Справа № 1-102/2010
провадження № б/н
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2010 р. Збаразький районний суд Тернопільської області в складі: головуючого судді ЛЕВКІВ А.І.

при секретарі ІВАНЮК Л.О.

з участю прокурора ДОБРЯНСЬКОЇ Н.М.

захисника ОСОБА_1

потерпілого ОСОБА_2

та законного представника потерпілого ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Збаражі справу про обвинувачення

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, раніше судимого:

30.11.2001 р. Тернопільським міським судом за ч.1 ст.185 КК України до 1 року 6 місяців позбавлення волі і звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік на підставі ст.ст.75, 104 КК України;

29 жовтня 2002 р. Збаразьким районним судом Тернопільської області, з врахуванням змін, внесених ухвалою колегії суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області від 15 січня 2003р., за ст.ст.15 ч.2, 289 ч.3, 69, 71 КК України до 2 років позбавлення волі, звільненого 20 травня 2004 р. по відбуттю покарання;

10 березня 2005 р. Збаразьким районним судом Тернопільської області за ст.ст.186 ч.2, ст. 189 ч.2, 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого 25 квітня 2008 р. умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 11 днів;

за ч.2 ст.190, ст.395 КК України,

встановив:

15 березня 2010р. приблизно о 16 годині ОСОБА_4, з корисливих мотивів, з метою заволодіння чужим майном шляхом шахрайства, перебуваючи в приміщенні бару «Піцерія», що розташований в м.Збараж по вул.Незалежності Тернопільської області, запропонував ОСОБА_2 зіграти в карти на мобільний телефон останнього, поставивши при цьому і свій телефон, однак, в яку саме гру, ОСОБА_4 ОСОБА_2 не сказав. ОСОБА_2 спершу відмовлявся, а потім погодився, однак вважав, що вони будуть грати в «дурня», але грали в «сєку». ОСОБА_4, знаючи, що ОСОБА_2 не вміє грати в карти, ввів його в оману та спонукав передати йому мобільний телефон. ОСОБА_4, оголосивши себе переможцем при грі в карти, незаконно заволодів телефоном, спричинивши потерпілому ОСОБА_2 матеріальну шкоду в розмірі 200 грн.

Крім того, ОСОБА_4 в порушення постанови Збаразького районного суду Тернопільської області від 25.01.2010 р., згідно якої щодо нього встановлено адміністративний нагляд терміном на 1 рік та обмеження: заборонено з`являтись в Збаразький РВ УМВСУ в Тернопільській області для реєстрації 3 рази в місяць (1, 2, 3 понеділка щомісячно); заборонено перебувати в місцях, де здійснюється продаж спиртних напоїв на розлив; заборонено виходити з будинку (квартири) у нічний час з 22 год. до 6 год.; заборонено виїжджати за межі Збаразького району Тернопільської області без письмового дозволу Збаразького РВ УМВСУ в Тернопільській області, усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, з 29 квітня 2010 р. по 05 травня 2010 р. виїхав без письмово дозволу Збаразького РВ УМВСУ в Тернопільській області в м.Київ.

Підсудний ОСОБА_4 свою вину у вчинених злочинах визнав повністю і в суді пояснив, що 15 березня 2010р. приблизно о 16 годині він разом із ОСОБА_5 прийшли в бару «Піцерія», що розташований в м.Збараж по вул.Незалежності Тернопільської області. Там вони підсіли до ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_7. ОСОБА_5 запропонував ОСОБА_2 обміняти його телефон марки «Філіпс» на належний ОСОБА_2 телефон марки «Samsung E 300», на що останній погодився. Потім він запропонував ОСОБА_2 зіграти в карти на мобільні телефони. ОСОБА_2 спершу відмовлявся, а потім погодився, однак думав, що вони будуть грати в «дурня», але грали в «сєку», бо в нього була лише 21 карта. Він роздав карти і сказав ОСОБА_2 подивитись у свої карти. Своїх карт він йому не показував. ОСОБА_2 розплакався і не хотів віддавати телефон, однак він сказав, йому, що оскільки він програв його в карти, то потрібно віддавати і він не має часу чекати, бо має йти. Тоді ОСОБА_2 вийняв із телефону марки «Філіпс» стартовий пакет і поклав телефон на стіл. Він забрав його і пішов. На наступний день 16 березня 2010 року приблизно о 10 годині він, побачивши товариша ОСОБА_2 ОСОБА_7, та знаючи, що в ОСОБА_2 скрутне становище, оскільки він живе без батьків, віддав ОСОБА_8 мобільний телефон марки «Філіпс» для передачі ОСОБА_2 та переказав, щоб він більше не грав у карти. Йому не було відомо, що ОСОБА_2 мав намір написати заяву в міліцію про викрадення телефону. Він ОСОБА_2 не погрожував, а мав намір шляхом обману заволодіти його телефоном, оскільки знав, що останній не вміє гарти в «Сєку». Крім того, він, знаючи, що відносно нього встановлено адміністративний нагляд терміном на 1 рік та певні обмеження, усвідомлюючи та розуміючи протиправний характер та значення своїх дій, з 29 квітня 2010 р. по 05 травня 2010 р. перебував, без письмово дозволу Збаразького РВ УМВСУ в Тернопільській області, в м.Київ.

Крім визнання вини самим ОСОБА_4, його вина у вчиненні злочинів знайшла своє підтвердження зібраними по справі доказами.

Так, в суді потерпілий ОСОБА_2 показав, що в нього із ОСОБА_4 нормальні відносини, вони не ворогують. 15 березня 2010р. приблизно о 16 годині він разом із ОСОБА_6 та ОСОБА_7 перебували в барі «Піцерія», що розташований в м.Збараж по вул.Незалежності Тернопільської області. Там до них підсіли ОСОБА_5 та ОСОБА_4. ОСОБА_5 запропонував йому обміняти його телефон марки «Філіпс» на належний йому телефон марки «Samsung E 300», на що він погодився. Після цього ОСОБА_4 запропонував йому зіграти в карти на мобільні телефони. Він спершу відмовлявся, а потім погодився, однак думав, що вони будуть грати в «дурня», але грали в «сєку», бо ОСОБА_4 сказав, що в нього лише 21 карта. Підсудний йому не погрожував, однак він ОСОБА_4 боявся, бо він «великий» та виражався нецензурними словами, але не до нього. Підсудний роздав карти і сказав, щоб він взяв карти і подивився в них. ОСОБА_4 сказав, що в нього менше «очок» і він програв телефон. Своїх карт ОСОБА_4 не показував. Він розплакався і не хотів віддавати телефон, однак ОСОБА_4, сказав, що оскільки він програв телефон в карти, то потрібно віддавати і він не має часу чекати, бо має йти. Тоді він вийняв із телефону марки «Філіпс» стартовий пакет і поклав телефон на стіл для передачі ОСОБА_4. ОСОБА_4 забрав телефон і пішов. На наступний день 16 березня 2010 року зранку він пішов в міліцію, щоб написати заяву на ОСОБА_4. Про його намір піти в міліцію знала лише сестра ОСОБА_3 В цей же день ОСОБА_8 віддав йому мобільний телефон марки «Філіпс»і сказав, що йому його передав ОСОБА_4 та просив сказати, щоб він більше не грав у карти.

Свідок ОСОБА_5 в суді пояснив, що 15 березня 2010р. приблизно о 16 годині він разом із ОСОБА_4 прийшли в бару «Піцерія», що розташований в м.Збараж по вул.Незалежності. Там вони підсіли до ОСОБА_2, ОСОБА_6 та ОСОБА_7. Він запропонував ОСОБА_2 обміняти його телефон марки «Філіпс» на належний останньому телефон марки «Samsung E 300», на що останній погодився. Потім ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_2 зіграти в карти на їх мобільні телефони. ОСОБА_2 спершу відмовлявся, але потім погодився. Однак він думав, що вони будуть грати в «дурня», але грали в «сєку», бо ОСОБА_4 сказав, що в нього є лише 21 карта. Він роздав карти і сказав ОСОБА_2 подивитись у свої карти. Він подивився і ОСОБА_4 сказав йому, що в нього менше «очок» і він програв. ОСОБА_2 розплакався і не хотів віддавати телефон, однак ОСОБА_4 сказав, йому, що оскільки він програв його в карти, то потрібно віддавати і він не має часу чекати, бо має йти. Тоді ОСОБА_2 вийняв із телефону марки «Філіпс» стартовий пакет і поклав телефон на стіл. ОСОБА_4 забрав його і вони пішли. По дорозі ОСОБА_4 говорив йому, що на наступний день даний телефон поверне ОСОБА_2 і що хотів його провчити, щоб більше не грав в карти. На наступний день 16 березня 2010 року ОСОБА_4, віддав телефон ОСОБА_7 для передачі ОСОБА_2

Свідок ОСОБА_6 в суді пояснив, що 15 березня 2010 р. біля 16 год. він разом із ОСОБА_2 та ОСОБА_7 перебували у барі «Піцерія», що розташований в м.Збараж по вул.Незалежності. В бар прийшли ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які були випивші. ОСОБА_5 помінявся з ОСОБА_2 телефонами, а потім ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_2 зіграти в карти на належні їм мобільні телефони. ОСОБА_2 спершу не погоджувався грати в карти, а потім він побачив в руках у нього карти. ОСОБА_4 подивився в карти ОСОБА_2 і сказав, що він програв. ОСОБА_4 ОСОБА_2 не погрожував. Телефон ОСОБА_2 віддав ОСОБА_4 добровільно.

Свідок ОСОБА_7 в суді пояснив, що 15 березня 2010 р. біля 16 год. він разом із ОСОБА_2 та ОСОБА_6 перебували у барі «Піцерія», що розташований в м.Збараж по вул.Незалежності. В бар прийшли ОСОБА_4 та ОСОБА_5, які були випивші. ОСОБА_5 помінявся з ОСОБА_2 телефонами, а потім ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_2 зіграти в карти на мобільні телефони. ОСОБА_2 погодився. ОСОБА_4 йому не погрожував і в карти грати не примушував. Він нецензурно виражався, але не до ОСОБА_2. ОСОБА_4 взяв свої карти, а ОСОБА_2 свої. ОСОБА_4 сказав йому показати свої карти і не показуючи свої карти сказав, що ОСОБА_2 програв і щоб віддав телефон. ОСОБА_2 почав плакати, але вийняв із телефону сім-карту та поклав телефон на стіл і підсунув до ОСОБА_4. На наступний день він зустрів ОСОБА_4 біля бару «Володар» і ОСОБА_4 попросив його передати ОСОБА_2 телефон, і сказав, щоб він більше в карти не грав. Він подзвонив ОСОБА_2, щоб віддати телефон, але він вже йшов в міліцію.

Вина підсудного ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому злочинів також знайшла своє підтвердження письмовими доказами дослідженими судом.

Так, в протоколі відтворення обстановки та обставин події від 16 травня 2010р., ОСОБА_2 показав де саме та яким чином ОСОБА_4 заволодів його мобільним телефоном (а.с.123-127).

Як вбачається з протоколу огляду місця події від 15 квітня 2010 р. з участю ОСОБА_2, місцем вчинення злочину є приміщення бару «Піцерія», що розташований в м.Збараж по вул.Незалежності 11, де за столом в правому куті від входу в підвал 15 березня 2010 р. близько 16 год. 30 хв. ОСОБА_4 шляхом обман незаконно заволодів мобільним телефоном ОСОБА_2 (а.с.8-10).

Згідно висновку товарознавчої експертизи № 6-385/10 від 04 червня 2010 р., залишкова вартість мобільного телефону марки «Філіпс», станом на час вчинення крадіжки, може становити 200 грн. (а.с.146-147).

Таким чином, суд приходить до висновку, що органами досудового слідства дії ОСОБА_4 за ч.2 ст. 190 КК України, як за ознаками шахрайства, тобто заволодіння чужим майном шляхом обману, вчиненого повторно, та за ст.395 КК України, як за ознаками самовільного залишення особою місця проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду, щодо якої встановлено адміністративний нагляд, кваліфіковано вірно.

Обираючи міру покарання підсудному ОСОБА_4, суд, враховуючи ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу підсудного, рецидив злочинів, як обтяжуючу покарання обставину вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння, приходить до висновку, що йому слід призначити покарання у виді позбавлення волі, при цьому суд, враховує такі помякшуючі його вину обставини, як те, що він визнав свою вину у вчиненні, щиро кається, що у потерпілого та його законного представника не має до нього претензій та вони просять його суворо не карати.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.190 та ст. 395 КК України, призначивши покарання:

· за ч.2 ст.190 КК України у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки;

· за ст. 395 КК України у виді 3 (трьох) місяців арешту.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначити ОСОБА_4 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком 2 (два) роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 рахувати з 05 травня 2010 р.

Речові докази по справі, а саме:

- мобільний телефон марки «Філіпс», який знаходяться на зберіганні ОСОБА_3 повернути ОСОБА_2.

Стягнути з ОСОБА_4 300 грн. 48 коп. вартості проведеної судово-товарознавчої експертизи, перерахувавши їх у НДЕКЦ при УМВСУ в Тернопільській області, код ЗКПО 24524727, р/р 0463 МФО 838012 в ГУДКУ в Тернопільській області, за проведення товарознавчої експертизи № 2-6-385/10 від 04 червня 2010р.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_4 залишити без змін тримання під вартою.

На даний вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Тернопільської області через Збаразький районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення, а для засудженого ОСОБА_4 протягом 15 діб з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя Збаразького

районного суду ОСОБА_9