Справа №587/589/15-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/283/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" червня 2015 р. колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_3 ,

суддів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі ОСОБА_6

з участю прокурора ОСОБА_7

обвинуваченого ОСОБА_8

розглянула у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми кримінальне провадження за апеляційною скаргою старшого прокурора прокуратури Сумського району Сумської області у кримінальному провадженні ОСОБА_9 на вирок Сумського районного суду Сумської області від 25 березня 2015 року, за яким

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та мешканець АДРЕСА_1 (зареєстрований по АДРЕСА_2 ), раніше судимий:

1) 07.07.2000 р. Сумським районним судом Сумської області за ч.3 ст.81, ст.44, ч.2 ст.140, ч.3 ст.140, ч.2 ст.81, ч.2 ст.206 і ст.42 КК України (1960 р.) до позбавлення волі на строк 3 роки з конфіскацією майна. Звільнений 20.06.2001 р. умовно-достроково на не відбутий строк 1 рік 4 місяці 11 днів;

2) 25.12.2002 р. Сумським районним судом Сумської області за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.3 ст.296, ст.ст.70 і 71 КК України до позбавлення волі на строк 3 роки 3 місяці. Звільнений 10.11.2005 р. по відбуттю строку покарання;

3) 01.11.2007 р. Ковпаківським районним судом м. Суми за ч.3 ст.296, ч.2 ст.185, ст.395, ст.ст.69 і 70 КК України до виправних робіт на строк 2 роки з відрахуванням 20% заробітку;

4) 19.12.2008 р. Сумським районним судом Сумської області за ч.3 ст.296, ч.2 ст.186, ч.2 ст.389, ст.ст.70 і 71 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 3 місяці;

5) 10.06.2009 р. Сумським районним судом Сумської області за ч.2 ст.186 і ч.4 ст.70 КК України до позбавлення волі на строк 5 років 6 місяців. Звільнений 25.11.2013 р. умовно-достроково на не відбутий строк 6 місяців 4 дні

визнаний винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України і йому призначене покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

На підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на два роки.

На підставі ст.76 КК України покладено обов`язки:

1) не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2) повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

3) періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Ухвалено стягнути з ОСОБА_8 на користь держави 1449,18 грн. процесуальних витрат за проведення експертиз,

ВСТАНОВИЛА:
За вироком суду ОСОБА_8 визнаний винуватим у тому, що 26.01.2015 р. близько 14-00 години, повторно, з метою вчинення крадіжки переліз через огорожу на територію домоволодіння АДРЕСА_3 , тим самим проник на територію належного потерпілому ОСОБА_11 домоволодіння. Перебуваючи на території даного домоволодіння, ОСОБА_8 через незамкнені двері проник до майстерні, де взяв електронасос «Єоліт» вартістю 382 грн. та, тримаючи його при собі, вийшов з майстерні і пішов в сторону виходу. В цей час дружина потерпілого ОСОБА_12 помітила ОСОБА_8 з насосом у руках та почала кричати, а останній усвідомлюючи, що його дії стали очевидними для сторонньої особи, з метою уникнення затримання та утримання викраденого майна вибіг з території вказаного домоволодіння на вулицю. Викраденим розпорядився на власний розсуд.

В поданій апеляційній скарзі старший прокурор прокуратури Сумського району Сумської області у кримінальному провадженні ОСОБА_13 просить скасувати вирок суду в частині призначення покарання в зв`язку з неправильним застосуванням Закону України про кримінальну відповідальність через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого і ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_8 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки, оскільки при призначенні обвинуваченому покарання суд першої інстанції не врахував того, що він негативно характеризується, не працює, неодноразово засуджувався за вчинення умисних корисливих тяжких злочинів, маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, знову вчинив умисний тяжкий злочин у короткий період часу після звільнення з місць позбавлення волі.

Вислухавши суддю-доповідача про зміст оскарженого судового рішення, доводи прокурора ОСОБА_7 , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_14 , просила скасувати вирок суду та ухвалити новий вирок, доводи обвинуваченого ОСОБА_8 , який погодився з апеляційною скаргою прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи поданої апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вказана вище апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_14 підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.409 КПК України, підставою для скасування судового рішення при розгляді справи в апеляційному суді є: неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, а згідно п.2 ч.1 ст.413 цього Кодексу неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування судового рішення, є: застосування закону, який не підлягає застосуванню.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.186 КК України, за обставин, викладених у вироку, в апеляційній скарзі прокурора не оскаржуються.

При цьому, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що обвинувачений ОСОБА_8 щиро покаявся та добровільно відшкодував завдані збитки, що було віднесено до обставин, які пом`якшують покарання.

Разом з тим, при призначенні покарання, на думку колегії суддів, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався загальних засад призначення кримінального покарання, зокрема принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, не в повній мірі врахував положення ст.ст.65 і 75 КК України, внаслідок чого застосував кримінальний закон, який не підлягав застосуванню (ст.ст.75 і 76 КК України), що в свою чергу потягло за собою призначення ОСОБА_8 покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та його особі, оскільки у кримінальному провадженні відсутні підстави для звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Так, відповідно до приписів ст.75 КК України, якщо суд при призначенні покарання у виді позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини, дійде до висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Однак суд першої інстанції, визначаючи підстави для застосування до ОСОБА_8 положень ст.75 КК України, на думку колегії суддів, не в повній мірі врахував зазначені вище вимоги закону, які впливають на звільнення від відбування покарання з випробуванням, а саме те, що обвинувачений неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, в тому числі і за вчинення злочинів проти власності, має не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, вчинив умисний тяжкий злочин проти власності, характеризується з негативної сторони.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні заслуговують на увагу.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.420 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі: неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_8 був неправильно звільнений від відбування покарання з випробуванням, то колегія суддів вважає за необхідне вирок суду першої інстанції в частині застосування закону України про кримінальну відповідальність скасувати та ухвалити в цій частині свій вирок, а в іншій частині вирок суду залишити без змін, задовольнивши таким чином в повному обсязі апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_14 .

Керуючись ст.ст.405, 407, 418 і 419 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Сумського району Сумської області у кримінальному провадженні ОСОБА_9 задовольнити.

Вирок Сумського районного суду Сумської області від 25 березня 2015 року відносно ОСОБА_15 в частині застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст.ст.75 і 76 КК України) скасувати та ухвалити новий вирок.

Вважати ОСОБА_15 засудженим за ч.3 ст.186 КК України до призначеного судом покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки.

Запобіжний захід ОСОБА_16 обрати тримання під вартою.

В іншій частині вирок Сумського районного суду Сумської області від 25 березня 2015 року залишити без змін.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення.

Касаційна скарга на вирок може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається засудженому та прокурору і не пізніше наступного дня після його ухвалення надсилається учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5