Справа №
Головуючий по 1 інстанції РОТАЄНКО Д.С.
Категорія ст. 164 ч. 1
Доповідач в апеляційній інстанції ЯТЧЕНКО М.О.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" вересня
2007 р. Колегія суддів судової палати
в кримінальних справах апеляційного суду Черкаської області
в складі:

головуючого КОЛОДНИЦЬКОГО Е.Й.

суддів КЕКУХА
В.Ф., ЯТЧЕНКА М. О.

за участю
прокурора ГРИШАНОВОЇ Н.Д.

розглянувши
кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок Монастирищенського
районного суду Черкаської області від 18 червня 2007 року, яким ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, раніше не судимий, - засуджений за ч. 1 ст. 164 КК України на два роки обмеження
волі.

На
підставі ст. 75 КК України засудженого
ОСОБА_1. від відбування призначеного йому покарання звільнено з випробуванням
та встановленням іспитового строку 2 роки.

На
підставі ст. 76 КК України на
засудженого ОСОБА_1. судом покладено обов'язок:

· не
виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу кримінально виконавчої системи;

· повідомляти
вказані органи про зміну місця проживання,
роботи або навчання;

- періодично з'являтися для реєстрації
в органи кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_1. засуджений за те, що він згідно рішення
Монастирищенського районного суду Черкаської області № 2-71 від 12 лютого 1992
року зобов'язаний сплачувати 1/6 частину усіх видів заробітку на утримання сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження,
на користь ОСОБА_2. ОСОБА_1. на протязі всього часу з листопада місяця
2005 року до квітня місяця 2007 року аліменти готівкою не сплачує, матеріальної допомоги на утримання сина не
надає, про зміну місця проживання та
влаштування на роботу Державну виконавчу службу Монастирищенського району не
повідомив, тобто навмисно, злісно ухиляється від сплати аліментів. В
результаті чого за 16 місяців з листопада 2005 року до квітня 2007 року сума
боргу становить 1882 грн. 06 коп., з
розрахунку 1/6 частини заробітної плати боржника за місцем роботи( ст. 74
Закону України «Про виконавче провадження»).

2

2007 року як до
особи, яка має сина ОСОБА_3, 1990 року народження.

Заслухавши доповідача та прокурора, вивчивши
матеріали кримінальної справи та доводи апеляції, судова палата вважає, що апеляція задоволенню не підлягає із
наступних підстав.

Висновок суду про винністьОСОБА_1. у вчиненні злочину, за який його засуджено, відповідає фактичним обставинам справи, обґрунтований перевіреними судом
доказами, яким дана вірна юридична
оцінка і на які суд посилається у вироку.

Зокрема, його винність стверджується:

· його
особистими показаннями про те, що він
дійсно на протязі тривалого часу з листопада 2005 року до квітня 2007 року не
сплачував аліменти на утримання свого сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 року народження і про зміну
свого місця проживання та місце роботи органи ДВС не повідомляв;

· показаннями
потерпілої ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1.
на протязі тривалого часу не сплачував аліменти на утримання сина, не повідомляв про місце роботи та проживання
і тому утворилась така заборгованість;

· даними
виконавчого листа Монастирищенського районного суду № 2-71 від 12 лютого 1992
року, згідно якого ОСОБА_1. зобов'язаний
сплачувати аліменти на утримання сина ОСОБА_3в розмірі 1/6 частини всіх видів
заробітку щомісячно;

· даними
довідки-розрахунку, згідно якої
загальний борг по сплаті аліментівОСОБА_1. в період з листопада 2005 року до
квітня 2007 року становить 1882 грн. 06 коп.

ДіїОСОБА_1.
за ч. 1 ст. 164 КК України кваліфіковано
вірно, а призначене судом
покарання, відповідає характеру та
ступеню суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, даним про особу, пом'якшуючим та обтяжуючим його відповідальність
обставинам і є розмірним.

Доводи
засудженогоОСОБА_1. про відсутність в його діях складу злочину та недоведеність
умислу на його вчинення, судова палата
вважає недостовірними, поскільки такі
доводи спростовуються приведеними у вироку доказами та тривалістю несплати ним
аліментів на утримання неповнолітнього сина за наявності реальної можливості
сплачувати їх.

ПосиланняОСОБА_1.
на необхідність застосування відносно нього Закону України «Про амністію» від
19 квітня 2007 року, судова палата
вважає безпідставним, оскільки
відповідно до п. «є» ст. 7 вказаного
Закону, до осіб, які мають неповнолітніх дітей і вчинили
злочини, зо посягають на життя, здоров'я,
честь, гідність чи інші
охоронювані законом права та інтереси цих дітей, амністія не застосовується.

За таких
обставин, підстав для скасування, зміни вироку та застосування Закону України
«Про амністію», судова палата не вбачає.

На підставі
вищенаведеного, керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, судова палата, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Монастирищенського районного суду Черкаської області від 18 червня
2007 року відносно ОСОБА_1залишити без змін,
а апеляцію засудженого - без задоволення.