Справа № 362/2246/15-к
Провадження № 1-кп/362/173/15
ВИРОК
Іменем України

Васильківський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючої судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
потерпілого ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Данилівка, Васильківскього району, Київської області, громадянина України, українця, освіта середня, не одруженого, не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 29.04.2013 року Васильківським міськрайонним судом Київської області за ст..128 КК України до 200 годин громадських робіт, -
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України,-
21 березня 2015 року близько 03 год. 00 хв., ОСОБА_6 , проходячи поблизу кафе «Під мостом», що розташовується по вул. Залізничній в смт. Калинівка Васильківського району Київської області вступив в словесний конфлікт з ОСОБА_5 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння поблизу магазину. У ході конфлікту, на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин, ОСОБА_6 наніс ОСОБА_5 декілька ударів руками, зібраними в кулак в область обличчя, від чого останній впав на землю та в нього з кишені впав мобільний телефон Samsung Duos GT-S 3322. Побачивши вказаний телефон у ОСОБА_6 виник умисел на відкрите заволодіння чужим майном та він, реалізуючи свій злочинний намір, направлений на незаконне збагачення, усвідомлюючи, що його дії носять відкритий характер та розуміючи протиправність своїх дій, незаконно заволодів мобільним телефоном Samsung Duos GT-S 3322, вартістю 650 гривень з SIM-карткою мобільного оператора «Київстар» без коштів на рахунку, яка матеріальної цінності для потерпілого не становить. Після цього ОСОБА_6 продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел зняв з ніг ОСОБА_5 зимові черевики, в які був взутий останній та які матеріальної цінності для потерпілого не становлять, та незаконно ними заволодів, після чого з місця вчинення злочину втік, розпорядившись викраденим на власний розсуд, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 матеріальної шкоди на загальну суму 650 гривень.
Такі дії обвинуваченого ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч. 1 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна /грабіж/.
Під час досудового розслідування 27 квітня 2015 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваним ОСОБА_6 було укладено угоду про примирення, що відповідає вимогам ст. 471 КПК України, за умовами якої сторони дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 186 КК України та істотних для даного кримінального провадження обставин. При цьому ОСОБА_6 приносить потерпілому ОСОБА_5 щирі вибачення за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене, ч. 1 ст. 186 КК України, внаслідок чого потерпілій стороні було завдано матеріальної шкоди. Сторонами також узгоджено міру покарання, яке повинен понести ОСОБА_6 у виді 2 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік та покладенням на нього обов`язків передбачених ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.
Судом вивчені письмові матеріали кримінального провадження:
- довідка УІАЗ, копія вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29.04.2013, з яких вбачається, що ОСОБА_6 втретє притягається до кримінальної відповідальності /а.с. 17, 18/;
- довідки Васильківської ЦРЛ від 20.04.2015, з яких вбачається, що ОСОБА_6 у лікарів психіатра та нарколога на обліку не перебуває /а.с. 15, 16/;
- характеристика, за якою обвинувачений за місцем проживання характеризується посередньо /а.с. 21/;
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти такі рішення: затвердити угоду або відмовити в затвердженні угоди та повернути кримінальне провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом встановлено, що ОСОБА_6 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.
В судовому засіданні ОСОБА_6 вину свою визнав повністю, погодившись з викладеними в обвинувальному акті обставинами, щиро розкаявся, заподіяну матеріальну шкоду відшкодував у повному обсязі, повернувши зимові чоботи та мобільний телефон.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_6 цілком розуміє права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього в разі затвердження угоди судом.
Потерпілий ОСОБА_5 також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України. В судовому засіданні потерпілий зазначив, що заподіяна матеріальна шкода йому повністю відшкодована, обвинуваченого вибачив і будь-яких претензій до останнього немає.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_6 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.
Керуючись ст. ст. 110, 314, 369-371, 373-374, 395, 468, 471-475 КПК України, суд, -
ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України.
Призначити ОСОБА_6 за ч.1 ст.186 КК України узгоджене сторонами покарання у виді 2 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст.75 КК України від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст.76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
Іспитовий строк ОСОБА_6 обчислювати з моменту проголошення вироку 15 травня 2015 року.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до Апеляційного суду Київської області через Васильківський міськрайонний суд Київської області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Копію вироку негайно вручити ОСОБА_6 і прокурору.
Суддя ОСОБА_1