Справа№ 1027/5046/12
Номер провадження: 1/1027/412/12
Головуючий суддя: Бончев .І.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«05» грудня 2012 року
м.
Фастів

Фастівський місьрайонний суд
Київської області в складі:

головуючого - судді
Бончева І.В.;

при секретарі -
Гапонюк І.В.,

за участю прокурора Подолінської І.С.,
підсудного ОСОБА_1, розглянувши у
відкритому судовому засіданні справу
за обвинуваченням:

ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 в
місті Фастові Київської області,
українця, громадянина України, з
середньо-спеціальною освітою, не
одруженого, не працюючого,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
фактично проживаючого АДРЕСА_2,
судимого:

- 24.09.2010 року вироком Фастівського
міськрайонного суду Київської області
(справа № 1-298/10) за ч. 2 ст. 186, ч. 3 ст. 357, ст.
70 КК України на чотири роки позбавлення
волі із застосуванням ст. 75 КК України,
з іспитовим строком в два роки, тобто
такого, що в силу ст.ст. 88, 89 КК України
має судимість,

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2
ст. 185 КК України, -

В С Т А Н
О В И В:

В ніч з 12 на 13.01.2012 року ОСОБА_1, маючи
судимість, у тому числі за вчинення
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК
України, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння і знаходячись
на законних підставах в будинку
АДРЕСА_3, непомітно, скориставшись тим,
що за його діями ніхто не спостерігає,
діючи з корисливих мотивів і з метою
власного збагачення за рахунок чужого
майна, умисно повторно таємно викрав
чуже майно, яке належить потерпілому
ОСОБА_2, а саме мобільний телефон ТМ
«Samsung E 200» із сім-карткою оператора,
загальною вартістю 500 грн., яким у
подальшому розпорядився на власний
розсуд.

Допитаний в судовому засіданні
підсудний ОСОБА_1 свою вину у
висунутому звинуваченні визнав у
повному обсязі, щиро покаявся і дав
покази, які за своїм змістом
відповідають викладеним вище
обставинам вчинення злочину,
пояснивши, що дійсно в ніч з 12 на 13.01.2012
року знаходячись в гостях в будинку
АДРЕСА_3, де вживав спиртні напої,
скориставшись тим, що його ніхто не
бачить, з корисливих спонукань
непомітно привласнив належний
потерпілому ОСОБА_2 мобільний телефон
ТМ «Samsung E 200» із сім-карткою оператора,
яким розпорядився на власний розсуд.

Враховуючи те, що підсудний та інші
учасники процесу не оспорюють всі
фактичні обставини справи та розмір
цивільного позову, заявленого
потерпілим ОСОБА_2 на відшкодування
матеріальної шкоди від злочину на суму
500 грн. і судом встановлено, що вони
правильно розуміють зміст цих
обставин, відсутні будь-які сумніви у
добровільності та істинності їх
позиції, суд, роз'яснивши учасникам
процесу положення ст. 299 КПК України,
провів судове слідство у справі щодо
всіх фактичних обставин та розміру
цивільного позову потерпілого на суму
500 грн. із застосуванням правил ч. 3 ст. 299
КПК України, визнавши недоцільним
дослідження в цій частині інших
доказів по справі.

За таких обставин суд вважає доведеним
те, що ОСОБА_1 вчинив таємне повторне
викрадення чужого майна (крадіжку), а
тому ці його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 185
КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_2 до
підсудного ОСОБА_1 про відшкодування
матеріальної шкоди від злочину на суму
500 грн., підлягає задоволенню повністю.

Речових доказів та судових витрат по
справі не має.

При призначенні підсудному ОСОБА_1
покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК
України враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, який згідно із ст. 12
КК України є умисним корисливим
злочином середньої тяжкості, дані про
особу винного, який: судимий за
вчинення умисних корисливих злочинів,
натомість належних висновків для себе
не зробив і свою поведінку не виправив,
а навпаки став на стійкий шлях
незаконного заволодіння чужим майном,
характеризується посередньо,
суспільно корисною працею не
займається, на обліку у лікаря
психіатра та нарколога не перебуває,
останній злочин вчинив в період
іспитового строку. Обставинами, що
пом'якшують покарання ОСОБА_1, суд
визнає з'явлення із зізнанням та його
щире каяття. Обставиною, що обтяжує
покарання ОСОБА_1, суд визнає вчинення
ним злочину у стані алкогольного
сп'яніння.

Органи досудового слідства
обставинами, що обтяжують покарання
ОСОБА_1, відповідно до ст. 67 КК України
визнали також вчинення ним злочину
повторно.

Разом з тим, відповідно до п. 19
постанови Пленуму Верховного Суду
України від 4 червня 2010 року № 7 «Про
практику застосування судами
кримінального законодавства про
повторність, сукупність та рецидив
злочинів та їх правові наслідки», якщо
рецидив злочинів утворює одночасно і
їх повторність, яка передбачена в
статті чи частині статті Особливої
частини КК України як ознака злочину,
що впливає на його кваліфікацію, що і
має місце у даному випадку, то за
змістом частини четвертої статті 67 КК
України як повторність, так і рецидив
злочинів суд не може ще раз ураховувати
при призначенні покарання як
обставину, що його обтяжує.

Аналогічну правову позицію
сформулював і Вищий спеціалізований
суд України з розгляду цивільних і
кримінальних справ у своїй ухвалі від 29
березня 2012 року, а тому суд виключає
вказану обставину як обтяжуючу
покарання з обвинувачення підсудного.

Беручи до уваги вказані обставини у їх
сукупності, суд вважає за можливе
виправлення ОСОБА_1 тільки в умовах
ізоляції від суспільства, призначивши
йому пов'язаний з такою ізоляцією вид
покарання за вчинений ним злочин в
межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, при
цьому правових підстав для
застосування ст.ст. 69 та 75 КК України
суд не вбачає, та, згідно до ст. 71 КК
України призначити йому покарання за
сукупністю вироків, частково
приєднавши невідбуту частину
покарання за вироком Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 24.09.2010 року, оскільки саме таке
покарання, на думку суду, є
справедливим, а також необхідним і
достатнім для його виправлення та
попередження вчинення ним нового
злочину.

При цьому невідбутою частиною
покарання за вироком від 24.09.2010 року
слід вважати чотири роки позбавлення
волі.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст. 299 ч. 3, 321 - 324, 328, 332 - 335, 337, 338 КПК
України (в редакції 1961 року) та п. 11
Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК
України, суд, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК
України, за якою призначити йому
покарання у виді позбавлення волі
строком на два роки.

На підставі ст. 71 КК України, до
покарання, призначеного даним вироком,
частково приєднати невідбуту частину
покарання за вироком Фастівського
міськрайонного суду Київської області
від 24.09.2010 року та призначити ОСОБА_1
остаточне покарання у виді позбавлення
волі строком на чотири роки та шість
місяців.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_2 про
відшкодування матеріальної шкоди від
злочину на суму 500 грн. задовольнити
повністю. Стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди від злочину - 500
(п'ятсот) грн.

Зарахувати у строк покарання
засудженому ОСОБА_1 термін
попереднього ув'язнення по цій справі
та відбуття покарання обчислювати йому
з «06» листопада 2012 року.

Зарахувати у строк покарання
засудженому ОСОБА_1 термін
попереднього ув'язнення по
кримінальній справі № 1-298/10 з «03»
травня 2010 року по «24» вересня 2010 року, а
саме: чотири місяці та двадцять один
день.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_1
тримання під вартою до набрання
вироком законної сили - залишити без
змін.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційному порядку до Апеляційного
суду Київської області через
Фастівський міськрайонний суд шляхом
подачі апеляції протягом 15 діб з
моменту його проголошення.

СУДДЯ:
І.В. БОНЧЕВ