УХВАЛА

Іменем
України

14 лютого 2007 року м. Ужгород

Апеляційний суд Закарпатської області в складі

головуючої судді ДОРЧИНЕЦЬ С.Г.

суддів КОНДОРА Р.Ю., СИМАЧЕНКО ДА.

за участю прокурора ФРИЦЮК В.В.

захисника адвоката ОСОБА_1

виправданого ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому
засіданні кримінальну справу за апеляційним по­данням ст. помічника прокурора м. Ужгорода Канюка В.Ю. на вирок
Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської
області від 1 листопада 2006 р.

Цим вироком

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с Кам'яниця Ужго­родського району Закарпатської обл., мешканця АДРЕСА_1, українця, rp-на України, одруженого, приватного підприємця, не су­димого,

виправдано за обвинуваченням у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 201 ч. 1 КК України.

Ухвалено: запобіжний захід ОСОБА_2
скасувати; речові докази - товаросупровідні документи - зберігати при справі; вилучене
майно - перераховані у вироку побутову
техніку та сідельний тягач „МАН", 1995 р.в., д/н НОМЕР_1, з причепом 1998 р.в., д/н НОМЕР_2, повернути власникам; судові витрати в сумах 256,62 грн. та 451,09 грн. за проведення відповідно судово-товарознавчої та
судово-почеркознавчої експертиз прийняти на рахунок держави.

Як зазначено у
вироку суду, ОСОБА_2 обвинувачувався в тому, що він 17.04.2004 р. під виглядом ввезення із Словацької Республіки в
Україну столових виробів та кухон­них наборів, загальною вартістю 4100 дол.
США, умисно усвідомлюючи протиправ­ність своїх
дій, перемістив контрабандним шляхом в пункті пропуску МП „Ужгород"
Ужгородської митниці партію побутової техніки на загальну суму 509980,00 грн. з
при­ховуванням від митного контролю шляхом подачі
митному органу документів на то­вар, відомості в яких не відповідали
дійсності щодо кількості та вартості переміщува­ного вантажу.

Так, він з
метою ортанізації перевезення партії побутової техніки з митного складу „Словмад Холдінг СРО" у м. Чієрна-над-Тісоу
Словацької Республіки для подальшого продажу
техніки на території України, домовився з приватним підприємцем ОСОБА_3, який, не усвідомлюючи злочинних намірів ОСОБА_2, надав
йому для цих цілей вантажний автомобіль марки
„МАН", 1995 р.в., д/н НОМЕР_1, з причепом 1998 р.в., д/н НОМЕР_2, під
керуванням водія ОСОБА_4

Справа N° 11-97/2007 р. Номер
рядка статистичного звіту:

Головуючий у 1-й інстанції ДОМНИЦЬКИЙ В.В. Доповідач КОНДОР
Р.Ю.

Водій за усною вказівкою ОСОБА_5 16.04.2004 р. завантажився побутовою технікою на вищезазначеному
митному складі та виїхав у напрямку митного поста в с Вишнє Нємецке Словацької Республіки.

ОСОБА_2 як власник вантажу та
замовник його перевезення, з метою зустрічі з во­дієм на МП „Ужгород" та для митного
оформлення вантажу 16.04.2004 р. перетнув державний кордон України і в момент перебування зазначеного автомобіля на
митно­му кордоні України в пункті пропуску МП „Ужгород", близько 100 к.ч. 17.04.2004 р. взяв для здійснення митного
оформлення вантажу у водія ОСОБА_4 одержані тим на згаданому митному складі товаросупровідні документи (міжнародну товарно-транспортну накладну № НОМЕР_3, інвойс № НОМЕР_4 від 15.04.2004 р. та супровідний лист № НОМЕР_5). Ці документи на вантаж „Вироби столові та кухонні набори із заліза", фактурною вартістю 4100,00 дол. США, що прямував з
фірми „Ліндо Імпекс ЛТД" (США) на адресу гр. Ільїна, він подав для
митного оформлення інспектору митниці ОСОБА_6

При цьому,
ОСОБА_2 для створення уявлення про достовірність поданих ним не­правдивих документів на вантаж, подав для митного
контролю та оформлення також заповнену ним пасажирську митну
декларацію від 17.04.2004 р. на ім'я гр. Ільїна.

Після
проходження митного контролю та оформлення вантажу, що був здійснений ми­тним
органом України на підставі поданих ОСОБА_2 вищезазначених товаротранс­портних документів, що містили неправдиві дані, ОСОБА_2
дав усну вказівку водію ОСОБА_4 їхати для розвантаження на
склад в АДРЕСА_2

17.04.2004 р. близько 430 к.ч.,
після виїзду вантажного автомобіля з митного поста „Ужгород" Ужгородської митниці на територію України, поблизу мотелю
„Пілігрим" автомобіль був затриманий
співробітниками податкової міліції ДПА в Закарпатській області та доставлений для проведення дослідчої перевірки до Головного
відділу по­даткової міліції ДПІ в м. Ужгороді.

Суд прийшов до
висновку, що по справі не здобуто необхідних доказів, які б перекон­ливо доводили винність ОСОБА_2 у вчиненні контрабанди, а
суперечності в наявних доказах та матеріалах справи не
дають можливості однозначно стверджувати про до­веденість такої вини. Тому ОСОБА_2 виправдано у зв'язку з недоведеністю
його вини у вчиненні злочину.

Ст. помічник
прокурора м. Ужгорода Канюк В.Ю. в апеляційному поданні ста­вить питання про скасування вироку та направлення справи
на новий судовий розгляд у зв'язку з невідповідністю
висновків суду фактичним обставинам справи, істотним порушенням кримінально-процесуального закону. На думку апелянта, вирок містить
істотні суперечності, оскільки, зазначивши в ньому
фактично про відсутність події злочину, суд, всупереч цьому
висновку виправдав ОСОБА_2 за недоведеністю його вини у вчиненні злочину. Суд не дав оцінки показанням свідка ОСОБА_4 на
досудо­вому слідстві, що стверджували
винність ОСОБА_2, не врахував такі ж викривальні показання свідка ОСОБА_7 Не було враховано й те, що
зазначеного в документах одержувача вантажу гр. Ільїна не
існує, а пасажирська митна декларація від його імені-заповнена саме ОСОБА_2 Підєтави з яких суд відхилив як докази вини
пока­зання працівників податкової міліції та взяв до
уваги як докази його невинності супе­речливі
показання трьох приватних підприємців, не відповідають фактичним обстави­нам
справи. Свідки ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 судом не допитувалися, а їхні показання на досудовому слідстві не були враховані та не було взято до
уваги, що судом у тому ж складі ці свідки
були допитані і підтвердили свої показання на досу­довому слідстві щодо цих
самих обставин в кримінальній справі щодо ОСОБА_11, обвинувальний вирок у якій від 18.07.2005 р. набрав чинності. Суд безпідставно відхилив
й інші докази вини ОСОБА_2

Заслухавши доповідь судді, промови: прокурора Фрицюк В.В., яка підтримала апеляційне
подання та просить його задовольнити; виправданого ОСОБА_2, який вважає вирок суду справедливим, та його захисника
ОСОБА_1, який, вказуючи на суперечливість доказів у справі та
відсутність доказів вини свого підзахисного, про­сить апеляційне подання прокурора відхилити як безпідставне, а вирок
залишити без зміни; обговоривши доводи апеляції
та перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Кримінальну справу № 6104305 за фактом контрабанди вищезазначених
товарів за ознаками злочину, передбаченого ст. 201 ч. 1 КК України, було
порушено 01.04.2005 р. та 18.05.2005 р. було виділено з кримінальної справи № 6102705 за фак­тами зловживання службовим становищем та
службового підроблення працівниками УПМ ДПА в Закарпатській обл. (а.с. 1-8 т. 1).

Щодо ОСОБА_2 кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ст. 201 ч. 1 КК України, було порушено 06.02.2006 р. Винним у злочині за відповідним об­винуваченням ОСОБА_2 себе не визнав і від дачі показань
відмовився (а.с. 190, 194-198,
222-229 т. 3).

Постановою від 18.05.2005 р. з кримінальної справи виділені
постанови про відмову в порушенні кримінальної
справи від 26.05. та 31.05.2005 р. (а.с 193-194, 197-199 т. 2). Отже, фактичний час складення постанови про виділення
кримінальної справи, а тому й час вчинення
відповідних процесуальних дій у ній - невідомі.

Свідок ОСОБА_4 під час досудового слідства показав,
що разом з ним у ма­шині кордон перетнув незнайомий
хлопець, а після затримання автомашини на тери­торії України один з працівників
податкової міліції сів до нього в кабіну та супрово­джував по маршруту до
службової будівлі (а.с. 86-89 т. 2). Про наявність у машині ра­зом з водієм іншої особи показували
також свідки ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15 (а.с. 54-57, 62-72 т. 2). Проте, даних про цю особу в справі немає і допитана вона не була, як не допитаний щодо поведінки
водія й працівник, який безпосередньо його супроводжував.

Та обставина, що податковою міліцією було вилучено інший товар, ніж той, що
переміщувався через митний кордон, обґрунтовується поясненнями ОСОБА_2, ОСОБА_16, ОСОБА_4, ОСОБА_3, що нібито
вилучений товар був завантаже­ний у м. Ужгороді в районі
розташування організації ДОСААФ. Ці пояснення супереч­ливі щодо місця, мети і обставин завантаження, але даних
про всебічну перевірку об­ставин, які з них випливають,
усунення відповідних суперечностей, справа не міс­тить. Конкретне місце закупівлі, вивантаження одного товару та завантаження
іншого у вказаних осіб не з'ясоване,
відтворення обстановки і обставин події з ними не про­ведено, свідки таких вантажних операцій, місцезнаходження вивантаженого
товару, його одержувач після вивантаження - не встановлені.

З матеріалів справи вбачається, що вилучена
побутова техніка була повернута ОСОБА_2 та ОСОБА_16 як 'її власникам
(а.с. 161-162 т. 1). За показаннями на досудовому слідстві свідків
ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 та іншими матеріалами, ОСОБА_16
вчиняв дії, хпрямовані на підтвердження
законності операцій з вилученим товаром. Належні за­ходи по перевірці пояснень
ОСОБА_2 та ОСОБА_16, а також по закріпленню показань зазначених свідків шляхом проведення відповідних очних ставок та інших

слідчих дій в даній кримінальній
справі не були вжиті, наявні в справі протоколи до­питів, інші матеріали, що були виділені з в кримінальної справи № 6102705, цю прога­лину не заповнюють. Тому вказівка суду першої
інстанції про суперечливість рішення органу досудового слідства про відмову в
порушенні кримінальної справи щодо ОСОБА_16 є
обґрунтованою.

ОСОБА_2 було пред'явлене
обвинувачення у контрабанді шляхом подання документів, що містять неправдиві дані, через митний пост „Ужгород"
Чопської митниці партії побутової техніки загальною вартістю 509980,00 грн. (а.с. 222-227 т. 3). Проте, в Чопській митниці немає митного поста „Ужгород", а вантаж
оформлено Кар­патською регіональною митницею. Загальна вартість партії
контрабандного товару в доларах США, вартість конкретних товарів у гривнях, а також офіційний
курс гривні до долара США, за яким визначено загальну вартість товару, в постанові
слідчого не зазначені. У висновку судово-товарознавчої
експертизи (а.с. 111-118 т. 2) вартість то­варних позицій також зазначена лише в доларах США „за курсом НБУ на квітень 2004 р. 1$=5,30 грн.".

В обвинуваченні йдеться про товари, переміщення яких через митний кордон
України здійснюється із їх декларуванням шляхом заповнення вантажної митної де­кларації, що відповідно до митного законодавства
передбачає зазначення у ВМД точ­них назв товарів та інших даних про
них для їх ідентифікації та класифікації за відпо­відними найменуваннями товарів та кодами згідно із УКТ ЗЕД. Однак, роблячи
висно­вок про невідповідність виявлених товарів тим, що
були зазначені в товаросупровід­них документах, орган досудового
слідства не з'ясував питання про те, як відповідно до УКТ ЗЕД мали бути задекларовані ці товари. Не з'ясовано також, чи міг
взагалі бу­ти випущений митницею цей вантаж з
урахуванням того, що місцезнаходження його одержувача в Україні зазначене у ВМД
та товаросупровідних документах по різному, а відправник
вантажу у ВМД не вказаний (а.с. 181-185
т. 2).

Отже, всупереч
вимогам ст.ст. 22,
130-132 КПК України, особі було пред'явлене
неконкретне обвинувачення. Оскільки виявлені товари не були належно
класифіковані, а питання про податки, збори та інші обов'язкові платежі, що
підляга­ли сплаті при переміщенні
цих товарів через митний кордон, про облік суб'єктами підприємницької діяльності відповідних
фінансово-господарських операцій, по суті не з'ясовувалося, передчасними та необґрунтованими є й висновки слідчого
про відсут­ність у діях відповідних осіб складу злочинів, спрямованих на
ухилення від їх сплати.

Формулюючи у вироку обвинувачення, яке щодо ОСОБА_2 було визнане не-доведеним, суд, вказуючи про незаконне переміщення через
митний кордон партії побутової техніки, не зазначив дані
про неї, отже, всупереч ст. 334 ч. 4 КПК України, не зазначив істотні дані, що характеризують об'єктивну сторону складу
інкримінова­ного особі злочину.

Незважаючи на це, суд зробив висновок про невідповідність між собою даних щодо вартості та кількості вилученого товару, зазначених
у експертних висновках, протоколі огляду та матеріалах
іноземних митних органів. Проте, суд не зазначив, у чому така невідповідність
полягає, чи є вона істотною тощо. Не було враховано й те, що висновок фахівців Закарпатської ТПП від 07.05.2004 р. (а.с. 167-175 т.1) не є ви­сновком
судово-товарознавчої експертизи.

Суд не взяв до уваги показань свідків ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19 на досудовому слідстві, оскільки, за їх твердженням,
такі були дані під впливом працівників міліції, однак, цих тверджень не
перевірив. Так само не були перевірені попередні
показання свідків ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, які в судовому засіданні взагалі не допитувались.

Усі ці свідки були допитані судом у
кримінальній справі щодо ОСОБА_11, якого чинним вироком від 18.07.2005 р. засуджено за ст. 367 ч. 1 КК України, а за ст. 366 ч. 2 КК України виправдано(а.c. 7-10 т. 3). Як убачається з цього вироку, свідки підтвердили показання, які дали на досудовому
слідстві, і які є протилежними тим, що їх допитані судом свідки дали в даному процесі.

Свідок ОСОБА_4 суду показав протилежне тому, що говорив раніше,
зокрема, ствердив про вивантаження ввезеного
товару на території ДОСААФ та завантаження іншого, з яким його зупинили (а.с. 86-91 т. 2, а.с. 348-349 т. 3).

Цим фактам суд оцінки не дав та водночас і
відповідно до ст. 279 КПК України -

не діяв.

В судовому засіданні ОСОБА_2 не дав детальних показань та ствердив, що на митниці оформленням вантажу займався його власник, а він
лише йому допомагав (а.с. 333-334
т. 3).

Недоведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні злочину мотивована,
зокрема, су­перечливістю показань допитаних
судом свідків та їх невідповідністю фактичним об­ставинам справи. Проте, як випливає з протоколу судового засідання (а.с. 330-359 т. 3), суд не вживав заходів до усунення
цих суперечностей, більш детального допиту підсудного, свідків, їхні попередні показання не оголошував. Не заявляли
відповідних клопотань, за винятком допиту свідка ОСОБА_19, і сторони.

За змістом ст. 22 КПК України, провадження в
кримінальній справі здійснюєть­ся у точній відповідності із
законом, що передбачає об'єктивне, всебічне і повне до­слідження її обставин. Відповідно до ст.ст. 323-324 КПК України, суд, забезпечивши належний
розгляд кримінальної справи, постановляє законний вирок. Істотні пору­шення кримінально-процесуального закону, що
унеможливлюють постановления ви­року, є підставами для його скасування з поверненням
справи на додаткове розсліду­вання (ст. 367 ч. 1 п.п. 1-3, ст. 370 ч. 1, ст. 374 ч. 1 п.п. 1, 4 КПК України).

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про част­кову
обґрунтованість апеляційного подання.

Досудове слідство у справі не є правильним, всебічним і повним, вимоги ст. 22 КПК України не дотримані. Однобічним і неповним є й
судове слідство. Суд не дав оцінки істотним недолікам досудового
слідства та, не перевіривши достатньою мірою докази та доводи сторін, постановив суперечливий вирок, що не відповідає
фактич­ним обставинам справи. Висновок
суду про те, що усунути суперечності в справі не­можливо, передчасний
і необґрунтований.

У справі не перевірені обставини, що відповідно до ст. 64 КПК України мають значення для
предмету доказування, можливості одержання доказів не вичерпані. За
встановлених у справі обставин, як відхилення судом доводів обвинувачення, так
і врахування доводів захисту, без їх належної перевірки, не може бути визнане
вмоти­вованим.

Апеляційне подання слід задовольнити частково, вирок скасувати, кримінальну
справу для встановлення і перевірки її фактичних обставин у сукупності
повернути на додаткове розслідування з мотивів
неповноти та неправильності досудового слідства, недоліки якого не можуть бути усунуті в судовому засіданні. У справі слід
прийняти законне та обґрунтоване рішення залежно від
встановленого.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, -

ухвалив:

Апеляційне подання ст. помічника прокурора м.
Ужгорода Канюка В.Ю. за -

довольнити частково, вирок
Ужгородського міськрайонного суду Закарпат­ської області від 1 листопада 2006 р, щодо ОСОБА_2 - с к а с у в а т и , кримінальну справу направити прокурору
Закарпатської області для організації додаткового роз­слідування.

Запобіжний захід ОСОБА_2 залишити попереднім - підписку про невиїзд з мі­сця постійного проживання.

В решті залишити апеляційне подання без задоволення.