Справа №
11-706/2008 р. Головуючий у І інстанції Іванюк Т.І.
364 ч. 2 КК України Доповідач
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2008 року.
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Чернігівської області в складі:

Головуючого Навозенко
Л.С.

суддів
Акуленко С.О., Трейтяк О.П.

з участю прокурора Казакевича С.В.

обвинуваченої ОСОБА_1

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну
справу за апеляцією військового прокурора Деснянського гарнізону на постанову
Козелецького районного суду Чернігівської області від 29 вересня 2008 року.

Цією постановою кримінальна справа по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженки с. Шибено Бородянського району Київської
області, жительки м. Києва, українки, громадянки України, із вищою освітою,
одруженої, не працюючої, раніше не судимої,

направлена на додаткове розслідування військовому прокурору Деснянського
гарнізону.

Органами досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що вона з 24
листопада 1997 року по 29 вересня 2006 року працювала на посаді головного
бухгалтера Державного підприємства Міністерства оборони України ”Деснянський
комбінат побутового обслуговування”, тобто являлася службовою особою, яка
займає відповідальне становище, у зв'язку з чим була наділена широким колом адміністративно-господарських
обов'язків. В зв'язку із займаною посадою, до службових обов'язків ОСОБА_1
входило: забезпечення дотримання на підприємстві встановлених єдиних
методологічних засад бухгалтерського обліку, складання і подання у встановленні
строки фінансової звітності; організація контролю за відображенням на рахунках
бухгалтерського обліку всіх господарських операцій; оформлення матеріалів,
пов'язаних з нестачею та відшкодуванням втрат від нестачі, крадіжки і псування
активів підприємства; забезпечення перевірки стану бухгалтерського обліку у
філіях, представництвах, відділеннях та інших відокремлених підрозділах
підприємства. У продовж 2005-2006 років ОСОБА_1, діючи умисно, всупереч
інтересів служби, зловживаючи службовим становищем, з метою особистого
незаконного збагачення - з корисливих мотивів, а також діючи в інтересах третіх
осіб, достовірно знаючи про фінансовий стан підприємства у кожному звітному
періоді, скориставшись службовою недбалістю директора підприємства ОСОБА_2 і
його некомпетентністю з питань оплати праці, систематично готувала проекти
наказів по підприємству, які не відповідали вимогам чинного законодавства
України, Статуту підприємства і Колективних договорів на 2005 і 2006 роки,
подавала їх на підпис керівнику підприємства і переконувала останнього у їх
законності, після чого на підставі цих наказів проводила нарахування і виплату
премій та інших матеріальних заохочень, які не передбачені чинним
законодавством, чим заподіяла матеріальні збитки державі на загальну суму 80 423,26
грн., що більш ніж в 250 разів перевищує неоподаткований мінімум доходів
громадян, встановлений чинним законодавством.

Дії підсудної органами досудового слідства кваліфіковані як злочин,
передбачений ч. 2 ст. 364 КК України.

Розглядаючи справу в судовому засіданні суд прийшов до висновку, що дана
кримінальна справа підлягає направленню на додаткове розслідування з мотивів
неповноти та неправильності досудового слідства. Зокрема суд у своїй постанові
вказав, що під час проведення досудового слідства були порушені вимоги ст. ст.
22 і 64 КПК України, поверхово досліджені обставини, які мають істотне значення
для правильного вирішення кримінальної справи, а також пред'явлене
обвинувачення не відповідає фактичним обставинам справи, є неконкретним і
таким, що порушує право обвинуваченої на захист.

В апеляції прокурор вважає, що постанова суду є незаконною і такою, що
підлягає скасуванню з поверненням справи до суду першої інстанції для розгляду
по суті, з наступних підстав. По даній справі неповноти, яку не можна усунути в
ході судового слідства, органи
досудового слідства, не допустили. Всі ті обставини, які на думку суду першої
інстанції, необхідно встановити в ході додаткового розслідування, суд мав
реальну можливість встановити та перевірити їх в ході судового розгляду справи,
а також відповідно до вимог ст.
315-1 КПК України з метою перевірки і уточнення фактичних даних, одержаних у
ході судового слідства, суд мав право дати доручення органу досудового слідства,
виконати певні слідчі дії. Судом не враховано, що покази свідка ОСОБА_2., які
він давав на досудовому слідстві взагалі не були досліджені в судовому
засіданні, а його покази в судовому засіданні були невірно записані в
протоколі, що істотньо впливає на оцінку доказів. Акт документальної ревізії
фінансово-господарської діяльності ДП МОУ „Деснянський комбінат побутового
обслуговування” був долучений до матеріалів справи, але судом не оглянутий,
хоча суд мав право самостійно дати оцінку даного акту. Також судом не взято до
уваги, що даний акт спростовується висновками ревізії фінансово-господарської
діяльності філії від 18.12.2006 року.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, який просив апеляцію задовольнити,
постанову скасувати, оскільки неповноти яку неможливо усунути в судовому
засіданні по справі немає, пояснення обвинуваченої ОСОБА_1, яка вважала, що суд
прийшов до правильного висновку про неможливість розгляду справи по суті,
оскільки вона не може зрозуміти в чому її обвинувачують, що порушує її право на
захист, перевіривши матеріали кримінальної справи, колегія суддів приходить до
наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 22 КПК України прокурор, слідчий і
особа, яка провадить дізнання, зобов'язані вжити всіх передбачених законом
заходів для всебічного, повного і об'єктивного дослідження обставин справи і не
вправі перекладати обов'язок доказування на обвинуваченого.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи ОСОБА_1 ставиться у вину, те
що працюючи на посаді головного бухгалтера підприємства, скориставшись
службовою недбалістю директора підприємства ОСОБА_2 і його некомпетентністю з
питань оплати праці, систематично готувала проекти наказів по підприємству, які
не відповідали вимогам чинного законодавства України.

Однак, згідно п.п. 6.3 та 6.4 Статуту Державного підприємства Міністерства
оборони України ”Деснянський комбінат побутового обслуговування”, директор несе
повну відповідальність за стан та діяльність підприємства, розпоряджається
коштами та майном, а не головний бухгалтер.

Крім цього, органи досудового слідства,
пред'являючи обвинувачення ОСОБА_1 вказали, що у продовж 2005-2006 років
ОСОБА_1, діючи умисно, всупереч інтересів служби, зловживаючи службовим
становищем, з метою особистого незаконного збагачення, проводила нарахування і
виплату премій та інших матеріальних заохочень, які не передбачені чинним
законодавством, чим заподіяла матеріальні збитки державі на загальну суму 80
423,26 грн.. зробили це неправильно.

Пред'являючи таке обвинувачення слідчий військової прокуратури, в постанові
не зазначив, які саме кримінально - карні дії ставляться їй у вину, виклав його
не конкретно, не вказав від якого обвинувачення ОСОБА_1 повинна захищатися, чим
позбавив права обвинуваченої на захист.

На думку колегії суддів, вказані у постанові суду
обставини є суттєвими порушеннями кримінально - процесуального законодавства, без усунення яких суд першої
інстанції позбавлений можливості постановити обвинувальний вирок.

Допущені недоліки досудового слідства усунути в судовому засіданні
неможливо з додержанням специфіки процесуальної форми судового розгляду, а тому справа відповідно до вимог ст. 281 КПК України, підлягає
направленню прокурору для додаткового розслідування.

З огляду на викладене, колегія вважає, що доводи наведені
у апеляції прокурора, про можливість усунення недоліків досудового слідства в
судовому засіданні не є переконливими, суперечать матеріалам кримінальної
справи.

У зв'язку з наведеним апеляція прокурора не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 365, 366, 377 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію військового прокурора
Деснянського гарнізону залишити без задоволення, а постанову Козелецького
районного суду Чернігівської області від 29 вересня 2008 року про направлення
кримінальної справи на додаткове розслідування за обвинуваченням ОСОБА_1 за ст.
364 ч.2 КК України - без зміни.

С у д д і :

Акуленко С.О. Навозенко
Л.С. Трейтяк О.П.