Справа № 11-372/08 Головуючий у 1 інстанції Корх О. І.
Категорія ст. 286 ч. 2 КК Доповідач Навозенко Л.
У Х В А Л А

І
М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26
червня 2008 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Чернігівської області в складі :

Головуючого
Навозенко Л. С.

суддів
Антипець В. М., Козака В. І.

з
участю прокурора Євхименка В. В.

адвоката
ОСОБА_1.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові кримінальну справу за
апеляцією засудженого ОСОБА_2.

на
вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від 24 квітня 2008
року.

Цим вироком ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с. Домашин
Корюківського району Чернігівської області, громадянин України, з середньою
спеціальною освітою, нежонатий, працюючий робітником КП „Житлосервіс
Куренівка”, житель АДРЕСА_1, в силу ст. 89 КК України не судимий, -

засуджений
за ст. 286 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі з позбавленням права
керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2.
звільнений від відбування основного
покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України на
засудженого ОСОБА_2. покладені обов'язки: не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи;
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання чи
роботи.

З засудженого ОСОБА_2. стягнуто на
користь держави 486 грн. 78 коп. судових витрат.

Доля
речових доказів вирішена відповідно до вимог ст. 81 КПК України.

Судом ОСОБА_2. визнаний винним в тому, що 12 січня 2008 року
близько 6 години, перебуваючи в стані сп'яніння, керуючи власним автомобілем
ВАЗ - 21101 державний номер НОМЕР_1 та рухаючись по автодорозі Корюківка - Мена
біля с. Тютюниця в порушення вимог п. 2.3(б), 2.9(а, б), 12.1, 12.2 Правил
дорожнього руху, проявив неуважність, в темну пору доби, в умовах недостатньої
видимості, не вибрав небезпечної швидкості руху, в результаті чого втратив
контроль над керуванням автомобіля, з'їхав в правий кювет дороги, де вдарився в
придорожнє дерево. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля
ОСОБА_3. отримав тілесні ушкодження, від яких помер на місці пригоди.

В апеляції засуджений ОСОБА_2. просить вирок суду
скасувати та постановити свій вирок, яким звільнити його від відбування
додаткової міри покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними
засобами.

Вислухавши доповідь судді, пояснення
адвоката, який підтримав апеляцію
засудженого і просив вирок суду скасувати, думку прокурора, який вважав, що
підстав для задоволення апеляції не має, колегія суддів дослідивши доводи
апеляції і матеріали кримінальної справи вважає, що підстав для задоволення
апеляції не має.

Висновок суду про доведеність вини
ОСОБА_2. у вчиненні зазначених
злочинних дій відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується
дослідженими в судовому засіданні доказами, і є обґрунтованим.

У відповідності з встановленими судом фактичними обставинами події злочину,
правильно застосований і матеріальний закон, що не оспорюється в апеляції.

Будь-яких процесуальних порушень при
збиранні, дослідженні й оцінці доказів, які б ставили під сумнів висновки суду
про доведеність винності ОСОБА_2. та
правильність кваліфікації його дій, судом допущено не було.

Висновки суду ґрунтуються на допустимих і достатніх доказах.

Зібрані в справі докази мають
процесуальні джерела і досліджувались судом відповідно до вимог закону.

Колегія суддів вважає, що дії
засудженого ОСОБА_2. судом правильно
кваліфіковані за ст. 286 ч. 2 КК України.

Міра покарання
засудженому ОСОБА_2. призначена
у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з врахуванням тяжкості скоєного
злочину, даних про особу засудженого, того що він злочин скоїв в стані алкогольного сп'яніння.

Колегія суддів вважає, що призначене засудженому покарання є необхідним і
достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Суд при
призначенні покарання врахував всі пом'якшуючи обставини в тому числі і ті на
які є посилання в апеляції засудженого.

Колегія суддів вважає, що суд обґрунтовано застосував ст. 75 КК України
тільки до основної міри покарання, оскільки стаття 75 КК України перераховує
види покарання від відбування яких засуджений може звільнений з випробуванням.

На підставі викладеного та керуючись
ст. ст. 365, 366, 377 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2. залишити
без задоволення, а вирок Корюківського районного суду Чернігівської області від
24 квітня 2008 року щодо ОСОБА_2- без змін.

Судді:

Навозенко
Л. С. Антипець В. М. Козак В. І.