У Х В А Л А
30 січня 2015 року Рівненський міський суд Рівненської області
в особі судді - ОСОБА_1
при секретарі - ОСОБА_2
за участю прокурора - ОСОБА_3
обвинуваченого - ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Дубно, Рівненської області, громадянина України, військовозобов`язаного призивника, із середньою технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого, у вчиненні кримінального правопорушення за ч.4 ст. 358, ч.1 ст. 190 КК України,

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що на початку лютого 2013 року у невстановлений досудовим слідством час, перебуваючи в приміщенні Рівненського торгово-професійного ліцею, правонаступником якого являється Державний навчальний заклад «Рівненське вище професійно-технічне училище ресторанного бізнесу та торгівлі», що по вул. Данила Галицького, 13 у м. Рівне, діючи умисно, з метою незаконного отримання грошової допомоги та грошової компенсації на придбання одягу і взуття, відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №226 від 05.04.1994 року «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування», використав, подавши в даний навчальний заклад довідку № 8 від 31.01.2013 року із завідомо неправдивими відомостями, про те, що ОСОБА_4 з 01.02.2013 року працевлаштований у ПП ОСОБА_6 в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на посаду продавця.
Окрім того, 18 лютого 2013 року ОСОБА_4 шляхом обману, на підставі завідомо підробленого документу, довідки №8 від від 31.01.2013 року щодо працевлаштування у ПП ОСОБА_6 в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на посаду продавця, в порушення вимог Постанови КМ України №226 від 05.04.1994 року «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування», заволодів грошовими коштами в сумі 7 328 грн., які були перераховані на його картковий рахунок, що обслуговується ПАТ «Державний ощадний банк України» чим заподіяв майнової шкоди державі на вказану суму.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у використанні завідомо підробленого документа, вчинив злочин, передбачений ч.4 ст. 358 КК України.
Своїми умисними діями, які виразилися у заволодінні чужим майном шляхом обману, ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч.1 ст. 190 КК України.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав винуватість у вчинені злочинів за ст. ст. 358 ч.4, 190 ч.1 КК України, зазначеного обвинувальним актом, підтвердив обставини вчинення ним таких кримінальних правопорушень. Пояснив, що, маючи намір на працевлаштування і отримання передбачених Постановою КМ України № 226 від 05.04.1994 року грошової допомоги та компенсації він шукав місця для працевлаштування, але за відсутністю такої можливості з метою прискорення отримання грошових коштів, він звернувся з цього приводу до ПП ОСОБА_6 , яка видала йому завідомо неправдиву довідку про його роботу №8 від від 31.01.2013 року, яку він використав для отримання, представивши по місцю свого навчання, на підставі чого на його банківський рахунок перераховані кошти. Він не пам`ятає, щоб пояснювали можливість звернення та реєстрації з приводу працевлаштування в центрі зайнятості також строки надання таких документів. У вчиненому розкаюється, шкодує, не хотів вчиняти кримінальне правопорушення, але так получилось.
Заявив клопотання про звільнення його від кримінальної відповідальності на підставі ст. 48 КК України, у зв`язку із зміною обстановки, з урахуванням того, що він вперше вчинив злочин невеликої та середньої тяжкості, раніше не судимий, щиро розкаюється у вчиненому, продовж часу тривалістю два роки з часу вчинення кримінального правопорушення позитивно характеризується, не вчиняв інших злочинів, не притягувався до адміністративної відповідальності, одружився, має на утриманні малолітню дитину, тобто перестав бути суспільно-небезпечною особою, а вчинені ним злочини втратили суспільну небезпечність, Просить закриття кримінальне провадження щодо нього, відповідно ст.ст. 284,286,288,314 КПК України.
Представник юридичної особи Державний навчальний заклад «Рівненське вище професійно-технічне училище ресторанного бізнесу та торгівлі», визнаної потерпілим в справі, ОСОБА_7 вважає, що клопотання обвинуваченого підлягає до задоволення по тих підставах, що є сиротою, позбавлений батьківського піклування, має тяжкий майновий стан, позитивно характеризується, на підставі його характеристик, поведінки, відношення до відомих їй матеріалів кримінального провадження про вчинення злочинів, які не є тяжкими, вважає, наявними підстави для звільнення від кримінальної відповідальності і закриття провадження на підставі ст.48 КК України за зімною обстановки. Сторона потерпілого не має і не може мати будь-яких претензій до обвинуваченого, оскільки йому виплачені бюджетні кошти цільового призначення, на отримання яких він мав право при умові працевлаштування та надання відповідної довідки.
Допитана в якості свідка ОСОБА_8 підтвердила в судовому засіданні надання обвинуваченим до навчального закладу в січні-лютому 2013 року довідки №8 від 31.01.2013 року щодо його працевлаштування у ПП ОСОБА_6 в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на посаду продавця, на підставі чого був виданий відповідний наказ на виплату передбачених Постановою КМ України №226 від 05.04.1994 року «Про поліпшення виховання, навчання, соціального захисту та матеріального забезпечення дітей-сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування» коштів, які є бюджетними коштами, які перераховані на рахунок обвинуваченого. Вона, як головний бухгалтер, перевіряла надані обвинуваченим документи, довідка про працевлаштування мала необхідні реквізити та не викликала сумніву. Їй невідомі обставини доведення до відома учнів-сиріт необхідності подачі документів, зокрема щодо їх переліку та строків. Вважає, що право на отримання грошової допомого та компенсації для дітей сиріт обвинувачений мав при умові надання документів про працевлаштування впродовж 2013 фінансового року, на даний час він його втратив.
Судом досліджені письмові докази, зокрема заява представника потерпілого на а.с.12, докази Головного управління пенсійного фонду України про відсутність застрахованих працевлаштованих фізичних осіб у ПП ОСОБА_6 станом на 2013 рік на а.с. 21, довідка ПП ОСОБА_6 №8 від 31.01.2013 року у встановлений порядок посвідчена із завідолмо неправдивими відомостями щодо працевлаштування ОСОБА_4 в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_3 » на посаді продавця на а.с. 27, Наказ Рівненського торгово-професійного ліцею на виплату грошової допомоги та компенсації ОСОБА_4 на а.с. 26, звіти про перерахунок коштів на поточний рахунок на ім`я ОСОБА_4 на а.с.28-31, якими підтверджуються винні дії обвинуваченого.
Вирішуючи клопотання обвинуваченого в порядку ст.ст. 350,284,286,288 КПК України, суд приймає до уваги, що винність ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень за ст. ст. 358 ч.4, 190 ч.1 КК України, зазначених обвинувальним актом, знайшла доказове підтвердження в суді на підставі показів обвинуваченого та досліджених доказів, яким вина та фактичні обставини обвинувачення доведені повністю.
Відповідно до ч.ч.2,3 ст. 12 КК України злочини за ступенем тяжкості, у яких обвинувачується ОСОБА_4 , відносяться до злочинів невеликої та середньої тяжкості.
Згідно ст. 48 КК України, особа яка вперше вчинила злочин невеликої або середньої тяжкості, може бути звільнена від кримінальної відповідальності, якщо буде визнано, що на час розслідування або розгляду справи в суді внаслідок зміни обстановки вчинене нею діяння втратило суспільну небезпечність або особа переслала бути суспільно-небезпечною.
Згідно положень ст. 285 КПК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності у випадках, передбачених Законом України про кримінальну відповідальність. Особі, яка підозрюється, обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення та щодо якої передбачена можливість звільнення від кримінальної відповідальності у разі здійснення передбачених законом України про кримінальну відповідальність дій, роз`яснюється право на таке звільнення.
За приписами ч.4 ст. 286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду із клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.
Відповідно ст. 288 КПК України, суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє підозрюваного, обвинуваченого від кримінальної відповідальнсті у випадках та з підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність. Ухвала суду про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Згідно положень ч.2 п.1 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом, у звязку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності. Закриття кримінального провадження або ухвалення вироку з підстави, передбаченої п.1 ч.2 цієї статті, не допускається, якщо підозрюваний, обвинувачений проти цього заперечує.
Заслухавши думку прокурора щодо обгрунтованості клопотання обвинуваченого, суд приймає до уваги та оцінює надані сторонами досліджені докази про обставини та особу обвинуваченого, зокрема повне визнання вини у вчиненому, відсутність матеріальних претензій з боку потерпілої особи, інформацію органів МВС про відсутність компроментуючих особу обвинуваченого відомостей, позитивну характеристику по місцю проживання впродовж двохрічного періоду з часу вчинення інкримінованого діяння, відсутність перебування на обліку в РОЦПЗН /а.с. 60-78/, про наявність сім`ї, дружини та малолітньої дитини на утриманні, думку представника потерпілого, які у відповідності до положень чинного законодавства, підтверджують наявність передбачених законом підстав до звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, у зв`язку зміною обстановки, відповідно до ст.48 КК України в порядку передбаченому ст. 284-288 КПК України.
Крім того, знайшли підтвердження ті підстави, що до кримінальної відповідальності обвинувачений притягується вперше за вчинення кримінальних правопорушень невеликої та середньої тяжкості, з приводу чого повністю визнає вину, щиро покаявся.
Обвинувачений ОСОБА_4 , якому додатково роз`яснена сутність обвинувачення, підстави та наслідки звільнення його від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки, підтримав надане суду клопотання, не заперечує, щоб кримінальну справу було закрито зі звільненням його від кримінальної відповідальності у зв`язку із зміною обстановки.
Таким чином, оцінкою вищенаведених встановлених в справі обставини, суд прийшов до висновку, про наявність сукупності передбачених ст.48 КК України підстав для звільнення ОСОБА_4 від кримінальної відповідальності, у зв»язку зі зімною обстановки, оскільки вчинене діяння внаслідок зміни обстановки втратило суспільну небезпечність, а особа обвинуваченого перестала бути суспільно-небезпечною, його виправлення можливе без застосування мір кримінального покарання, також для закриття провадження в кримінальній справі в порядку, передбаченому ст.ст. 284-288 КПК України, під час судового розгляду справи, згідно ст. 350 КПК України.
На підставі викладеного, ст. 48 КК України, керуючись ст.ст. 284-288, 350 КПК України, суд
Громадянина ОСОБА_4 звільнити від кримінальної відповідальності за ст. ст. 358 ч.4, 190 ч.1 КК України, у звязку зі зміною обстановки.
Провадження в кримінальній справі по обвинуваченню ОСОБА_4 за ст. ст. 358 ч.4, 190 ч. КК України закрити.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався та заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувались.
Речовий доказ в справі з кримінальним провадженням досудовго слідства суду не передавався. Цивільні позови в справі не заявлялись.
На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга в апеляційний суд Рівненської області через місцевий суд, який ухвалив судове рішення, протягом семи днів із дня її проголошення.
Суддя Рівненського міського суду ОСОБА_1