У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого Селівона
О.Ф.,

суддів Шевченко Т.В.,
Скотаря А.М.

розглянула в
судовому засіданні в м. Києві 16 серпня 2007 року кримінальну справу за
касаційним поданням заступника прокурора Рівненської області на вирок
Корецького районного суду Рівненської
області від 18 січня 2006 року та ухвалу колегії суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Рівненської області від 21 березня 2006
року щодо ОСОБА_1

Цим вироком ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Головниця Корецького району Рівненської
області, раніше судимого 04.03.2005 р. за ч. 3 ст. 185 із застосуванням ст. 69,
ст. 304 із застосуванням ст. 69, ст. 70 КК України на 200 годин громадських
робіт,

визнано винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, і призначено йому за
цим законом покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді штрафу в
розмірі 510 грн.

На підставі ст. 72 КК України постановлено виконувати цей
вирок самостійно.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Рівненської області від 21 березня 2006 року вирок
щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

Згідно з вироком ОСОБА_1 засуджено
за ухилення від відбування громадських робіт, призначених йому вироком
Корецького районного суду Рівненської області від 4 березня 2005 року.

У касаційному
поданні ставиться питання про скасування вироку та ухвали щодо ОСОБА_1 і направлення справи на новий судовий розгляд у зв'язку
з невідповідністю призначеного йому покарання тяжкості вчиненого ним злочину і
його особі та безпідставним застосуванням ст. 69 КК України.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів дійшла висновку, що в
його задоволенні необхідно відмовити.

Обґрунтованість засудження та правильність кваліфікації
дій ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 389 КК України у касаційному поданні не
заперечуються.

Доводи у поданні прокурора про невідповідність
призначеного ОСОБА_1 покарання із застосуванням ст. 69 КК України тяжкості
вчиненого ним злочину та його особі є безпідставними.

З матеріалів справи видно, що суд,
призначаючи ОСОБА_1 покарання, відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував
ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який є злочином невеликої тяжкості,
особу ОСОБА_1, який позитивно характеризується за місцем проживання, обставини,
що пом′якшують ОСОБА_1 покарання та істотно знижують ступінь тяжкості
вчиненого ним злочину, а саме: визнання ним вини, щире каяття і сприяння
розкриттю злочину, його проживання у складних сімейних умовах, коли він є
єдиним працездатним членом сім'ї, і за відсутності обставин, що обтяжують
покарання, дійшов обґрунтованого висновку про можливість призначення ОСОБА_1
покарання із застосуванням ст. 69 КК України і переходу до іншого, більш м′якого
виду основного покарання, не зазначеного в санкції закону, за яким його
засуджено, умотивувавши своє рішення у вироку.

Призначене ОСОБА_1
покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн. відповідає ступеню тяжкості
вчиненого ним злочину та його особі і вважати це покарання надмірно м'яким
підстав не вбачається.

Таким чином, розглянувши справу в межах касаційного
подання, колегія суддів не знаходить підстав для скасування судових рішень щодо
ОСОБА_1 з наведених у поданні мотивів.

Отже, підстав для призначення кримінальної справи до
касаційного розгляду з повідомленням осіб, зазначених у ст. 384 КПК України,
немає.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 394 КПК України,
колегія суддів,

у х в а л и л а :

у задоволенні касаційного подання
заступника прокурора Рівненської області у кримінальній справі щодо ОСОБА_1 відмовити.

Судді:

Селівон
О.Ф. Шевченко
Т.В. Скотарь А.М.

З оригіналом згідно:

Суддя Верховного Суду України О.Ф.
Селівон