Апеляційний суд Рівненської області
__________________________________________________________
У Х В А Л А
Іменем України
28 квітня 2014 року м. Рівне

Колегія суддів судової палати по розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Рівненської області в складі:

головуючого - ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю прокурора ОСОБА_4

засудженого ОСОБА_5 ,

захисника адвоката ОСОБА_6

при секретарі судового засідання ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією захисника адвоката ОСОБА_6 на вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 13 грудня 2013 року,

в с т а н о в и л а:

Цим вироком ОСОБА_5 , який народився

ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Дубно Рівненської області, де проживає по

АДРЕСА_1 , з середньо-спеціальною освітою,

громадянин України, не одружений, не працюючий, раніше

судимий 10 квітня 2012 року Дубенським міськрайонним судом за

ч.ч. 1,4 ст. 358, ч. 1 ст. 15, ст. 190, 70, КК України до покарання у

виді обмеження волі на строк 3 роки, на підставі ст.ст.75, 76 КК

України звільнений від відбування покарання з іспитовим

строком 1 рік 6 місяців, та 15 листопада 2012 року Дубенським

міськрайонним судом за ч. 1 ст. 263, ст.ст. 71, 72 КК України на

3 роки 3 місяці позбавлення волі,

засуджений за ч. 1 ст. 309 КК України на два роки позбавлення волі, ч. 2 ст. 307 КК України на шість років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено шість років позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна. На підставі ч. 4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дубенського міськрайонного суду від 15 листопада 2012 року та призначено остаточне покарання у виді шести років шести місяців позбавлення волі з конфіскацією належного йому майна.

Строк відбування покарання рахувати з 15 листопада 2012 року.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_5 залишено попередній тримання під вартою.

Судом вирішено питання стосовно речових доказів по справі.

ОСОБА_5 визнаний винним у тому, що на початку лютого 2012 року о 16.00 год., перебуваючи поруч з приміщенням залізничного вокзалу м.Дубно, в смітнику виявив два поліетиленових пакети та один паперовий згорток із наркотичним засобом каннабісом, вагою 50,442 г, який придбав шляхом привласнення та незаконно зберігав за місцем свого проживання без мети збуту.

12 лютого 2012 року ОСОБА_5 перебуваючи за місцем свого проживання в АДРЕСА_1 , під час розпивання спиртних напоїв, незаконно збув ОСОБА_8 21,435 г вказаного наркотичного засобу.

В апеляцій на вирок (з урахуванням доповнень) захисник адвокат ОСОБА_6 просить вирок суду скасувати та винести ухвалу, якою виправдати ОСОБА_5 . В обґрунтування даних вимог апелянт посилається на те, що висновками фізико-хімічних експертиз не встановлено ідентичності наркотичних засобів, знайдених у ОСОБА_5 та свідка ОСОБА_8 . З показань свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_8 вбачається, що ОСОБА_5 пропонував останньому лише тютюн, а не марихуану, однак судом були прийняті до уваги покази зазначених свідків, надані ними під час досудового слідства. Також захисник наголошує на тому, що кримінальна справа відносно ОСОБА_5 була порушена без будь-яких доказів та підстав.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи захисника-адвоката ОСОБА_6 на підтримання апеляції, думку засудженого ОСОБА_5 про задоволення апеляції, міркування прокурора ОСОБА_4 з приводу безпідставності доводів апеляції, дослідивши матеріали кримінальної справи, колегія суддів вважає, що апеляція підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Згідно показань ОСОБА_8 під час спільного вживання алкогольних напоїв в квартирі за місцем проживання ОСОБА_5 придбав в останнього марихуану, передавши за це пляшку горілки, яку разом розпили. Вказаний наркотичний засіб переніс до себе додому та зберігав. Пізніше працівниками міліції її було виявлено та вилучено (т.2 арк.134-135). Про обставини придбання цього наркотичного засобу ОСОБА_8 показав на очній ставці з ОСОБА_5 , який підтвердив їх достовірність (т.1 арк.106-111).

Ці показання об?єктивно підтверджені даними протоколу огляду господарства від 14.02.2012 р., згідно якого на ліжку в приміщенні літньої кухні на АДРЕСА_2 працівниками міліції виявлено та вилучено поліетиленовий пакет з речовиною рослинного походження. За висновком судової експертизи №114 від 29.02.2012 р. вказана речовина є канабісом, вагою 21, 435 г, і відноситься до заборонених в обігу особливо небезпечних наркотичних засобів (т.1 арк. 129-131).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показав, що разом зі своєю матір?ю ОСОБА_9 знаходився в гостях у ОСОБА_5 . Там же був і ОСОБА_8 , якому ОСОБА_5 запропонував шмаль. Отримавши ствердну відповідь підсудний ОСОБА_11 сказав, щоб ОСОБА_12 купив за це пляшку горілки. Струніковський кудись вийшов, а коли повернувся, то поставив на стіл пляшку горілки, після чого набрав собі в кишеню зелену речовину (т.2 арк.133-134). Такого ж змісту показання свідок дав під час досудового розслідування (т.1 арк.83-85).

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні повністю підтвердила показання свідка ОСОБА_10 . Також вона показала, що разом з ОСОБА_5 і ОСОБА_12 вживала алкогольні напої. За рослинну речовину, яку підсудний назвав табаком, Струніковський приніс пляшку горілки, яку вони випили (т.2 арк.133).

За показаннями свідка ОСОБА_13 , який був присутній як понятий при проведенні огляду житла підсудного ОСОБА_5 , працівниками міліції у ході вказаної дії було виявлено та оглянуто наркотичні засоби (т.2 арк.132).

Показання свідка ОСОБА_13 відповідають даним протоколу огляду приміщення квартири АДРЕСА_3 , згідно якого 16.02.2012 р. в житлі ОСОБА_5 виявлено та вилучено паперовий згорток, а також поліетиленовий пакет, в яких міститься речовина рослинного походження (т.1 арк.11-17). За висновком фізико-хімічної експертизи №115 від 29.02.2012 р. вказана речовина рослинного походження є наркотичним засобом канабісом, вагою 29,7 г, і відносться до особливо небезпечних наркотичних засобів (т.1 арк.63-66). При відтворенні обстановки і обставин події, проведеної з дотриманням вимог КПК 1960 р., ОСОБА_5 добровільно показав та розповів про обставини виявлення ним та придбання, шляхом привласнення знайденого вказаного наркотичного засобу, і зберігання (т.1 арк.51-57).

Підсудний ОСОБА_5 в судовому засіданні визнав себе винним за ч.1 ст.309, ч.2 ст.307 КК України і показав, що в районі залізничного вокзалу м.Дубно у смітнику виявив марихуану, яку приніс додому без мети вживання чи збуту. Коли до нього додому прийшов ОСОБА_12 і дізнався про наявність наркотичних засобів, які може отримати за спиртне, то останній придбав пляшку горілки, яку вони розпили, та отримав частину марихуани (т.2 арк.129). Аналогічного змісту показання дав ОСОБА_5 як обвинувачений - повністю визнав себе винним за ч.1 ст.309, ч.2 ст.307 КК України, показавши, що на початку лютого 2012 року, на території залізничного вокзалу м.Дубно, під час пошуку склотари, у смітнику виявив пакет, в якому містились два поліетиленових пакети та паперовий згорток з речовиною рослинного походження, темно-зеленого кольору, схожою на наркотичний засіб - марихуану (канабіс). Виявлену речовиною переніс до себе додому і зберігав за місцем проживання, яку згодом було виявлено працівниками міліції за участю двох понятих (т.1 арк.183-186).

Суд першої інстанції дав належну оцінку вказаним доказам в їх сукупності і вірно кваліфікував дії ОСОБА_5 за ч.1 ст.309 та ч.2 ст.307 КК України.

Колегія суддів вважає правильною критичну оцінку судом першої інстанції зміну показань підсудним ОСОБА_5 та невизнання своє вини, як намір уникнути відповідальності за скоєне.

Доводи апеляційної скарги про те, що виявлені і вилучені у ОСОБА_5 і ОСОБА_8 наркотичні засоби не є ідентичними позбавлені підстав. Так згідно висновків фізико-хімічних експертиз №114 та №115 від 29.02.2012 р. вилучена як в ОСОБА_5 , так і в ОСОБА_8 є особливо небезпечним наркотичним засобом канабісом (т.1 арк.63-66, 129-131).

Як встановлено судом та органами досудового слідства, ОСОБА_5 було запропоновано ОСОБА_8 саме наркотичний засіб. Вказану обставину підтвердили ОСОБА_12 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 і сам ОСОБА_5 , а тому апеляційні доводи захисника щодо пропозиції засудженого придбати не наркотичний засіб, а тютюн безпідставні.

Не заслуговують на увагу і доводи про те, що кримінальна справа відносно ОСОБА_5 була порушена без будь-яких доказів та підстав. З постанов про порушення кримінальної справи за ч.1 ст.309 та ч.2 ст.307 КК України стосовно ОСОБА_5 вбачається, що приводами і підставами для порушення стали рапорти працівника міліції ОСОБА_14 , а підставами достатні дані, які вказують на наявність ознак цих злочинів і, зокрема вилучена за місцями проживання ОСОБА_5 і ОСОБА_8 марихуана (т.1 арк.1, 4).

Поряд з цим колегія суддів враховує, що згідно вимог ч.2 ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

При цьому обставинами, які пом?якшують покарання колегія визнає сприяння розкриттю злочину та вчинення вперше злочинів у сфері обігу наркотичних засобів (т.1 арк.147, 217). Також з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_5 позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку у нарколога і психіатра (т.1 арк.143, 144).

Як передбачено ч.1 ст.69 КК України, за наявності декількох обставин, що пом?якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, з урахуванням особи винного суд, умотивувавши своє рішення, може за тяжкий злочин призначити основне покарання, нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті Особливої частини цього Кодексу, або перейти до іншого, більш м?якого виду основного покарання, не зазначеного в санкції статті за цей злочин. Згідно положення ч.2 ст.69 КК України, на підставах, передбачених у частині першій цієї статті, суд може не призначати додаткового покарання, що передбачене в санкції статті Особливої частини цього Кодексу як обов?язкове.

Сукупність пом?якшуючих покарання обставин, колегія суддів визнає такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, та з урахуванням особи винного дає підстави не призначати додаткове покарання у виді конфіскації майна.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.365, 366 КПК України в редакції 1960 р., п.11 Перехідних положень КПК України, колегія суддів,

у х в а л и л а :

Апеляцію захисника ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 13 грудня 2013 року стосовно засудженого ОСОБА_5 змінити.

Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч.1 ст.309 КК України на два роки позбавлення волі, за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ч.ч.1,2 ст.69 цього Кодексу на шість років позбавлення волі. На підставі ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 шість років позбавлення волі. На підставі ч.4 ст.70 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Дубенського міськрайонного суду від 15 листопада 2012 року та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді шести років шести місяців позбавлення волі.

В решті вирок залишити без зміни.

С у д д і

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Згідно.
Суддя-доповідач ОСОБА_1