гСправа № 358/1209/15-к Провадження № 1-кп/358/94/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 серпня 2015 року

Богуславський районний суд Київської області в складі: головуючого судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , потерпілого ОСОБА_4 , захисника ОСОБА_5 , обвинуваченого ОСОБА_6 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Богуславі кримінальне провадження № 0000282 по обвинуваченню:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Саварка, Богуславського району Київської області, українця, громадянина України, з незакінченою базовою загальною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, зареєстрованого та проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого: 22.03.2011 року Богуславським районним судом Київської області за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 16.01.2012 року тим же судом за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки; 12.06.2012 року тим же судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 4 років 3 місяців позбавлення волі, на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду від 13.10.2014 року звільнений умовно достроково від відбування покарання з не відбутою частиною покарання - 1 рік 3 місяці 21 день,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_6 маючи не зняту та не погашену судимість, на шлях виправлення та перевиховання не став, оскільки 17.05.2015 року близько 18:00 години, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння на вул. Гагаріна, с. Саварка, Богуславського району Київської області, між ним та ОСОБА_4 , на грунті раніше виниклих неприязних відносин виникла сварка. В ході якої ОСОБА_6 умисно наніс один удар кулаком правої руки по обличчю ОСОБА_4 внаслідок чого, останній впав на землю, після цього ОСОБА_6 наніс ОСОБА_4 ще декілька ударів ногами по тулубу. В результаті побиття, ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді переломів 5 та 6 ребер ліворуч зі зміщенням уламків, які відповідно до висновку експерта № 26 Д від 09.06.2015 року відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеня тяжкості, які не були небезпечними у момент спричинення, але потягли за собою довготривалий розлад здоров`я понад 21 день.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України визнав повністю та показав, що 17.05.2015 року приблизно в обідню пору, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, зустрів знайомого на ім`я ОСОБА_7 , який раніше неодноразово висловлював в його сторону погрози, що може підтвердити сестра ОСОБА_8 . Із-за цього між ними виникла бійка під час якої він два рази вдарив ОСОБА_7 кулаком по обличчю та груди. Після чого останній впав на землю, а він приблизно 3-4 рази вдарив ОСОБА_7 ногою по тулубу. Після цього все припинилось і він пішов до дому. У скоєному щиро розкаюється, просив суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що 17.05.2015 року близько 18 години він пішов до магазину. Коли він проходив вул. Гагаріна в с. Саварка його погукав ОСОБА_9 , який перебував в стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_9 нічого не пояснюючи наніс йому удар кулаком в обличчя від чого він впав на землю. Після цього, ОСОБА_9 наніс йому приблизно 4 ударів ногами по тулубу. Він втратив свідомість. Після того, як отямився ОСОБА_10 вже біля нього не було, тому він піднявся та пішов до свого будинку. Щодо міри покарання обвинуваченому, покладається на розсуд суду.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 повністю визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті та беручи до уваги, що інші учасники судового провадження не заперечували проти не дослідження доказів щодо тих

обставин, що ніким не оспорюються, та судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності та істинності їх позиції, роз`яснивши їм про те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати зазначені обставини у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, суд у відповідності до ч.3 ст. 349 КПК України, визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих обставин, які ніким не оспорюються.

Аналізуючи покази обвинуваченого та потерпілого, які були надані під час судового засідання, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд прийшов до висновку, що його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті доведена повністю і тому дії ОСОБА_6 вірно кваліфіковані за ч.1 ст. 122 КК України.

При визначені виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення; пом`якшуючи обставини, а саме: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обтяжуючи обставини, а саме: вчинення кримінального правопорушення у стані алкогольного сп`яніння; особу винного, який має постійне місце проживання за яким характеризується негативно (а.с. 65), є працездатною особою, але не працює, не перебуває на обліку у лікаря нарколога (а.с.69), на обліку у лікаря психіатра перебуває з 1994 року з діагнозом F 70,0 (а.с. 68) та те що тяжких наслідків від скоєного кримінального правопорушення не настало.

Враховуючи вищевказане та те, що обвинувачений ОСОБА_6 будучи раніше засуджений 12.06.2012 року Богуславським районним судом Київської області за ч. 3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 3 місяці, на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13.10.2014 року звільнений умовно достроково від відбування покарання, з не відбутою частиною покарання строком 1 рік 3 місяці 21 день, на шлях виправлення та перевиховання не став і знову вчинив кримінальне правопорушення, суд не знаходить підстав для застосування до нього ст.75 КК України, тому приходить до висновку, що виправлення та перевиховання обвинуваченого можливе лише при ізоляції від суспільства і вважає за необхідне призначити йому міру покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.1 ст.122 КК України та частково приєднати не відбуте покарання за попереднім вироком за правилами ст.71 КК України.

Цивільний позов не заявлено. Процесуальні витрати та речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, призначивши покарання у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст. 71 КК України до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднати не відбуте покарання за вироком Богуславського районного суду Київської області від 12.06.2012 року та ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13.10.2014 року і за сукупністю вироків визначити ОСОБА_6 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк два роки шість місяців.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_6 залишити попередню - тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з дня його взяття під варту, тобто з 10 червня 2015 року.

Вирок суду може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Богуславський районний суд Київської області протягом 30 (тридцяти) діб з моменту його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано або змінено, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після проголошення негайно вручити обвинуваченим та прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Головуючий суддя ОСОБА_1