Справа № 172/1514/14-к
Провадження № 1-кп/191/116/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Синельникове кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Великоолександрівка Васильківського району Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий: 18.04.2014 року Васильківським районним судом Дніпропетровської області з ч. 1 ст. 185 КК України до 80 годин громадських робіт,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України,

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 03.11.2014 року близько 16.00 години прибув на цвинтар, розташований на околиці с. Великоолександрівка Васильківського району Дніпропетровської області, де маючи умисел на матеріальне збагачення, достовірно розуміючи, що його дії носять злочинний характер, діючи умисно, з корисливих мотивів, порушуючи загальноприйнятий порядок в місцях поховання, пов`язаний зі священним спокоєм, почуттям шанування до покійних і недоторканістю кожного місця поховання, шляхом пошкодження намогильних плит пам`ятників, таємно витягнув з-під основи пам`ятнику могили « ОСОБА_5 » ІНФОРМАЦІЯ_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 » два металеві швелери, після чого маючи повну можливість розпорядитись викраденим майном, залишив місце скоєння злочину.

Кримінальна відповідальність за діяння, що містить склад кримінального правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений, передбачена ч. 3 ст. 297 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся в скоєному та пояснив, що все було так, як викладено в обвинувальному акті. Також доповнив, що на той час ніде не працював, потрібні були кошти, тому і скоїв даний злочин. Витягнув з могили два швелери та на мотоциклі відвіз на пункт прийому металу, за що отримав близько 180 грн.

Показання обвинуваченого відповідають обставинам справи, які ніким не оспорюються. Обставини справи об`єктивно, повно і всесторонньо підтверджені письмовими доказами у справі у встановленому об`ємі.

Судом, за згодою учасників судового розгляду, відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, визнано недоцільним дослідження доказів відносно обставин справи, які ніким не оспорюються.

При цьому судом з`ясовано, що учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні сумніви в добровільності і істинності їх позиції, а також роз`яснено судом, що вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Таким чином, в ході судового розгляду встановлена винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України, як наруга над могилою з корисливих мотивів.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину, особу винного, обставини, які обтяжують та пом`якшують покарання.

Так, ОСОБА_4 раніше судимий, судимість не знята та непогашена в установленому законом порядку, за місцем проживання характеризується негативно, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, вину визнав повністю та щиро розкаявся в скоєному.
В якості пом`якшуючих покарання обставин згідно положень ст. 66 КК України суд враховує щире каяття.

Обтяжуючих покарання обставин згідно положень ст. 67 КК України судом не встановлено.

Враховуючи вищевказані обставини, суд вважає, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 можливо без його ізолювання від суспільства, а покарання йому повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень, а саме у вигляді позбавлення волі в межах санкції інкримінованої статті Кримінального Кодексу України, із застосуванням ст. 75, 76 КК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 349, 368 371, 373, 374 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 297 КК України та призначити йому покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

На підставі ст. 76 КК України суд покладає на засудженого ОСОБА_4 обов`язки: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід ОСОБА_4 не обирався.

Речові докази, що знаходяться під зберігальною розпискою у ОСОБА_6 (а. с. 22), повернути потерпілій ОСОБА_7 .

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд в строк 30 діб з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1