Справа №1-21/10 27.04.2010 27.04.2010 27.04.2010
Справа № 11- 236/2010р. Головуючий І-ї інстанції
Категорія: ст.289 ч.2 КК України ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

Головуючого: Царюка В.В.

суддів: Олещук Т.Л., Маркової Т.О.

за участю прокурора: Краснікової К.Г.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_3 на вирок Казанківського районного суду Миколаївської області від 16 лютого 2010 року, яким

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше судимий: 1) 08.10.1998 року Ленінським районним судом м. Миколаєва, за ст. 141 ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі, звільнився 26.06.2000 р. в звязку з відбуттям покарання; 2) 06.08.2001 року цим же судом, за ст. 141 ч.2, ст. 196-1 ч.2, 42 КК України на 6 років позбавлення волі, звільнився умовно-достроково 26.03.2005 року, не відбута частина склала 1 рік 10 місяців 24 дні; 3) 20.07.2005 року цим же судом, за ч.2 ст. 186, ст. 71 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення волі. Постановою Новобузького районного суду Миколаївської області від 04.07.2008 року невідбута частина покарання 1 рік 4 місяці 2 дні замінена на покарання у виді виправних робіт за місцем роботи з відрахуванням щомісячно в дохід держави 20% заробітку; 4) 10.06.2009 року Центральним районним судом, за ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 185, ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна. На підставі ст. 71 КК України, з урахуванням ухвали апеляційного суду Миколаївської області від 10 вересня 2009 року, остаточно призначено 7 років 3 місяці позбавлення волі; 5) 09.07.2009року Заводським районним судом м. Миколаєва, за ч.2 ст. 187 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією ? частини майна. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, з урахуванням вироку Центрального районного суду від 10.06.2009року, остаточно призначено 8 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього належного майна,

засуджений за ч.2 ст. 289 КК України на 7 років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів за даним вироком та злочинів за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.06.2009 року та Заводського районного суду від 09.07.2009 року, шляхом часткового складання покарань призначено 8 років 2 місяці позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Ленінського районного суду від 20.07.2005 року та остаточно призначено 8 років 8 місяців позбавлення волі з конфіскацією усього майна, яке є власністю засудженого.

Постановлено стягнути на користь потерпілого ОСОБА_5 2500грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Вироком суду ОСОБА_3 визнаний винним та засуджений за те, що 25 лютого 2009 року близько 1.20 час. засуджений їхав на автомобілі ВАЗ-21063 під керуванням громадянина ОСОБА_5, з автовокзалу смт. Казанка до станції Казанка. Під час руху, ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, з метою заволодіння транспортним засобом, розповів водію, що він раніше судимий за напад на інкасаторів та вбивство, дістав з-під одягу іграшковий пістолет, перекрутив затвор і, з погрозою застосування пістолета, який ОСОБА_5 сприйняв як реальний, примусив його вистрибнути на ходу з автомобілю, яким той керував. Після цього, ОСОБА_3 пересів на місце водія та поїхав на автомобілі, яким заволодів, до місця проживання своєї співмешканки за адресою: вул. Шевченка, буд. 2, де біля подвіря залишив автомобіль, яким заволодів.

В апеляції засуджений ОСОБА_3, не оспорюючи фактичних обставин справи, просить вирок суду змінити. Вважає, судом неправильно застосований принцип складання покарання. Зазначає, що з призначеним покаранням за ч.2 ст. 289, з застосуванням ч.4 ст. 70 КК України згоден. Але заперечує приєднання невідбутої частини покарання за вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20.07.2005р., оскільки зазначений вирок був врахований при винесенні вироку Центральним районним судом м. Миколаєва від 10.06.2009р.

Крім того, вважає, що строк відбування покарання йому слід обчислювати з 4.03.2009р., тобто з дня затримання, а не з 16.02.2010р., як зазначено у вироку.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який вважав за необхідне змінити вирок у звязку з неправильним застосуванням ст.. 71 КК України, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_3 в інкримінованому йому злочині відповідає фактичним обставинам та ґрунтується на зібраних у справі доказах, які судом перевірені і апелянтом не оспорюються.

Покарання ОСОБА_3 за ст. 289 ч. 2 КК України призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України із врахуванням характеру і тяжкості вчиненого ним злочину, а також даних, що характеризують особу засудженого.

Дії засудженого правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 289 КК України.

Разом з тим, призначаючи покарання суд допустив помилку та необґрунтовано застосував правила ст. 71 КК України.

Як вбачається із матеріалів справи вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 10.06.2009 року ОСОБА_3 було засуджено за ст.ст. 187 ч. 2, 185 ч.3, 15 ч. 2, 185 ч. 3, 70 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано невідбуте покарання зав вироком Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20.07.2005 року і остаточно призначено покарання з урахуванням ухвали апеляційного суду Миколаївської області від 10.09.2009 року у виді 7 років 3 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.

Таким чином, Казанківський районний суд Миколаївської області, визнаючи ОСОБА_3 винуватим у вчинені інкримінованого йому злочині, при призначені йому покарання допустився помилки, призначивши покарання за сукупністю вироків на підставі ст. 71 КК України, оскільки вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 20.07.2005 року був вже врахований при призначені йому покарання за правилами ст.71 КК України вироком Центрального районного суду від 10.06.2009 року.

З вказаних підстав вирок суду підлягає зміні з виключенням із резолютивної частини вироку застосування ст. 71 КК України.

Що стосується обчислення строку відбування покарання з 16 лютого 2010 року, то він судом визначений вірно. Термін перебування засудженого під вартою з 04.03.2009 року по 15.02.2010 року зараховано в строк відбування покарання, що передбачено ст.338 КПК України.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 365,366 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію засудженого ОСОБА_3 задовольнити частково.

Вирок Казанківського районного суду Миколаївської області від 16 лютого 2010 року відносно ОСОБА_3 змінити.

З резолютивної частини вироку виключити вказівку суду про застосування ст. 71 КК України. Вважати ОСОБА_3 засудженим за цим вироком за ст. 289 ч. 2 КК України на 7 років позбавлення волі.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів за даним вироком та злочинів за вироком Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.07.2009 року, шляхом часткового складання покарань вважати ОСОБА_3 засудженим остаточно на 8 років 2 місяці позбавлення волі.

В решті цей вирок суду залишити без зміни.

Головуючий:

Судді: