Номер провадження: 11-кп/785/257/15
Номер справи місцевого суду: 505/1380/14-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12.03.2015 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю:

прокурорів: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_8 адвоката ОСОБА_9 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду № 10 кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області від 07.11.2014 року, яким:

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Петрівка Котовського району Одеської області, українець, громадянин України, з неповною середньою освітою, не працюючий, який зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , раніше неодноразово судимий, останній раз 27.01.20014 року Котовським міськрайонним судом, Одеської області за ст. 186 ч.2 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,

визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України і йому призначене покарання у вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
Відповідно до ч.4 ст. 70 КК України, визначено виконувати самостійно вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області від 27.01.2014 року, яким ОСОБА_8 засудженого до 4 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, з іспитовим строком 2 роки.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 визначено обчислювати з 12.02.2014 року, зарахувавши термін утримання під вартою в період досудового розслідування та судового розгляду.

Запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до набрання вироком законної сили ОСОБА_8 залишено без змін.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вирок суду у відношенні якого не окаржується, -

встановила:
Як вказано у вироку суду першої інстанції, ОСОБА_8 визнано винуватим у скоєнні злочину за наступних обставин:

03.01.2014 року, близько 22.00 годин, ОСОБА_10 , який раніше судимий за вчинення розбійного нападу, судимість не погашена, без попередньої змови з ОСОБА_8 , який раніше також неодноразово судимий за грабіж і судимість не погашена, знаходячись на автобусній зупинці по вул. 50 років Жовтня, біля частини МНС м. Котовська Одеської області, маючи умисел на відкрите заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, діючи умисно, протиправно, підбіг до потерпілої ОСОБА_11 , до якої ОСОБА_8 застосував невідому речовину, шляхом розпилення її в обличчя потерпілої, одночасно намагаючись заволодіти її мобільним телефоном, яка в цей час почала чинити опір ОСОБА_8 та кликати на допомогу. В цей момент ОСОБА_10 наніс потерпілій ОСОБА_11 удар рукою в область голови, долаючи тим самим її спротив, після чого, різким рухом руки викрав полімерний пакет, в якому знаходилось майно потерпілої, а саме: мобільний телефон марки LG, вартістю 300 гривень, без сім карти, а також гроші в сумі 500 гривень. Заволодівши викраденим, ОСОБА_10 і ОСОБА_8 з місця вчинення кримінального правопорушення зникли, заподіявши матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_11 на загальну суму 800 гривень.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 просить виправдати його у пред`явленому обвинуваченні, посилаючись на свою невинуватість та непричетність до інкримінованих злочинів, посилаючись на те, що ані під час досудового розслідування, ані в суді не визнавав і не визнає себе винуватим, вказуючи, що в інкриміновані злочини вчинював лише його брат ОСОБА_10 , який нещодавно звільнився з місць відбування покарання і в стані алкогольного сп`яніння стає неконтрольованим, неадекватним, агресивним і схильним до скоєння злочинів, який визнав свою вину, а він у момент скоєння злочинів лише намагався завалити брату їх вчиняти, відводив його від потерпілих, вмовляв заспокоїтися, намагався утримувати фізично. При цьому ОСОБА_8 вказує, що ніяку речовину в обличчя потерпілої ОСОБА_11 він не розпилював і нічиїм майном не хотів заволодіти, а вказана потерпіла обмовила його через неприязні стосунки з його родиною. Факт застосування щодо ОСОБА_11 балончика нічим не підтверджується.

Заслухавши доповідача, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника адвоката ОСОБА_9 , які підтримали доводи апеляційної скарги і просили про її задоволення, прокурора який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого, вважаючи вирок суду першої інстанції законним і обґрунтованим, вивчивши матеріали кримінального провадження та дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку про необхідність залишення її без задоволення з наступних підстав.

Оскаржуваний вирок місцевого суду є обґрунтованим та належним чином вмотивованим.

Не зважаючи на невизнання обвинуваченим ОСОБА_8 своєї провини у відкритому викрадені майна потерпілої ОСОБА_11 (грабежі) за обставин, викладених у вироку суду першої інстанції, винуватість останнього у вказаному злочині є повністю доведеною і підтверджується доказами, належним чином дослідженими судом, а саме:

- показаннями потерпілої ОСОБА_11 , даними нею у судовому засіданні суду першої інстанції про те, що 03.01.2014 року, біля 22 годин, вона знаходилась на автобусній зупинці по вул. 50 років Жовтня в м. Котовськ Одеської області. До неї підійшов ОСОБА_8 , хотів познайомитись. Після чого прижав її до стіни приміщення на автобусній зупинці і бризнув газовим балончиком в обличчя. Вона намагалася вирватися, кричала, ОСОБА_8 закривав їй рота. В цей час підійшов ОСОБА_10 , який вирвав з її рук целофановий пакет, в якому знаходились документи, паспорт, мобільний телефон, косметика та гроші. Вона почала оказувати спротив, однак ОСОБА_8 її утримував, а ОСОБА_12 ударив її якимось предметом два рази в область голови, потім вони втекли. Вона кричала, просила про допомогу. Водій таксі викликав їй швидку. Дружина ОСОБА_8 відшкодувала їй 1500 гривень матеріальної шкоди та їй було повернуто мобільний телефон. Вона впізнала ОСОБА_8 по татуюванню на шиї коли зірвала з його обличчя хустинку. Потерпілі просила призначити обом обвинуваченим покарання у вигляді позбавлення волі;

- показаннями свідків ОСОБА_13 і ОСОБА_14 , даними ними у судовому засіданні суду першої інстанції про те, що зимою 2014 року, біля 22 години, вони проходили біля автобусної зупинки по вул. 50 років Жовтня в м. Котовськ Одеської області, почули крик жінки, яка кричала допоможіть і витирала очі. Вони впізнали її це була їх родичка ОСОБА_11 . Вона розповіла, що двоє хлопців бризнули їй балончиком в очі і вдарили по голові. Обличчя у неї було в крові і розбита голова. Вони викликали міліцію;

- протоколом пред`явлення особи ОСОБА_8 для впізнання потерпілій ОСОБА_11 від 14.02.2014 року, згідно якому потерпіла, в присутності понятих, серед чотирьох осіб за зовнішніми ознаками впізнала особу, а саме ОСОБА_8 , яка скоїла відносно неї злочин (а.п. 257 258).

Доводи обвинуваченого ОСОБА_8 про те, що він не приймав участі у пограбуванні потерпілої ОСОБА_11 , а лише намагався завадити своєму брату ОСОБА_8 здійснити протиправні дії по відношенню до потерпілої є неспроможними і спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_11 , яка під час досудового розслідування і в суді послідовно вказувала про те, що на автобусній зупинці саме два чоловіки вчиняли щодо неї протиправні дії, при цьому одного з них ОСОБА_8 вона впізнала по особливій прикметі татуюванню на шиї. При проведенні впізнання, як процесуальної дії, потерпіла також впізнала саме ОСОБА_8 .

У суду не було підстав ставити під сумнів об`єктивність показань потерпілої, які крім того узгоджуються з іншими дослідженими судом доказами.

Колегія суддів вважає, що невизнання своєї провини апелянтом слід розглядати як обраний ним спосіб захисту від пред`явленого обвинувачення.

Дії ОСОБА_8 правильно кваліфіковано судом за ч.2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний із насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, вчинений повторно.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_8 покарання судом першої інстанції враховано ступінь тяжкості вчиненого обвинуваченим кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, те, що раніше він неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, а також думку потерпілої, яка просила суд призначити обвинуваченому покарання у вигляді позбавлення волі.

В якості обставин, пом`якшуючих покарання обвинуваченого ОСОБА_8 , суд першої інстанції визнав часткове відшкодування шкоди, публічне вибачення перед потерпілою в залі суду, наявність хронічних захворювань.

Обставин, що обтяжують його покарання, судом не встановлено.

З урахуванням всіх обставин у справі, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 не можливо без ізоляції від суспільства, і призначив йому покарання, необхідне і достатнє для попередження вчинення ним нових злочинів, в межах санкції ч.2 ст. 186 КК України, у вигляді позбавлення волі.

Призначене судом першої інстанції покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України і зміні не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 418, 419 КПК України колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Одеської області, -

ухвалила:
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Котовського міськрайонного суду Одеської області від 07.11.2014 року у відношенні останнього без змін.
Судді апеляційного суду Одеської області:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4