Провадження № 11-кп/792/4/15
Справа № 687/1416/14-к Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.1 ст.121 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 лютого 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 ,

захисника ОСОБА_9 ,

потерпілого ОСОБА_10 ,

законного представника потерпілого ОСОБА_11 ,

представника потерпілого ОСОБА_12 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження внесене в ЄРДР за № 0000202 від 07 червня 2014 року, за апеляційною скаргою прокурора, який приймав участь в розгляді кримінального провадження в суді першої інстанції, на вирок Чемеровецького районного суду від 07 листопада 2014 року щодо ОСОБА_7 , -

ВСТАНОВИЛА:
Цим вироком ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кугаївці Чемеровецького району, мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, студента 1 курсу Лісоводського професійного аграрного ліцею, не судимого,-

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України та призначено покарання із застосуванням ч.1 ст.69 КК України у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.

Обрано запобіжний захід у виді тримання під вартою негайно при постановленні вироку.

Строк відбування покарання ухвалено рахувати з 07 листопада 2014 року.

Прийнято відмову законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_10 ОСОБА_13 щодо стягнення з ОСОБА_7 матеріальних збитків завданих кримінальним правопорушенням в розмірі 8007 грн. 34 коп.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь:

- потерпілого ОСОБА_10 50000 грн. моральної шкоди;

- держави в особі Управління фінансів Чемеровецької районної державної адміністрації - 1264 грн. 12 коп. витрат понесених Чемеровецькою центральною районною лікарнею на лікування потерпілого від кримінального правопорушення.

За вироком місцевого суду ОСОБА_7 близько 22 год. 06 червня 2014 року перебуваючи на тротуарі по вул. Центральна, смт.Чемерівці, навпроти магазину „Максим, що по вул. Шевченка,1, умисно наніс удар кулаком в обличчя та два удари правою ногою по лівій нозі та в ділянку тулуба неповнолітнього ОСОБА_10 , 2000 року народження, спричинивши останньому тілесні ушкодження у вигляді закритої травми органів черевної порожнини, розриву селезінки з подальшим оперативним видаленням селезінки (07.06.2014 року) що по ступеню тяжкості відноситься до тяжкого тілесного ушкодження, яке небезпечне для життя в момент спричинення та тілесні ушкодження у вигляді гострої закритої черепно - мозкової травми, струсу головного мозку, садна в ділянці лівої вушної раковини, крововиливу в нижнє повіко лівого ока, що по ступеню тяжкості відноситься до легких тілесних ушкоджень, яке призвело до короткочасного розладу здоров`я.

В своїй апеляційній скарзі, прокурор, не оспорюючи доведеності вини та кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок місцевого суду змінити, призначити ОСОБА_7 за ч.1 ст.121 КК України 5 років позбавлення волі і на підставі ст.75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку на 2 роки, з покладанням обов`язків передбачених п.п.2,3,4 ст.76 КК України.

Вважає, що судом безпідставно не взято до уваги такі пом`якшуючі обставини як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. При цьому звертає увагу на те, що ОСОБА_7 неодноразово просив вибачення у потерпілого, добровільно відшкодував матеріальну шкоду та визнав моральну шкоду, під час досудового слідства давав зізнавальні покази та допомагав слідству у розкритті злочину. Також судом не взято до уваги те, що ОСОБА_7 на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансерах не перебуває, не враховано умови його життя та виховання (сім`я є малозабезпеченою).

Обвинувачений ОСОБА_7 вирок суду не оскаржив.
Представник потерпілого ОСОБА_10 - адвокат ОСОБА_12 в поданих запереченнях вважає подану прокурором апеляційну скаргу необґрунтованою, через відсутність таких пом`якшуючих покарання обставин як щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, а виправлення ОСОБА_7 та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень неможливим без його ізоляції від суспільства.

Вислухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення прокурора та обвинуваченого ОСОБА_7 на підтримання доводів апеляційної скарги прокурора, потерпілого та його представників на заперечення, перевіривши матеріали кримінального провадження та наведені доводи, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає до задоволення.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КК України за викладених у вироку обставин ґрунтується на доказах, одержаних в установленому законом порядку, досліджених у судових засіданнях, належно оцінених судом, він є обґрунтованим та не оспорюється і не заперечується в апеляційній скарзі, як не оспорюється учасниками кримінального провадження і правильність кваліфікації дій обвинуваченого ОСОБА_7 .
Покарання ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують його.

При цьому суд першої інстанції в повній мірі врахував те, що кримінальне правопорушення ОСОБА_7 скоїв в неповнолітньому віці, а на час розгляду справи в суді він вже був повнолітнім, добровільно відшкодував завдані матеріальні збитки, вперше притягується де кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, фактично виховувався в неповній сім`ї, навчаючись в Лісоводському професійному аграрному ліцеї брав активну участь у його громадському житті, товариський, врівноважений, користується повагою серед викладачів та майстрів виробничого навчання, що щомісячно йому нараховується стипендія в розмірі 250 грн., яку він відмовлявся отримувати, що стверджується довідкою виданою навчальним закладом, і з урахуванням особи обвинуваченого обґрунтовано призначив покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції ч.1 ст.121 КК України.
Разом з тим, враховуючи те, що ОСОБА_7 скоїв тяжкий злочин, санкція якого передбачає покарання у виді позбавлення воді на строк від п`яти до восьми років, неповнолітньому ОСОБА_10 були заподіянні тяжкі тілесні ушкодження з втратою органу, внаслідок чого потерпілий отримав інвалідність в неповнолітньому віці, що стверджується медичним висновком від 14.10.2014 року, а також те, що потерпілий та його законний представник ОСОБА_13 просили призначити обвинуваченому позбавлення волі реально і в судовому засіданні ОСОБА_7 з метою уникнути відповідальності намагався переконати суд, що бійку затіяв саме потерпілий ОСОБА_10 , підстав для зміни вироку і пом`якшення йому покарання з застосуванням ст. 75 КК України, про що порушено питання в апеляції, колегія суддів не знаходить.
Призначене покарання за своїм видом та розміром є необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових злочинів.

Питання про відшкодування потерпілому матеріальної та моральної шкоди вирішено у відповідності з вимогами цивільного закону.

Порушень чинного законодавства, які б істотно вплинули на правильність прийняття рішення, у справі не виявлено.

З урахуванням викладеного, керуючисьст.ст. 404, 407 ч.1, 418, 419, 426 КПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Вирок Чемеровецького районного суду від 07 листопада 2014 року стосовно ОСОБА_7 залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора прокуратури Чемеровецького району без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Судової палати з розгляду кримінальних справ Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення судом апеляційної інстанції, а обвинуваченим ОСОБА_7 з дня вручення їй копії рішення.

Судді /підписи/
Згідно з оригіналом:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2 .