Апеляційний суд Рівненської області
_______________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
05 лютого 2015 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Рівненської області в складі:

Суддів - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретаря судового засідання ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 на вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 14 листопада 2014 року у кримінальному провадженні №0000282 про обвинувачення ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Рисвянка Рівненського району Рівненської області, жителя, АДРЕСА_1 , судимого: 22 жовтня 1998 року судовою колегією в кримінальних справах Рівненського обласного суду за ст.ст.117 ч.4, 118 ч.2, 42 КК України (в редакції 1960 року) до позбавлення волі на строк 10 років із застосуванням ст.14 КК України - примусове лікування від алкоголізму в місцях позбавлення волі, 9.02.2010 року Млинівським районним судом Рівненської області за ч.2 ст. 389, ч.2 ст. 263, ч.1 ст. 70, ст. 71 КК України до арешту на строк 3 місяці 10 днів; 24.10.2011 року тим же судом за ч.1 ст. 263 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до арешту на строк 3 місяці,

за ч.1 ст. 115 КК України, з участю:

прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_5

В С Т А Н О В И Л А:

Вироком Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 14 листопада 2014 року ОСОБА_5 засуджений за ч.1 ст. 115 КК України до позбавлення волі на строк 14 років з поміщенням його до кримінально-виконавчої установи закритого типу.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_8 , 3015 гривень на відшкодування майнової шкоди.

Судом також вирішено питання щодо речових доказів у кримінальному провадженні.

Як встановлено судом, 3 червня 2014 року, приблизно о 14 годині 25 хвилин, ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходився в приміщенні веранди житлового будинку АДРЕСА_1 , який належить на праві власності ОСОБА_8 , під час сварки з сином ОСОБА_9 , який також перебував у стані алкогольного сп`яніння, вчинив його умисне вбивство шляхом нанесення удару кухонним ножем зі значною силою у грудну клітки з ушкодженням серця.

В поданих на вирок суду апеляційних скаргах:

- обвинувачений ОСОБА_5 посилається на те, що смерть потерпілого ОСОБА_9 настала внаслідок необережних дій останнього, оскільки він не мав наміру вбивати сина і що той сам наштрикнувся на його ніж, що у справі допущена неповнота й однобічність досудового і судового слідства, що суд неправильно застосував кримінальний закон, просить вирок змінити та перекваліфікувати його дії з ч.1 ст. 115 КК на ч.1 ст. 119 КК України.

- захисник обвинуваченого ОСОБА_5 - адвокат ОСОБА_6 просить вирок суду першої інстанції скасувати та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_5 визнати винним за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України. В обґрунтування апеляційної скарги зазначив, що вирок суду грунтується на показах осіб, які не бачили, як розгортався конфлікт між потерпілим та обвинуваченим; експертом не надано категоричної відповіді щодо ймовірності заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому за обставин, на які покликається обвинувачений; доказів вчинення ОСОБА_5 саме навмисного вбивства матеріали кримінального провадження не містять.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника- адвоката ОСОБА_6 , які просять вирок суду першої інстанції скасувати та перекваліфікувати дії ОСОБА_5 з ч.1 ст.115 КК України на ч.1 ст. 119 КК України, думку прокурора про залишення вироку суду без зміни, а апеляційних скарг без задоволення, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши наведені в апеляційних скаргах доводи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_5 у вчиненні зазначеного у вироку кримінального правопорушення ґрунтується на доказах, зібраних у встановленому законом порядку, досліджених у судовому засіданні, належно оцінених судом.

Твердження в апеляційних скаргах обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника про те, що вбивства потерпілого він не вчиняв і що потерпілий сам наштрикнувся на його ніж, є безпідставними.

Ці заперечення звинувачення були детально розглянуті судом першої інстанції і спростовані наведеними у його вироку доказами.

Так, сам обвин6увачений у своїх показаннях у судовому засіданні не заперечував, що 3 червня 2014 року, приблизно о 14 годині 25 хвилин, до нього ззаду підійшов потерпілий, взяв його за руку, у якій він тримав ніж та потягнув на себе, після чого помер.

Як вбачається з показів потерпілої ОСОБА_8 , між її сином ОСОБА_9 та обвинуваченим ОСОБА_5 постійно виникали сварки та бійки на грунті пияцтва, п`яним бігав за потерпілим з ножем, молотком, сокирою чи косою, погрожував йому вбивством. 3 червня 2014 року, як вона прийшла додому, син лежав мертвий на дворі під деревом

Відповідно до показів свідка ОСОБА_10 , 3 червня 2014 року, десь о 14 годині, вона почула сварку між ОСОБА_5 та його сином ОСОБА_9 , які живуть з нею по сусідству. Сварка тривала десь 5-7 хвилин, потім прибіг ОСОБА_5 і сказав « ОСОБА_11 викликай швидку, я зарізав ОСОБА_12 ». Між ОСОБА_5 та його сином ОСОБА_12 були часті сварки, а також бійки.

Свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 - сусіди ОСОБА_16 , в суді підтвердили, що між ОСОБА_5 та його сином ОСОБА_12 були часті сварки та бійки.

Згідно протоколу огляду місця події від 3 червня 2014 року труп ОСОБА_9 з тілесними ушкодженнями, виявлений на подвір`ї господарства ОСОБА_8 , за адресою АДРЕСА_1 . В приміщенні веранди житлового будинку виявлено та вилучено ніж із нашаруванням речовини, подібної на кров.

(т.1 а.с.14-31).

За висновком судово-медичної експертизи трупа смерть ОСОБА_9 настала внаслідок ножового поранення лівої половини грудей з ушкодженням серця та печінки, що призвело до вираженої внутрішньої та зовнішньої кровотечі та масивної крововтрати, яка і стала безпосередньою причиною смерті. Тілесних ушкоджень, характерних для боротьби, бійки, самооборони при експертизі - не встановлено.

Відповідно до висновків судово-медичного експерта №73 та 73-Д, на трупі ОСОБА_9 були виявлені ушкодження:

- рана лівої половини передньої поверхні грудей продовжується раневим каналом, що проходить через м`які тканини грудей (підшкірно-жирову клітковину, перетинає п`яте ребро), передню стінку серцевої сорочки, передню стінку правого шлуночка серця та міжшлуночкову перегородку, задню стінку серцевої сорочки, діафрагму та закінчується в лівій долі печінки; таким чином, раневий канал має напрямок спереду назад, зверху-вниз та зліва направо, довжину близько 10-11 см. ;

- зазначена рана спричинена прижиттєво, незадовго до в настання смерті, що підтверджується вираженістю крововиливів в місцях ушкоджень, відсутністю ознак загоєння рани, наявністю слідів зовнішньої кровотечі, виявленням значної кількості рідкої крові та її згортків у лівій плевральній порожнині та в просвіті серцевої сорочки, вираженими проявами малокрів`я внутрішніх органів;

- зазначене ушкодження могло бути спричинене клинком ножа довжиною не менше 10-11 см. та його шириною на рівні занурення в тіло на більше 2,2 см. ;

- зазначені вище ушкодження не характерні для утворення внаслідок само падіння, чи падіння с прискоренням, з висоти власного зросту на тверду поверхню або виступаючі предмети, а також при само нанесені;

- встановлене у ОСОБА_9 проникаюче в плевральну порожнину поранення грудей з ушкодженням серця та печінки, за ознаками небезпеки для життя в момент його спричинення, відноситься до тяжких тілесних ушкоджень;

- враховуючи локалізацію, напрямок (спереду назад, зверху-вниз, та зліва направо) та довжину раневого каналу виявленого у потерпілого поранення грудей (10-11 см.), утворення вищезазначеного поранення за обставин на які вказує обвинувачений ОСОБА_5 , під час проведення слідчого експерименту - малоймовірне (т.1 а.с.154-160, т.2 а.с.3-8).

Згідно висновку судово-медичної експертизи речових доказав - шкіряного клаптя з ділянки передньої поверхні грудної клітки зліва від трупа ОСОБА_9 та ножа вилученого 3 червня 2014 року під час огляду місця події, встановлено, що на шкіряному клапті з ділянки передньої поверхні грудей зліва - виявлена одна колото-різана рана, яка виникла внаслідок однієї травматичної дії плоским, одностороннє загостреним, колюче-ріжучим травмуючим знаряддям на зразок клинка ножа та могла бути заподіяна внаслідок травматичної дії клинком ножа представленого на експертизу, так як він має відповідні конструктивні характеристики (т.1 а.с.162-165).

Допитаний в суді першої інстанції судово-медичний експерт ОСОБА_17 , який проводив судово-медичні експертизи трупа ОСОБА_9 , спростував твердження обвинуваченого про механізм заподіяння удару ножем, оскільки тоді раневий канал повинен мав бути спереду назад або зверху вниз і глибина раневого каналу була б меншою. В даному випадку сила удару ножем була значною, так як було розрізано кістку ребра.

Висновком амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи №222/14 від 14.07.2014 року встановлено, що ОСОБА_5 в період, що передував вчиненню злочину і в момент його вчинення в психічному стані, який би впливав на його здатність розуміти зміст ситуації під час вчинення інкримінованого йому злочину, усвідомлювати значення своїх дій і керувати ними, не перебував, а також будь яким психічним захворюванням, що позбавляло його можливості усвідомлювати свої дії та керувати ними, не страждав, у тимчасовому хворобливому стані (смерекові розлади свідомості, патологічний афект та ін.) не знаходився. В момент вчинення злочину будь-якими психічними розладами не страждав, міг повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними (т.2 а.с.12-16).

Характер дій, котрі ОСОБА_5 вчинив щодо ОСОБА_9 , локалізація і тяжкість заподіяних ним тілесних ушкоджень у своїй сукупності свідчать про те, що він бажав позбавити потерпілого життя .

Доводи ОСОБА_5 про те, що він не вчиняв вбивства потерпілого колегія суддів вважає безпідставними і такими, що мають на меті уникнути відповідальності за скоєне, оскільки вони спростовуються матеріалами справи.

За таких обставин, твердження захисника ОСОБА_6 про те, що суд безпідставно кваліфікував дії ОСОБА_5 за ч.1 ст. 115 КК України не можна вважати обгрунтованими та такими, що заслуговують на увагу.

Покази потерпілої і свідків підтверджують наявність умислу в діях обвинуваченого, оскільки останній неодноразово погрожував сину фізичною розправою, між ними були часті сварки та бійки, тому доводи ОСОБА_5 про відсутність у нього наміру вбивати сина не заслуговують на увагу.

Таким чином, колегія суддів вважає, що зібрані докази повно та всебічно досліджені судом першої інстанції і суд вірно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.1 ст. 115 КК України.

Під час апеляційного розгляду справи істотних порушень вимог КПК, які б могли вплинути на правильність висновків суду та доведеність винності засудженого не встановлено.

Призначене ОСОБА_5 покарання повною мірою відповідає характеру і ступеню тяжкості вчиненого злочину, особі винної та обставинам, які пом`якшують та обтяжують покарання, і за своїм видом та розміром є законним і справедливим.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що вирок суду першої інстанції є законним і підстав для його зміни не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.407, 418 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 14 листопада 2014 року щодо ОСОБА_5 залишити без зміни, а апеляційні скарги ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 без задоволення.

Рішення апеляційного суду Рівненської області набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржене безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня його проголошення судом апеляційної інстанції, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

с у д д і:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3