних телефонів робили саме обвинувачені.
Також суд вважає, що навіть у випадку доведення перебування певної особи безпосередньо на місці вчинення злочину, вказане є недостатнім для висновку щодо вчинення нею вбивства потерпілого та інших злочинів, за відсутності будь-яких інших доказів зазначеного.
Стосовно доказів, як надані стороною обвинувачення на підтвердження факту продажу ОСОБА_12 та ОСОБА_11 автомобіля, який перебував в користуванні у потерпілого ОСОБА_13 , та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, судом встановлено наступне.
На підтвердження вказаного факту стороною обвинувачення надано речові докази, а саме: автомобіль ВАЗ -2106, н/з НОМЕР_1 , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/4879041, а також : пояснення свідка ОСОБА_94 про купівлю зазначеного автомобіля разом із свідоцтвом у ОСОБА_18 та ОСОБА_17 : пояснення свідків ОСОБА_18 та ОСОБА_52 про продаж обвинуваченими їм зазначеного автомобіля
20
разом із зазначеним свідоцтвом і полісом, та протоколи впізнання, під час проведення якого свідки ОСОБА_17 та ОСОБА_18 впізнали обвинувачених, як осіб, що продали їм вказаний автомобіль.
Проте суд вважає, що подані на підтвердження даного факту протоколи впізнання вищевказаними свідками обвинувачених як осіб, які продавали їм автомобіль, що перебував в користуванні потерпілого, суд вважає неналежним доказом, оскільки на думку суду вказані докази отримані в порушенням права обвинувачених на захист .
Так, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 на час проведення впізнання відбували покарання у виді позбавлення волі, а тому, відповідно, були обмежені у можливості за власною ініціативою отримати правову допомогу безпосередньо перед вказаною слідчою дією. Слідчим же їм право на захист не було роз`яснено і на їх вимогу захисника не надано, хоча, як вбачається із змісту протоколів, впізнання проводиться в зв`язку з підозрою на причетність ОСОБА_12 та ОСОБА_11 до вбивства ОСОБА_13 , про що було повідомлено понятим.
Суд вважає, що жодних поважних причин обмеження права ОСОБА_12 та ОСОБА_11 на доступ до захисника при проведенні вказаних слідчих дій не було.
Крім того, протоколи вказаної слідчої дії датовані 22.01.2014р. , а додані до них фототаблиці - 22.01.2013р., фототаблиці не завірені підписами понятих; при проведенні впізнання свідком ОСОБА_38 ОСОБА_12 один із понятих від підписання протоколу пред`явлення особи до впізнання відмовилась від підпису. Протоколи впізнання ОСОБА_12 також не підписані.
Одночасно суд критично відносить до показів свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 відносно того, що саме обвинувачені продали їм автомобіль ВАЗ -2106 н/ НОМЕР_42 , оскільки ці покази містять суттєві розбіжності з їхніми ж показами, даними під час проведення впізнання ОСОБА_12 та ОСОБА_11 і вважає, що вони не можуть бути покладені в основу обвинувачення..
Так, свідок ОСОБА_17 пояснив , що осіб, які продали йому та ОСОБА_95 вищевказаний автомобіль він бачив лише один раз під час продажу, а потім- через півтора року було проведено впізнання, під час якого у впізнанні ОСОБА_11 у нього було 20% сумніву, що це саме та особа, яка продала автомобіль, а при впізнанні ОСОБА_12 -50% сумніву. Хоча про вказані сумніви під час проведення впізнання він слідчого не повідомив.
Також свідок ОСОБА_17 пояснив суду, що автомобіль вони купували влітку 2012р., а під час проведення впізнання зазначав що це відбулось в кінці квітня- на початку травня 2012р.
Свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні також пояснив суду, що автомобіль вони придбавали у обвинувачених в кінці серпня- на початку вересня 2012р., а під час проведення впізнання вказував, що це відбулось в кінці квітня- на початку травня 2012р.
Під час впізнання ОСОБА_18 вказував, що ОСОБА_12 продавав автомобіль разом "зі своїм дядьком" (т.4 а.с.172), свідок ОСОБА_53 також під час впізнання вказував, що ОСОБА_12 продавав автомобіль "разом зі своїм дядьком"(т.3 а.с.223).
В той же час, в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 повідомив, що йому не було відомо про родинні відносини між обвинуваченими, а саме, що ОСОБА_11 є дядьком ОСОБА_12 .
Також в судовому засіданні свідок ОСОБА_18 пояснив, що ОСОБА_11 він не тільки впізнав за рисами обличчя, а і запам`ятав прізвище останнього, так як ОСОБА_11 писав йому розписку про продаж автомобіля. Про наявність такої розписки вказував в своїх поясненнях в суді і свідок ОСОБА_17
21
Однак, про вказаний факт під час проведення впізнання ОСОБА_11 зазначені свідки не повідомляли.
Крім того, в судовому засіданні свідки ОСОБА_18 та ОСОБА_17 повідомили суду, що під час продажу автомобіля обвинувачені передали їм також свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на нього та поліс обов`язкового страхування.
При огляді вказаного полісу №АВ/4879041 судом встановлено, що він виданий 16 серпня 2012 року, а тому, відповідно, якщо він передавався продавцями автомобіля свідкам ОСОБА_64 та ОСОБА_95 при купівлі автомобіля, то зазначене підтверджує, що купівля-продаж автомобіля були здійсненні після дати видачі полісу, тобто після 16 серпня 2012 року, а не в квітні-травні 2012р., як встановлювалось слідством.
Де перебував автомобіль ВАЗ 2106, н/з НОМЕР_1 з часу смерті ОСОБА_13 , а саме з 21-22.04.2012р. до часу його придбання ОСОБА_18 та ОСОБА_17 , хто використовував у вказаний період цей автомобіль слідством не встановлено і, відповідно, не надано жодного доказу, що 21 квітня 2012р. саме ОСОБА_12 та ОСОБА_11 незаконного заволоділи вказаним транспортним засобом.
Крім того, необхідно врахувати, що, як вбачається з Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", заволодіння транспортним засобом за попередньою змовою групою осіб має місце у випадках , коли дві особи і більше заздалегідь , тобто до початку виконання дій , які становлять об`єктивну сторону злочину , домовились про спільне його вчинення . Проте не підлягають кримінальній відповідальності за ст.. 289 КК України особи , які не брали участь у вилученні транспортного засобу , але після заволодіння ним винною особою здійснили поїздку в ньому.
Також суд звертає увагу, що ніхто із власників чи законних володільців вказаного автомобіля, а саме ОСОБА_15 , потерпілий ОСОБА_13 до своєї смерті чи його правонаступники після його смерті, не повідомляли правоохоронні органи про незаконне заволодіння вказаним автомобілем невідомими особами та незаконне заволодіння важливим особистим документом.
Суду не надано жодного доказу про те, що потерпілий ОСОБА_13 саме на автомобілі ВАЗ-2106 н/з НОМЕР_1 , на який йому було видане доручення, приїхав до місця вчинення відносно нього злочину.
Кримінальне провадження щодо незаконного заволодіння вказаним транспортним засобом було зареєстровано лише 27.03.2014р. на підставі рапорту слідчого (т.3 а.с.267). До вказаного часу розшук зазначеного автомобіля не проводився і він використовувався невідомою особою для безперешкодного проїзду по Україні, що вбачається , зокрема, і з довідок УМВС України в Житомирській області.
Як вбачається з вищевказаного поліса №АВ/4879041, він був оформлений на зазначений автомобіль 16.08.2012р. Проте хто оформляв цей поліс слідством не встановлено , так як і не встановлено власника паспорта серії НОМЕР_14 , виданого 07.12.1996р.Крольвецьким РВ УМВС України у Сумській області, дані відносно якого вказані у полісі.
Відомості щодо зазначено паспорта не збігаються ні з відомостями паспорта ОСОБА_96 , ні з відомостями паспорта ОСОБА_11 . Копій паспортів обвинучаного ОСОБА_12 та потерпілого ОСОБА_13 суду не надано, однак з копій ф.№1 на вказаних осіб вбачається, що і їм вищевказаний паспорт також не видавався (т.3 а.с.175, а.с.201, т.4 а.с.95а.с.117).
Крім того, суд звертає увагу на те, що труп ОСОБА_13 було знайдено в обгорілому стані. Проте хто і за яких обставин намагався його спалити слідством не встановлено.
22
Слідством також не встановлено хто 26 квітня 2012р. з картки ОСОБА_13 в універсамі "Сільпо" здійснив оплату за придбаний товар (т.3 а.с.304-319).
Також з рапорта о/у СКР Києво-Святошинського РВ від 21.05.2012р. (т.3, а.с.245), вбачається, що з показів свідків у ОСОБА_13 в користуванні був автомобіль марки ВАЗ -2103 чи 2106, темно- синього кольору, і вже після смерті ОСОБА_13 , а саме ІНФОРМАЦІЯ_6 було виявлено, що з квартири останнього зник ноутбук та принтер, проте слідством будь-якої оцінки вказаному не надано.
Таким чином надані суду докази, як кожен окремо, так і в своїй сукупності, не дають можливості стверджувати, що обвинувачені ОСОБА_12 та ОСОБА_11 навіть були поблизу місця вчинення злочинів та в час вчинення злочинів.
Покази обвинувачених та надані на їх підтвердження покази свідків ОСОБА_97 , ОСОБА_98 , ОСОБА_99 , ОСОБА_100 про те, що обвинуваченні 21 та 22 квітня 2012 року перебували на поминках в с.Дубові Махаринці та с.Журбинці Козятинського району Вінницької області, доказами , наданими стороною обвинувачення, не спростовуються.
Відповідно до ст. 6 ч.2 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод встановлюється принцип, відповідно до якого кожен, кого обвинувачено у вчиненні злочину, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Аналогічний принцип сформульовано у ст. 62 Конституції України, відповідно до якого особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Згідно зі ст. 17 КПК України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Відповідно до ст. 323 КПК України вирок суду повинен бути законним і обгрунтованим.
Відповідно до ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акту та на підставі доказів, наданих суду сторонами кримінального провадження.
Згідно зі ст. 373 ч.1 п.2 КПК України виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено, що кримінальне правопорушення вчинено обвинуваченим.
За таких обставин, ОСОБА_12 та ОСОБА_11 підлягають виправданню у зв`язку з недоведеністю їх участі у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115, п.12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.357, ч.3 ст.289 КК України.
Вказане судове рішення не є перешкодою для повного та всебічного встановлення обставин загибелі потерпілого ОСОБА_13 , особи чи осіб, які причетні до злочинів, юридичної оцінки дій такої особи чи осіб та притягнення їх до кримінальної відповідальності.
На цих же підставах вирішення на даний час долі речових доказів, які були надані для огляду суду, є передчасним, оскільки зазначені речові докази можуть потребувати додаткового дослідження у майбутньому.
Відповідно до ст.377 КПК України запобіжний захід, обраний ОСОБА_12 та ОСОБА_11 у виді тримання під вартою, слід припинити та звільнити їх з-під варти в залі судового засідання.
Цивільний позов по справі не заявлено.
23
Процесуальні витрати мають бути віднесені на рахунок держави.
Керуючись ст.ст. 369-371, 373-374, 377 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:

ОСОБА_12 визнати невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115, п.12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.357, ч.3 ст.289 КК України, та виправдати його у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні вказаних злочинів.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_12 скасувати та звільнити його з-під варти негайно в залі суду.
ОСОБА_11 визнати невинуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.4 ст.187, п.6 ч.2 ст.115, п.12 ч.2 ст.115, ч.3 ст.357, ч.3 ст.289 КК України, та виправдати його у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні вказаних злочинів.
Запобіжний захід у виді тримання під вартою відносно обвинуваченого ОСОБА_11 скасувати та звільнити його з-під варти негайно в залі суду.
Процесуальні витрати, пов`язані із залученням експертів, віднести на рахунок держави.
Речові докази по справі:
- пляшку та залишки обгорілого одягу і запальнички, які зберігаються в кімнаті речових доказів Ружинського районного суду Житомирської області, повернути в СВ УМВС України в Житомирській області;
-свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , видане на ім`я ОСОБА_15 , та поліс №АВ 4879041 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, виданий 16.08.2012р. на ім`я ОСОБА_15 , які зберігаються в матеріалах справи, повернути в СВ УМВС України в Житомирській області.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Ружинський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченим, потерпілій та прокурору.

Головуючий суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3

Суддя ОСОБА_1 .