У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого - судді

Мороза М.А.

суддів

Верещак В.М., Гошовської Т.В.

за участю прокурора

Сухарева О.М.

розглянула в судовому засіданні 25 січня 2007 року в м. Києві кримінальну
справу за касаційним поданням першого заступника прокурора Закарпатської
області та доповненням до нього на вирок Ужгородського міськрайонного суду
Закарпатської області від 20 березня 2006 року та постанову Ужгородського
міськрайонного суду Закарпатської області від 30 липня 2006 року щодо ОСОБА_1.

Вироком Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20
березня 2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,

судимого 5 квітня 2005 року за ч. 1 ст. 186

КК України на 2 роки позбавлення волі,

звільненого від відбування покарання

з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік,

засуджено
за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 роки позбавлення волі, а на підставі ст. 75 КК України його звільнено від
відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки.

В апеляційному порядку справа не розглядалася.

Згідно з вироком, ОСОБА_1 визнано винним та засуджено за те, що він 17
червня 2005 року у с. Сторожниці Ужгородського району Закарпатської області,
перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, застосувавши насильство, небезпечне для життя та здоров'я ОСОБА_2,
відкрито заволодів її майном вартістю 60 грн.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду від 30 липня 2006 року в
порядку ст.ст. 411, 413 КПК України прийнято рішення про самостійне виконання
вироків Ужгородського міськрайонного суду від 5 квітня 2005 року та від 20
березня 2006 року.

У касаційному поданні та доповненні до нього прокурор, не оспорюючи
доведеність винності ОСОБА_1 у
вчиненні зазначеного злочину й правильності кваліфікації його дій, посилається
на безпідставне звільнення засудженого від відбування покарання з випробуванням
на підставі ст. 75 КК України. Указує на незаконність рішення про самостійне
виконання вироків. Просить скасувати вирок від 20 березня 2006 року та
постанову від 30 липня 2006 року з направленням справи на новий судовий розгляд
у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону та невідповідністю
призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, міркування прокурора,
який підтримав доводи касаційного подання, перевіривши матеріали справи та,
обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів вважає, що воно підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 78 КК України у разі
вчинення засудженим протягом іспитового строку нового злочину суд призначає
йому покарання за правилами, передбаченими ст.ст. 71, 72 КК України.

З матеріалів справи убачається, що злочин, за який ОСОБА_1 засуджено за
останнім вироком, вчинено ним 17 червня 2005 року, тобто під час іспитового
строку, встановленого попереднім вироком від 5 квітня 2005 року.

Проте, суд, не дослідивши належним чином дані про особу засудженого, не
взявши до уваги, що на досудовому слідстві ОСОБА_1 було пред'явлено
обвинувачення за кваліфікуючою ознакою повторність, безпідставно звільнив
засудженого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК
України.

Крім того, відповідно до
вимог ст. 413 КПК України суд
визначає порядок застосування покарання за всіма вироками відповідно до ст. 71
КК України, якщо відносно засудженого є вирок, який не виконано і про який
суду, що постановляє останній вирок, не відомо.

Під час винесення вироку від 20 березня 2006 року вирок від 5 квітня 2005
року був виконаний і у справі були відомості про вчинення ОСОБА_1 злочину
повторно, однак суд прийняв необґрунтоване рішення про самостійне виконання
вироків щодо ОСОБА_1

Зазначеним суд допустив неправильне застосування кримінального закону.

За таких обставин касаційне подання
прокурора підлягає задоволенню.

Колегія суддів вважає за необхідне
на підставі ст. 398 КПК України скасувати вирок та
постанову місцевого суду щодо ОСОБА_1
у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального закону з направленням
справи на новий судовий розгляд.

Керуючись ст. ст. 394 - 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

касаційне подання прокурора задовольнити.

Вирок Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20
березня 2006 року та постанову Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської
області від 30 липня 2006 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу
направити на новий судовий розгляд.

С у д д і :

Верещак В.М. Гошовська Т.В. Мороз
М.А.