Справа № 131/2316/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.01.2015

Іллінецький районний суд Вінницької області в скаладі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню Іллінецький районний суд Вінницької області в складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю сторони обвинувачення прокурора прокуратури Іллінецького району Вінницької області ОСОБА_4 та сторони захисту підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Іллінці кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0000313 від 21 жовтня 2014 року, із обвинувальним актом про підозру ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Росоша Липовецького району, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, раніше судимого 30 квітня 2014 року Іллінецьким районним судом Вінницької області по ст.128 КК України до 240 годин громадських робіт, 1 листопада 2014 року Іллінецьким районним судом Вінницької області по ст.309 ч.1 КК України до штрафу в розмірі 1700 грн., у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.389 ч.2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи засудженим вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 30 квітня 2014 року по ст.128 КК України до 240 годин громадських робіт, вид яких належало визначити виконкому Іллінецької сільської ради Іллінецького району Вінницької області, був прийнятий для відбування покарання, але умисно, не виконуючи в повному обсязі обов`язки, які були покладені на нього судом у виді виконання громадських робіт, відпрацював лише 76 годин, після чого самовільно не вийшов на їх подальше відпрацювання, чим порушив обов`язки, покладені вироком Іллінецького районного суду, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст.389 ч.2 КК України.

Наведені вище визнані судом доведеними обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ст.389 ч.2 КК України, підтверджені в судовому засіданні показаннями самого підозрюваного ОСОБА_5 , який повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, пояснивши, що він не зміг знайти людського розуміння і отримати згоду сільського голови на перерву у відбуванні громадських для того, щоб реалізувати отриману нагоду іншою роботою заробити гроші на операцію хворій матері, тому зробив це самовільно. У скоєному щиро кається.

В цьому разі за клопотанням прокурора та згодою підозрюваного ОСОБА_5 за приписом ч.3 ст.349 КПК України суд не досліджує докази щодо обставин скоєння кримінального правопорушення, які ніким не оспорюються.

За таких обставин суд доходить висновку, суд доходить висновку, що вина підозрюваного ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення доведена повністю, його дії органом досудового розслідування кваліфіковані вірно по ст.389 ч.2 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

Пом`якшуючою покарання підозрюваного ОСОБА_5 обставиною є його щире каяття у скоєному, обтяжуючих обставин судом не встановлено.

Призначаючи підозрюваному ОСОБА_5 покарання, суд враховує те, що він вчинив кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, раніше судимий за скоєння необережного і умисного злочинів невеликої і середньої тяжкості до покарань, не пов`язаних з ізоляцією від суспільства, не працює, не одружений, за місцем свого проживання формально характеризується посередньо. При цьому видавець характеристики Іллінецький сільський голова Іллінецького району Вінницької області спромігся лише перелічити членів сім`ї підозрюваного із матір`ю та двома меншими неповнолітніми братами та відсутність скарг на нього, не вказавши умов проживання, матеріального становища та стану здоров`я його рідних (а.23).

З огляду цього суд вважає, що запропоноване стороною обвинувачення покарання ОСОБА_5 у виді 3 місяців арешту, який полягає в триманні засудженого в умовах ізоляції, є невідповідним об`єктивним передумовам, обставинам скоєння і тяжкості скоєного кримінального правопорушення, а також особі підозрюваного, відносно якого під час досудового розслідування у кримінальному провадженні сторона обвинувачення не знайшла навіть потреби у застосуванні будь-якого запобіжного заходу, а відтак і явно несправедливим.

Натомість суд доходить переконаного висновку, що виправлення підозрюваного ОСОБА_5 наразі цілком можливе без його реальної ізоляції від суспільства, тому йому слід призначити передбачене законом покарання по ст.389 ч.2 КК України у виді обмеження волі. Згідно ст.71 КК України, до цього призначеного судом покарання ОСОБА_5 слід повністю приєднати невідбуте ним покарання за попереднім вироком у виді громадських робіт за правилами ст.72 КК України і остаточне покарання призначити йому за сукупністю вироків у виді обмеження волі. Згідно ст.75 КК України, ОСОБА_5 слід звільнити від відбування призначеного йому таким чином остаточного покарання з випробуванням.

Підстав для зміни заходів забезпечення кримінального провадження, речових доказів та процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.349, 368, 369, 370, 371, 374, 532 КПК України,

П Р И С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винним і призначити йому покарання по ст.389 ч.2 КК України 1 рік обмеження волі.

Згідно ст.71 КК України, до призначеного судом покарання ОСОБА_5 повністю приєднати невідбуте ним покарання за вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 30 квітня 2014 року по ст.128 КК України у виді 164 годин громадських робіт за правилами ст.72 КК України і остаточне покарання призначити йому за сукупністю вироків у виді 1 року 20 днів обмеження волі.

Згідно ст.75 КК України, звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного остаточного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 1 рік 6 місяців.

Згідно ст.76 КК України, покласти на ОСОБА_5 обов`язки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана підозрюваним і прокурором до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Іллінецький районний суд. При цьому судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копії вироку негайно після його проголошення вручити підозрюваному та прокурору.

Суддя ОСОБА_1