В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.05.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуюча ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

обвинувальний акт у судовому засіданні внесений в Єдиний реєстр судових розслідувань за № 0000133 від 28.06.2014 року по обвинуваченню:
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 , мешканки АДРЕСА_2 , громадянки України раніше не судимої, раніше не судимого,

за ч.1 ст.185, ч.1 ст. 277 КК України,-

встановив:
05 листопада 2014 року о 11:30 год. ОСОБА_5 умисно, таємно, з корисливих мотивів, за допомогою накидного ключа демонтувала та викрала одну магістральну частину повітророзподілювача, чотири гайки та дві шпильки із вагону-платформи № 94722170, який знаходився на 52-ій колії гірочного парку ст. Чоп Львівської залізниці, чим привела вищевказаний вагон платформу у непридатний для експлуатації стан, що порушило нормальну роботу транспорту та могло спричинити аварію поїзда. Чим спричинила вагонному депо «Ужгород» ДТГО «Львівська залізниця» матеріальної шкоди на загальну суму 1899,26 грн.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_5 свою вину у вчинених кримінальних правопорушеннях визнала повністю та пояснила, що вона 05 листопада 2014 року о 11:30 год. викрала одну магістральну частину повітророзподілювача, чотири гайки та дві шпильки із вагону-платформи, який знаходився на 52-ій колії гірочного парку ст. Чоп Львівської залізниці. Щиро кається у вчинених кримінальних правопорушеннях.

Оскільки обвинуваченню та учасниками судового розгляду не оспорювалися фактичні обставини справи, обвинувачена правильно розуміла зміст вчиненого, в учасників процесу відсутні сумніви у добровільності та істинності її позицій, суд, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, та обмежив вивчення фактичних обставин справи допитом обвинувачених та матеріалів справи, які характеризують обвинувачених як особу. При цьому, судом з`ясовано чи правильно учасники судового провадження розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Дії обвинуваченої ОСОБА_5 суд кваліфікує за ч.1 ст.185 КК Українитаємне викрадення чужого майна (крадіжка), та за ч.1 ст.277 КК України умисне руйнування або пошкодження рухомого складу, яке призвело його у непридатний для експлуатації стан, що порушило нормальну роботу транспорту та могло спричинити аварію поїзда.

При призначенні виду та розміру покарання, суд враховує ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, особу обвинуваченої, яка раніше не судима та конкретні обставини справи.

Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченої є щире каяття у вчинених кримінальних правопорушеннях.

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченої судом не встановлено.

Згідно ч.2 ст. 50 КПК України встановлено, що покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами, а згідно ч.2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а тому суд враховуючи вищенаведене, ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу обвинуваченого, всі пом`якшуючі та обтяжуючі обставити вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції її від суспільства, а тому вважає за можливе застосувати ст. 75 КК України та звільнити обвинувачену від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Цивільний позов не заявлявся.

Речові докази по справі, а саме:

· одна магістральна частина повітророзподілювача гальмівної системи з чотирма гайками кріплення та дві шпильки, які були викрадені вагону-платформи № 94722170, що знаходяться на зберіганні у вагонному депо Ужгород ДТГО «Львівська залізниця» залишити вагонному депо Ужгород ДТГО «Львівська залізниця»;

· накидний ключ розміром 17х19 та синтетичний мішок, що знаходиться на зберігання в камері речових доказів ЛВ на ст. Чоп конфіскувати на користь держави.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 368, 370 КПК України, суд, -

засудив:
ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 185 та ч.1 ст. 277 КК України та призначити їй покарання:

- за ч.1 ст. 185 КК України до одного року позбавлення волі,

- за ч.1 ст. 277 КК України до двох років позбавлення волі,

У відповідності до ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначивши ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнити ОСОБА_5 з випробуванням з іспитовим строком один рік та з покладенням відповідно до ст. 76 КК України обов`язку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_5 не обирався.

Речові докази по справі, а саме:

· одна магістральна частина повітророзподілювача гальмівної системи з чотирма гайками кріплення та дві шпильки, які були викрадені вагону-платформи № 94722170, що знаходяться на зберіганні у вагонному депо Ужгород ДТГО «Львівська залізниця» залишити вагонному депо Ужгород ДТГО «Львівська залізниця»;

· накидний ключ розміром 17х19 та синтетичний мішок, що знаходиться на зберігання в камері речових доказів ЛВ на ст. Чоп конфіскувати на користь держави.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Ужгородський міськрайонний суд.

Суддя ОСОБА_1