НІКОПОЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 182/5304/14-к
Провадження № 1-кп/0182/227/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03.06.2015 року м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1

з участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Нікопольського міськрайонного суду кримінальне провадження № 0004533 по обвинуваченню:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Зеленодольськ, Апостолівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- 22.05.2012 року Апостолівським районним судом, Дніпропетровської області, за ст. 121 ч. 2 КК України до 7 років позбавлення волі. 05.03.2014 року звільнився умовно-достроково на 1 рік 3 місяці;

- 18.11.2014 року Нікопольським міськрайонним судом, Дніпропетровської області за ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 186, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 4 років 1 місяця позбавлення волі,

у скоєнні кримінального злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

з участю прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 , 07.11.2014 року приблизно о 02.30 год., проводжав додому потерпілу ОСОБА_5 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_3 . В руках у ОСОБА_5 . Знаходилася жіноча сумка. Знаходячись в районі ДЕПО по вул. Завокзальній у м. Нікополі, Дніпропетровської області у ОСОБА_3 виник умисел направлений на відкрите викрадення майна. Реалізуючи свій злочинний умисел ОСОБА_3 знаходячись біля потерпілої ОСОБА_5 , шляхом ривка, відкрито, умисно, повторно із корисливих мотивів, викрав з руки потерпілої ОСОБА_5 належну їй жіночу сумку, вартістю 190 грн., у якій знаходився мобільний телефон «Lenovo А536», вартістю 2 000 грн., з сім - картою мобільного оператора «МТС», вартістю 10 грн., на рахунку якої знаходились грошові кошти в сумі 5 грн. та сім картою «Лайф», вартістю 15 грн., на рахунку якої грошей не було; флеш-карту на 16 Гб., вартістю 120 грн.; чохол для мобільного телефону, вартістю 100 грн.; гаманець, вартість 120 грн., у якому знаходилися грошові кошти у сумі 80 грн., спричинивши тим самим потерпілій ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2 640 грн. З місця вчинення злочину втік. Викраденим розпорядився на власний розсуд.
Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

До даного висновку суд прийшов аналізуючи наступні докази по справі.

В судовому засіданні обвинувачений свою провину визнав повністю і суду пояснив, що 07.11.2014 року близько 02.30 год. він проводжав додому ОСОБА_5 . Коли знаходилися на вул. Завокзальній, поруч з ДЕПО, вирішив викрасти у ОСОБА_5 сумку з особистими речами, яку вона тримала в руці. Вирвав сумку з руки потерпілої і втік. Працівники міліції у нього вилучили мобільний телефон «Леново». У скоєному щиро кається.

Враховуючи, що ОСОБА_3 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування діянні, передбаченому ч. 2 ст. 186 КК України, і у суду відсутні будь-які сумніви добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за недоцільне дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорюються, крім тих, що характеризують особу обвинуваченого.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, встановлених по справі всіх пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином. Стосовно відомостей про особу обвинуваченого, то зокрема, як встановлено у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 раніше притягався до кримінальної відповідальності, судимість не погашена, за місцем проживання характеризується задовільно, має постійне місце проживання, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває.

До обставини, що пом`якшують покарання, слід віднести визнання вини, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого , відповідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що покарання ОСОБА_3 має бути обрано в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії у вигляді позбавлення волі, з застосуванням до обвинуваченого ч. 4 ст. 70 КК України. Таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення.

Цивільний позов у кримінальному проваджені потерпілою не заявлено.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 - визнати винуватим в скоєні кримінального злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити покарання згідно санкції даної статті у вигляді 4 років 2 місяці позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч. 4 КК України, покарання призначене вироком Нікопольського міськрайонного суду, Дніпропетровської області від 18.11.2014 року підлягає частковому приєднанню до покарання призначеного за даним вироком, тобто, остаточне покарання ОСОБА_3 визначити у вигляді 4 років 3 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_3 залишити у вигляді тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_3 вираховувати з моменту проголошення вироку.

Зарахувати ОСОБА_3 у строк відбуття покарання час знаходження під вартою з моменту затримання з 17.11.2014 року по день винесення вироку.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Речовий доказ мобільний телефон «Lenovo А536», переданий на зберігання потерпілій ОСОБА_5 , залишити в користуванні потерпілої.
Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Головуючий :