УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2008 року жовтня
" 7 " дня колегія суддів судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого - Ященка В.А.

суддів - Демченка М.О., Крамаренка В.І.

з участю прокурора - Кононової Л.Ф.

адвоката - ОСОБА_1

засудженого -ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Суми кримінальну справу за апеляцією адвоката ОСОБА_1 та
прокурора, що затвердив обвинувальний висновок ОСОБА_3, на вирок Роменського
міськрайонного суду Сумської області від 27 червня 2008 року яким,-

ОСОБА_2

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, не судимий,

засуджений за ч.1 ст. 122 КК
України на один рік позбавлення волі.

а ч.4 ст. 296 КК України на три
роки позбавлення волі.

Відповідно до ч.1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначено покарання у виді
трьох років позбавлення волі.

За вироком суду ОСОБА_2 визнаний винним і засуджений за те, що він
19.08.2007 року близько 22 години в хуторі Братське Роменського району їхав на
автомобілі ВАЗ 2121 д / н НОМЕР_1 і біля будинку ОСОБА_4. зустрів ОСОБА_5.,
ОСОБА_6., і ОСОБА_7.. Зупинивши автомобіль ОСОБА_2 вийшов з нього і підбігши до
ОСОБА_5. та безпричинно висловлюючись в його адресу грубою нецензурною лайкою,
порушуючи при цьому громадський порядок
з мотивів явної неповаги до суспільства, діючи з особливою зухвалістю
наніс удар рукою в обличчя ОСОБА_5., від чого останній упав на землю.

Продовжуючи хуліганські дії
ОСОБА_2 зірвав з ОСОБА_5. сорочку,
яку намотав на його шию і почав душити лежачого ОСОБА_5., та продовжувати
наносити удари в живіт та груди.

Присутні при цьому дружина
ОСОБА_5. - ОСОБА_6 та ОСОБА_4 припиняючи хуліганські дії, почали
відтягуватиОСОБА_2від потерпілого .

Скориставшись цим потерпілий
ОСОБА_5. втік. ОСОБА_2
продовжуючи хуліганські дії почав чинити
опір ОСОБА_6 та ОСОБА_4, вимагаючи від
них повідомити куди подівся ОСОБА_5.. При цьому він безпричинно з мотивів явної неповаги до суспільства,
грубо порушуючи громадський порядок,
виражаючись нецензурною лайкою,
та проявляючи особливу зухвалість, став наносить удари руками і ногами по тілу ОСОБА_6 продовжуючи свої
вимоги стосовно її чоловіка.

ОСОБА_4 і ОСОБА_6. зайшли у двір до ОСОБА_4. ОСОБА_2 продовжуючи свої протиправні дії взяв
із свого автомобіля предмет, схожий на палицю, який возив із собою, як
заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень, зайшов у двір до
ОСОБА_4, де проявляючи особливу
зухвалість, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до
суспільства, палицею почав наносити удари по тілу ОСОБА_4, та по голові її
сину ОСОБА_8, який намагався припинити хуліганські дії.
Внаслідок цього завдав їм фізичного болю.

Вищезазначені хуліганські дії продовжувались тривалий час, близько однієї
години.

В результаті протиправних дій було
заподіяно: потерпілому ОСОБА_5. - середньої тяжкості тілесні ушкодження,
потерпілій ОСОБА_6. - легкі тілесні
ушкодження, а ОСОБА_4 - побої.

На вирок суду адвокат засудженого ОСОБА_1. подав апеляцію, в якій не оскаржуючи фактичних обставин
справи і юридичної кваліфікації дій ставить питання про зміну вироку з
призначенням покарання не пов'язаним з позбавленням волі. В мотивах до
прийняття такого рішення зазначає те, що ОСОБА_2 до відповідальності притягується
вперше, відшкодував завдану шкоду. Потерпілі не заперечують проти призначення
засудженому покарання не пов'язаного з позбавленням волі, про що повідомляють
письмово.

Прокурор Осіпов Ю.В. не оскаржуючи юридичної кваліфікації дій засудженого в
апеляції ставить питання про зміну вироку і звільнення від покарання з
випробуванням відповідно до ст. 75 КК України,
з встановленням іспитового строку на один рік. В мотивах він зазначає
те, що ОСОБА_2 раніше не судимий, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, відшкодував завдану шкоду, характеризується
позитивно, але це не в повній мірі врахував суд при призначенні покарання.

Заслухавши доповідь судді, засудженого ОСОБА_2, і адвоката ОСОБА_1, які
підтримали апеляції, прокурора Кононову Л.Ф., яка підтримала апеляції і просила
змінити вирок суду, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи
викладених апеляціях колегія суддів не
знаходить підстав до їх задоволення .

Висновки суду про доведеність вини засудженого ОСОБА_2 у вчиненні злочинів
за обставин зазначених у вироку, і юридична кваліфікація його дій за ч. 1 ст.
122 і ч.4 ст. 296 КК України під сумнів в поданих апеляціях не ставляться.

Посилання прокурора і адвоката в апеляціях на те, що судом при призначенні
покарання не було враховано як пом'якшуючі покарання обставини те, що він
раніше не судимий, має на утриманні неповнолітніх дітей, повне відшкодування
завданої шкоди і позитивні характеристики є безпідставними, тому що суд при
винесенні вироку прямо вказав на те що при призначенні покарання враховує, як
пом'якшуючі покарання обставини те, що він раніше не судимий, має на утриманні
двох неповнолітніх дітей, за місцем проживання характеризується позитивно. Але
в той же час суд врахував і те, що
засуджений в скоєному не розкаявся і не
відшкодував завдані збитки.

Завдані моральна шкода і матеріальні збитки були відшкодовані після
винесення вироку дружиною засудженого. ( а.с. 260 - 262 ).

При призначенні покарання у виді позбавлення волі судом було враховано те, що засудженим
злочини були вчинені у стані алкогольного сп'яніння, в громадському місці, у
відношенні декількох осіб,
продовжувались тривалий час.

Злочин передбачений ч. 4 ст. 296 КК
України, за якою кваліфіковано дії засудженого, відповідно до ст. 12 КК України
відноситься до тяжких. При вчиненні злочину потерпілому ОСОБА_6. були
спричинені середньої тяжкості тілесні ушкодження, а потерпілій ОСОБА_6. - легкі
тілесні ушкодження, а потерпілій ОСОБА_4- побої.

Але незважаючи на те, що судом було встановлено ряд обтяжуючих покарання
обставин суд з урахуванням як обтяжуючих, так і пом'якшуючих покарання обставин
призначив засудженому до відбуття мінімальні строки покарання передбачені
санкціями статей КК України, за якими він визнаний винним. Воно, на думку колегії суддів, є обгрунтованим і законним, і відповідає
вимогам ст. 65 КК України, і є необхідне і достатнє для виправлення засудженого.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 362, 366, 377 КПК України
колегія суддів,-

У Х В
А Л И
Л А:

Вирок Роменського міськрайонного суду Сумської області від 27 червня 2008
року стосовно ОСОБА_2 залишити без зміни, а апеляцію прокурора, який затвердив
обвинувальний висновок ОСОБА_3 і адвоката
ОСОБА_1, - без задоволення.

Головуючий:

судді: