Справа №488/301/15-к 13.05.2015 16.04.2015 13.05.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/784/308/15 Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1 Категорія: ч.2 ст.309 КК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 травня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
- ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, громадянина України, раніше судимого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 :
- визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.309, ч.1 ст.311 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 ,
захисник ОСОБА_9 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.
Просить вирок змінити, застосувати ст.75 КК України, звільнивши обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених п.п. 2-5 ч.1 ст.76 КК України.
Короткий зміст рішення суду 1-й інстанції.
ОСОБА_7 визнано винним та призначено покарання:
- за ч.2 ст.309 КК України у виді 2 років позбавлення волі;
- за ч.1 ст.311 КК України у виді 1 року обмеження волі.
На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено до відбуття - 2 роки позбавлення волі.
Постановлено стягнути на користь держави витрати на проведення експертизи у розмірі 1425 грн. 32 коп.
Обрано запобіжний захід у виді взяття під варту, вирішено питання про речові докази.
Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.
Вважає, що судом неправильно застосовано закон про кримінальну відповідальність в частині незастосування закону, який підлягав застосуванню.
Вказує, що злочини, вчинені ОСОБА_7 , не відносяться до категорії тяжких, судом в достатній мірі не враховано факт наркозалежності обвинуваченого, а також наявність обставин, що пом`якшують покарання, за відсутності обставин, що його обтяжують.
Зазначає, що після вчинення злочину ОСОБА_7 щиро покаявся, зробив належні висновки, бажає виправитися та готовий нести відповідне покарання.
Крім того, вказує на позитивну характеристику та незадовільний стан здоров`я обвинуваченого.
Встановлені судом 1-ї інстанції обставини.
14 грудня 2014 року, в період з 13 год. до 15 год. 10 хв., на підставі ухвали слідчого судді проведено обшук за місцем проживання ОСОБА_7 за адресою: АДРЕСА_1 , в ході якого виявлено та вилучено медичний шприц, ємністю 20 мл., з особливо небезпечним наркотичним засобом - опієм ацетильованим (вага в перерахунку на суху речовину - 1,258 грама) та фрагменти ватних тампонів, пропитані опієм ацетильованим (вага в перерахунку на суху речовину - 0,5487 грама), які ОСОБА_7 зберігав за місцем свого проживання для подальшого особистого вживання без мети збуту.
Крім того, у той же день, в ході обшуку виявлено та вилучено 5 медичних шприців з прекурсором - ангідридом оцтової кислоти, вагою 6,358 грама, який обвинувачений зберігав за місцем свого проживання для виготовлення наркотичного засобу - опію, без мети збуту.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення вироку суду без змін, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи скарги, апеляційний суд дійшов наступного.
Обставини провадження, доведеність винуватості ОСОБА_7 , кваліфікація ним скоєного, вид та розмір призначеного йому покарання апелянтом не оспорюються, внаслідок чого, на підставі ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевірялись.
При призначенні покарання обвинуваченому, судом 1-ї інстанції враховані ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_7 (умисні один злочин невеликої тяжкості та один злочин середньою тяжкості), дані про його особу - повнолітній вік, наявність судимості, позитивну характеристику за місцем проживання, відсутність сім`ї та місця роботи, перебування на обліку у лікаря-нарколога з приводу залежності від опіоїдів, пом`якшуючі покарання обставини - визнання вини та щире каяття.
Зваживши на викладене, районний суд дійшов висновку про необхідність покарання обвинуваченого лише у виді позбавлення волі та про неможливість звільнення його від відбування цього покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.
З таким висновком суд апеляційної інстанції погоджується, оскільки ОСОБА_7 має дві непогашені судимості, у тому числі і за ч.1 ст.309 КК України (вироки Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.04.2003 р. та 15.03.2007 р.), вчинив два нові злочини, пов`язані з незаконним обігом наркотичних засобів, перебуває на обліку, як особа, залежна від опіоїдів, що свідчить про його небажання стати на шлях виправлення та про схильність до продовження злочинної діяльності.
Отже, обвинувачений є особою, що становить небезпеку для суспільства, тому має відбувати покарання у кримінально-виконавчій установі, як і зазначив суд у вироку.
Підстав для застосування до призначеного йому покарання положень ст.75 КК України апеляційний суд не вбачає.
Доводи захисника про те, що обвинуваченим вчинено злочини, які не є тяжкими, про наявність пом`якшуючої покарання обставини та відсутність обтяжуючих покарання обставин, позитивну характеристику, є не суттєвими, тому як все це враховано районним судом, внаслідок чого ОСОБА_7 за ч.2 ст.309 КК України призначено покарання у нижчій межі санкції кримінального закону, а за сукупністю злочинів застосовано й принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Посилання в апеляції на факт наркозалежності обвинуваченого взагалі є не зрозумілим, оскільки саме така залежність спонукала ОСОБА_7 до вчинення злочинів, тому, у разі залишення його на волі (звільненні з випробуванням), є достатні підстави вважати, що ним можуть бути вчиненні нові аналогічні кримінальні правопорушення.
Що стосується поведінки обвинуваченого після вчинення злочинів (зробив належні висновки, бажає виправитись та готовий нести відповідне покарання), така поведінка, хоча і є наявною, проте не такою істотною для звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням.
З урахуванням викладеного, наведені захисником доводи не є неприйнятними, отже вирок зміні не підлягає.
Керуючись ст.ст.405,407,424,426,532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_6 залишити без задоволення, а вирок Корабельного районного суду м. Миколаєва від 26 лютого 2015 року у відношенні обвинуваченого ОСОБА_7 - без зміни.
Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим ОСОБА_7 - у той же строк після вручення копії ухвали.
Головуючий
Судді: