Справа № 1-9/2007 p.
ВИРОК

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

27 березня 2007
року м.
Корсунь - Шевченківський

Корсунь - Шевченківський
районний суд, Черкаської області в складі:

головуючого
- судді Гончарука І.М.,

при
секретарі - Таран
О.В.,

з участю
потерпілого - ОСОБА_1,

та
адвокатів - ОСОБА_2,
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Корсуні-Шевченківському кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженця і жителя м. Корсунь -
Шевченківський, АДРЕСА_1, Черкаської області, українця, громадянина
України, приватного підприємця, освіта професійно - технічна, одруженого, має
на утриманні двох неповнолітніх дітей 10.08.1989 р.н., 20.05.1995 р.н.,
військовозобов'язаного, раніше не судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого
ч. 2, ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Потерпілим ОСОБА_1. -
ОСОБА_4. обвинувачується в тому, що 18
травня 2006 року
приблизно о 12 год. 15 хв. в
центрі м. Корсунь - Шевченківський
по вул. Леніна потерпілий присів на переднє сидіння в автомобіль таксі марки
«Део - Сенз», який належить ПП ОСОБА_4, за кермом якого перебував водій таксі
ОСОБА_5., потім до них в автомобіль ОСОБА_4. запросив також і водія іншого
таксі ОСОБА_6. Після того як ОСОБА_1. став вимагати від ОСОБА_4. свою заробітну
плату, яку він йому не виплатив, ОСОБА_4. наніс потерпілому удар кулаком в
обличчя лівої частини голови, заподіявши ОСОБА_1. легкі тілесні ушкодження, що
викликали короткочасний розлад здоров'я у вигляді закритої черепно - мозкової
травми, струсу головного мозку, гематоми лівої надбрівної дуги.

Допитаний в ході судового слідства підсудний, свою вину в пред'явленому
потерпілим обвинуваченні не визнав повністю, та суду пояснив, що дійсно
ОСОБА_1. працював у нього водієм автомобіля "таксі". За його
нечесність і непорядність, його було звільнено з роботи. Через деякий час
ОСОБА_1. почав до нього телефонувати, і вимагати, заробітну плату.

18 травня 2006 року приблизно о
12 год. в центрі
міста Корсунь - Шевченківський
він проходив повз стоянку автомобілів "таксі" і помітив, що в автомобілі
на передньому сидінні поруч з водієм сидить ОСОБА_1.. Він заглянув в автомобіль
і запитав у водія чи він вільний, водій відповів, що вільний. Потім ОСОБА_1.,
який сидів на передньому сидінні даного автомобіля запитав у нього коли він
розрахується з ним по заробітній платі. Після цього він сів на заднє сидіння
автомобіля з лівої сторони, і відразу покликав іншого водія таксі ОСОБА_6, для
того, щоб були присутні свідки при його розмові з ОСОБА_1., оскільки останній
поводив себе не ординарно. Вони розмовляли декілька хвилин, він сказав
ОСОБА_1., що не дасть йому ніякої зарплати, і якщо в нього є якісь

2

притензії, то
нехай звернеться в правоохоронні органи. На це ОСОБА_1. відповів, що він це так
не залишить, посадить його у "тюрму", і це вийде для нього дорожче. В
автомобілі при його розмові з ОСОБА_1. були присутні водій даного таксі
ОСОБА_5, та ОСОБА_6. Потім
вони вийшли з автомобіля, і зустрілися посаду автомобіля. Він запропонував
ОСОБА_1. пройти до райвідділу міліції. ОСОБА_1. сказав, що хоче звернутися до
міліції з приводу невиплаченої йому заробітної плати. Черговий райвідділу
міліції повідомив ОСОБА_1., що по питанню повернення заробітної плати, йому
необхідно звернутися до суду, а не до міліції. Потім вони вийшли з райвідділу
міліції, і розійшлися в різні боки, і після цього не зустрічалися. ОСОБА_7. 18.05.2006 року він
протягом дня не бачив. На те чи були у ОСОБА_1 18.05.2006 року явні тілесні ушкодження, він не звертав уваги. У
райвідділі міліції ОСОБА_1. не повідомляв про те, що його було побито. Йому
відомо про те, що за два місяці до 18.05.2006
року, ОСОБА_1. потрапив у ДТП,
від чого у нього була черепно -
мозкова травма, струс головного мозку.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_1., суду пояснив, що 18 травня 2006 року прогулюючись
в центрі міста Корсунь -
Шевченківський, на зупинці автомобілів "таксі" він зустрів свого
колишнього напарника по роботі водія таксі ОСОБА_5., і сів до нього в
автомобіль, щоб поговорити про життя. Не розпочавши розмови , до автомобіля з
лівого боку підійшов ОСОБА_4.. Потім він запитав у ОСОБА_4. коли той
розрахується з ним по заробітній платі, у відповідь на це підсудний сказав, що
він у нього не працював, і покликав ОСОБА_6. Потім ОСОБА_4. сів у автомобіль на
заднє сидіння з лівого боку, і вони почали вести розмову. Коли він повернувся
до ОСОБА_4. лівою стороною, то відчув удар в область голови, і на деякий час
втратив свідомість. ОСОБА_8. і ОСОБА_9. були свідками того, як ОСОБА_4. наніс
йому удар. Коли прийшов до тями, то почув як ОСОБА_6, та ОСОБА_5. сказали, що вони нічого не бачили. ОСОБА_4.
ще висловив у його бік погрози. Після цього він та ОСОБА_4. вийшли з
автомобіля, зустрілися ззаду автомобіля, і він сказав ОСОБА_4, що він це так не
залишить. Потім вони пішли в міліцію, їм на зустріч вийшов працівник міліції.
ОСОБА_4. почав розповідати, що він в нього вимагає гроші. Про те що його побив
ОСОБА_4. він у райвідділі міліції не повідомляв. Йому працівник міліції сказав
пройти в лікарню, коли він з ОСОБА_4. вийшли з приміщення райвідділу міліції, то
біля нього його чекала давня знайома ОСОБА_7., потім він звернувся до лікарні.
Коли він знаходився у травматологічному відділенні лікарні, то його опитував
працівник міліції, якого викликали працівники лікарні. До судмедексперта, для
зняття побоїв він у той день не звертався. Усі його візити до лікарів
зафіксовані у його медичній карті.

Свідок ОСОБА_7., суду пояснила, що 18
травня 2006 року
вона відпросилася з роботи, щоб вирішити свої питання. В центрі міста о 12 год. вона зустріла
свого знайомого ОСОБА_1, з яким поспілкувалася, потім вони пішли в сторону
магазину «5-10 копійок».
Біля зупинки «таксі» ОСОБА_1. зустрів свого знайомого, після чого попросив її
зачекати його декілька хвилин, поки він порозмовляє з ним. ОСОБА_1. сів у
автомобіль поряд з водієм на переднє сидіння. Автомобіль був світло - сріблястого
кольору. Вона чекала ОСОБА_1 неподалік від автомобіля. Потім на заднє сидіння
даного автомобіля з лівої сторони сів ОСОБА_4.. Скло в автомобілі біля ОСОБА_1 було трохи відкрите. Потім
вона помітила, що ОСОБА_1. якось незвичайно запрокинув голову, і був якийсь дивний рух. Через деякий час
ОСОБА_1. і ОСОБА_4. вийшли з автомобіля, і пішли в сторону райвідділу міліції,
вона пішла слідом за ними. Вона чекала ОСОБА_1 біля райвідділу. Після того як
вони вийшли з приміщення міліції, то ОСОБА_4. пішов у сторону стоянки «таксі»,
ОСОБА_1. підійшов до неї, і вона помітила на його обличчі набряк біля ока, вона
запитала у нього, що сталося, але він відповів, що це не її справи. Потім
ОСОБА_1. розповів їй, що сів у автомобіль до свого знайомого, у ОСОБА_4. він
вимагав повернення заробітку, так як він у нього працював. Потім вони прибули у
травматологічне відділення лікарні, після чого вона пішла по своїх справах.
Пізніше зателефонувала до ОСОБА_1, який повідомив їй що його поклали у лікарню.
На наступний день вона провідала його і побачила синець на його обличчі.

Крім того свідок
ОСОБА_7., додатково суду пояснила, що дійсно 18 травня 2006
року вона була свідком даної події. Щоб відлучитися з роботи по особистих
питаннях, вона

3

відпросилася
у начальника відділу ОСОБА_10, тобто у керівника управління ОСОБА_11. вона не
відпрошувалася. Про це ніде не зафіксовано, оскільки вона відпрошувалася в
усній формі. В той день в центрі міста Корсунь - Шевченківський, вона не бачила нікого із своїх знайомих.
Вона з ОСОБА_1. лише знайома, і разом вони не проживають.

Свідок ОСОБА_5., суду пояснив, що він працює водієм «таксі» у ПП ОСОБА_4.. 18 травня 2006 року він
перебував у автомобілі «таксі», на зупинці біля магазину «5-10 копійок» по вул.
Леніна в центрі міста, і чекав виклику. Приблизно о 12 год. до нього у
автомобіль підсів ОСОБА_1., на пасажирське сидіння з переду. ОСОБА_1. прийшов
сам, ніякої жінки з ним у той день не було. Через деякий час після цього до
автомобіля заглянув ОСОБА_4. і також сів у автомобіль на заднє сидіння з лівої
сторони. ОСОБА_1. почав вести розмову з ОСОБА_4. про не виплачену заробітну
плату. ОСОБА_4. покликав ОСОБА_6, який через 2-3 хвилини підійшов, і сів в автомобіль на заднє сидіння з
правої сторони. ОСОБА_1. почав пред'являти до ОСОБА_4. вимоги щодо невиплаченої
заробітної плати. ОСОБА_4. відповів ОСОБА_1., що віддав зарплату тим людям, в
яких ОСОБА_1 брав більше коштів. ОСОБА_1. став погрожувати ОСОБА_4, говорив, що
це йому не зійде з рук. В даному автомобілі вікна були затоновані, було
відкрите на половину лише скло біля водія. ОСОБА_4. в автомобілі не
застосовував фізичної сили до ОСОБА_1. Після розмови підсудний запропонував
потерпілому піти до райвідділу міліції, куди вони і пішли. Він та ОСОБА_6 залишилися
в автомобілі. Через 10-20 хвилин потерпілий та підсудний вийшли з райвідділу
міліції, ОСОБА_4. пішов у бік магазину «5-10 копійок», сів у автомобіль і
поїхав, а ОСОБА_1. залишився стояти біля магазину.

Свідок ОСОБА_6, суду
пояснив, що 18 травня 2006 року на зупинку
автомобілів «таксі» під'їхав ОСОБА_4. на автомобілі «Део Сенс» сірого кольору.
Автомобіль «таксі» в якому перебував ОСОБА_5. був розташований передньою
частиною до проїжджої частини в бік приміщення районної прокуратури. ОСОБА_4.
попросив його сісти в автомобіль в якому вже перебували ОСОБА_5., та ОСОБА_1..
ОСОБА_1. сидів на передньому пасажирському сидінні, і вимагав від ОСОБА_4.
заробітну плату. ОСОБА_4. йому спокійно запропонував з цього приводу пройти до
райвідділу міліції, потім вони в двох вийшли з автомобіля і пішли в сторону
міліції, він в той час також вийшов з автомобіля, а ОСОБА_5 залишився в
автомобілі сам. В автомобілі ніхто, ні до кого не застосовував фізичної сили. В
даному автомобілі вікна були затоновані. Коли він вдруге під'їхав на зупинку
«таксі» після виконаного замовлення, то побачив, що ОСОБА_4. та ОСОБА_1. йшли з
райвідділу міліції в сторону магазина «5-10 копійок».. ОСОБА_7. він у той день не бачив.

Свідок ОСОБА_12., суду пояснив, що він працює оперативним черговим Корсунь -Шевченківського
РВ УМВС. В травні 2006 року він чергував в райвідділі. ОСОБА_4., та ОСОБА_1.
зайшли до райвідділу вдвох. ОСОБА_4. постукав у вікно в чергову частину. Він
вийшов до них на зустріч. Вони йому повідомили, що в них спір за гроші. Він їм
пояснив, що даний спір відноситься до цивільно - правових відносин, і вирішується в суді. Після цього вони
вийшли з приміщення райвідділу. На ОСОБА_1. не було ніяких тілесних ушкоджень.
Коли до райвідділу зайшли ОСОБА_4. і ОСОБА_1., то вони не говорили про будь - яке побиття,
якби про даний факт була мова, то він не випустив би даних осіб з приміщення
міліції без написаної заяви.

Свідок ОСОБА_10, суду пояснила, що вона працює начальником відділу,
управління праці та соціального захисту населення, Корсунь-Шевченківської
районної державної адміністрації, 18.05
2006 року протягом робочого дня ОСОБА_7. в неї з роботи не відпрошувалася.

Свій позов потерпілий ОСОБА_1. обґрунтовує тим, що у зв"язку з
нанесенням тілесних ушкоджень, він був вимушений відвідувати лікарів, їздити на
консультації в Обласну психіатричну лікарню.

Моральна шкода в розмірі 3000 грн. полягає в тому, що злочинними діями ОСОБА_4. завдав
йому удару у життєво важливий орган -
голову, що є для нього дуже важливо із - за перенесених хвороб та проходження курсу лікування у
психіатричних закладах України, так як це могло спричинити новий приступ
хвороби. Також він був змушений довгий час терпіти фізичну біль, в нього
змінилися життєві плани, він не зміг своєчасно працевлаштуватися, і в

4

той же час нести нести витрати
пов'язані з проходженням курсу лікування та поїздок на консультації в
Черкаський обласний психоневрологічний диспансер.

Скарга ОСОБА_1, про нанесення йому тілесних ушкоджень,
ОСОБА_4., спростовується показами свідків ОСОБА_5., ОСОБА_6, ОСОБА_12,
ОСОБА_10, також висновком судово - медичного експерта в частині неможливості
встановлення давності нанесення наявних на тілі потерпілого тілесних ушкоджень,
та довідкою Начальника управління праці та соціального захисту населення №84 від 17.01.2007 року, наявною в
матеріалах кримінальної справи відповідно до якої ОСОБА_7., 18.05.2006 року
відпрацювала повний робочий день, тобто бути свідком описаних потерпілим подій
не могла.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, в результаті повного,
всебічного, об"єктивного їх розгляду в судовому засіданні, суд вважає що
обвинувачення висунуті ОСОБА_1. -
ОСОБА_4 у нанесенні йому умисних тілесних ушкоджень, що спричинили
короткочасний розлад його здоров'я, не знайшли свого підтвердження в судовому
засіданні, про що свідчать покази свідків, висновок судово-медичного експертата
та інші документальні докази.

Покази свідка ОСОБА_7. суд оцінює критично, оскільки вони спростовуються
матеріалами кримінальною справи, а саме довідкою Начальника управління праці та
соціального захисту населення №84 від 17.01.2007 року, наявною в матеріалах
кримінальної справи відповідно до якої ОСОБА_7., 18.05.2006 року відпрацювала
повний робочий день, суперечать показам свідків ОСОБА_5., ОСОБА_6, ОСОБА_12,
ОСОБА_10, крім того зазначена особа знаходиться з потерпілим в дружніх
стосунках і деякий час співмешкала з ним, що в суді не заперечував як
потерпілий так і свідок ОСОБА_7...

З вказаних вище підстав цивільний позов ОСОБА_1 про відшкодування моральної
та матеріальної шкоди задоволенню не підлягає.

Судових витрат
по справі немає.

Речових доказів
по справі немає.

Керуючись ст.ст.
п. 2, ст. 213, 323, 324 КПК України
суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Виправдати ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_1народження, у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за
недоведеністю його участі у вчиненні даного злочину.

Міру запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд до
вступу вироку в законну силу залишити попередню.

В задоволенні
цивільного позову ОСОБА_1 відмовити.

Провадження по
данній кримінальній справі закрити.

Судових витрат
по справі немає.

Речових доказів
по справі немає.

На вирок може
бути подана апеляція до Апеляційного суду Черкаської області протягом 15 діб з моменту
його проголошення.