Апеляційний суд Рівненської області
___________________________________________________________
В И Р О К
Іменем України
28 липня 2015 року м. Рівне
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0005912 щодо ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, одруженого, обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 309, ч. 2 ст. 317 КК України, за участю учасників судового провадження: прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_5 , -

ВСТАНОВИЛА:
Влітку 2014 року ОСОБА_5 , знайшовши дикорослу рослину коноплі, без мети збуту привласнив знайдений особливо небезпечний наркотичний засіб, який, в порушення порядку, встановленого законами України Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори та Про заходи протидії незаконного обігу наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів та зловживання ними, приніс в квартиру АДРЕСА_2 , де проживає, висушив та зберігав 8,3 г каннабісу.

24 вересня 2014 року ОСОБА_5 з корисливих мотивів надав приміщення кухні квартири по місцю свого проживання за адресою АДРЕСА_1 для виготовлення та вживання наркотичних засобів ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які того ж дня виготовили та вжили у вищевказаному приміщенні наркотичний засіб дезоморфін (крокодил), за що ОСОБА_5 отримав винагороду у вигляді частини виготовленого наркотичного засобу.

Вироком Рівненського міського суду від 27 квітня 2015 року ОСОБА_5 засуджений за ч. 2 ст. 309 на два роки позбавлення волі; за ч. 2 ст. 317 КК України на чотири роки позбавлення волі. Відповідно до положень ч. 1 ст. 70 КК України остаточне покарання призначено - чотири роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням іспитовим строком в два роки та покладенням обовязків, передбачених п. п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з`являтися для реєстрації.
Судом вирішено питання щодо речових доказів у справі.

У поданій на вирок суду апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, не оспорюючи доведеності вини ОСОБА_5 у вчиненому та правильності кваліфікації його дій, покликається на безпідставність застосування щодо ОСОБА_5 положень ст. 75 КК України, оскільки, таке покарання, на його думку, не відповідає ступеню тяжкості вчинених кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, який вже притягався до кримінальної відповідальності за злочини в сфері незаконного обігу наркотичних засобів, у звязку з чим просить скасувати вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання і ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки з конфіскацією належного йому майна.
Іншими учасниками судового розгляду вирок в апеляційному порядку не оскаржено.

Винність ОСОБА_5 в незаконному придбанні і зберіганні без мети збуту особливо небезпечного наркотичного засобу, вчинене особою, яка раніше вчинила один із злочинів, передбачених ст. ст. 307, 308, 310, 317 КК України, а також в наданні приміщення для незаконного вживання та виготовлення наркотичних засобів, вчинене з корисливих мотивів відповідає правовій кваліфікації скоєного та фактичним обставинам справи, які не досліджувалися за згодою учасників судового провадження, відповідно до положень ст. 349 КПК України, і не заперечуються ніким з учасників судового розгляду.

Поряд з цим, призначаючи ОСОБА_5 покарання, суд першої інстанції не в повній мірі дотримався вимог ст. 65 КК України та розяснень, що містяться в п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання, згідно яких суд призначає покарання з врахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину (класифікації, обставин і способу його вчинення, характеру і тяжкості наслідків), даних про особу винного (вік, поведінку до вчинення злочину, наявність судимостей і адміністративних стягнень, тощо), та обставин, що помякшують і обтяжують покарання, і призначив йому покарання, яке не відповідає ступеню тяжкості вчинених злочинів внаслідок його м`якості та не є необхідним і достатнім для запобігання вчиненню особою інших злочинів, про що правомірно йдеться у поданій прокурором апеляційній скарзі.
За вимогами ч. 2 ст. 409 КПК України невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого є підставою для скасування судового рішення судом апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ст. 75 КК України, звільнення від відбування покарання можливе лише тоді, коли суд дійде висновку про виправлення засудженого без відбування покарання за наявності цілого комплексу обставин, що помякшують покарання.

Як видно з вироку, вирішуючи питання про обрання ОСОБА_5 покарання із застосуванням ст. 75 КК України, суд першої інстанції врахував його щире каяття, сприяння в розкритті злочину, характеризуючі дані, наявність на утриманні двох дітей та відсутність обтяжуючих покарання обставин.

Однак, залишив поза увагою тяжкість і суспільну небезпечність вчиненого ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч. 2 ст. 317 КК України, що становить загрозу для життя і здоров`я громадян, а також той факт, що відносно обвинуваченого в суді першої інстанції розглядаються кримінальні провадження, у яких ОСОБА_5 11.10.2013 року та 3.03.2014 року оголошено про підозру у вчиненні умисного тяжкого злочину за ч. 2 ст. 307 КК України, що знайшло своє підтвердження і при апеляційному розгляді кримінального провадження.

Враховуючи викладене, вирок суду про застосування щодо ОСОБА_5 ст. 75 КК України не можна визнати обгрунтованим, оскільки суд у вироку лише покликався на помякшуючі покарання обставини, однак, не навів переконливих доводів на доцільність звільнення обвинуваченого від покарання.

При призначенні ОСОБА_5 покарання, колегія суддів, виходить із встановленої ст. 50 КК України його мети - кари, виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості, і враховує фактичну тяжкість вчинених умисно злочинів, повязаних з незаконним обігом наркотичних речовин, та їхню підвищену суспільну небезпеку, особу ОСОБА_5 , який до вчинення злочинів, за які його засуджено даним вироком, вже притягувався до кримінальної відповідальності за предявленим обвинуваченням у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 307 КК України, обставини, що помякшують покарання щире розкаяння у вчиненому і сприяння розкриттю злочину, відсутність обтяжуючих покарання обставин, що в своїй сукупності, на думку колегії суддів, істотно не знижує ступінь тяжкості вчинених злочинів, однак, дає підстави для призначення ОСОБА_5 мінімального покарання, як за ч. 2 ст. 309 КК України, так і за ч. 2 ст. 317 КК України, без застосування ст. 75 КК України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 404-405, 407, 409, 420 КПК України, колегія суддів, -

ЗАСУДИЛА:
Апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, задовольнити.
Вирок Рівненського міського суду від 27 квітня 2015 року щодо ОСОБА_5 в частині призначення покарання скасувати.

ОСОБА_5 засудити за ч. 2 ст. 309 КК України на два роки позбавлення волі. За ч. 2 ст. 317 КК України - на чотири роки позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточне покарання призначити чотири роки позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 за даним вироком рахувати з 28 липня 2015 року, взявши під варту із залу суду.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Вирок може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ засудженим протягом трьох місяців з дня вручення йому копії судового рішення, а іншими учасниками судового провадження - в цей же строк з дня його проголошення.

С У Д Д І :
ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2

З оригіналом вірно: Суддя ОСОБА_1