АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11/1690/816/2012 Номер провадження 11/1690/816/2012Головуючий у 1-й інстанції Должко Сергій Ростиславович Доповідач ап. інст. ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.121 КК України Т.З.
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2012 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого Герасименко В.М.

суддів Корсун О.М., Денисенко Л.М.

за участю прокурора Гринь Н.Г.

захисника адвоката ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м.Полтава кримінальну справу за апеляціями старшого прокурора прокуратури Зіньківського району Полтавської області, засудженого ОСОБА_3 на вирок Зіньківського районного суду Полтавської області від 12 червня 2012 року.

Цим вироком

засуджений за ч.2 ст.121 КК України на 7 років позбавлення волі;

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання невідбутого покарання за вироком Зіньківського районного суду Полтавської області від 24.03.2010 року, остаточно призначено покарання у виді 7 років 3 місяців позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_3:

- на користь держави в особі фінансового відділу Зіньківської районної державної адміністрації 225, 12 грн. за проведення судово-балістичної експертизи та 125, 10 грн. витрачених на лікування потерпілого.

- на користь держави 225, 12 грн. за проведення судово-трасологічних експертизи.

За вироком суду ОСОБА_3 визнаний винним в тому, що він 14.01.2012 року, близько 16.30 год., перебуваючи в стані алкогольного спяніння, та знаходячись на території господарства за місцем свого проживання: ІНФОРМАЦІЯ_1, в ході сварки, з раптово виниклих особистих неприязних стосунків з ОСОБА_4, діючи з прямим умислом на заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, та передбачаючи можливість настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння у вигляді смерті потерпілого, але легковажно розраховуючи на їх відвернення, перебуваючи в положенні стоячи, з достатньою силою завдав одного удару металевим ломом в область голови ОСОБА_4, в результаті чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді забійної рани голови з крововиливом в підлягаючі тканини зі сторони їх внутрішньої поверхні в тімяній області зліва, підшкірної гематоми, гематоми над твердою мозковою оболонкою, лінійного перелому лівої тімяної кістки, які утворились від одноразової дії тупого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею та переважаючим довжником, який діяв із силою, достатньою для утворення вказаних тілесних ушкоджень, та кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення.

В результаті отриманого удару металевим ломом в область голови потерпілий ОСОБА_4 упав на землю, після чого не зміг здійснювати активні самостійні дії (розмовляти, пересуватися, тощо), але ОСОБА_3, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел спрямований на заподіяння йому тяжких тілесних ушкоджень, а саме: знаходячись в положенні стоячи, з достатньою силою завдав не менше трьох ударів ногами у взутті в область тулуба та голови ОСОБА_4, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді переломів 9-10-11 ребер зліва з крововиливами в мякі тканини в місцях переломів, крововиливу в підшлункову залозу, голови зі сторони їх внутрішньої поверхні в тімяно-скроневій області з права та в тімяно-потиличній області з права, з пропитуванням правого скроневого мязу кровю, крововиливу під фіброзну та в жирову капсулу лівої нирки, які утворились від дії тупого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути нога людини у взутті, чи інший схожий за характером предмет, та кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення.

Причиною смерті ОСОБА_4 стала закрита черепно-мозкова травма з переломом кісток склепіння черепа та крововиливом над оболонки головного мозку.

В апеляції прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, просить вирок суду скасувати, в звязку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та невідповідність призначеного судом покарання ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок його мякості та постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_3 за ч.2 ст.121 України на 8 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України остаточно призначити покарання у виді 9 років позбавлення волі.

Засуджений ОСОБА_3 в апеляції просить вирок суду помякшити, в звязку з тим, що він не бажав наносити потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, що потягли за собою смерть, а лише намагався його затримати при крадіжці майна та подолати злочинний опір.

Інші учасники судового розгляду вирок суду не оскаржили.

Колегія суддів, заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляцію з підстав в ній зазначених та заперечив проти задоволення апеляції засудженого, засудженого та його захисника, які підтримали апеляцію засудженого, прохали помякшити ОСОБА_3 покарання призначене судом першої інстанції з огляду на його вік, обставини при яких було вчинено останнім злочин, заслухавши виступи учасників судового розгляду у судових дебатах та останнє слово засудженого, перевіривши доводи апеляцій та матеріали кримінальної справи, приходить до висновку, що апеляції прокурора та засудженого задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Суд обґрунтовано визнав ОСОБА_3 винними у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, тобто в спричиненні умисного тяжкого тілесного ушкодження, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_4

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_3 у вчиненні цього злочину за встановлених у вироку обставин відповідають фактичним обставинам справи і підтверджується доказами, зібраними і перевіреними в передбаченому законом порядку.

Твердження засудженого ОСОБА_3 про те, що він не бажав наносити потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, що потягли за собою смерть потерпілого, позбавлені підстав і спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, в тому числі даними протоколів огляду місця події, відтворення обстановки та обставин події з участю ОСОБА_3, даними висновків судово-медичної експертизи щодо потерпілого ОСОБА_4 та щодо відповідності показань ОСОБА_3 наданих в ході відтворення обстановки та обставин події, даним судово-медичної експертизи трупа ОСОБА_4, а також власними показаннями ОСОБА_3, даними на досудовому слідстві.

Так, в ході досудового слідства ОСОБА_3, будучи допитаним в якості обвинуваченого, щодо обставин спричинення потерпілому ударів показав, що після спільного вживання з ОСОБА_4 алкогольних напоїв, вони разом прийшли до його господарства в с.Шилівка Зіньківського району, вул.Гагаріна 40, де продовжили вживати алкоголь. В подальшому, коли ОСОБА_4 пішов додому, його сестра ОСОБА_5, яка також проживає за вказаною адресою, повідомила, що почула як відчиняються ворота їх гаража, вийшовши перевірити, що відбувається, Бабич побачив, що від гаража в сторону хвіртки йде ОСОБА_4, тримаючи в руках його мопед «Верховина». Підбігши до ОСОБА_4 зауважив останньому, щоб він повернув мопед на місце, однак ОСОБА_4 повернувшись до нього обличчям, наніс йому удар ногою в тулуб справа від якого він присів на купу снігу. Піднявшись, ОСОБА_5 пішов до порогу будинку, де взяв металевий лом довжиною 1 м., та побіг з ним до ОСОБА_4. В момент, коли потерпілий повернувся до нього обличчям, він відразу ж замахнувся ломом в область лівого плеча, щоб він впав. Удар був нанесений ним зверху вниз, справа на ліво. Від отриманого удару ОСОБА_4 впав обличчям донизу. ОСОБА_4 самостійно підвівся та замахнувся кулаком правої руки, щоб нанести удар, ОСОБА_3 його випередив та кулаком правої руки завдав йому удар в обличчя і відразу удар ліктем правої руки в обличчя, від вказаних ударів ОСОБА_4 впав лівою стороною тулуба на землю та кілька разів намагався піднятися, однак він продовжував завдавати йому ударів тильною поверхнею стопи правої ноги, замахуючись по ногам, але допускає, що удари приходилися і по тулубу. Загалом в такий спосіб він спричинив потерпілому три удари, більше ударів він йому не наносив.

Свої показання ОСОБА_3 підтвердив в ході відтворення обстановки і обставин події злочину з його участю, де детально розказав і показав обставини вчинення ним злочину (а.с.38-56).

За даними висновку судово-медичної експертизи №11-а від 24.01.2012 року покази ОСОБА_3, дані ним при проведенні відтворення обстановки та обставин події, в частині способу нанесення, локалізації, характеру та механізму утворення тілесних ушкоджень гр-ну ОСОБА_4, обєктивним даним судово-медичної експертизи трупа гр-на ОСОБА_4 відповідають повністю (а.с.55-56).

В ході огляду місця події злочину 14.01.2012 року, а саме території господарства в с.Шилівка Зіньківського району, Полтавської області, вул.Гагаріна 40, де проживає ОСОБА_3, було виявлено та вилучено металевий лом з плямами речовини бурого кольору, плями бурого кольору на снігу та змиви речовини бурого кольору (а.с.13-18).

Згідно даних висновків судово-імунологічних та судово-цитологічної експертиз в змиві речовини бурого кольору, вилученого в ході огляду місця пригоди від 14.01.2012 року та наданому на дослідження, знайдена кров людини, де виявлений антиген А за ізосерологічною системою АВО, ця кров могла походити від гр.ОСОБА_4; при судово-медичній експертизі металевого лому, вилученого в ході огляду місця події, виявлена кров людини, при встановленні групової належності якої виявлені антигени А і Н ізосерологічної системи АВ0, які можуть походити від особи, крові якої вони властиві, в тому числі і від гр-на ОСОБА_4 (а.с.62-63, 69-70, 78-82).

Згідно даних висновку судово-медичної експертизи № 11 від 21.02.2012 року, при проведенні судово-медичної експертизи трупа гр.ОСОБА_4 виявлено тілесні ушкодження, розділені експертом на дві умовні групи: перша група тілесних ушкоджень - забійна рана на голові з крововиливом в підлягаючі тканини зі сторони їх внутрішньої поверхні в тімяній області зліва, підшкірна гематома, гематома над твердою мозковою оболонкою, лінійний перелом лівої тімяної кістки, які утворились від одноразової дії тупого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею та переважаючим довжником, який діяв із силою, достатньою для утворення вказаних тілесних ушкоджень; друга група тілесних ушкоджень - переломи 9-10-11 ребер зліва з крововиливами в мякі тканини в місцях переломів, крововилив в підшлункову залозу, голови зі сторони їх внутрішньої поверхні в тімяно-скроневій області з права та в тімяно-потиличній області з права, з пропитуванням правого скроневого мязу кровю, крововилив під фіброзну та в жирову капсулу лівої нирки, які утворились від дії тупого предмета з обмеженою контактуючою поверхнею, яким могла бути нога людини у взутті, чи інший схожий за характером предмет. Всі виявлені тілесні ушкодження за своїм характером являються прижиттєвими, утворились незадовго до смерті на протязі короткого проміжку часу і, як в своїй сукупності, так і окремо по кожній групі, кваліфікуються як кваліфікуються як тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя в момент їх спричинення. Причиною смерті ОСОБА_4 стала закрита черепно-мозкова травма з переломом кісток склепіння черепа та крововиливом над оболонки головного мозку. Після отримання черепно-мозкової травми, яка явилась безпосередньою причиною смерті, можливість потерпілим здійснювати активні самостійні дії (розмовляти, пересуватися, тощо) вкрай маловірогідно (а.с.32-36).

Виходячи з наведеного, суд першої інстанції обгрунтовано дійшов до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК України.

Колегія суддів вважає безпідставним ствердження в апеляції засудженого про те, що в даному випадку ним були заподіяні тяжкі наслідки потерпілому у вигляді тяжких тілесних ушкоджень при затриманні ним гр.ОСОБА_4 під час вчинення останнім злочину, оскільки, з урахуванням показань самого ОСОБА_3, даними ним в ході досудового та судового слідства, конкретних обставин справи, локалізація, послідовність та механізм спричинених потерпілому тілесних ушкоджень, вказують на самочинну розправу засудженого з потерпілим, а не на перевищення ним в даному випадку вжитих заходів, необхідних для затримання злочинця.

Не заслуговують на увагу і посилання в апеляції прокурора щодо мякості призначеного вироком суду ОСОБА_3 покарання.

Так, призначене ОСОБА_3 покарання відповідає вимогам ст.65, 71 КК України, яке обране з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу засудженого та обставин, що помякшують та обтяжують покарання, тому саме призначене судом покарання є необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_3

Підстав для винесення нового вироку апеляційним судом та, відповідно, призначення ОСОБА_3 максимального покарання у виді позбавлення волі відповідно до санкції ч.2 ст.121 КК України, колегія суддів не вбачає.

Не вбачається підстав і для помякшення покарання, призначеного за вироком суду, на що вказує засуджений в своїй апеляції, оскільки покарання за ч.2 ст.121 КК України призначено ОСОБА_3 в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією вказаної частини статті, та вірно, у відповідності до положень ч.4 ст.71 КК України за сукупністю вироків.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Вирок Зіньківського районного суду Полтавської області від 12 червня 2012 року стосовно ОСОБА_3 залишити без змін, а апеляції прокурора та засудженого ОСОБА_3 - без задоволення.

Головуючий: ОСОБА_1

Судді: