Справа
№ 1-7
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2008 року Зачепилівський районний суд Харківської області

в складі : головуючого - судді
Яценка Є. І.,

при секретарі - Гагаріній
С.А.,

з участю прокурора - Нечепоренка
С.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Зачепилівського районного

суду Харківської області
кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с. Варварівка Карлівського району Полтавської області, українця,
громадянина України, освіта середня, одруженого, не працюючого, інваліда 2-ї
групи, мешканця АДРЕСА_1, раніше не
судимого, в скоєнні злочину, передбаченого
ст. 122 ч.1 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Підсудний ОСОБА_1 обвинувачується в тому, що 12.05.2007 року знаходячись
поблизу будинку АДРЕСА_2 в ході сварки, яка виникла на грунті особистих неприязних стосунків,
маючи умисел на спричинення тілесних ушкоджень, навмисно штовхнув громадянку
ОСОБА_2, після чого вона впала на правий бік, в результаті чого остання
отримала тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи №
739 від 18.09.2007 року відносяться до середнього ступеня тяжкості, що
спричинили тривалий розлад здоров”я потерпілої.

Будучи допитаним в судовому засіданні в якості підсудного ОСОБА_1 свою вину
в скоєнні злочину визнав частково, вказавши, що саме потерпіла ОСОБА_2, стоячи
за його спиною першою нанесла удар милицею йому по голові, а він обороняючись,
з метою недопущення подальшого нанесення ударів, вихватив милицю з її рук, в
результаті чого вона упала назад та отримала тілесні ушкодження. Крім того
ОСОБА_1 заначив, що він не мав умислу завдати потерпілій тілесних ушкоджень, а
обороняючись випадково перевищив міру необхідної оборони в результаті чого потерпіла ОСОБА_2 отримала
тілесні ушкодження. Підсудний ОСОБА_1 визнав себе винним та щиро розкаявся у вчинених діях, які викладено вище.

Приймаючи до уваги той факт, що обставини справи, викладені в
обвинувальному висновку не в повній мірі збігаються з поясненнями підсудного
ОСОБА_1, суд, з урахуванням думки учасників процесу, вважає за необхідне
допитати свідків ОСОБА_3, ОСОБА_4.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні вказав, що він проживає по АДРЕСА_3 і
12.05.2007 року був присутній під час сварки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, в ході
якої саме остання першою нанесла удар милицею по голові ОСОБА_5, який потім
вихватив милицю з рук потерпілої в результаті чого остання упала. Додав, що
жодних ударів ОСОБА_1 ОСОБА_2 не завдавав.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні дав свідчення аналогічні свідченням
ОСОБА_3.

У зв”язку з викладеним державним обвинувачем було змінено обвинувачення
ОСОБА_1 та перекваліфіковано його дії за ст.. 128 КК України, тобто необережне
середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечним для життя, але
таке, що спричинило тривалий розлад здоров”я.

Суд вважає, що дії підсудного ОСОБА_1 вірно перекваліфіковано прокуратурою
району за ст. 128 КК України -
необережне середньої тяжкості тілесне ушкодження, так як в результаті
сварки між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 остання нанесла ОСОБА_1 удар милицею по голові і
він з метою недопущення подальших ударів з її боку вихватив милицю в результаті
чого ОСОБА_2 упала назад, отримавши
згідно висновку судово-медичної експертизи № 739 від 18.09.2007 року середньої
тяжкості тілесні ушкодження. Судом встановлено, що підсудний ОСОБА_1 не мав
умислу на заподіяння тілесних ушкоджень, а вихвачуючи милицю, внаслідок
злочинної недбалості, вчинив необережне заподіяння середньої тяжкості тілесних
ушкоджень.

При призначенні міри покарання суд враховує невелику
тяжкість злочину, особу підсудного ОСОБА_1, який є інвалідом 2-ї групи, раніше
не судимого, за місцем проживання характеризується посередньо, пом'якшуючі вину
обставини - щире каяття; обтяжуючих вину обставин судом не встановлено.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що виправлення та перевиховання
підсудного ОСОБА_1 можливе без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судових витрат та речових доказів по справі не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, СУД, -

ВИНІС ВИРОК :

ОСОБА_1 визнати
винним за ст. 128 КК України і призначити йому покарання за ст. 128 КК України
у вигляді 1 року обмеження волі.

Застосувавши ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від
відбуття покарання з випробувальним строком на 1 рік.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_1 до
набрання вироком чинності залишити підписку про невиїзд.

Вирок може
бути оскаржений або внесено подання прокурора протягом 15 діб з моменту його проголошення в кримінальну палату апеляційного
суду Харківської області через Зачепилівський районний суд.

Головуючий