Справа № 626/408/15-к
Провадження № 1-кп/626/70/2015
У Х В А Л А

17 квітня 2015 року м. Красноград
Колегія суддів Красноградського районного суду Харківської області у складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

потерпілого ОСОБА_6

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Краснограда, матеріали кримінального провадження №0000866 за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:
В провадженні Красноградського районного суду перебуває кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч.1 ст.115 КК України, яка перебуває під вартою.

Оскільки строк тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_8 спливає 22.04.2015 року, то в судовому засіданні 17.04.2015 року відповідно до положень ч.3 ст.331 КК України, колегією суддів поставлено питання про доцільність продовження тримання під вартою обвинуваченої ОСОБА_8 .

Колегія суддів, заслухавши думку прокурора з цього приводу, який вважав за необхідне продовжити строк тримання під вартої обвинуваченої на 60 днів, думку потерпілого ОСОБА_6 , який просив звільнити ОСОБА_8 з під варти оскільки він до неї будь-яких претензій не має, думку захисника ОСОБА_7 та самої обвинуваченої, які просили змінити міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт, оскільки на даний час майже всі ризики, передбачені ст.177 КПК України, відпали, вважає за можливе змінити ОСОБА_8 міру запобіжного заходу з тримання під вартою на цілодобовий домашній арешт.

Так, ст.183 КПК України передбачено, що тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

Вирішуючи питання про зміну запобіжного заходу на домашній арешт, суд враховує вимоги п.п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою.

Метою і підставою застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є запобігання спробам обвинуваченого переховуватися від суду, незаконно вплинути на свідків та вчинити інше кримінальне правопорушення.

Згідно зі змістом ст.ст.131-132 КПК України, запобіжні заходи є заходами забезпечення кримінального провадження і застосовуються на підставі ухвали слідчого судді або суду. Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків.

Відповідно до ухвали слідчого судді від 25.12.2014 року, при обранні ОСОБА_8 міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою враховувались наступні ризики: можливість вплинути на потерпілого та свідків, а також можливість вчинити інше кримінальне правопорушення.

На даний час в судовому засіданні всі свідки та потерпілий вже допитані, що виключає можливість обвинуваченої ОСОБА_8 вплинути на їх покази, тобто вказаний ризик відпав. Крім того, ОСОБА_8 має на утриманні малолітнього сина.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає щодо ОСОБА_8 можливо застосувати більш м`який запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.

Відповідно до ст.181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному залишати житло цілодобово або у певний період доби. Домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Орган внутрішніх справ повинен негайно поставити на облік особу, щодо якої застосовано запобіжний захід у вигляді домашнього арешту і повідомити про це слідчому або суду. Працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених не неї зобов`язань, використовувати електронні засоби контролю.

Враховуючи вказані обставини суд вважає, що такий запобіжний захід як домашній арешт забезпечить дотримання підозрюваним процесуальних обов`язків під час досудового слідства та в суді.

Строк дії ухвали про застосування до обвинуваченого запобіжного заходу у виді домашнього арешту не може перевищувати двох місяців.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст.176-178, 181, 331 КПК України, колегія суддів -

У Х В А Л И Л А :
Змінити обвинуваченій ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 міру запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Застосувати у відношенні ОСОБА_8 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту цілодобово з застосуванням електронного засобу контролю.

Покласти на ОСОБА_8 наступні обов`язки:

1)
Заборонити ОСОБА_8 залишати своє фактичне місце мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , цілодобово.

2) За першим викликом чи вимогою, з`являтися до суду.

3) Носити електронний засіб контролю.

Контроль за виконанням обвинуваченою ОСОБА_8 ухвали суду покласти на Красноградський РВ ГУМВС України в Харківській області.

Обвинувачену ОСОБА_8 звільнити з під варти в залі суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Строк дії ухвали не може перевищувати двох місяців з дня її винесення, тобто до 16 червня 2015 року.

Ухвала суду постановлена під час судового провадження в суді першої інстанції до ухвалення остаточного рішення, окремому оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя:

Судді 1. 2.