ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ:

головуючого ОСОБА_39,

суддів: ОСОБА_40., ОСОБА_41,

за участю прокурора ОСОБА_42,

розглянувши у судовому засіданні кримінальну справу за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судами першої та апеляційної інстанцій, на ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 18 липня 2014 року.

Вироком Личаківського районного суду м. Львова від 25 квітня 2014 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, не судимого,

визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 та ч. 4 ст. 358 КК України, по епізодах обвинувачення при оформленні кредитів на ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21

ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону від 31 травня 2007 року), по епізодах обвинувачення при оформленні кредитів на ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_22, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_23

ОСОБА_1 засуджено:

- за ч. 3 ст. 358 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки;

- за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді обмеженні волі на строк два роки;

- за ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону від 31 травня 2007 року) до покарання у виді обмеження волі на строк три роки з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків строком на три роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_1 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк чотири роки з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов'язків строком на три роки.

На підставі ст. 49 КК України ОСОБА_1 звільнено від покарання у зв'язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_1 по епізоду обвинувачення за ч. 3 ст. 28, ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції Закону від 2007 року) та за ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону від 31 травня 2007 року) при оформленні кредиту на ОСОБА_24 виправдано за відсутністю складу злочину.

ОСОБА_1 по епізодах обвинувачення за ч. 3 ст. 28, ч. 2 та ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції Закону від 2007 року) - підробки та використання завідомо підробленого документу щодо ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31 виправдано за недоведеністю у вчиненні злочину.

ОСОБА_1 по епізодах обвинувачення за ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону від 31 травня 2007 року) при оформленні кредитів на ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_32, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31 виправдано за недоведеністю у вчиненні злочину.

ОСОБА_1 по епізодах обвинувачення за ч.ч. 1, 3, 5 ст. 191 КК України виправдано за відсутністю складу злочину.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

громадянина України, не судимого,

визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 та ч. 4 ст. 358 КК України, по епізодах обвинувачення при оформленні кредитів на своє ім'я, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_22, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_21

ОСОБА_2 засуджено:

- за ч. 3 ст. 358 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки;

- за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_2 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 49 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання у зв'язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_2 по епізодах обвинувачення за ч. 3 ст. 28, ч. 2 та ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції Закону від 2007 року) - підробки та використання завідомо підробленого документу щодо ОСОБА_3, ОСОБА_33, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_17, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_20, ОСОБА_12, ОСОБА_9, ОСОБА_23, ОСОБА_16 виправдано за недоведеністю у вчиненні злочину.

ОСОБА_2 по епізодах обвинувачення за ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону від 31 травня 2007 року) виправдано за відсутністю складу злочину.

ОСОБА_2 по епізодах обвинувачення за ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України виправдано за відсутністю складу злочину.

ОСОБА_33,

ІНФОРМАЦІЯ_3,

громадянина України, не судимого,

визнано винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 та ч. 4 ст. 358 КК України, по епізодах обвинувачення при оформленні кредитів на своє ім'я та ОСОБА_12

ОСОБА_33 засуджено:

- за ч. 3 ст. 358 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк три роки;

- за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно ОСОБА_33 визначено покарання у виді позбавлення волі на строк три роки.

На підставі ст. 49 КК України ОСОБА_33 звільнено від відбування покарання у зв'язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_33 по епізодах обвинувачення за ч. 3 ст. 28, ч. 2 та ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції Закону від 2007 року) - підробки та використання завідомо підробленого документу щодо ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_11, ОСОБА_13, ОСОБА_17, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_20, ОСОБА_14, ОСОБА_8, ОСОБА_23, ОСОБА_22, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_21, ОСОБА_15, ОСОБА_31, ОСОБА_16 виправдано за недоведеністю у вчиненні злочину.

ОСОБА_33 по епізодах обвинувачення за ч. 3 ст. 28, ч. 1 ст. 366 КК України (в редакції Закону від 31 травня 2007 року) виправдано за відсутністю складу злочину.

ОСОБА_33 по епізодах обвинувачення за ч. 3 ст. 27, ч. 5 ст. 191 КК України виправдано за відсутністю складу злочину.

ОСОБА_15,

ІНФОРМАЦІЯ_4,

громадянина України, не судимого,

визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 358 КК України, по епізодах обвинувачення при оформленні кредитів на своє ім'я та ОСОБА_23

ОСОБА_15 засуджено:

- за ч. 4 ст. 358 КК України до покарання у виді обмеження волі на строк два роки.

На підставі ст. 49 КК України ОСОБА_15 звільнено від відбування покарання у зв'язку із закінченням строків давності.

ОСОБА_15 по епізоду обвинувачення за ч. 3 ст. 358 КК України (в редакції Закону від 2007 року) при оформленні кредиту на ОСОБА_29 виправдано за недоведеністю у вчиненні злочину.

ОСОБА_15 по епізоду обвинувачення за ч. 3 ст. 357 КК України виправдано за недоведеністю у вчиненні злочину.

ОСОБА_15 по епізоду обвинувачення за ч. 3 ст. 191 КК України виправдано за відсутністю складу злочину.

Вироком суду цивільний позов ПАТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 залишено без розгляду.

За вироком суду ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_33, ОСОБА_15 виправдано у пред'явленому обвинуваченні органом досудового слідства та засуджено за вчинені ними злочини за таких обставин.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 11 серпня 2007 року за попередньою змовою між собою та невстановленою досудовим слідством особою підробили довідку про доходи від 4 квітня 2007 року із відтисками круглої печатки та кутового штампу ТзОВ «Памірос ЛТД» про те, що ОСОБА_2 працював на посаді начальника відділу реалізації вказаного товариства з 1 серпня 2004 року із загальним доходом за шість останніх місяців в сумі 12 450 грн, яку використали - ОСОБА_2 у спосіб заповнення її даних у заяву-анкету для надання кредиту та ОСОБА_1 у спосіб введення її даних як завідомо неправдивих відомостей в базу даних центрального офісу ПАТ КБ «Приватбанк», розташованого у м. Дніпропетровську, на підставі яких було оформлено кредитний договір і відповідно до нього виділено ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 2 000 доларів США.

Крім того, діючи умисно, повторно, за аналогічних обставин, вчиняючи дії із підробки довідок про доходи відповідних підприємств/товариств та шляхом введення ОСОБА_1 завідомо неправдивих відомостей у базу даних центрального офісу ПАТ КБ «Приватбанк»: 11 квітня 2007 року внаслідок дій ОСОБА_1 у попередній змові з особою, матеріали справи щодо якої виділено в окреме провадження (ОСОБА_3), та невстановленою органом досудового слідства особою оформлено кредитний договір і відповідно до нього виділено ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 2 000 доларів США; 23 квітня 2007 року внаслідок дій ОСОБА_1 у попередній змові з ОСОБА_2 та невстановленою органом досудового слідства особою оформлено кредитний договір і відповідно до нього виділено ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 2 000 доларів США; 25 квітня 2007 року внаслідок дій ОСОБА_1 у попередній змові з ОСОБА_2 та невстановленою органом досудового слідства особою оформлено кредитний договір і відповідно до нього виділено ОСОБА_5 грошові кошти в сумі 2 000 доларів США; 25 квітня 2007 року внаслідок дій ОСОБА_1 у попередній змові з ОСОБА_2 та невстановленою органом досудового слідства особою оформлено кредитний договір і відповідно до нього виділено ОСОБА_6 грошові кошти в сумі 2 000 доларів США; 4 травня 2007 року внаслідок дій ОСОБА_1 у попередній змові з ОСОБА_33 та з особою, матеріали справи щодо якої виділено в окреме провадження (ОСОБА_3), оформлено кредитний договір і відповідно до нього виділено ОСОБА_33 грошові кошти в сумі 2 000 доларів США; 6 червня 2007 року внаслідок дій ОСОБА_1 у попередній змові з ОСОБА_2 та невстановленою органом досудового слідства особою оформлено кредитний договір і відповідно до нього виділено ОСОБА_7 грошові кошти в сумі 2 000 доларів США.

Крім того, ОСОБА_1, обіймаючи з 1 червня 2007 року посаду керівника центру персонального обслуговування індивідуальних клієнтів № 3 Західного головного регіонального управління ПАТ КБ «Приватбанк» у м. Львові, будучи службовою особою, діючи за попередньою змові у групі осіб, вчинив розтрату чужого майна (коштів ПАТ КБ «Приватбанк») шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем за таких обставин.

Так, 6 червня 2007 року ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_2 та із невстановленою органом досудового слідства особою підробили довідку про доходи ОСОБА_7, а ОСОБА_1 використав її шляхом введення неправдивих відомостей до бази даних центрального офісу ПАТ КБ «Приватбанк» у м. Дніпропетровську, на підставі чого було потім прийнято рішення про оформлення кредиту на ім'я ОСОБА_7 Після чого, ОСОБА_1, використавши надану ОСОБА_2 фіктивну довідку про місце роботи та отримувані доходи ОСОБА_7, володіючи даними про неплатоспроможність цієї особи, надав останньому пакет документів, необхідних для заповнення з метою оформлення кредитного договору та отримання кредитної картки з лімітом 2 000 доларів США, яку було отримано ОСОБА_7 з вказаним лімітом, що на час вчинення злочину за офіційним курсом НБУ становило 10 050 грн. За вказані послуги ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_7 винагороду в сумі 200 доларів США.

В подальшому, ОСОБА_1, діючи умисно, повторно, за аналогічних обставин, заволодів грошовими коштами банківської установи: 6 червня 2007 року внаслідок дій ОСОБА_1 за попередньою змовою з особою, матеріали справи щодо якої виділено в окреме провадження, та невстановленою органом досудового слідства особою отримано кредитну картку ОСОБА_9 з лімітом 2000 доларів США, що становило 10 050 грн, за що отримано від останнього винагороду в сумі 200 доларів США; 7 червня 2007 року внаслідок дій ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_2 та невстановленою органом досудового слідства особою отримано кредитну картку ОСОБА_10 з лімітом 2000 доларів США, що становило 10 050 грн, за що отримано від останнього винагороду в сумі 200 доларів США; 7 червня 2007 року внаслідок дій ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_33 та невстановленою органом досудового слідства особою отримано кредитну картку ОСОБА_25 з лімітом 2000 доларів США, що становило 10 050 грн, за що отримано від останнього винагороду в сумі 200 доларів США; 8 червня 2007 року внаслідок дій ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_2 та невстановленою органом досудового слідства особою отримано кредитну картку ОСОБА_11 з лімітом 2000 доларів США, що становило 10 050 грн, за що отримано від останнього винагороду в сумі 200 доларів США; 11 червня 2007 року внаслідок дій ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_33 та невстановленою органом досудового слідства особою отримано кредитну картку ОСОБА_12 з лімітом 2000 доларів США, що становило 10 050 грн, за що отримано від останнього винагороду в сумі 200 доларів США; 15 червня 2007 року внаслідок дій ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_2 та невстановленою органом досудового слідства особою отримано кредитну картку ОСОБА_13 з лімітом 2000 доларів США, що становило 10 050 грн, за що отримано від останнього винагороду в сумі 200 доларів США; 15 червня 2007 року внаслідок дій ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_2 та невстановленою органом досудового слідства особою отримано кредитну картку ОСОБА_14 з лімітом 2000 доларів США, що становило 10 050 грн, за що отримано від останнього винагороду в сумі 200 доларів США; 21 червня 2007 року внаслідок дій ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_33 та невстановленою органом досудового слідства особою отримано кредитну картку ОСОБА_26 з лімітом 2000 доларів США, що становило 10 050 грн, за що отримано від останнього винагороду в сумі 200 доларів США; 4 липня 2007 року внаслідок дій ОСОБА_1 за попередньою змовою з особою, матеріали справи щодо якої виділено в окреме провадження, отримано кредитну картку ОСОБА_15 з лімітом 8 500 грн, за що отримано від останнього винагороду в сумі 1 000 грн; 4 липня 2007 року внаслідок дій ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_2 та невстановленою органом досудового слідства особою отримано кредитну картку ОСОБА_8 з лімітом 9 000 грн, за що отримано від останнього винагороду в сумі 1 000 грн; 4 липня 2007 року внаслідок дій ОСОБА_1 за попередньою змовою з особою, матеріали справи щодо якої виділено в окреме провадження, отримано кредитну картку ОСОБА_16 з лімітом 8 000 грн; 17 липня 2007 року внаслідок дій ОСОБА_1 за попередньою змовою з невстановленою органом досудового слідства особою отримано кредитну картку ОСОБА_17 з лімітом 8 000 грн, за що отримано від останнього винагороду в сумі 200 доларів США; 17 липня 2007 року внаслідок дій ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_2 та невстановленою органом досудового слідства особою отримано кредитну картку ОСОБА_22 з лімітом 7 000 грн, за що отримано від останньої винагороду в сумі 200 доларів США; 17 липня 2007 року внаслідок дій ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_2 та невстановленою органом досудового слідства особою отримано кредитну картку ОСОБА_18 з лімітом 7 000 грн, за що отримано від останнього винагороду в сумі 200 доларів США; 18 липня 2007 року внаслідок дій ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_2 та невстановленою органом досудового слідства особою отримано кредитну картку ОСОБА_19 з лімітом 7 000 грн, за що отримано від останнього винагороду в сумі 200 доларів США; 18 липня 2007 року внаслідок дій ОСОБА_1 за попередньою змовою з невстановленою органом досудового слідства особою отримано кредитну картку ОСОБА_20 з лімітом 8 000 грн, за що отримано від останнього винагороду в сумі 200 доларів США; 19 липня 2007 року внаслідок дій ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_2 та невстановленою органом досудового слідства особою отримано кредитну картку ОСОБА_21 з лімітом 8 000 грн, за що отримано від останнього винагороду в сумі 1 000 грн; 20 липня 2007 року внаслідок дій ОСОБА_1 за попередньою змовою з особою, матеріали справи щодо якої виділено в окреме провадження, отримано кредитну картку ОСОБА_27 з лімітом 8 000 грн; 20 липня 2007 року внаслідок дій ОСОБА_1 за попередньою змовою з особою, матеріали справи щодо якої виділено в окреме провадження, отримано кредитну картку ОСОБА_28 з лімітом 9 000 грн; 25 липня 2007 року внаслідок дій ОСОБА_1 за попередньою змовою з невстановленою органом досудового слідства особою отримано кредитну картку ОСОБА_31 з лімітом 10 000 грн, за що отримано від останнього винагороду в сумі 1 000 грн; 23 липня 2007 року внаслідок дій ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_15 отримано кредитну картку ОСОБА_37 з лімітом 8 000 грн; 25 липня 2007 року внаслідок дій ОСОБА_1 за попередньою змовою з особою, матеріали справи щодо якої виділено в окреме провадження, отримано кредитну картку ОСОБА_30 з лімітом 9 000 грн; 30 липня 2007 року внаслідок дій ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_15 отримано останнім кредитну картку на ім'я його брата ОСОБА_23 з лімітом 8 000 грн, за що отримано від ОСОБА_15 винагороду в сумі 1 000 грн.

Крім того, ОСОБА_1, обіймаючи з 1 червня 2007 року посаду керівника центру персонального обслуговування індивідуальних клієнтів № 3 Західного головного регіонального управління ПАТ КБ «Приватбанк» у м. Львові, будучи службовою особою, вчинив службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів, а саме в заяву-анкету на оформлення кредиту від 6 червня 2007 року неправдивих відомостей про те, що ОСОБА_7 працював в ТзОВ «Памірос» на посаді менеджера та отримував відповідний дохід.

В подальшому, ОСОБА_1, діючи умисно, за аналогічних обставин, вчинив службове підроблення, тобто внесення службовою особою до офіційних документів, а саме в заяву-анкету на оформлення кредиту ОСОБА_9 від 6 червня 2007 року неправдивих відомостей; в заяву-анкету від 7 червня 2007 року на оформлення кредиту ОСОБА_10; в заяву-анкету на оформлення кредиту ОСОБА_25; в заяву-анкету від 8 червня 2007 року на оформлення кредиту ОСОБА_11; в заяву-анкету від 11 червня 2007 року на оформлення кредиту ОСОБА_12; в заяву-анкету від 15 червня 2007 року на оформлення кредиту ОСОБА_13; в заяву-анкету від 15 червня 2007 року на оформлення кредиту ОСОБА_14; в заяву-анкету на оформлення кредиту ОСОБА_26; в заяву-анкету від 4 липня 2007 року на оформлення кредиту ОСОБА_8; в заяву-анкету від 4 липня 2007 року на оформлення кредиту ОСОБА_16; в заяву-анкету від 17 липня 2007 року на оформлення кредиту ОСОБА_38; в заяву-анкету від 17 липня 2007 року на оформлення кредиту ОСОБА_22; в заяву-анкету від 17 липня 2007 року на оформлення кредиту ОСОБА_18; в заяву-анкету від 18 липня 2007 року на оформлення кредиту ОСОБА_19; в заяву-анкету від 18 липня 2007 року на оформлення кредиту ОСОБА_20; в заяву-анкету від 19 липня 2007 року на оформлення кредиту ОСОБА_21; в заяву-анкету на оформлення кредиту ОСОБА_27; в заяву-анкету від 20 липня 2007 року на оформлення кредиту ОСОБА_28; в заяву-анкету від 24 липня 2007 року на оформлення кредиту ОСОБА_31; в заяву-анкету на оформлення кредиту ОСОБА_29

Ухвалою Апеляційного суду Львівської області від 18 липня 2014 року апеляцію прокурора залишено без задоволення, апеляцію представника цивільного позивача ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено частково, вирок суду від 25 квітня 2014 року щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_33, ОСОБА_15 в частині залишення цивільного позову без розгляду скасовано та в цій частині направлено матеріали справи на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства. В решті вирок суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі прокурор порушує питання про скасування ухвали апеляційного суду та направлення матеріалів справи на новий апеляційний розгляд. Обґрунтував неправильним застосуванням кримінального закону в частині виправдання ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_33, ОСОБА_15 в частині заволодіння грошовими коштами банківської установи. Вказав й на неправильне застосування кримінального закону через прийняте рішення суду про виключення з обвинувачення засуджених осіб вчинення ними злочинів у складі організованої групи. У зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону зазначив також, що вказане порушення призвело до невідповідності призначеного їм покарання внаслідок м'якості. Стверджував про недотримання апеляційним судом вимог кримінально-процесуального закону, оскільки судом не були перевірені належним чином всі доводи апеляції прокурора, зокрема в частині безпідставного виправдання засуджених та про те, що розгляд справи проведений поверхово, під час якого суд обмежився лише допитом засуджених.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, яка підтримала касаційну скаргу частково, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, наведені у скарзі, колегія суддів дійшла висновку про задоволення касаційної скарги частково з таких підстав.

Висновки суду про винуватість у вчиненні злочинів, за які засуджено ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_33 та ОСОБА_15, у касаційній скарзі не оспорюються, як і кваліфікація дій ОСОБА_1 за ч. 3 та ч. 4 ст. 358, ч. 1 ст. 366 КК України, ОСОБА_2 - за ч. 3 та ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_33 - за ч. 3 та ч. 4 ст. 358 КК України, ОСОБА_15 - за ч. 4 ст. 358 КК України, та звільнення засуджених від призначеного їм покарання за вказані злочини у зв'язку із закінченням строків давності на підставі ст. 49 КК України.

Доводи касаційної скарги прокурора про виключення з обвинувачення засуджених осіб вчинення ними злочинів у складі організованої групи є необґрунтованими.

Вироком суду першої інстанції виключено з обвинувачення засуджених осіб вчинення ними злочинів у складі організованої групи. Дане рішення суду є належно мотивованим, оскільки органом досудового слідства не доведено та не встановлено судом створення організованої групи ОСОБА_1; наявність єдиних намірів щодо вчинення злочинів у осіб, яким інкримінували вчинення таких злочинів у складі організованої групи; не доведено погодження у будь-який спосіб дій одного учасника злочину іншою особою, котра безпосередньо такі дії не вчиняла; не доведено спаяності та одностайності у діях засуджених осіб; не зазначено слідством як саме проявлялись постійні міцні внутрішні зв'язки між ОСОБА_1, ОСОБА_2 та ОСОБА_33 та особою, матеріали справи щодо якої виділено в окреме провадження (ОСОБА_3), як учасниками групи; не встановлено досудовим слідством та не здобуто доказів під час судового слідства які загальні правила поведінки були встановлені і чи такі були встановлені між учасниками групи, до числа яких слідство включало вказаних осіб; досудовим слідством не наведено жодного випадку спільних дій учасників групи, жодного випадку їх спільної зустрічі, не доведено взагалі знайомство між собою ОСОБА_33 з ОСОБА_2, знайомство ОСОБА_33 з особою, матеріали справи щодо якої виділено в окреме провадження (ОСОБА_3); не встановлено слідством і не здобуто доказів під час судового слідства про вчинювані дії ОСОБА_1 як організатором (керівником) групи та дії ОСОБА_33 і ОСОБА_2 - як співорганізаторів, не зазначено й яким чином вони керували групою, в тому числі деякими незнайомими між собою особами; відсутні мотиви обвинувачення та докази чіткого визначення ролі кожного учасника, високого рівня узгодженості дій учасників, єдиного плану, в якому передбачено розподіл функцій учасників групи, котрий повинен був доведений до відома усіх учасників групи.

Між іншим, судом першої інстанції встановлено, що у кожному випадку оформлення кредитів дії вчинялись у групі різними особами за попередньою домовленістю на вчинення конкретного окремого злочину, що вчинялись повторно, і кожен епізод являв собою окремий злочин, вчинений у певній групі за попередньою домовленістю і про вчинення такого не знали інші особи, які органом досудового слідства включено до складу організованої групи.

Апеляційним судом твердження прокурора щодо вчинення злочинів у складі організованої групи перевірені повною мірою та спростовані з наведенням докладних мотивів прийнятого рішення, з чим і погоджується колегія суддів.

Крім того, рішення судів про виключення з обвинувачення засуджених осіб вчинення ними злочинів у складі організованої групи, з наведених у судових рішеннях підстав, узгоджується й з висновками Верховного Суду України, що є обов'язковими до виконання як ті, що прийняті за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення (постанова Верховного Суду України від 19 лютого 2015 року № 5-38кс14).

Разом з тим, колегія суддів вважає небезпідставними твердження касаційної скарги прокурора щодо виправдання засуджених осіб в частині пред'явленого обвинувачення за статтею 191 КК України.

В апеляційній скарзі прокурора наголошувалось, зокрема й на безпідставному виправданню засуджених осіб й за статтею 191 КК України. Як встановлено під час досудового та судового слідства, всього в період з 4 квітня 2007 року по 25 липня 2007 року ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_33 та ОСОБА_23 заволоділи грошовими коштами банківської установи в особливо великих розмірах на загальну суму 204 122 грн шляхом розтрати та зловживання службовим становищем, з використанням фіктивних довідок з місць роботи та отримувані доходи під час оформлення кредитів, про недостовірність даних внесених в ці довідки які були обізнані.

Так, в ухвалі апеляційного суду згідно п. 8 ч. 1 ст. 377 КПК України 1960 року має бути зазначено докладні мотиви прийнятого рішення.

Однак, апеляційний суд, залишаючи апеляцію прокурора саме в цій частині без задоволення, обґрунтування належного не навів. Крім того, вказав, що як вбачається з повноважень ОСОБА_1 як керівника відділення ПАТ КБ «Приватбанк», кошти банку не були в його віданні, розпоряджатись такими він можливості не мав.

Також апеляційний суд зазначив, що рішення про видачу кредиту від волі ОСОБА_1 не залежало. Втім, апеляційний суд не зазначив на підставі яких положень кримінального закону дійшов висновку про відсутність умислу у нього на заволодіння грошовими коштами банківської установи, вчиняючи одночасно численні епізоди з підроблення, використання довідок про доходи для оформлення кредитів та введення недостовірної інформації про платоспроможність осіб в центральну базу даних ПАТ КБ «Приватбанк», на підставі якої й приймалось рішення кредитним комітетом про видачу кредитів.

Отже, наведених положень кримінально-процесуального закону апеляційний суд не дотримався повною мірою.

Такі порушення процесуального закону перешкоджають суду касаційної інстанції дійти однозначного висновку про правильність застосування кримінального закону України.

З огляду на викладене, ухвала апеляційного суду підлягає скасуванню із направленням матеріалів справи на новий апеляційний розгляд, під час якого суд має ретельно перевірити доводи апеляцій, та ті порушення, на які посилається прокурор у касаційній скарзі, за результатом чого постановити законне судове рішення, мотивоване належним чином.

Керуючись ст.ст. 394-396 КПК України 1960 року та пунктом 15 розділу ХІ Перехідних положень КПК України, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Львівської області від 18 липня 2014 року щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_33, ОСОБА_15 скасувати та направити матеріали кримінальної справи на новий апеляційний розгляд.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

___________________ ___________________ __________________

ОСОБА_39 ОСОБА_40 ОСОБА_41