провадження № 1-кп/259/414/2013
В И Р О К

ИМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.12.2013
місто Донецьк

Куйбишевський районний суд міста
Донецька у складі:

Судді - ПИСАНЕЦЬ Н.В.,

При секретарі - Ігнатьєвій Т.П.,

За участі прокурора - Рибас С.Ю.,

Захисника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в приміщенні суду
обвинувальний акт у кримінальному
провадженні, внесений до Єдиного
реєстру досудових розслідувань за №
0002689 від 25.10.2013 року, відносно

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, що народився у
м.Артемівськ Донецької області,
громадянина України, українця, з
середньо-спеціальною освітою, не
одружений, не працюючий, не має на
утриманні неповнолітніх дітей, не є
інвалідом, раніше засудженого: вироком
Жовтневого районного суду м.Маріуполя
Донецької області від 03.02.2009р. за ст.ст.
185ч.2, 186ч.2, 187 ч.2 КК України до 7 років 6
місяців позбавлення волі. Звільнився
умовно-достроково на підставі ухвали
Селидівського районного суду від 07.06.2013
року. Невідбутий строк - 1 рік 10 місяців 2
дні. Проживав за адресою: АДРЕСА_1,

обвинуваченого у вчиненні злочину,
передбаченого ст. ст. 185ч.2, 186ч.2 КК
України -

В С Т А Н О В И В :

25 липня 2013 року, близько 14-00 години,
обвинувачений ОСОБА_2, перебуваючи у
приміщенні магазину «Продукти»,
розташованого за адресою: м.Донецьк,
вул.. Лінкоранська, 19, де діючи умисно та
повторно, переслідуючи корисливі цілі,
спрямовані на таємне викрадення чужого
майна та звернення його в свою
власність, шляхом вільного доступу, з
торгівельного прилавку зазначеного
магазину, таємно викрав мобільний
телефон марки «Нокия Аша 305» в корпусі
сірого і чорного кольору, залишкова
вартість якого, згідно висновку
товарознавчої експертизи № 782 від
16.10.2013 року, становить 582, 59 грн., який на
праві приватної власності належить
потерпілій ОСОБА_3 У телефоні також на
час викрадення знаходилась сім-карта
мобільного оператора «МТС», яка ніякої
матеріальної цінності для останньої не
представляє. Після чого ОСОБА_2, разом
із викраденим майном, з місця скоєння
злочину зник, розпорядившись їм на
власний розсуд, внаслідок чого,
потерпілій ОСОБА_3 був заподіяний
матеріальний збиток у вказаному
розмірі.

Крім цього, 20 вересня 2013 року, близько
02-00 годин, ОСОБА_2, перебуваючи у стані
алкогольного сп»яніння знахидовся
біля будинку №15 по пр.Колхозному
м.Донецька. Де діючи умисно та повторно,
керуючись корисливим наміром, з метою
відкритого викрадення чужого майна та
звернення його в свою власність,
усвідомлюючи, що його дії носять явний
характер для оточуючих, та нехтуючи
даними обставинами, використовуючи
насилля, яке не є небезпечним для життя
та здоров»я, наніс потерпілій ОСОБА_4,
яка перебувала у тому ж місці, один удар
правою рукою в область голови. Після
чого, з лівої кишені вдягненої на неї
куртки, відкрито викрав грошові кошти в
сумі 200,00 грн та мобільний телефон
«Нокія 300» вартістю 650,00 грн. Після чого,
обвинувачений ОСОБА_2, ігноруючи вимоги
ОСОБА_4 про повернення майна, зник з
викраденим майном з місця скоєння
злочину та розпорядився ним на власний
розсуд, внаслідок чого, ОСОБА_4 був
заподіяний матеріальний збиток на
загальну суму 850,00 грн.

У судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_2 свою провину у скоєнні
вказаного кримінального злочину
визнав повністю та показав, що дійсно
скоїв крадіжку майна ОСОБА_3 та грабіж
ОСОБА_4 у чому кається та просить не
призначати суворе покарання.

У відповідності до ст. 349 КПК України
суд, під час визначення у судовому
засіданні обсягу доказів, що
підлягають дослідженню, вважає
недоцільним, з урахуванням думки
учасників судового провадження,
дослідження доказів відносно
фактичних обставин справи, які ніким не
оспорюються, та вважає можливим
обмежитись вивченням показів
обвинуваченого, висновку
товарознавчої експертизи від 16.10.2013р.
та письмових доказів, що
характеризують його особу. Учасникам
судового провадження при цьому,
роз»яснені наслідки застосування ст. 349
КПК України.

Також, у судовому засіданні були
вивчені письмові докази, долучені до
кримінального провадження, а саме:

- Характеристика ОСОБА_2;

- Довідки лікаря-нарколога та
лікаря-психіатра про відсутність даних
про перебування на обліку ОСОБА_2

- Паспорт ОСОБА_2;

- Довідка про звільнення ОСОБА_2
від 17.06.2013р.;

- Вимога про судимості ОСОБА_2 та
копія вироку Жовтневого районного суду
м.Маріуполя від 03.02.2009р.;

- Ухвала Селидівського міського
суду від 07.06.2013р. про умовно-дострокове
звільнення ОСОБА_2;

- Висновок товарознавчої
експертизи від 16.10.2013р.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що дії обвинуваченого ОСОБА_2 правильно
кваліфіковані за ст.186 ч.2 КК України, як
відкрите викрадення чужого майна,
поєднане із застосуванням насильства,
яке не є небезпечним для життя чи
здоров»я потерпілого, (грабіж),
вчинений повторно.

Також дії обвинуваченого ОСОБА_2
правильно кваліфіковані за ст. 185 ч.2 КК
України як таємне викрадення чужого
майна, (крадіжка) вчинене повторно.

При призначенні покарання, відповідно
до ст.ст. 65-67 КК України, суд приймає до
уваги характер та ступінь суспільної
небезпеки скоєного злочину, всі
обставини по справі, особу винного.

В якості обставин, що пом»якшують
покарання, суд приймає до уваги щире
каяття обвинуваченого, активне
сприяття розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання
ОСОБА_2 суд визнає рецидив злочину та
вчинення його у стані алкогольного
сп»яніння.

Враховуючи наведене, суд вважає, що
обвинуваченому ОСОБА_2 необхідно
призначити покарання, пов»язане з
ізоляцією від суспільства, та лише таке
покарання буде відповідати принципам
та цілям з його призначення.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 124 КПК
України, у разі ухвалення
обвинувального вироку, суд стягує з
обвинуваченого на користь держави
документально підтверджені витрати на
залучення експерта, у зв»язку з чим, по
даній справі, підлягають стягненню з
ОСОБА_2 судові витрати за проведення
судово-товарознавчої експертизи сумі
195,60 (сто дев»яносто п»ять) грн. 60 коп.

Цивільних позовів по справі не
заявлено.

Строк покарання ОСОБА_2 слід
відраховувати з дня його затримання - з
02.10.2013 року.

Міру запобіжного заходу до набрання
вироком чинності відносно ОСОБА_2
залишити без зміни - утримання під
вартою у Донецькому слідчому ізоляторі
УГПтСУ в Донецькій області.

Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, ч.2 186,
ч.2 ст. 185 КК України, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні
кримінальних злочинів, передбаченихст.
185ч.2, ст.186ч.2 КК України та призначити
йому покарання:

- за ст. 185ч.2 КК України - 2 роки
позбавлення волі;

- за ст. 186ч.2 КК України - 4 (чотири) роки
позбавлення волі;

На підставі ст. 70ч.1 КК України, шляхом
поглинення менш суворого покарання
більш суворим, призначити ОСОБА_2
покарання у вигляді 4 (чотирьох) років
позбавлення волі.

На підставі ст.71 ч.1 КК України, до
призначеного покарання слід частково
приєднати невідбуту частину покарання,
призначеного ОСОБА_2 вироком
Жовтневого районного суду м.Маріуполя
від 03.02.2009р. та остаточно засудити
ОСОБА_2 до 4 (чотирьох) років 5 (п»ять)
місяців позбавлення волі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави
судові витрати за проведення
судово-товарознавчої експертизи сумі
195,60 (сто дев»яносто п»ять) грн. 60 коп.

Строк покарання ОСОБА_2 слід
відраховувати з дня його затримання - з
02.10.2013 року.

Міру запобіжного заходу до набрання
вироком чинності відносно ОСОБА_2
залишити без зміни - утримання під
вартою у Донецькому слідчому ізоляторі
УГПтСУ в Донецькій області.

На вирок може бути подана апеляція в
Апеляційний суд Донецької області,
протягом тридцяти днів після його
проголошення.

Суддя:
Н.В. Писанець