Справа № 588/791/15-к
провадження № 1-кс/588/119/15
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 червня 2015 року слідчий суддя Тростянецького районного суду Сумської області ОСОБА_1 , за участю секретаря ОСОБА_2 , слідчого ОСОБА_3 , потерпілої - ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5 розглянувши в приміщенні суду в м. Тростянець скаргу потерпілої ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000296 розпочатого за відомостями внесеними до ЄРДР 2 червня 2014 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, -

в с т а н о в и в :
28 травня 2015 року потерпіла ОСОБА_4 звернулась до суду зі скаргою на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000296 за відомостями внесеними до ЄРДР 2 червня 2014 року та просила суд: 1) поновити строк на оскарження вказаної постанови; 2) перевірити законність дій слідчого СВ Тростянецького РВ УМВС України в Сумській області капітана міліції ОСОБА_3 , який закрив кримінальне провадження № 000296 від 2 червня 2014 року без розслідування та передачі до суду стосовно кримінального правопорушення скоєного працівниками пологового відділення Тростянецької ЦРЛ, зокрема завідуючою пологового відділення ОСОБА_6 та колишньою акушеркою ОСОБА_7 ; 3) скасувати оскаржувану постанову та направити прокурору матеріали досудового розслідування для відновлення провадження по справі та організації досудового розслідування.

В обґрунтування своїх вимог викладених у скарзі ОСОБА_4 посилалась на те, що за її заявою слідчим СВ Тростянецького РВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_3 було розпочато досудове розслідування кримінального провадження за № 0000296 від 02 червня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.140 КК України (Невиконання чи неналежне виконання медичним або фармацевтичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого чи несумлінного до них ставлення, якщо це спричинило тяжкі наслідки для хворого), скоєного працівниками пологового відділення Тростянецької ЦРЛ, зокрема завідуючою пологового відділення ОСОБА_6 та колишньою акушеркою ОСОБА_7 , які неналежно виконували свої професійні обов`язки під час прийняття у неї пологів.

На її думку, слідчим була зроблена невірна кваліфікація кримінального правопорушення, оскільки вказаними працівниками пологового відділення було скоєно кримінальне правопорушення передбачене ст. 149 КК України (торгівля людьми або здійснення іншої незаконної угоди, об`єктом якої є людина, а так само вербування, переміщення, переховування, передача або одержання людини, вчинені з метою експлуатації, з використанням обману, шантажу чи уразливого стану особи), яке полягало у тому, що завідуюча пологового відділення ОСОБА_6 та колишня акушерка ОСОБА_7 забрали в неї дитину і передали бездітній родині Півнів: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

Внаслідок такої невірної кваліфікації слідчим не було встановлено об`єктивну істину шляхом проведення генетичної експертизи, допиту в якості свідка - ОСОБА_10 натомість неправомірно і передчасно закрите кримінальне провадження.

Потерпіла ОСОБА_4 та її представника ОСОБА_5 в судове засідання з`явились та підтримали подану скаргу.

Слідчий до суду з`явився, проти задоволення скарги заперечував, посилаючись на її необґрунтованість.

Слідчий суддя, заслухавши учасників процесу, дослідивши надані докази, зазначає про наступне.

Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні заявником, потерпілим, його представником чи законним представником можуть бути оскаржене рішення слідчого про закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Судом встановлено, що 26 грудня 2014 року слідчим СВ Тростянецького РВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_3 було винесено постанову про закриття кримінального провадження № 0000296, досудове розслідування по якому було розпочатого за відомостями внесеними до ЄРДР 2 червня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Як вбачається з відмітки канцелярії суду зі скаргою на вказану постанову ОСОБА_4 звернулась до суду 28 травня 2015 року.

У скарзі ОСОБА_4 зазначає, що оскаржувану постанову вона отримала лише 20 травня 2015 року.

Розглядаючи клопотання ОСОБА_4 про поновлення строків звернення до суду зі скаргою, суд бере до уваги ту обставину, що слідчим не було надано належних доказів вчасного отримання потерпілою копії оскаржуваної постанови, а тому суд дійшов висновку про наявність підстав для поновлення ОСОБА_4 строків звернення до суду.

Водночас розглядаючи обґрунтованість заявлених у скарзі ОСОБА_4 вимог, суд дійшов висновку, що вони задоволенню не підлягають, з огляду на наступне.

Відповідно до п. 2 ч. 1, ч. 4 ст. 284 КПК України кримінальне провадження закривається в разі, якщо встановлена відсутність в діянні складу кримінального правопорушення. Про закриття кримінального провадження слідчий, прокурор приймає постанову, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Слідчий приймає постанову про закриття кримінального провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 9 частини першої цієї статті, якщо в цьому кримінальному провадженні жодній особі не повідомлялося про підозру.

З матеріалів кримінального провадження № 0000296 судом встановлено, що 29 травня 2014 року ОСОБА_4 звернулась до прокурора Тростянецького району із заявою, у якій повідомила про обставини вчиненого, щодо неї злочину передбаченого ст. 149 КПК України (торгівля людьми або здійснення іншої незаконної угоди, об`єктом якої є людина, а так само вербування, переміщення, переховування, передача або одержання людини, вчинені з метою експлуатації, з використанням обману, шантажу чи уразливого стану особи) та просила внести до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомості щодо вчинення кримінального правопорушення скоєного лікарями - гінекологами ОСОБА_6 та ОСОБА_11 пологового відділення Тростянецької центральної районної лікарні та розпочати судове розслідування щодо їх діяльності 18 лютого 1998 році під час приймання у неї пологів.

Згідно викладених у заяві ОСОБА_4 обставин 17 лютого 1998 році вона була доставлена в пологове відділення ЦРЛ Тростянецького району і 18 лютого 1998 року о 17 годині 30 хв. народила хлопчика вагою 2800 гр. та довжиною 48 см. Пологи приймали лікар-гінеколог ОСОБА_6 , лікар-гінеколог - ОСОБА_11 та середній медичний персонал.

Лікарями їй було повідомлено, що нібито дитина народилася мертвою, проте вона все ж таки дитину бачила, цілком не ушкодженою, коли негайно виносили з пологової зали (№1) одразу після пологів.

В послідуючому, її повністю ізолювали від спілкувань з медперсоналом і породіллями та не надавали ніякої достовірної інформації щодо перебігу пологів. Крім того, службовими особами лікарні ніяких дій щодо належного оформлення смерті дитини не було вчинено, тільки на її численні клопотання та вимоги 15 травня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Тростянецького районного управління юстиції було зареєстрована мертвонароджена дитина, хоча на 18 лютого 1998 року в зазначеному відділі не було зареєстровано «мертвонародження».

Також у заяві ОСОБА_4 повідомляла, що під час, проведення перевірки дій пологового відділення Тростянецької ЦРЛ управлінням охорони здоров`я Сумської ОДА було встановлено злочинну службову недбалість у діях його працівників при виконанні своїх лікарських обов`язків під час приймання у неї пологів. Крім того, вона має інформацію що її дитина на даний час нібито жива і віддана на виховання бездітній сім`ї. (а.с.6)

За вказаною заявою ОСОБА_4 слідчим СВ Тростянецького РВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_3 2 червня 2014 року до ЄРДР було внесено відомості про кримінальне правопорушення за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України (Невиконання чи неналежне виконання медичним або фармацевтичним працівником своїх професійних обов`язків внаслідок недбалого чи несумлінного до них ставлення, якщо це спричинило тяжкі наслідки для хворого) та розпочато досудове розслідування кримінального провадження № 0000296. (а.с.1)

Досудове розслідування вказаного кримінального провадження тривало до 26 грудня 2014 року після чого слідчим СВ Тростянецького РВ УМВС України в Сумській області ОСОБА_3 було винесено оскаржувану постанову про закриття кримінального провадження № 0000296 від 2 червня 2014 року, у зв`язку із відсутністю складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України.

Згідно з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні може бути оскаржена бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження № 0000296 від 2 червня 2014 року потерпіла ОСОБА_4 не оскаржувала бездіяльність слідчого, щодо невнесення відомостей за її заявою від 29 травня 2014 року про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ст. 149 КПК України.

В той же час, у скарзі на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000296 потерпіла ОСОБА_4 посилаючись на неповноту проведеного досудового розслідування, вказує на те, що слідчим не було перевірено обставини кримінального правопорушення, які полягали у тому, що завідуюча пологового відділення ОСОБА_6 та колишня акушерка ОСОБА_7 забрали в неї дитину і передали бездітній родині Півнів: ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , при цьому слідчим не було проведено генетичної експертизи та не допитано в якості свідка - ОСОБА_10 .

З огляду на зазначене, слідчий суддя дійшов висновку, що доводи скарги ОСОБА_4 виходять за межі складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України, за яким здійснювалось досудове розслідування у кримінальному провадженні № 0000296, а тому такі доводи не можуть слугувати підставою для скасування оскаржуваної постанови.

В той же час, необхідно також зазначити, що слідчим під час досудового розслідування кримінального провадження все ж було проведено перевірку та у постанові від 26 грудня 2014 року надано оцінку викладеним у заяві ОСОБА_4 обставинам щодо здійснення медичними працівниками незаконної угоди з її дитиною.

Зокрема слідчим були встановлені і допитані в якості свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , які заперечили факт передачі їм дитини ОСОБА_6 і пояснили, що виховують єдину дитину - ОСОБА_14 , яку усиновили в установленому законом порядку. (а.с. крим.пров. 22,25)

Також, слідчим були витребувані з Тростянецького районного суду документи про усиновлення, які підтвердили слова ОСОБА_13 та ОСОБА_12 .

Так, згідно з рішенням Тростянецького районного суду від 15 лютого 2000 року, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 усиновили ОСОБА_15 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якого, згідно свідоцтва про народження, виданою відділом РАГС Ковпаківського райвиконкому м. Суми є ОСОБА_10 . (а.с. крим.пров. 34,35)

Слідчий суддя, також звертає увагу на ту обставину, що на час виникнення викладених у заяві ОСОБА_4 обставин (18 лютого 1998 року) був чинний Кримінальний кодекс України 1960 року, який втратив чинність із набранням чинності діючим Кримінальним кодексом України 1 вересня 2001 року.

Згідно ч. 2,3 ст. 4 КК України (2001 року) злочинність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення злочину визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну відповідальність дії або бездіяльності.

Як вбачається на час дії Кримінального кодексу України 1960 року, у ст. 124-1 була передбачена кримінальна відповідальності за торгівлю людьми, проте вказана стаття почала діяти лише з моменту внесення 24 березня 1998 року відповідних доповнень.

Також, Кримінальний кодекс України 1960 року не передбачав самостійного складу злочину, аналогічного тому, який викладений у ст. 140 КК України 2001 року.

Таким чином, слідчий суддя вважає, що ОСОБА_4 у заяві про вчинення злочину, а також у скарзі на постанову слідчого про закриття кримінального провадження, під час кваліфікації дій медичних працівників, необґрунтовано не взято до уваги те, яке саме діяння за діючим кримінальним законодавством визнавалось злочинним і караним.

Разом із тим, перевіряючи законність та повноту проведеного досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000296 за ознаками злочину передбаченого ч. 1 ст. 140 КК України слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим зібрано достатньо доказів, які свідчать про відсутність складу злочину у діях медичних працівників Тростянецької ЦРЛ під час прийняття пологів у ОСОБА_4 , 18 лютого 1998 року.

Так, в ході досудового розслідування слідчим встановлено, що за зверненням ОСОБА_4 проводила роботу комісія управління охорони здоров`я Сумської обласної державної адміністрації, утворена наказом вищезазначеного управління від 15 січня 2014 року №31-ОД, яка з`ясувала, що ОСОБА_4 17 лютого 1998 року звернулась у пологове відділення Тростянецької ЦРЛ у зв`язку зі скаргами на відходження навколоплідних вод без пологової діяльності. При першому огляді встановлена відсутність серцебиття плоду - антенатальна загибель плоду. При зверненні в пологове відділення пацієнткою не були пред`явлені паспорт і обмінна картка вагітної. 18 лютого 1998 року у пацієнтки почалась пологова діяльність і з метою попередження розриву матки було виконано плодоруйнівну операцію на мертвому плоді і 18 лютого 1998 року народився мертвий плід. Комісія управління охорони здоров`я Сумської обласної державної адміністрації також виявила ряд порушень при оформленні історії пологів, реєстрації випадків смерті новонароджених в перинатальний період. (а.с.8)

Слідчим в якості свідків були допитані завідуюча пологовим відділенням Тростянецької ЦРЛ ОСОБА_6 та колишня акушерка ОСОБА_7 , які порушення, виявлені комісією управління охорони здоров`я Сумської ОДА, пояснили тим, що ОСОБА_4 покинула лікарню так і не надавши документів, які б посвідчували її особу, у зв`язку з чим лікарське свідоцтво про перинатальну смерть не виписувалось, а плід на патологоанатомічне дослідження не направлявся у зв`язку з тим, що після плодоруйнівної операції від нього залишились лише окремі фрагменти.

Згідно довідки відділу РАГС Тростянецького районного управління юстиції у Сумській області від 15 травня 2001 року у ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 народилась мертвонароджена дитина.

Таким чином, в оскаржувані й постанові слідчим цілком обґрунтовано зроблено висновок про те, що хоча лікарі Тростянецької ЦРЛ і допустили ряд порушень при оформленні історії пологів, реєстрації випадків смерті новонародженого в перинатальний період проте зазначені дії не призвели до тяжких наслідків, тобто в даному випадку відсутній склад злочину, передбаченого ст. 140 КК України.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.303-307 КПК України, слідчий суддя,-

У Х В А Л И В :
В задоволенні скарги ОСОБА_4 на постанову слідчого про закриття кримінального провадження № 0000296 за відомостями внесеними до ЄРДР 2 червня 2014 року - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Сумської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1