№ 207/1128/15-к
№ 1-кп/207/207/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2015 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі головуючого судді : ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

за участі прокурора : ОСОБА_3

захисника - адвоката : ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську кримінальне провадження № 0000156 за обвинуваченням:

Ч У ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня технічна, одруженого, має на утриманні малолітню дитину 2013 року народження, працюючого в ПАТ «Євраз Баглійкокс» вогнетривником, раніше не судимого, зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 , за статтею 336 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Військовозобов`язаний ОСОБА_6 достовірно знаючи про те, що він є особою, що підлягає мобілізації відповідно до ст. 19 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», отримавши повістку про призив по мобілізації, відповідно до Указу Президента України № 15/2015 від 14.01.2015 року «Про часткову мобілізацію», та пройшовши медогляд, в подальшому відмовився від призову по мобілізації.

Так, згідно тимчасового посвідчення № НОМЕР_1 від 02.04.2012 року, ОСОБА_6 являється військовозобов`язаним та прийнятий на тимчасовий облік Збройних Сил України. Згідно облікової картки ОСОБА_6 має військове звання солдат та кваліфікацію - механік з ремонту та зберіганню автомобілів.

04.02.2015 року ОСОБА_6 отримав повістку на призив по мобілізації.

05.02.2015 р. до ІНФОРМАЦІЯ_2 на виконання Указу Президента України № 15/2015 від 14 січня 2015 року «Про часткову мобілізацію» для проведення призову за мобілізацією прибув військовозобов`язаний ОСОБА_6 в цей же день в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 пройшов медичний огляд та призивною комісією визнаний придатним до служби в Збройних силах України.

В подальшому, всупереч вимог ст. 65 Конституції України, яка передбачає, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України та всупереч Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» військовозобов`язаний ОСОБА_6 06 лютого 2015 року в приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2 , з метою ухилитися від призову за мобілізацією та не маючи правових підстав на відстрочку від призову по мобілізації, від подальшого призову за мобілізацією відмовився, про що усно повідомив працівників ІНФОРМАЦІЯ_2 , що зафіксовано в акті про відмову бути призваним до часткової мобілізації.

Таким чином, ОСОБА_6 обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК України, тобто в ухиленні від призову за мобілізацією.

13 лютого 2015 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_6 укладено угоду про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні. Відповідно до змісту угоди, обвинувачений вину визнав повністю. Крім цього, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього, а також покарання. Сторони дійшли до згоди про призначення ОСОБА_7 покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік і покласти обов`язки, передбачені п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

В тексті зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання.

Сторони просять затвердити мирову угоду та призначити обвинуваченому узгоджене покарання.

В судовому засіданні судом було з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Розглянувши вищезазначену угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та підозрюваним, суд приходить до висновків, що угода відповідає вимогам КПК України.

Аналізуючи вищевикладене, суд прийшов до висновків, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 повністю доведена, його дії необхідно кваліфікувати за ст. 336 КК України, як ухилення від призову за мобілізацією.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винуватого та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В якості обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_6 , окрім прямо передбачених в статті 336 КК України, по якій він підозрюється, в суді не встановлено.

В якості обставин, які пом`якшують покарання, суд враховує визнання ОСОБА_6 своєї вини повністю, його щире каяття в скоєному, має на утриманні малолітню дитину.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 474, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 17 березня 2015 року між старшим прокурором прокуратури Баглійського району м. Дніпродзержинська ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_8 .

Ч У ОСОБА_5 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Згідно статті 75 КК України 2001 року Ч У ОСОБА_5 від відбування покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі, призначеного за цим вироком, звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

У відповідності з пунктами 2, 3 частини 1 статті 76 КК України 2001 року покласти на засудженого ОСОБА_9 обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу

кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,

роботи або навчання.

Міра запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_9 не обиралась і до набрання вироком законної сили не обирати.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

С у д д я : ОСОБА_10