УХВАЛА

Іменем України

15 січня 2008
року апеляційний суд Житомирської області в складі

суддів:
Мельничук Н.М. - головуючої,

Ткаченка В.Л. та
Широкопояса Ю.В.,

з участю:
прокурора Воронухи Д.С. ,

засудженого
ОСОБА_1 , законного представника засудженого
ОСОБА_2

- ОСОБА_3. та
захисника - адвоката ОСОБА_4,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляціями
засудженого ОСОБА_1, засудженого
ОСОБА_2, його законного представника
ОСОБА_3. та захисника - адвоката ОСОБА_4 на вирок Коростишівського районного
суду Житомирської області від 30 жовтня 2007 року, -

встановив:

Цим вироком засуджено:
ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, неодруженого, непрацюючого,
судимого: - 28.01.2002р. Корольовським районним судом м. Житомира за ст. ст. 141 ч.
2, 296 ч. 1, 42,
75, 76 КК України на 3 роки позбавлення волі зі звільненням від
відбування покарання з випробуванням на 2 роки;

04.07.2002р.
Богунським районним судом м. Житомира за
ст.
ст. 189 ч.2, 186 ч. 2,
187 ч. 1, 70, 71 КК України на 4 роки 6 місяців позбавлення
волі; звільненого з місць позбавлення волі 19.08.2006р. по відбуттю
покарання, -

за ч.
2 ст.
187 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна;

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2
народження, неодруженого, учня Коростишівського професійного

Справа №
11-65/2007 Головуючий
у суді 1-ї інстанції Василенко
P.O.

Категорія
ст. 187ч.2
КК України Доповідач Широкопояс Ю.В.

аграрного ліцея, працюючого
на громадських засадах тренером Коростишівської ДЮСШ, несудимого,
-

за ч. 2 ст.
187 КК України із застосуванням
ст. 69 КК України - на 4 роки
позбавлення волі з конфіскацією всього майна;

Вирішено
частково задовольнити цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 та стягнути з ОСОБА_3 1000 грн. у
відшкодування матеріальної шкоди.

Вирішено
також стягнути з засудженого ОСОБА_1 та ОСОБА_3. в рівних частках на користь
НДЕКЦ УМВС України в Житомирській області у відшкодування судових витрат, пов'язаних з проведенням судово-товарознавчої
експертизи.

Згідно
вироку, 24 січня 2007 року близько 23 год. 50 хв. на
вул. Новопічній в м. Житомирі обоє засуджених за попередньою
змовою групою осіб вчинили розбій. Зокрема,
діючи в рамках спільного злочинного умислу згідно заздалегідь розподілених
ролей, засуджений ОСОБА_1 з метою
подолання волі потерпілого до опору застосував до ОСОБА_5 насильство,
що є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, - обхопив його ззаду рукою за шию, а іншою рукою наніс йому близько 3-х ударів
по голові, а коли той впав на
землю, - 3-4 ризи вдарив ОСОБА_5 ногою
по голові. В цей час засуджений ОСОБА_1,
діючи в рамках спільного злочинного умислу, з метою подолання волі потерпілого до
опору, наніс йому близько 2-х ударів
ногою по тулубу та один удар ногою в голову. Вказаними діями засуджені
заподіяли ОСОБА_5у легкі тілесні ушкодження без короткочасного розладу здоров'я
у вигляді синців на верхній повіці лівого ока та правій вушній раковині. Після
цього ОСОБА_1, викрутивши руку
ОСОБА_5, утримував його та висловив
вимогу про передачу йому мобільного телефона
останнього. Почувши відмову потерпілого,
показав йому ніж. Тоді ОСОБА_5,
сприймаючи погрозу ножем як погрозу своєму життю, передав на вимогу ОСОБА_2 свій мобільний
телефон "Нокія 2650" вартістю 570 грн. з сім-картою мобільного
оператора "Білайн" вартістю 20 грн.,
на рахунку якої знаходилися гроші в сумі 14 грн. Засуджені заволоділи
вказаним чужим майном на загальну суму 604 грн.

В апеляціях:

· засуджений
ОСОБА_1 просить змінити вирок в частині призначення йому покарання та
призначити йому менш суворе покарання із застосуванням ст. 69
КК України з огляду на його неактивну роль у вчиненні злочину, щире розкаяння та з'явлення із
зізнанням, позитивну характеристику за
місцем колишньої роботи, прохання
потерпілого у судових дебатах суворо його не карати;

засуджений
ОСОБА_1, його законний представник (на
час подачі апеляції) та захисник - адвокат ОСОБА_4 просять змінити вирок та
пом'якшити покарання ОСОБА_1
з врахуванням того,
що він вперше

притягується до
кримінальної відповідальності та вчинив злочин у неповнолітньому віці, був втягнутий у злочинну діяльність старшою
за нього особою, позитивно
характеризується, частково відшкодував
заподіяну злочином моральну шкоду. Захисник також, посилаючись на свою оцінку доказів, твердить про неправильність кваліфікації дій
ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 187 КК України, просить перекваліфікувати його дії на ч.
2 ст.
186 КК України та призначити йому покарання за цим законом із
застосуванням ст. 69 КК України у вигляді арешту на строк
перебування ОСОБА_1 під вартою,
починаючи з 30.10.2007р. із зарахуванням 3-х діб попереднього затримання
з 20 по 23 березня 2007 року.

Заслухавши
доповідача, пояснення засудженого
ОСОБА_1, законного представника
засудженого ОСОБА_1 - ОСОБА_3. та захисника - адвоката ОСОБА_4, міркування прокурора про залишення вироку без
зміни, апеляційний суд визнає апеляції
необгрунтованими з таких підстав.

Висновки
суду про винність ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у вчиненні розбою за вказаних у вироку
обставин та кваліфікацію їх дій за ч. 2
ст. 187 КК України відповідають
фактичним обставинам справи та підтверджуються розглянутими в судовому
засіданні та викладеними у вироку доказами.

Зокрема, послідовними показаннями потерпілого ОСОБА_5
про сумісні дії обох засуджених при заволодінні його мобільним телефоном за
встановлених судом обставин, показаннями
самих засуджених про сумісне застосування до ОСОБА_5 фізичного насильства та
погрозу ОСОБА_1 зарізати потерпілого під час заволодіння його мобільним
телефоном, даними про вилучення у свідка
ОСОБА_6 викраденого у ОСОБА_5 мобільного телефона
"Нокія 2650", який йому
ввечері 24.01.2007р. передав ОСОБА_1.

З огляду
на те, що потерпілий ОСОБА_5 послідовно
стверджував про демонстрацію ножа ОСОБА_1 та детально описував цей ніж, суд першої інстанції обґрунтовано відкинув як
недостовірні показання засудженого ОСОБА_1 про те, що у нього не було ножа під час нападу.

Доводи
апеляції захисника про неврахування судом факту втягнення неповнолітнього
ОСОБА_1а в злочинну діяльність іншим засудженим є необгрунтованими, оскільки по даній кримінальній справі ОСОБА_1
не обвинувачувався у вчиненні такого злочину та в справі не було встановлено
даних, що підпадають під ознаки цього
злочину.

Судом
також у вироку наведені обґрунтовані мотиви визнання доведеною винність
підсудних у вчиненні розбою за попередньою змовою групою осіб, з якими погоджується апеляційний суд.

Призначене
обом засудженим покарання відповідає тяжкості вчиненого ними розбою, виходячи з усіх обставин справи та їх ролі у
сумісному вчиненні злочину, даним про
особи ОСОБА_1 (який раніше двічі судився за вчинення злочинів) та ОСОБА_1а
(який був неповнолітнім на час постановления
вироку, вперше притягується до
кримінальної відповідальності). З
врахуванням

обставин, що пом'якшують покарання (неповнолітнього
віку та позитивної характеристики щодо ОСОБА_1а та явки із зізнанням та
добровільного відшкодування завданого збитку),
суд першої інстанції обгрунтовано призначив покарання у виді позбавлення
волі ОСОБА_1 - із застосуванням ст. 69 КК України, а ОСОБА_1 - мінімальне за розміром покарання
в межах санкції ч. 2 ст. 187 КК України. За своїм видом та розміром це
покарання не є явно несправедливим внаслідок суворості.

Керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, апеляційний суд, -

ухвалив:

апеляції
засудженого ОСОБА_1, засудженого
ОСОБА_2, його законного представника -
ОСОБА_3. та захисника - адвоката ОСОБА_4 залишити без задоволення, а вирок Коростишівського районного суду
Житомирської області від 30 жовтня 2007 року щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2, - без зміни.