Справа № 460/238/15-к
Провадження №1кп-460/121/15
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
05.03.2015 рокум.Яворів
Яворівський районний суд Львівської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яворові
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , фактично проживаючого в АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньо-технічною освітою, неодруженого, військовослужбовця військової служби військова частина польова пошта НОМЕР_1 (колишня військова частина НОМЕР_2 ), раніше не маючого судимості,-
в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст.407 ч.3 КК України,-

обвинувачений ОСОБА_4 , який з 19.05.2014 року проходить військову службу за мобілізацією та перебував на посаді старшого стрільця 2 механізованого відділення 2 механізованого взводу 8 механізованої роти 3 механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 АДРЕСА_3 , яку з 03.03.2014 року переведено у вищу ступінь бойової готовності, а з 10.06.2014 року військову частину НОМЕР_2 відповідно до плану відмобілізування переведено на умовне найменування «військова частина-польова пошта НОМЕР_1 », 03 жовтня 2014 року близько 20 год 00 хв без належного дозволу командира самовільно покинув межі військової частини та прибув в АДРЕСА_4 за фактичним місцем проживання до призову на військову службу, де проводив час на власний розсуд. В період з 24 жовтня по 11 листопада 2014 року обвинувачений ОСОБА_4 стаціонарно лікувався в Дрогобицькій міській лікарні №1. Після закінчення лікування обвинувачений ОСОБА_4 продовжив ухилятися від військової служби, проводячи час на власний розсуд за місцем свого фактичного проживання, а в денний час 25 грудня 2014 року обвинувачений ОСОБА_4 самостійно добровільно повернувся в розташування військової частини НОМЕР_2 , де про своє прибуття повідомив командування та приступив до виконання своїх службових обов`язків несення військової служби. Своїми діями обвинувачений ОСОБА_4 як військовослужбовець військової служби за мобілізацією в період з 03.10.2014 року по 24.10.2014 року самовільно залишив без дозволу командира місце служби та військову частину без поважних причин, а з 12.11.2014 року по 25.12.2014 року після стаціонарного лікування не з`явився на службу без поважних причин, тривалістю понад місяць, тобто вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.407 ч.3 КК України.
Під час судового розгляду свою вину в пред`явленому обвинуваченні за ст.407 ч.3 КК України обвинувачений ОСОБА_4 визнав та по суті обвинувачення показав, що до призову на військову службу за мобілізацією він проживав в
АДРЕСА_5 в цивільному шлюбі з гр. ОСОБА_5 . З 19 травня 2014 року він став проходити військову службу у військовій частині НОМЕР_2 в АДРЕСА_3 . В період з липня по вересень 2014 року він знаходився в зоні проведення антитерористичної операції, після повернення з якої продовжив служити у військовій частині в АДРЕСА_3 . 03 жовтня 2014 року у вечірній час він самовільно залишив місце розташування військової частини та приїхав до співжительки в с.Уличне. З 24 жовтня по 11 листопада він стаціонарно лікувався з приводу захворювання вуха, після лікування він продовжив знаходиться в с.Уличне. 25 грудня 2014 року він прибув в розташування військової частини НОМЕР_2 для подальшого проходження служби. В скоєному він розкаюється, просить суворо його не наказувати.
Враховуючи визнання вини обвинуваченим та показання обвинуваченого щодо обставин скоєного кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються, з`ясувавши в обвинуваченого, чи правильно він розуміє зміст цих обставин та відсутність сумнівів у добровільності його позиції, роз`яснивши обвинуваченому, що в такому випадку він буде позбавлений права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні доведено вину обвинуваченого ОСОБА_4 у самовільному залишенні місця служби та військової частини без поважних причин, а також у нез`явленні після стаціонарного лікування на службу без поважних причин, тривалістю понад один місяць, і його дії за ч.3 ст.407 КК України кваліфіковано правильно.
Обставиними, що пом`якшують покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд визнає з`явлення із зізнанням, щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, відсутність заподіяної шкоди, скоєння злочину внаслідок збігу обставин в державі під час проходження військової служби, добровільне припинення злочинного діяння, приймав участь в антитерористичній операції. Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, органом досудового розслідування та судом не встановлено.
З врахуванням обставин по справі, наявністю декількох обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, враховуючи особу обвинуваченого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, посередньо характеризується, його відношення до скоєного злочину та бажання продовжувати військову службу, суд приходить до переконання, що з метою виправлення та попередження скоєння нових злочинів, обвинуваченому ОСОБА_4 слід обрати покарання більш м`яке, ніж передбачено в санкції частини статті доведеного злочину, а саме у виді штрафу в дохід лержави.
Керуючись ст.ст.368, 370 КПК України, суд,-
ОСОБА_4 визнати виннуватим в скоєнні злочину, передбаченого ст.407 ч.3 КК України, та обрати покарання за ст.407 ч.3 КК України, застосувавши ст.69 ч.1 КК України, у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн 00 коп.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Львівської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СУДДЯ: