Справа № 569/1880/15-к
13 лютого 2015 року м. Рівне
Рівненський міський суд Рівненської області
в особі слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю підозрюваного ОСОБА_3
захисника ОСОБА_4
слідчих ОСОБА_5 , ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу ОСОБА_3 на незаконні дії слідчого щодо затримання та вилучення майна, -
ОСОБА_3 звернувся до суду зі скаргою в порядку ст. 303 КПК України, у якій просить визнати дії слідчих УМВС України в Рівненській області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 щодо його затримання в порядку ст. 208 КПК України та незаконного вилучення його майна (відповідно до переліку, який додано до скарги), незаконними.
У своїй скарзі ОСОБА_3 зазначає, що приблизно о 18 год. 31.01.2015 року у м. Корець Рівненської області він був затриманий співробітниками УМВСУ в Рівненській області під час відкритого фіксування ознак вчинення злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України, про що слідчим було складено протокол затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину .
Постановою про звільнення особи, яка утримувалась в ІТТ від 01.02.2015р. його було звільнено згідно ч.3 ст. 278 КПК України, оскільки йому не було вручено повідомлення про підозру після двадцяти чотирьох годин з моменту затримання .
Він є депутатом районної ради, не є посадовою або службовою особою, не обіймає ніяких посад в органах місцевого самоврядування і не отримує заробітної плати із коштів державного бюджету і тому не є суб`єктом злочину, передбаченого ч.3 ст. 368 КК України. До теперерішнього часу підозру йому не повідомлено.
Під час затримання він знаходився у власному автомобілі, який з місця події вилучили працівники міліції, але його не повідомили про вилучення автомобіля . В останнє бачив свій а/м 31.01.2015 року у м. Рівне біля Управління МВС Рівненської області, куди його привезли 31.01.2015 року після затримання працівники міліції. Слідчий до 05.02.2015р. із клопотанням до слідчого судді про арешт майна не звертався .
Під час затримання у нього крім а/м були вилучені два мобільні телефони, паспорт гр.-на України, водійське посвідчення, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, гроші, в тому числі і долари США, та інше майно, яке знаходилося в автомобілі.
На його усні звернення 03.02.2015 року до слідчої ОСОБА_5 про повернення незаконно вилученого у нього майна, остання пояснила, що всі матеріали кримінального провадження передані до прокуратури Рівненської області . У вказаній прокуратурі йому пояснили , що майно яке було вилучено, слідчі УМВС до прокуратури не передавали .
Вважає дії названих вище слідчих , що до затримання його на підставі ст. 208 КПК України та вилучення майна є незаконними, тому змушений звернутися до слідчого судді із вказаною скаргою.
У судовому засіданні ОСОБА_3 та його представник скаргу підтримали з викладених у ній підстав, просили її задовольнити. Також суду повідомили, що зважаючи на пояснення в судовому засіданні вказаних слідчих, просили суд не визнавати незаконними дії ОСОБА_7 , оскільки незаконні дії здійснила саме ОСОБА_5 яка є начальником відділення та відповідно ОСОБА_6 є її підлеглим. Просили суд звернути увагу на ту обставину, що слідчий суддя Рівненського міського суду в ухвалі від 11.02.2015 року наклав арешт на а/м марки « Renault Megane» який належить йому, однак не позбавив його ним користуватись, відповідно а/м необхідно повернути .
В судовому засіданні начальник відділення розслідування злочинів у сфері службової діяльності ОСОБА_5 просила суд відмовити у задоволенні скарги . Зокрема вважає, що ОСОБА_3 який на час розгляду скарги є підозрюваним не може оскаржувати свого затримання в порядку ст. 208 КПК України, що не передбачено ст.303 цього кодексу. Також суду пояснила, що ОСОБА_3 31.01.2015 року був затриманий під час отримання неправомірної вигоди працівниками УСБУ та працівниками міліції в м. Корець Рівненській області. Під час огляду місця події були вилучені отримані кошти неправомірної вигоди та автомобіль яким керував ОСОБА_3 .. Також останній був затриманий як підозрюваний у вчиненні злочину, вів себе неадекватно, вчинив опір працівникам правоохоронного органу. Постановою слідчого ОСОБА_3 був звільнений із ІТТ після чого не з`являвся до слідчих з метою отримання повідомлення про підозру. Матеріали кримінального провадження були скеровані до прокуратури Рівненської області, оскільки було встановлено, що підозрюваний є депутатом Корецької районної ради. Прокурором області 06.02.2015 р. було винесено повідомлення ОСОБА_3 про підозру у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст. 342 КК України. Та слідчим суддею 11.02.2015р. ухвалою було накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_3 а саме, на а/м та мобільні телефони та на 26 грн. Що стосується інших речей, які були вилучені із а/м підозрюваного, відповідно до обшуку, по ним буде проведено ряд експертиз, на грошові кошти вилучених під час обшуку подано клопотання до суду про накладання на них арешту.
Слідчий ОСОБА_6 підтримав позицію ОСОБА_5 щодо відмови у задоволенні скарги.
Заслухавши пояснення заявника скарги та його захисника, пояснення слідчих дослідивши матеріали скарги та надані документи матеріалів справи, слідчий суддя приходить до наступного висновку.
Статтею 303 КПК передбачено вичерпний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового провадження.
Отже, вимога ОСОБА_3 наведена в скарзі про визнання дій слідчих незаконними щодо його затримання в порядку ст. 208 КПК України, є безпідставною.
Слідчим суддею встановлено, що відповідно до протоколу затримання особи, підозрюваної у вчиненні злочину від 31.01.2015 року ОСОБА_3 був затриманий слідчим у підозрі вчинення злочину передбаченого ч.3 ст. 368 КК України.
Постановою слідчого ОСОБА_6 від 01.02.2015р. Коробка був звільнений із ІТТ.
Прокурором Рівненської області ОСОБА_8 06.02.2015р. винесено повідомлення про підозру ОСОБА_3 ..
Згідно ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області ОСОБА_9 клопотання начальника відділення СУУМВСУ в Рівненській області задоволено . Поновлено пропущений із поважних причин процесуальний строк звернення до слідчого судді із клопотанням про арешт майна . Накладено арешт на майно підозрюваного ОСОБА_3 , а саме, грошові кошти в сумі 26 грн. а/м марки « Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 , мобільний телефон марки «Samsung» з з сім карткою оператора «Київстар» та карткою пам`ятіна 4Gb, мобільний телефон марки «Samsung» з сім картками операторів «Київстар» та «Лайф» з метою забезпечення цивільних позовів в межах суми відшкодування.
Відповідно до ст. 167 КПК України тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.
Статтею 169 КПК України встановлено перелік підстав, коли тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучене.
Так, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у випадку, передбаченому ч. 6 ст. 173 КПК України, зі змісту якої вбачається, що за відсутності клопотання про арешт тимчасово вилученого майна, яке слідчий суддя розглядає не пізніше сімдесяти двох годин із дня надходження до суду, майно повертається особі, у якої його було вилучено.
Встановлено, що на підставі ухвали слідчого судді Рівненського міського суду Рівненської області проведено обшук 10.02.2015р в а/м підозрюваного марки « Renault Megane» д.н.з. НОМЕР_1 , який розташований на території УСБУ в Рівненській області що за адресою м. Рівне, вул..Відінська, 4 під час якого вилучено ряд речей, документів та грошових коштів.(Всього 13 пунктів вилучених речей та документів).
Як встановлено слідчим суддею, на вилучені обшуком грошові кошти, від слідчого органу надійшло до суду клопотання про їх арешт. Щодо інших тимчасово вилучених речей під час обшуку, слідчим на даний час проводиться їх огляд, дослідження з метою призначення експертиз. Та в послідуючому воно може бути повернуто особі за постановою прокурора як безпідставно вилучене, або за ухвалою слідчого судді чи суду, у разі відмови у задоволення клопотання прокурора про арешт цього майна. (ст. 169 КПК України)
Відповідно до п.4 ч.2 ст.307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час судового розслідування може бути про відмову у задоволенні скарги.
Отже, в частині щодо визнання незаконними дій слідчого при вилученні майна ОСОБА_3 суд дійшов висновку відмовити у задоволенні скарги, оскільки таких обставин які наведені в скарзі не встановлено.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 303 307 КПК України, -
В задоволенні скарги ОСОБА_3 на незаконні дії слідчого щодо затримання та вилучення майна - відмовити.
Копію ухвали надати ОСОБА_3 його захиснику та ОСОБА_5 ОСОБА_6 .
Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1