БОРЗНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
ЧЕРНІГІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №730/1330/2014-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"04" лютого 2015 р. Борзнянський районний суд Чернігівської області у складі:
головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Борзна кримінальне провадження з обвинувальним актом відносно

ОСОБА_5 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя

АДРЕСА_1 , українця,

громадянина України, освіта середня, розлученого,

не працюючого, раніше судимого: 17 жовтня 2008 року

Борзнянським районним судом Чернігівської області

за ч.2 ст.121 КК України до 8 (восьми) років позбавлення волі.

Звільнений з місць позбавлення волі 20 грудня 2013 року

умовно-достроково на 2 роки 6 місяців та 23 дні,
щодо вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України,-

в с т а н о в и в:
У період з 19 вересня 2014 року по 24 вересня 2014 року обвинувачений ОСОБА_5 на території свого господарства та в житловому будинку, які розташовані в АДРЕСА_1 , на ґрунті неприязних відносин, під час сварок зі своєю співмешканкою ОСОБА_6 неодноразово умисно наносив останній удари руками та ногами по різним частинам тіла. Так, по голові обвинуваченим ОСОБА_5 потерпілій ОСОБА_6 було умисно заподіяно не менше 10 ударів, а по тулубу та кінцівкам не менше 12 ударів. Від завданих обвинуваченим ударів потерпіла отримала тілесні ушкодження в області голови: у вигляді численних синців обличчя та дрібної забійної рани верхньої губи рота, переривчастої просторої ділянки крововиливу у м`які покриви правої лобно-тім`яної скроневої області, ділянки крововиливу у м`які покриви лівої скроневої області та крововиливу у лівий скроневий м`яз відповідно, крововиливу під правий та лівий листки твердої мозкової оболонки та дифузного крововиливу у м`які мозкові оболонки; в області тулуба та кінцівок: у вигляді синців правої та лівої підключичних ділянок, лівої половини грудної клітки, спини, обох верхніх кінцівок, саден правого та лівого колінних суглобів. Тілесні ушкодження в області голови в комплексі відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, небезпечних для життя, і від яких безпосередньо наступила смерть потерпілої 24 вересня 2014 року.

Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні винним себе в пред`явленому обвинуваченні не визнав і пояснив, що з обвинуваченою ОСОБА_6 він познайомився під час відбуття покарання. Після звільнення з місць позбавлення волі разом з нею приїхали проживати в будинок його покійних батьків, в с.Миколаївка Борзнянського району. Спочатку проживали мирно, до того часу, коли потерпіла не стала вживати спиртні напої. Із-за цього вони між собою сварилися, але він її ніколи не бив. Просив ОСОБА_6 не вживати спиртні напої, навіть пропонував пролікуватися від алкоголізму. Говорив їй, якщо її щось не влаштовує в їх спільному житті, то вона може його залишити. Він її тримати біля себе не буде. ОСОБА_6 мала звичку без будь-яких пояснень його залишити і кудись відлучатися на тривалий час. Так, з її слів йому відомо, що вона влітку їздила до себе в село, в Сумську область, і коли поверталася, то в неї було викрадено документи та мобільний телефон. Зі своїм сином ОСОБА_7 . ОСОБА_6 спілкувалася по мобільному телефону, а коли його втратила, то спілкувалася з його телефону. Коли повернулася з села, то бачив у неї на обличчі синець. Як пояснила ОСОБА_6 це вдарив її брат. Дійсно, десь 17 вересня 2014 року ОСОБА_6 знову зникла з дому і він лише через декілька днів дізнався від односельців, що ОСОБА_8 перебуває в ОСОБА_9 , то поїхав і забрав її додому. Повернувшись додому він її не бив, довіряв їй і при цьому вона пояснила, що в ОСОБА_9 доглядала за хворою матір`ю і ніяких стосунків у неї з ОСОБА_10 не було. 22 вересня 2014 року у особистих справах відлучався з дому. Коли повернувся, то побачив, що ОСОБА_6 лежить в ліжку з компресом на голові. Видно було синці на обличчі. На його питання, що трапилося, вона пояснила, що ходила в курник, де спіткнулася і вдарилася головою. На слідуючий день, під вечір, він побачив, що обличчя в ОСОБА_6 стало синюшне, і говорити вона не могла, тому викликав карету швидкої допомоги, яка і доставила її в районну лікарню, де вона і померла. Стверджує, що ніколи потерпілу не бив, а до показань свідків вважає слід віднестися критично, оскільки вони його обмовляють, так як він забороняв ОСОБА_8 спілкуватися з ними.

Допитавши потерпілого, свідків, вивчивши письмові матеріали кримінального провадження, суд вважає, що вина обвинуваченого в пред`явленому йому обвинуваченні, не дивлячись на невизнання ним своєї вини, підтверджується сукупністю слідуючих доказів.

Допитаний в судовому засіданні в режимі відеоконференції потерпілий ОСОБА_7 пояснив, що останній раз з матір`ю бачився в 2012 році, після чого спілкувався з нею лише по мобільному телефону. Йому було відомо, що мати, познайомилася з ОСОБА_5 , коли той відбував покарання. Після звільнення останнього з місць позбавлення волі переїхала проживати до нього в Чернігівську область. Спочатку відносини між матір`ю і її співмешканцем, зі слів матері, були хороші, а з весни 2014 року мати стала йому скаржитися, що ОСОБА_5 її б`є. Одного разу, влітку, вона від нього втекла в село, до місця свого попереднього проживання, в Сумську область. Коли він запитав в неї чому, то вона відповіла, що ОСОБА_5 сказав, що її вб`є. Але через деякий час повернулася знову до обвинуваченого. Він просив ОСОБА_5 , щоб він її не бив. При цьому обвинувачений не заперечував даного факту, а лише обіцяв більше цього не робити. Коли мати повернулася до ОСОБА_5 , то по дорозі загубила телефон, тому він останнім часом міг з матір`ю спілкуватися лише по телефону обвинуваченого. 22 вересня 2014 року він говорив з матір`ю по мобільному телефону і коли ОСОБА_5 вийшов, то вона йому сказала, що останній її дуже побив, в неї все обличчя від побоїв у синцях, і вона боїться, щоб він її «не прибив». Але в цей час зайшов ОСОБА_5 і вона йому відповіла, що вони поговорять про це пізніше. Наступного дня він знову телефонував матері, але слухавку взяв ОСОБА_5 і сказав, що мати відпочиває, при цьому він чув хриплий голос матері. Вранці 24 вересня 2014 року він виявив пропущений телефонний дзвінок від ОСОБА_5 і, зателефонувавши до нього, дізнався, що мати в лікарні, зі слів ОСОБА_5 в неї епілепсичний припадок і потрібні кошти на лікування. А ввечері цього ж дня до нього зателефонував слідчий і сказав,що мати померла в лікарні. Дійсно, коли забирав труп матері з моргу, то все обличчя її було в гематомах. Мати говорила, що ОСОБА_5 б`є її кулаками. Про те, що матір бив ще хтось інший, крім співмешканця, мати ніколи не говорила.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 пояснила, що спочатку, коли повернувся ОСОБА_5 з місць позбавлення волі, разом з ОСОБА_6 вони проживали добре. ОСОБА_6 працювала в магазині, а обвинувачений їй допомагав. В серпні 2014 року до неї прийшла ОСОБА_12 і сказала, що вона порадила ОСОБА_6 , їхати додому де вона раніше проживала, так як скільки можна терпіти знущання над собою. ОСОБА_12 дала їй гроші, одяг і вони провели її на автобус. Через деякий час ОСОБА_6 повернулася назад, пояснивши, що потрібно доглядати за висадженим перцем, а також що вона хоче жити з ОСОБА_5 , так як вона його кохає. При цьому говорила, що загубила мобільний телефон. 07 вересня 2014 року, коли вона повернулася з м.Чернігова, то привезла для потерпілої туфлі. Коли принесла, то ОСОБА_6 сиділа на лавці біля господарства ОСОБА_13 . Тут же знаходився і ОСОБА_5 , який стояв поряд. Віддавши взуття, повернулася додому. Через деякий час до неї прийшов ОСОБА_13 і сказав, що необхідно викликати дільничного інспектора, так як ОСОБА_5 б`є ОСОБА_6 , а коли він заступився за неї, то ударив і його. Через декілька днів вона,на прохання ОСОБА_6 , приходила до неї додому і бачила на обличчі синці, які вже змінили своє забарвлення. Про їх походження вона в потерпілої не питала.

Як вбачається з показань свідка ОСОБА_14 , допитаної в судовому засіданні, ОСОБА_6 їй говорила, що її б`є ОСОБА_5 .. Бачила в неї на тілі синці. У вересні 2014 року до неї в господарство прибігла потерпіла, яка була в синцях. Вслід за нею прибіг і обвинувачений, який взяв ОСОБА_8 за волосся і вдарив головою об металевого стовпа, після чого забрав додому.

Свідок ОСОБА_9 , бувши допитаним в судовому засіданні, пояснив, що 17 вересня 2014 року до нього додому прибігла ОСОБА_6 і попросилася пожити в нього декілька днів, доки їй не принесуть кошти, які винні їй люди, і вона поїде до себе в село, в Сумській області. При цьому пояснила, що її б`є ОСОБА_5 , декілька днів тримав у погребі, і показувала синець, який мався у неї на тілі. 19 вересня 2014 року, коли вони з ОСОБА_6 сиділи на лавці біля господарства, то прийшов до них ОСОБА_5 і сказав потерпілій, щоб вона його не позорила і йшла додому, так як приїде її син. ОСОБА_8 трохи посиділа, подумала і пішла разом з обвинуваченим додому. Крім того, в серпні 2014 року, коли він приходив у господарство до ОСОБА_5 , то бачив у ОСОБА_6 на обличчі синці. У селі говорили, що ОСОБА_5 б`є свою співмешканку руками і ногами.

Показання потерпілого, свідків з приводу того, що ОСОБА_6 скаржилася їм, що обвинувачений б`є її, знаходять своє логічне узгодження і з доказами, отриманими під час огляду місця події. Відповідно до протоколу огляду місця події, який був проведений 24 вересня 2014 року за місцем проживання обвинуваченого і потерпілої, було виявлено плями бурого кольору, які знаходилися у прихожій, кухні, спальні, вітальній кімнатах. Під час огляду було вилучено штору, наволочки, простирадло, шматок килимового покриття з плямами бурого кольору та змиви з дверей. За висновком судово-імунологічної експертизи №246 від 15 жовтня 2014 року в слідах на шторі, наволочках, простирадлі, фрагменті килимового покриття, змивах з дверної рами, які вилучені з місця події, виявлено кров людини, походження якої від потерпілої ОСОБА_6 не виключається.

За висновком судово-медичної експертизи №88 при експертизі трупа ОСОБА_6 в області голови малися тілесні ушкодження у вигляді численних синців обличчя та дрібної забійної рани верхньої губи рота, переривчастої просторої ділянки крововиливу у м`які покриви правої лобно-тім`яної скроневої області, ділянки крововиливу у м`які покриви лівої скроневої області та крововиливу у лівий скроневий м`яз відповідно, крововиливу під правий та лівий листки твердої мозкової оболонки та дифузного крововиливу у м`які мозкові оболонки. В області тулуба та кінцівок малися тілесні ушкодження у вигляді синців правої та лівої підключичних ділянок, лівої половини грудної клітки, спини, обох верхніх кінцівок, саден правого та лівого колінних суглобів. Орієнтовна давність утворення даних тілесних ушкоджень може становити відповідно: тілесних ушкоджень, встановлених в області тулуба та кінцівок, а також більшості тілесних ушкоджень, які були встановлені в області голови не менше 2-4 діб та не більше 7-10 діб від моменту виникнення до моменту настання смерті, а окремих тілесних ушкоджень, які були встановлені в області голови не більше 2-3 діб від моменту виникнення до моменту настання смерті.

Виникнення тілесних ушкоджень в області тулуба та кінцівок могло бути обумовлене неодноразовою, в кількості не менше 12-ти, дією тупих предметів по механізму удару, тертя та стиснення.

В утворенні тілесних ушкоджень, які встановлені в області голови, могла мати місце неодноразова, в загальній кількості не менше 10-ти, дія тупих твердих предметів по механізму удару і як такі, що, обтяжуючи одне одного, можуть мати сукупний ушкоджуючий ефект і розцінюватись як єдине багатокомпонентне ушкодження, і в комплексі мають ознаки тяжких тілесних ушкоджень, які небезпечні для життя, оскільки в момент заподіяння або за умови звичайного перебігу їх закінчуються смертю чи можуть закінчитися нею.

Між отриманими тілесними ушкодженнями, які були встановлені в області голови, та настанням смерті ОСОБА_6 мається прямий причинно-наслідковий зв`язок.

Той факт, що обвинувачений бив потерпілу, підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , які безпосередньо бачили в ОСОБА_6 тілесні ушкодження і яким вона скаржилася, що по відношенню до неї ОСОБА_5 застосовує фізичну силу, закриває її в погребі. Показання свідків узгоджуються з показаннями потерпілого, з яким покійна постійно спілкувалася по телефону і якому розповідала, що ОСОБА_5 її б`є, в зв`язку з чим вона від нього втікала. Напередодні смерті він спілкувався з нею і вона йому говорила, що ОСОБА_5 її дуже побив, боїться, щоб зовсім не прибив.

Показання свідків, потерпілого узгоджуються і з даними протоколу огляду місця події (житлового будинку, де проживала покійна з обвинуваченим), де в кожній кімнаті було виявлено сліди крові, походження якої від потерпілої ОСОБА_6 .. Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні не навів жодних версій появи слідів крові від потерпілої в будинку і механізму їх утворення.

Показання потерпілого ОСОБА_7 в тій частині, що він спілкувався з матір`ю по телефону, що вона неодноразово втікала від обвинуваченого, знаходять своє узгодження і з показаннями самого обвинуваченого в судовому засіданні, який також підтвердив, що потерпіла спілкувалася з сином по телефону, що обвинувачена зникала на деякий час з місця проживання. Суд вважає, що з метою захисту обвинувачений дає іншу оцінку причині залишення потерпілою місця проживання, посилаючись як на її звичку, оскільки це повністю спростовується показаннями потерпілого ОСОБА_7 , свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_9 , ОСОБА_11 , які в судовому засіданні пояснили, що ОСОБА_6 втікала від обвинуваченого, так як він її бив. Також, обвинувачений не заперечує, що у них з покійною були сварки із-за того, що вона вживала спиртні напої. А показання потерпілого ОСОБА_7 в тій частині, що під час спілкування мати йому говорила, що її побив ОСОБА_5 і в неї від побоїв все обличчя синє, узгоджується і з матеріалами судово-медичної експертизи, з якої вбачається, що на обличчі потерпілої малися синці різного забарвлення і різної конфігурації.

Щодо показань ОСОБА_13 в тій частині, що він не пам`ятає, чи бив обвинувачений ОСОБА_6 в його присутності, то суд відноситься до них критично, оскільки вони з обвинуваченим є родичами.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд визнає, що вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КПК України, підтверджується здобутими та дослідженими в судовому засіданні доказами, які є належними, допустимими і взаємопов`язаними для використання в процесі доказування, оскільки вони містять у собі фактичні дані, які логічно пов`язані з тими обставинами, що підлягають доказуванню в справі та становлять предмет доказування, передбачені в якості джерел доказування у КПК України, зібрані у відповідності з чинним кримінально-процесуальним законодавством. А не визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини та його доводів, що потерпіла отримала тілесні ушкодження від удару головою в курнику коли зачепилася, то суд вважає їх надуманими, безпідставними і вибраними з метою уникнути кримінальної відповідальності за вчинене ним діяння, оскільки вони повністю спростовуються добутими і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що обвинувачений ОСОБА_5 своїми умисними діями, які виразилися в нанесенні потерпілій ОСОБА_6 тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили смерть потерпілої, тим самим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.121 КК України, і його дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно.

За висновком судово-психіатричної експертизи №677 у ОСОБА_5 на теперішній час мають місце клінічні ознаки дисоціального розладу особистості, але він здатний правильно сприймати обставини, які мають значення для кримінального провадження, та давати про них правильні свідчення. Він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними на період часу, до якого відноситься кримінальне правопорушення, у вчиненні якого він підозрюється.

Вирішуючи питання за вид та міру покарання обвинуваченому, суд приймає до уваги ступінь тяжкості скоєного ним кримінального правопорушення за ч.2 ст.121 КК України, яке згідно зі ст.12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.

ОСОБА_5 раніше притягувався до кримінальної відповідальності за аналогічний злочин і вчинив кримінальне правопорушення в період умовно-дострокового звільнення. За місцем проживання характеризується з негативної сторони. Щодо даних з характеристики, що обвинувачений притягувався до адміністративної відповідальності після звільнення з місць позбавлення волі, то суд не бере їх до уваги, оскільки вони не підтверджуються жодними доказами.

Обставин, які б пом`якшували покарання обвинуваченому, по справі не встановлено.

Обставиною, що обтяжує його покарання, є повторність вчинення злочину. Щодо обтяжуючої обставини рецидив злочину, то вона підлягає виключенню з обвинувачення, оскільки не знайшла підтвердження в судовому засіданні.

Таким чином, виходячи з тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, його особи та його ставлення до вчиненого ним діяння, суд вважає за необхідне визначити ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі.

Питання про речові докази слід вирішити відповідно до вимог ст.100 КПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.369 - 376 КПК України, суд,-

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.121 КК України, і призначити йому покарання у вигляді 8 (восьми) років позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України до даного покарання частково приєднати покарання, призначене вироком Борзнянського районного суду від 17 жовтня 2008 року, і остаточно до відбування ОСОБА_5 призначити 9 (дев`ять) років позбавлення волі.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 залишити попередній тримання під вартою в Чернігівському СІЗО управління Державної пенітенціарної служби України в Чернігівській області.

Початок відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з часу його затримання - з 24 вересня 2014 року.

Речові докази по справі: штору з плямами бурого кольору, виріз з килима з плямою бурого кольору, дві наволочки та простирадло з плямами бурого кольору, змиви з дверних рам знищити.

На вирок може бути подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Чернігівської області через Борзнянський районний суд напротязі тридцяти днів з дня його проголошення, а особою, яка перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія судового рішення не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
Суддя Борзнянського райсуду ОСОБА_1