11-кп/775/68/2015(м)
264/4384/14-к

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
Категорія: п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року м. Маріуполь

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі Донецької області кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05 грудня 2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Федорівка Федорівського району Кустанайської області республіки Казахстан, громадянина України, з середньою освітою, учень 3 курсу ДНЗ «Маріупольський центр професійно технічної освіти» за спеціальністю електромонтер, не судимого, що мешкав по АДРЕСА_1 ,

визнано винним та засуджено за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України до 13 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності, за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, за ч. 4 ст. 187 КК України до 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 13 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке належить йому на праві власності, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно з вироком суду обвинувачений скоїв кримінальні правопорушення за наступних обставин.

02 березня 2014 року, приблизно о 16 годині, проник до будинку АДРЕСА_1 , в якому мешкала малознайому йому ОСОБА_9 , та шляхом вільного доступу, таємно викрав грошові кошти у сумі 300 гривень, мобільний телефон «Самсунг Х-100», вартістю 100 гривень, зарядний пристрій до вказаного мобільного телефону, вартістю 20 гривень, сім карту оператора мобільного зв`язку «Київстар», вартістю 5 гривень, чим спричинив потерпілій ОСОБА_9 матеріальну шкоду на загальну суму у розмірі 425 гривень.

Він же, 03 березня 2014 року, приблизно о 17 годині, переслідуючи мету розбійного нападу та протиправного позбавлення життя іншої людини, проник до подвір`я вищевказаного будинку, постукав у вікно, після чого ОСОБА_9 відкрила йому двері, а ОСОБА_7 напав на останню, умисно наносячи численні удари цеглиною по задній поверхні голови потерпілої, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно мозкової травми, забою рани тім`яної області праворуч, тім`яно потиличної області праворуч та скроневої області зліва, синця верхнього віка правого ока, крововиливів в м`які покрови голови, з їх внутрішньої поверхні, в тім`яній області праворуч та тім`яно потиличної області праворуч, крововиливів під м`які мозкові оболонки та у речовину головного мозку в ліскроневій області зліва, в області полюса лівої лобної долі з переходом на її базальну поверхню, в тім`яно скроневій області праворуч та в області полюса правої лобної долі, внаслідок чого ОСОБА_9 померла на місці. Далі переконавшись, що ОСОБА_9 перестала чинити опір, з метою доведення злочинного наміру до кінця, зняв з її вух золоті сережки, вагою 1,32 грами, проби 583, вартістю 312 гривень 30 копійок, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на зазначену суму.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 просить вирок суду першої інстанції скасувати, як незаконний та необґрунтований, та призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

В обґрунтування апеляційної скарги вказав, що вирок суду першої інстанції ухвалений з порушення діючого законодавства у зв`язку з невідповідністю висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення, неповнотою судового розгляду.

Вважає, що суд неповно дослідив докази та надав їм неправильної оцінки.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали доводи апеляційної скарги, висновок прокурора, який вважає вирок суду законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів кримінального провадження встановлено, що досудове розслідування і судовий розгляд проведені з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, спрямованих на всебічне, повне і об`єктивне дослідження обставин кримінального провадження.

Викладені у вироку висновки суду про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 у скоєнні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, підтверджуються дослідженими у судовому засіданні доказами в їх сукупності, а його дії правильно кваліфіковані за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_7 , під час досудового слідства повністю визнав свою вину у інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях, а в судовому засіданні - тільки у таємному викраденні чужого майна.

Висновок про умисну спрямованість дій ОСОБА_7 в момент заподіяння ударів по голові потерпілій цеглиною саме з метою позбавлення життя останньої, зокрема, суд обґрунтував показаннями самого обвинуваченого при проведенні судово психіатричної експертизи від 25 26 березня 2014 року та в ході проведення слідчого експерименту від 06 березня 2014 року, де він зазначив, що завдав потерпілій ударів цеглиною по голові для того, щоб вона не дізналася хто зняв з її вух сережки. (а. с. 89 98, 153 - 154 т. 1).

Такий висновок об`єктивно узгоджується з дослідженими в судовому засіданні протоколами огляду місця події, під час яких в будинку АДРЕСА_1 , де проживала ОСОБА_9 , було знайдено труп останньої з ознаками насильницької смерті, а також під час слідчого експерименту ОСОБА_7 показав на відстані приблизно 500 метрів від даного будинку фрагмент цеглини, яким було вчинено злочин. (а. с. 45 57, 59 60, 99 т. 1).

Висновками судово-медичних експертиз, згідно яких потерпілій було заподіяно множинні забійні рани волосистої частини голови з крововиливами в м`які покрови голови, крововиливи під м`які мозкові оболонки та у речовину головного мозку з послідуючим розвитком набряку головного мозку за обставин, встановлених у вироку та цеглиною, вилученою з місця події, а у ОСОБА_7 будь-яких тілесних ушкоджень на його голові, тулубі, кінцівках при огляді не виявлено. (а. с. 41 43, 163 - 164 т. 1, а. с. 50 51 т. 2).

Вина обвинуваченого також підтверджується показаннями свідка ОСОБА_10 , яка пояснила, що до неї зверталася ОСОБА_11 з проханням з`їздити з нею та ОСОБА_7 до ломбарду, щоб закласти золоті сережки племінниці останнього, а потім 03 березня 2014 року ще з`їздити до ломбарду, щоб закласти інші золоті сережки. Свідок ОСОБА_12 , в судовому засіданні підтвердила, що дійсно до неї зверталася ОСОБА_10 , яка двічі здавала різні золоті сережки.

Показаннями потерпілого ОСОБА_9 , який в ході проведення впізнання упізнав мобільний телефон, зарядний пристрій, сім карту та золоті сережки, які належали його матері ОСОБА_9 , що були знайдені працівниками міліції біля будинку потерпілої в очереті біля річки, коли при проведені слідчого експерименту ОСОБА_7 показав і розповів, де сховав усе крадене, окрім золотих сережок.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку та поставився критично до показань свідка ОСОБА_11 , яка пояснила, що вони з ОСОБА_7 були лише один раз у першій половині дня та зразу одні сережки здали, а інші викупили, оскільки остання є співмешканкою обвинуваченого та зацікавлена в ході рішення по даному кримінальному провадження, крім того її свідчення постійно змінювалися та спростовувалися поясненнями інших свідків.

В судовому засіданні були ретельно перевірені показання обвинуваченого ОСОБА_7 про те, що він не наносив удари по голові потерпілої цеглиною та сережки з вух останньої після нанесених ударів не знімав, обґрунтовано визнані безпідставними і недостовірними, зумовленими позицією захисту та бажання уникнути кримінальної відповідальності, із зазначенням мотивів їх неприйняття.

Тому доводи апеляційної скарги на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального правопорушення не є слушними.

Суд обґрунтовано зазначив, що ці доводи спростовуються показаннями свідків, висновками судово-медичних експертиз, які підтвердив в судовому засіданні судово-медичний експерт, та іншими доказами, наявними у матеріалах кримінального провадження.

Суд повно і всебічно дослідив зібрані у провадженні докази, дав їм належну оцінку з врахуванням знаряддя злочину, механізму утворення та локалізації тілесних ушкоджень у потерпілої, поведінки обвинуваченого, яка передувала вчиненню злочину, та правильно кваліфікував дії ОСОБА_7 саме за п. 6 ч. 2 ст. 115, ч. 3 ст. 185, ч. 4 ст. 187 КК України.

Доводи в апеляційній скарзі обвинуваченого про те, що він фізично не міг за короткий проміжок часу добратися до ломбарду, тому як вбивство було вчинено о 17 годині, а сережки, які були зняті з вбитої, були закладені до ломбарду о 18 годині 12 хвилин, не є слушними, так як спростовуються вищенаведеними доказами, яким суд дав належну оцінку.

Також, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку щодо заяви обвинуваченого про застосування до останнього недозволених методів ведення досудового слідства працівниками міліції, оскільки даний факт не знайшов свого підтвердження, так як прокуратурою Донецької області за відповідною заявою ОСОБА_7 було проведено перевірку та відмовлено у порушенні кримінального провадження щодо працівників Іллічівського РВ ММУ УМВС України в Донецькій області по факту застосування до ОСОБА_7 недозволених методів ведення слідства. ( а. с. 62 т. 2).

З матеріалів кримінального провадження та вироку видно, що судом першої інстанції були досліджені всі надані сторонами докази в повному обсязі і дана їм належна оцінка у вироку, судом досліджено всі обставини, які могли мати значення для кримінального провадження, докази, на яких побудовані висновки суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушеннях є належними, допустимими, достатніми та достовірними, не містять протиріч.

А тому доводи в апеляційній скарзі обвинуваченого щодо неповноти судового розгляду, невідповідності висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам кримінального провадження, колегія суддів вважає необґрунтованими.

В судовому засіданні апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 говорив про те, що на момент вбивства потерпілої він знаходився на пекарні, що можуть підтвердити свідки, про яких він говорив у суді першої інстанції, але суд їх не допросив.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що данні твердження обвинуваченого не прийняв до уваги, оскільки жодна сторона даного кримінального провадження в судовому засіданні не заявляла клопотань про виклик цих свідків для їх допиту, а суд першої інстанції не зобов`язаний самостійно збирати докази, тому як, цей обов`язок лежить на сторонах кримінального провадження.

При призначенні ОСОБА_7 покарання суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості скоєних ним кримінальних правопорушень, особу винного та обставини, які пом`якшують і обтяжують покарання, у тому числі, що він вперше вчинив особливо тяжкі кримінальні правопорушення, а також те, що він скоїв правопорушення відносно особи похилого віку, та обґрунтовано призначив йому покарання у вигляді позбавлення волі.

При цьому, колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_7 покарання є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.

Таким чином, передбачених законом підстав для скасування або зміни вироку колегія суддів не встановила.

Керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 418 КПК України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_7 залишити без задоволення.

Вирок Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 05 грудня 2014 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення.

Ухвала апеляційного суду Донецької області може бути оскаржена в касаційному порядку у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим ОСОБА_7 в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

СУДДІ

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4