Справа № 367/1094/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/347/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 20 25.03.2015

УХВАЛА
Іменем України
25 березня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_3

суддів ОСОБА_4 , ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6

секретаря судових засідань ОСОБА_7

провівши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційний розгляд за скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 11 лютого 2015 року, постановлену відносно

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИЛА:
До Ірпінського міського суду Київської області у лютому 2015 року звернувся засуджений ОСОБА_8 з клопотанням про його умовно-дострокове звільнення на підставі статті 81 КК України від подальшого відбування покарання, призначеного йому вироком Подільського районного суду міста Києва від 09 грудня 2009 року за ч.2 ст.187, ч.2 ст.309 КК України, на підставі статті 70 та частини четвертої статті 70 КК України у виді позбавлення волі строком на 9 (дев`ять) років 7 (сім) місяців з конфіскацією майна.

Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 11 лютого 2015 року у задоволенні клопотання засудженого відмовлено. Своє рішення суд першої інстанції мотивував тим, що засуджений ОСОБА_8 під час відбування покарання не довів свого виправлення, у зв`язку з чим застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції засуджений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 11 лютого 2015 року скасувати та постановити нову ухвалу, якою подане ним клопотання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання задовольнити. Підставою для скасування судового рішення апелянт зазначає невідповідність висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам провадження.

Обґрунтовуючи свої вимоги засуджений посилається на неврахування судом першої інстанції обставин, які свідчать про його виправлення за час відбування покарання, а саме: наявність чотирьох заохочень, відсутність непогашених стягнень, факт працевлаштування у місці відбування покарання.

Заслухавши доповідь судді, доводи прокурора, який заперечив проти апеляційної скарги засудженого, вважаючи ухвалу суду законною та обгрунтованою, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до статті 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

Згідно статті 81 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим передбаченого частиною третьою цієї статті відповідного строку покарання, при цьому якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення.

Як вбачається з матеріалів провадження, ОСОБА_8 раніше неодноразово судимий в тому числі за вчинення тяжких злочинів проти власності та злочинів в сфері обігу наркотичних засобів, востаннє вироком Подільського районного суду міста Києва від 09 грудня 2009 року за ч.2 ст.309, ч.2 ст.187 КК України, на підставі ст. 70 та ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк дев`ять років сім місяців з конфіскацією майна.

Строк відбування покарання у виді позбавлення волі ОСОБА_8 обчислюється з 30 квітня 2009 року, кінець строку відбування покарання 27 червня 2016 року, в строк відбування покарання зараховано період з 20 січня 2006 року по 23 червня 2008 року.

Згідно характеристики від 04 лютого 2015 року та довідки про стягнення і заохочення, виданими установою виконання покарань, засуджений ОСОБА_8 протягом відбутої частини покарання не довів свого виправлення, мав чотири заохочення за сумлінну поведінку та ставлення до праці, та чотири стягнення, які погашені у встановленому законом порядку, перебуває на профілактичному обліку як злісний порушник режиму відбування покарання, працевлаштований на виробництві установи не був.

Враховуючи зазначені вище обставини в сукупності, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав однозначно стверджувати про виправлення засудженого ОСОБА_8 за час відбування покарання, оскільки останній схильний до рецидиву злочинної діяльності, а відбутий ним строк покарання хоч формально і узгоджується з вимогами ч.3 ст.81 КК України, проте в даному випадку є недостатнім для об`єктивного висновку щодо виправлення засудженого.

Суд першої інстанції під час розгляду клопотання засудженого ОСОБА_8 повністю дотримався вимог кримінального закону та розділу 8 КПК України, та обґрунтовано дійшов висновку про те, що застосування до засудженого ОСОБА_8 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є передчасним, з чим погоджується і колегія суддів.

При цьому, доводи апелянта щодо невідповідності висновків суду, викладених в ухвалі, фактичним обставинам провадження не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

За таких обставин колегія суддів вважає, що постановлена судом ухвала відносно ОСОБА_8 є законною, обгрунтованою та вмотивованою, а тому підстав для її скасування та задоволення поданої апеляційної скарги не вбачає.
Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -
УХВАЛИЛА:
Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 11 лютого 2015 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо його умовно-дострокового звільнення від відбування покарання - залишити без змін.

Судді:
_______________ _________________ _____________________
ОСОБА_3 ОСОБА_4 ОСОБА_5