Справа №295/8845/15-к

ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.06.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретарів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Житомира кримінальне провадження № 0001709 про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Житомира, українець, громадянин України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, - за ст. 307 ч. 1, ст. 307 ч. 2, ст. 309 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:
У невстановлений день та час ОСОБА_5 біля санаторія «Супутник», що за адресою: м. Житомир, Новоград-Волинське шосе 11, незаконно, для власних потреб та з метою збуту, виготовив психотропну речовину амфетамін масою 1,41798 грам.

Після чого незаконно зберігав вказану психотропну речовину у своєму житлі, що за адресою АДРЕСА_1 з метою подальшого збуту до 25.03.2015 року.

25.03.2015 року ОСОБА_5 близько 12 год. 10 хв., переслідуючи корисливий мотив, за адресою: м. Житомир, вул. М. Гречка, 11, під час проведення санкціонованої оперативної закупки незаконно, шляхом продажу за 200 гривень збув придбану ним психотропну речовину «амфетамін», масою 0,2002 грам легендованій особі ОСОБА_7 .

Крім того, 15.04.2015 ОСОБА_5 близько 12 год. 40 хв., переслідуючи корисливий мотив, за адресою: м. Житомир, вул. М.Гречка, буд. 11, під час проведення санкціонованої оперативної закупки незаконно, шляхом продажу за 250 гривень, збув виготовлену ним психотропну речовину амфетамін, масою 0,1762 грам легендованій особі ОСОБА_7 .

Злочинні дії ОСОБА_5 було припинено працівниками міліції 15.04.2015 року о 13 год. 40 хв. під час проведення огляду місця події за адресою: м. Житомир, вул. Офіцерська, 11, в ході якого у ОСОБА_5 було виявлено та вилучено залишок виготовленої ним психотропної речовини амфетаміну масою 0,7316 грам, яку він зберігав для власних потреб без мети збуту.

В подальшому 15.04.2015 року близько 16 год. 00 хв. було проведено обшук в житлі останнього за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого було виявлено та в подальшому вилучено залишок виготовленої ним психотропної речовини «амфетамін» в перерахунку на загальну масу представленої речовини, становить 0,293798 грам та яку останній незаконно придбав та зберігав для власних потреб без мети збуту.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 307 КК України, які виразилися в незаконному виготовленні, зберіганні психотропної речовини з метою збуту та незаконному збуті психотропної речовини.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 307 КК України, які виразилися в незаконному виготовленні, зберіганні психотропної речовини з метою збуту та незаконному збуті психотропної речовини, вчиненому повторно.

Умисні дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 309 КК України, які виразилися в незаконному виготовленні, зберіганні психотропної речовини без мети збуту, особою, яка раніше вчинила злочин, передбачений ст. 307 КК України.

10.06.2015 року на стадії досудового розслідування між обвинуваченим ОСОБА_5 та прокурором прокуратури міста Житомира було укладено угоду про визнання винуватості у відповідності до вимог ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Згідно даної угоди ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язався:

а) беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні:

б) взяти участь у викритті кримінального правопорушення, вчиненого іншою особою шляхом співпраці з правоохоронними органами.

Сторони, керуючись положеннями пунктів 1-2 ч.1 ст.65 КК України, враховуючи ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_5 , злочинів, а саме те, що злочини передбачені ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України належать до категорії тяжких, злочин передбачений ч.2 ст.309 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, обставини його вчинення, особу винного, а саме те, що ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується посередньо, офіційно працює у ФОП « ОСОБА_8 » на посаді бармена, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, щиро розкаявся та активно сприяв розкриттю злочинів, що вважають підставою до застосування ст.75 КК України. При призначенні покарання за ч.2 ст.307 КК України враховуючи, що ОСОБА_5 щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочинів, раніше не судимий, за місцем проживання характеризується посередньо, кримінальними правопорушенням матеріальної шкоди не завдано, працює офіційно у ФОП « ОСОБА_9 » на посаді бармена, з встановлених обставин та особи підозрюваного встановили достатньо підстав до застосування ст.69 КК України, погодились на призначення покарання ОСОБА_5 :

за ч.2 ст.309 КК України у виді 2 років позбавлення волі.

за ч. 1 ст.307 КК України у виді 3 років позбавлення волі;

за ч.2 ст.307 КК України із застосування ст.69 КК України - 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

У відповідності до ст. 70 ч. 1 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити остаточне покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України, якщо він протягом трьох років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання, періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції. В силу статті 77 КК України конфіскацію майна, яке належить ОСОБА_5 , не застосовувати (а.с. 2-5).
У підготовчому судовому засіданні прокурор зазначив, що укладена угода про визнання винуватості відповідає нормам КПК та може бути затверджена судом.

Обвинувачений ОСОБА_5 в підготовчому судовому засіданні свою вину визнав повністю, щиро розкаявшись, пояснив, що він цілком розуміє характер обвинувачення у вчиненні злочинів, передбачених ст. 307 ч. 1, ст. 307 ч. 2, ст. 309 ч. 2 КК України, просив суд затвердити угоду про визнання винуватості та призначити йому узгоджену міру покарання. Крім того зазначив, що він розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України, наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Захисник ОСОБА_6 також зазначив, що укладена угода про визнання винуватості відповідає нормам КПК та може бути затверджена судом та призначена узгоджена міра покарання.

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для затвердження угоди про визнання винуватості суд виходить з наступного.

Згідно п.1 ч.3 ст.314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст.468, ст.469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним (обвинуваченим).

Судом встановлено, що дана угода про визнання винуватості за своїм змістом та порядком укладення відповідає вимогам ст.ст.468-470,472 КПК України, в тому числі щодо правової кваліфікації кримінального правопорушення та щодо узгодженої міри покарання, яка передбачена санкцією цієї статті. Зокрема, як встановлено судом, ОСОБА_5 обвинувачується у вчиненні злочинів, передбачених ст. 307 ч. 1, ст. 307 ч. 2, ст. 309 ч. 2 КК України. Злочини відповідно до ст. 12 КК України, передбачені ч.1 ст. 307, ч. 2 ст. 307 КК України, належать до категорії тяжких, а злочин, передбачений ч. 2 ст. 309 КК України, відноситься до категорії середньої тяжкості.

Відповідно до положень ст. 472 КПК України в угоді вказані дата укладання угоди, сторони, які її уклали, формулювання підозри, його правова кваліфікація, істотні для цього кримінального провадження обставини (тяжкість злочину, особа обвинуваченого); дані про беззастережне визнання ОСОБА_5 своєї провини у скоєнні інкримінованого злочину, узгоджене покарання та згода підозрюваного на його призначення.

Суд переконався, що укладення угоди є добровільним, тобто згідно з ч. 6 ст.474 КПК України не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз, або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також встановлено, що умови угоди відповідають інтересам суспільства, не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, наявні фактичні підстави для визнання винуватості обвинуваченого.

Крім того, ОСОБА_5 були роз`яснені права, передбачені ст. 473 КПК України та те, що наслідком укладення та затвердження угоди, за ст. 473 КПК для обвинуваченого і прокурора буде обмеження права оскарження вироку, та відмова від здійснення прав п.1 ч.4 ст. 474 КПК України. Він розуміє характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим та вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди.

Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання обвинуваченого, відповідає вимогам і загальним засадам призначення покарання.

Згідно ст. 66 КК України суд враховує щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, а також згоду на співпрацю з правоохоронними органами як обставини, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і впливають на пом`якшення покарання відповідно до вимог ст. 69 КК України.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_5 згідно ст. 67 КК України, не встановлено.

Відповідно ст. 77 КК України, суд не застосовує до обвинуваченого додаткове покарання у виді конфіскації майна.

Таким чином, за наслідками розгляду угоди в підготовчому судовому засіданні, суд, перевіривши відповідність угоди вимогам кримінального процесуального закону, врахувавши доводи сторін кримінального провадження, приходить до висновку про наявність правових підстав для прийняття рішення про затвердження угоди про визнання винуватості між сторонами кримінального провадження, прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 , а також призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 307 ч. 1, ст. 307 ч. 2, ст. 309 ч. 2 КК України і ухвалення обвинувального вироку.

Процесуальні витрати, пов`язані з залученням експерта для проведенням експертизи в розмірі 5145,60 грн., суд, відповідно до вимог ст. 122 КПК України, стягує з обвинуваченого.

Вказаним кримінальним правопорушенням матеріальної шкоди не заподіяно, цивільний позов не заявлено, підстави для обрання обвинуваченому запобіжного заходу в судовому засіданні не встановлені.

Керуючись ст.ст. 314, 370, 371, 373, 374, 375, 394,468, 472-475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:
Затвердити угоду від 10.06.2015 року між прокурором прокуратури міста Житомира та обвинуваченим ОСОБА_5 про визнання винуватості.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 309 КК України, ч. 1 ст. 307 КК України, ч. 2 ст. 307 КК України і призначити покарання:

- за ч. 2 ст. 309 КК України - у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі;

- за ч. 1 ст. 307 КК України - у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 307 КК України із застосування ст. 69 КК України - у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст. 70 ч.1 КК України шляхом поглинання менш суворо покарання більш суворим визначити остаточне покарання ОСОБА_5 у вигляді 5 (п`яти) років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 3 (трьох) років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

· не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

· повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання;

· періодично з`являтися на реєстрацію в органи кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути з ОСОБА_5 судові витрати, пов`язані з проведенням судових експертиз, в загальній сумі 5145 (п`ять тисяч сто сорок п`ять) гривень 60 копійок.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський районний суд м. Житомира протягом 30 днів з моменту його проголошення.

СУДДЯ: ОСОБА_1