ВИРОК

Іменем України

19 серпня 2014 року Бердянський
міськрайонний суд Запорізькій області

у складі головуючого-судді:
Пахоменка О.Г.,

при секретарі:
Димової Л.В.,

за участі прокурорів:
Васильєва М.О., Сушка В.М.,

обвинуваченої:
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Бердянська
кримінальне провадження, внесене в
Єдиний реєстр досудових розслідувань
за № 0005472 від 21.08.2013р., про
обвинувачення:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1. народження,
уродженки м. Кривий Ріг
Дніпропетровської області, громадянки
України, з середньою освітою,
заміжньої, маючою на утриманні
малолітню дитину ІНФОРМАЦІЯ_2
народження, працюючої неофіційно,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1,
проживаючої за адресою: АДРЕСА_2,
раніше судимої:

1) 19.03.2013р. Бердянським міськрайонним
суд Запорізької області за ч.1 ст. 185 КК
України до 80 годин громадських годин;

2) 23.08.2014р. тим же судом ч.2 ст. 185 КК
України з застосуванням ст.ст. 71, 72, 75, 76
КК України до 2 років 4 місяців
позбавлення волі з випробуванням на 2
роки,

у скоєнні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 389
КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, 19.03.2013 засуджена Бердянським
міськрайонним судом за ст. 185 ч. 1 КК
України до покарання у виді 80 годин
громадських робіт, у зв'язку з чим
10.06.2013р. була викликана до Бердянської
міськрайонного відділу
кримінально-виконавчої інспекції
Управління державної пенітенціарної
служби України в Запорізькій області,
де була ознайомлена з порядком та
умовами відбування встановленого
судом покарання та поставлена на облік,
про що вона надала особисту підписку.

Але ОСОБА_1, діючи умисно, з метою
ухилення від відбуття призначеного їй
судом покарання, без поважних причин
порушила графіки відбуття покарання,
не виходила на відпрацювання до
Луначарської сільської ради
Бердянського району Запорізької
області, де засуджена повинна була
виконувати громадські роботи,
відповідно до розпорядження
Луначарської сільської ради
Бердянського району Запорізької
області № 40 від 26.06.2013р. «про
направлення на громадські роботи», в
результаті чого працівником
Бердянської міськрайонної
кримінально-виконавчої інспекції 3
рази, а саме: 26.06.2013р., 17.07.2013р. та 16.08.2013р.
попереджалась про притягнення до
кримінальної відповідальності за ст. 389
ч. 2 КК України з приводу ухилення від
відбування покарання у вигляді
громадських робіт. Але ОСОБА_1,
ігноруючи законі вимоги працівників
Бердянського МРВ КВІ УДПтС України в
Запорізькій області, станом на 05.02.2014р.
відбула лише 52 години громадських
робіт та ухилилася від подальшого
відбуття покарання у вигляді
громадських робіт.

В судовому засіданні обвинувачена
ОСОБА_1 себе винною по пред'явленому
обвинуваченню, при вказаних вище
обставинах, визнала повністю,
погодилась із зібраними у справі
доказами, як достовірними і
допустимими, дала відповідні показання
і у скоєному розкаялась. Пояснила, що
скоїла кримінальне правопорушення у
зв'язку з тим, що має на утриманні
малолітню дитину та на час скоєння
правопорушення була матір'ю - одинаком,
у зв'язку з чим просила не призначати
покарання, пов'язане з позбавленням
волі.

Вислухавши думку учасників судового
розгляду, приймаючи до уваги те, що
обвинувачена ОСОБА_1 не оспорює
фактичні обставини справи,
кваліфікацію кримінального
правопорушення, яке їй інкримінується,
вірно розуміє зміст обставин справи,
відсутні сумніви в добровільності її
позиції, тобто визнання нею вини не є
наслідком застосування до неї
насильства, примусу, погроз або
наслідком обіцянок чи дії будь-яких
інших обставин, суд за згодою учасників
судового розгляду в порядку,
передбаченому ч.3 ст.349 КПК України,
визнав недоцільним дослідження
доказів щодо обставин, які ніким не
оспорюються, і обмежився допитом
обвинуваченої та дослідженням
матеріалів, що її характеризують.

З урахуванням викладеного, суд
приходить до висновку, що винуватість
ОСОБА_1 у вчиненні злочину, що їй
інкримінується, доведена повністю, її
дії вірно кваліфіковані за ч.2 ст. 389 КК
України, як ухилення від відбування
громадських робіт особою, засудженою
до цього покарання.

Призначаючи покарання обвинуваченій
ОСОБА_1 у відповідності зі ст. 65 КК
України, суд ураховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, особу винної та
обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання.

Обставинами, що пом'якшують покарання,
згідно ст. 66 КК України, суд визнає
зізнання обвинуваченої у скоєнні
злочину та її щире каяття.

Обставиною, що обтяжує покарання,
згідно ст. 67 КК України, суд визнає
рецидив злочину.

Ураховується особа обвинуваченої, яка
є раніше судимою та знову скоїла
умисний злочин, має малолітнього сина -
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, займається
суспільно-корисною працею, позитивну
характеристику за місцем мешкання,
зважаючи на її відношення до скоєного,
наявність вказаних обставин, які
пом'якшують та обтяжують покарання, суд
приходить до висновку про необхідність
визнання обвинуваченої винною в
скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 389
КК України.

Проте, у зв'язку з тим, що санкція ч.2
ст.389 КК України передбачає покарання у
вигляді арешту і обмеження волі, які
відповідно до ст.ст. 60, 61 КК України
неможливо призначити обвинуваченій,
яка має дитину віком до семи років, суд
приходить до висновку про необхідність
звільнення ОСОБА_1 від покарання у
зв'язку з неможливістю призначення
покарання.

При цьому попередній вирок
Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від 23.08.2014р. за ч.2
ст. 185 КК України у відношенні ОСОБА_1
підлягає самостійному виконанню.

Цивільний позов у справі не заявлений.

Речові докази та процесуальні витрати
із залученням експертів відсутні.

Підстави для обрання обвинуваченій
запобіжного заходу відсутні.

Керуючись ст.ст. 60, 61 КК України, ч.3 ст.
349, ст.ст. 373, 374 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною в скоєнні
злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК
України, і звільнити її від покарання.

Вирок Бердянського міськрайонного
суду Запорізької області від 23.08.2014р. у
відношенні ОСОБА_1 за ч.2 ст. 185 КК
України, - виконувати самостійно.

Вирок може бути оскаржений з
урахуванням вимог, в порядку і строки
передбачені ч.2 ст. 394 та ст. 395 КПК
України, до Апеляційного суду
Запорізької області через Бердянський
міськрайонний суд протягом 30 днів з
дня його проголошення. Якщо вирок було
ухвалено без виклику особи, яка його
оскаржує, то строк апеляційного
оскарження для такої особи
обчислюється з дня отримання нею копії
судового рішення.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку
суду.

Копію вироку негайно після його
проголошення вручити обвинуваченій та
прокурору.

Суддя:
О.Г.Пахоменко