Справа № 159/1636/15-к
Провадження № 1-кс/159/225/15
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Ковель 25 березня 2015 року

Слідчий суддя суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області ОСОБА_1 , з участю секретаря ОСОБА_2 , прокурора Ковельської міжрайонної прокуратури ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Ковельського МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_4 , підозрюваного ОСОБА_5 , захисника ОСОБА_6

розглянувши клопотання старшого слідчого СВ Ковельського МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_4 в кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000266 від 06 березня 2015 року, про застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту щодо підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , грузина, громадянина України, уродженця м. Ковель Волинської області, з середньою освітою, непрацюючого, мешканця АДРЕСА_1 , раніше судимого:

-03.03.1994 року Ковельським народним судом за ст. 213 ч. 4, ст. 140 ч. 2 КК України до 2-х років позбавлення волі з конфіскацією майна, з відстрочкою виконання вироку на 2 роки;

-28.10.1996 року народним судом Ленінського району м. Бреста за ст. 15 ч. 2, ст. 207 ч. 2 КК Республіки Білорусь до 1 року 6 місяців позбавлення волі;

-19.03.2007 року Луцьким міським судом за ст. 198 КК України до 3-х років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

- 02.12.2009 року постановою Ковельського міськрайонного суду Волинської області звільнений від відбування покарання на підставі ч. 4 ст. 309 КК України в звґязку із добровільним звернення до лікувального закладу і початком лікування від наркоманії;

-05.05.2011 року Ковельським міськрайонним судом Волинської області за ч. 2 ст. 307 КК України до 6 років позбавлення волі з конфіскацією особистого майна; 20.06.2014 року звільнений з місць позбавлення волі на підставі ст. 2 Закону України Про амністію у 2014 року від 08.04.2014 року,

В С Т А Н О В И Л А:

Органом досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні злочину, ередбаченого ст. 395 КК України, а саме в тому, що він будучи у день звільнення з місць позбавлення волі та повторно 25.07.2014 року, ознайомлений з ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 20 червня 2014 року про встановлення щодо нього адміністративного нагляду терміном на 1 (один) рік та визначеними судом обмеженнями, а саме засудженому заборонено виходити з квартири з 22.00 години до 06.00 години; заборонено перебувати в ресторанах, кафе, барах та в місцях продажу спиртних напоїв на розлив; заборонено виїжджати за межі м. Ковеля Волинської області без дозволу ОВС; зобов`язано реєструватися в міліції чотири рази на місяць, та попередженим про кримінальну відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду, з метою ухилення від адміністративного нагляду, неодноразово, а саме 03.01.2015 року, 02.02.2015 року, 04.03.2015 року, 06.03.2015 року, 07.03.2015 року, 08.03.2015 року, самовільно, без поважних причин, у вечірній та нічний час залишав місце свого постійного проживання по АДРЕСА_1 , не повідомивши про це органи внутрішніх справ, що було встановлено під час перевірок працівниками міліції, а також неодноразово, а саме 17.08.2014 року, 20.10.2014 року, 17.11.2014 року, 28.11.2014 року, 18.12.2014 року, 12.01.2015 року, 20.01.2015 року, 24.01.2015 року, 27.01.2015 року, 29.01.2015 року, 31.01.2015 року, 02.02.2015 року виїжджав у власних справах за межі м. Ковеля Волинської області, перетинаючи на кордоні з Республікою Польща в пунктах пропуску Пулемець, Ягодин та Устилуг державний кордон України, чим грубо порушив встановлені щодо нього правила адміністративного нагляду.

За даними фактами 06.03.2015 року відомості внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000266 за ознаками кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 395 КК України.

24.03.2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст. 395 КК України.

Того ж дня старшим слідчим СВ Ковельського МВ УМВС України у Волинській області ОСОБА_4 внесено клопотання про обрання відносно підозрюваного ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту, яке мотивовано тим, що доказів для підозри ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 395 КК України, достатньо, правопорушення відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, ОСОБА_5 був раніше неодноразово судимий за вчинення умисних злочинів проти власності та у сфері незаконного обігу наркотичних засобів, неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення правил адміністративного нагляду, характеризується негативно, як особа схильна до порушень режиму відбування покарання та вчинення нових злочинів, не працює та не має постійного джерела прибутку, неодноразово без поважних причин залишав місце проживання та перетинав державний кордон України, а тому з метою уникнення кримінальної відповідальності може переховуватись від органів досудового розслідування та суду, вчиняти інші кримінальні правопорушення, ухилятись від виконання процесуальних рішень та перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, а тому наявні ризики, передбачені п. 1, 4 та 5 ч. 1 ст. 177 КПК України. Не застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту може перешкоджати розслідуванню кримінального провадження, забезпеченню швидкого, повного, неупередженого розслідування та призведе до затягування у виконанні або унеможливлення виконання процесуальних рішень, проведення слідчих дій та судового розгляду.

В судовому засіданні слідчий ОСОБА_4 та процесуальний прокурор просили у задоволенні клопотання відмовити у зв`язку з безпідставністю його внесення.

Підозрюваний ОСОБА_5 в судовому засіданні просив не обирати йому запобіжний захід у виді домашнього арешту та пояснив, що поїздки за кордон України є єдиним джерелом його доходів, а тому він змушений періодично виїжджати за межі України, звертався до слідчого з проханням надати дозвіл на виїзд з України, однак, коли отримав відмову то зрозумів, що такого дозволу він не отримає взагалі.

Захисник ОСОБА_7 заперечив проти обрання щодо підозрюваного будь-якого запобіжного заходу.

Вивчивши матеріали клопотання та перевіривши докази по даних матеріалах, заслухавши думку прокурора, слідчого, підозрюваного, захисника, вважаю, клопотання таким, що задоволенню не підлягає виходячи з наступного:

Частиною другою статті 181 КПК України передбачено, що домашній арешт може бути застосовано до особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за вчинення якого законом передбачено покарання у виді позбавлення волі.

Однак, санкцією статті 395 КК України, за якою підозрюється ОСОБА_5 , передбачено покарання лише у виді арешту.

Таким чином, до підозрюваного у данному кримінальному провадженні не може бути обраний запобіжний захід у виді домашнього арешту.

Відповідно до ч.1,ч.2,ч.3,ч.4 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбаченихстаттею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

2. Слідчий суддя, суд зобов`язаний постановити ухвалу про відмову в застосуванні запобіжного заходу, якщо під час розгляду клопотання прокурор не доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті.

3. Слідчий суддя, суд має право зобов`язати підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого органу державної влади, визначеного слідчим суддею, судом, якщо прокурор доведе обставини, передбачені пунктом 1 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктами 2 та 3 частини першої цієї статті.

4. Якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

Згідно ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Частиною 2 ст. 177 КПК України визначено, що підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Заслухавши пояснення підозрюваного, показання свідка ОСОБА_8 , вивчивши матеріали провадження додані до клопотання, зокрема відомості про перетин державного кордону, приходжу до висновку про достатність доказів для обґрунтованої підозри ОСОБА_5 за ст..395 КК України.

Що стосується ризиків, на які вказує слідчий, зокрема ризики передбачені п.1, п.4, п.5 ч.1 ст.177 КПК України : можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином, продовжувати кримінальне правопорушення, в якому він підозрюється, то вони не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Слідчий обґрунтував існування цих ризиків характеристикою підозрюваного, як особи раніше неодноразово судимої, однак не врахував тих обставин, що ОСОБА_5 після звільнення з місць позбавлення волі до адміністративної відповідальності, окрім як за порушення адміннагляду, не притягався, проживає разом із сестрою та двома племінниками, які фактично перебувають на його утриманні, має постійне джерело доходів від виконання роботи за кордоном, що свідчить про намір особи змінити свій попередній спосіб життя, крім того, перебуває у фактичних шлюбних відносинах з особою, місце проживання якої відомо дільничному інспектору, який здійснює за ним нагляд, перетинаючи кордон ОСОБА_5 завжди повертався додому, з`являвся на всі виклики слідчого, а тому позиція слідчого про існування вищевказаних ризиків ґрунтується на припущеннях.

Все викладе у сукупності свідчить про відсутність ризиків, вказаних слідчим.

Отже, відсутні підстави для обрання будь-якого іншого запобіжного заходу більш м`якого ніж домашній арешт.

За таких обставин, вважаю необхідним відмовити в застосуванні запобіжного заходу та зобов`язати в силу ч.3 ст.194 КПК України підозрюваного прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, суду.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 131, 132, 177, 178, 181, 193-194, 309 КПК України, -

У Х В АЛ И Л А:

Відмовити у застостуванні щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного західу у виді домашнього арешту.

На підставі ч.3 ст.194 КПК України зобов`язати підозрюваного ОСОБА_5 прибувати за кожною вимогою слідчого, прокурора, суду.

На ухвалу може бути подана апеляція безпосередньо до Апеляційного суду Волинської області протягом п`яти днів з дня проголошення.

Слідча суддя Ковельського міськрайонного судуОСОБА_1

Слідчий суддя Ковельського міськрайонного суду ОСОБА_1