Справа № 11 - 748 2007 р. Категорія
суду 1 інстанції суддя
суду апеляційної інстанції суддя
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 листопада
2007 р. Колегія суддів судової палати у кримінальних

справах
апеляційного суду Миколаївської області в складі:

Головуючого: Царюка
В.В.

Суддів: Маркової
Т.О., Гребенюк В.І.

при
секретарі Брянській
Г.Є.

за
участю прокурора Данчука
В.М.

потерпілих: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3

представника потерпілої ОСОБА_1 - ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві кримінальну справу за апеляцією потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3, на постанову
Миколаївського районного суду Миколаївської області від 22 серпня 2007
року, якою

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця м.
Миколаєва, громадянина України, з вищою освітою, працюючого директором ТОВ Звірогосподарства
"Рунас", розлученого,
проживаючого по АДРЕСА_1, раніше
не судимого;

-
звільнено від кримінальної відповідальності,
передбаченої ст. 365 ч. 1 КК України із закриттям провадження
у справі, на підставі ст.
ст. 1 п. "б", 6 Закону України "Про амністію" від
19.04.2007 року.

Органами
досудового слідства ОСОБА_5 обвинувачується
у вчиненні злочину, передбаченому ч.
1 ст.
365 КК України, за таких
обставин.

ОСОБА_5,
будучи посадовою особою - головою правління садівничого
товариства "Родничок", розташованого поблизу с. Кир'яківка Миколаївського
району Миколаївської області,

приблизно 25
листопада 2006 року перевищив свої службові повноваження, незаконно реалізувавши майно власників дачних
ділянок № № 299, 301, 303: ОСОБА_1 - на суму 8253 грн., ОСОБА_2 - на суму 7000 грн., ОСОБА_3 - на суму 8000 грн. Виручені від
продажу майна потерпілих гроші в сумі 525 грн. ОСОБА_5 оприбуткував до каси СТ "Родничок".

В
судовому засіданні ОСОБА_5 заявив про
застосування до нього амністії.

Задовольняючи
цю заяву, суд зазначив, що ОСОБА_5
підпадає під дію ст. ст. 1
п. "б", 6 Закону України
"Про амністію" від 19.04.2007 року,
пославшись на те, що він
обвинувачується у вчиненні умисного злочину,
за який законом передбачено покарання менш суворе, ніж позбавлення волі на строк не більше п'яти
років, і має неповнолітню дитину - дочку
ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 народження.

В
апеляції потерпілі ОСОБА_1, ОСОБА_2 та
ОСОБА_3 просять скасувати вищевказану постанову посилаючись на те, що надана ОСОБА_5 довідка про наявність у
нього неповнолітньої дитини є не дійсною,
оскільки відповідно до вимог Постанови Верховного Суду України (якої
саме, апелянти не зазначили) суду
необхідно надавати оригінал документа або оригінал дубліката документа про
народження дитини. Вважають невірною кваліфікацію його дій за ч. 1 ст.
365 КК України, на їх думку його
дії повинні кваліфікуватися за ч.3
ст. 365 КК України. Водночас
просять постановити новий вирок, яким
визнатиОСОБА_5 винним у
вчиненні злочину (без зазначення якого саме) та призначити йому покарання
відповідно до норм КК України, і
задовольнити їх позовні вимоги, наклавши
арешт на майно засудженого для забезпечення позову.

У
доповненнях до апеляції потерпіла ОСОБА_1 посилається на необґрунтованість та
безпідставність звільнення ОСОБА_5 від
кримінальної відповідальності, мотивуючи
тим, що він не має неповнолітньої
дитини, оскільки довідка видана іншій
особі зі схожим прізвищем - "ОСОБА_5". Також просить постановити
вирок відносноОСОБА_5
і призначити йому покарання відповідно до норм ст.
365 КК України без зазначення частини цієї статті.

Заслухавши
доповідь судді, потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 на підтримку апеляції,
які пояснили, що не бажають
суворого покарання для ОСОБА_5 , але
воліють відшкодування ним спричиненої ним шкоди, або повернення аналогічного майна, а також представника потерпілої ОСОБА_1
ОСОБА_4 на підтримку апеляції, думку
прокурора Данчука В.М. про залишення
постанови суду без змін, перевіривши
матеріали справи та додатково надані та витребувані матеріали, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає її не підлягаючою
задоволенню.

Відповідно
до ст.
6 Закону України «Про амністію» від 19.04.2007 року особи, які підпадають під дію ст. 1
цього закону, кримінальні справи
стосовно яких перебувають в провадженні суду,
не розглянуті судами, про
злочини, вчинені до набрання чинності
цим законом, підлягають звільненню від
кримінальної відповідальності в порядку та на умовах, визначених цим Законом.

Під
дію ст.
1 п. «б» Закону України «Про амністію» від 19.04.2007 року підпадають
особи, які вчинили, окрім іншого,
умисні злочини, за які законом
передбачено покарання менш суворе, ніж
позбавлення волі на строк не більше п'яти років і мають дітей, яким на день набрання чинності цим Законом не
виповнилось 18 років, відносно яких особи
не позбавлені батьківських прав.

Згідно
ч. 2 ст.
14 Закону України «Про амністію» від 19.04.2007 року амністія не
звільняє від обов'язку відшкодувати заподіяну злочином шкоду, який покладено на винну особу вироком або
рішенням суду.

Як
вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_5 обвинувачується
у вчиненні злочину, передбаченого ч.
1 ст.
365 КК України, за який законом
передбачено покарання менш суворе, ніж
позбавлення волі на строк не більше п'яти років і який вчинено ним до набрання
чинності Законом України «Про амністію» від 19.04.2007 року.

Крім
того, як встановлено матеріалами
справи, ОСОБА_5 має неповнолітню доньку - ОСОБА_6
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження.

Твердження
апелянтів про відсутність у ОСОБА_5
зазначеної неповнолітньої дитини спростовуються даними повторного
свідоцтва про народження ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, виданого 14 листопада 2007 року
(НОМЕР_1), згідно яких батьком
зазначеної дитини є ОСОБА_5, а даними
довідки міського відділу РАЦС Миколаївського міського управління юстиції від
16.11.2007 року № 2619/04 - 84 в актовий запис акта № 1966 від 28 червня 1994
року про народження ОСОБА_6 на підстави висновку Центрального відділу
реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції
Миколаївської області від 08.11.2007 року внесені 14 листопада 2007 року зміни
до гр. 11: прізвище батька з «ОСОБА_5» на «ОСОБА_5».

Таким
чином доводи апелянтів про відсутність доказів наявності законних підстав для
застосування доОСОБА_5
амністії є неспроможними.

Що
стосується тверджень апелянтів про невірну кваліфікацію його дій, то зазначене питання на цій стадії не
розглядається, як і доведеність вини
обвинуваченого. Крім того, потерпілі ані
під час досудового, ані під час судового
слідства не оспорювали кваліфікацію дій засудженого.

Доводи
потерпілих про необхідність відшкодування винним спричиненої ним шкоди є
законними і такими, що відповідають
вимогам ч. 2 ст. 14 Закону України «Про амністію» від
19.04.2007 року, згідно яких амністія не
звільняє особу, до якої застосовано
амністію, від обов'язку відшкодувати
заподіяну злочином шкоду. Зазначене питання може бути вирішено потерпілими в
порядку цивільного судочинства, оскільки
кримінальна справа, в якій вони заявили
цивільні позови, відповідно до діючого
кримінально - процесуального законодавства,
підлягає закриттю, оскільки
особу, в даному випадкуОСОБА_5, звільнено від кримінальної відповідальності.

З огляду
на вищевикладене

Постанова
суду є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування та для задоволення
апеляції відсутні.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК
України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
потерпілих ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
залишити без задоволення, а
постанову Миколаївського районного суду Миколаївської області від 22 серпня
2007 року, якою ОСОБА_5 звільнено від
кримінальної відповідальності,
передбаченої ст. 365 ч. 1 КК України із закриттям провадження
у справі, на підставі ст.
ст. 1 п. "б", 6 Закону України "Про амністію"
від 19.04.2007 року, - без змін.