АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-а-427
Категорія: ч. 2 ст. 286 КК -Т.З.
Головуючий по 1-й інстанції
Суддя-доповідач: Юренко Л. А.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2011 року
м.Полтава

Колегія суддів судової палати з
розгляду кримінальних справ
апеляційного суду Полтавської області
в складі:

головуючого судді Юренко Л.А.

суддів Денисенко Л.М.,
Томилка В.П.

з участю: прокурора
Столяра Д.Є.

захисника
ОСОБА_2

підсудного
ОСОБА_3

потерпілого
ОСОБА_4

представника
потерпілого адвоката ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Полтава кримінальну
справу за апеляціями прокурора, який
приймав участь в суді першої інстанції,
потерпілого ОСОБА_4 та його
представника адвоката ОСОБА_5 на
постанову Семенівського районного
суду Полтавської області від 10 березня
2011 року, -

В С Т А Н О В И Л А :

Цією постановою кримінальна справа по
обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,

мешканця АДРЕСА_1, водія відділу
освіти Семенівської РДА, не судимого

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2
ст. 286 КК України, направлена на
додаткове розслідування.

ОСОБА_3 пред'явлено обвинувачення
у тому, що він 12 грудня 2010 року о 9
годині, керуючи у світлий час доби
автобусом "БАЗ -07921- Еталон", в районі с.
Товсте автодороги Семенівна - Оболонь -
Горошино під час руху заднім ходом не
переконався у безпеці маневру та
порушивши п. п. 10.1, 10.9 "Правил дорожнього
руху" наїхав на пішохода ОСОБА_7, який
йшов у попутному напрямку по узбіччю
дороги. В результаті наїзду ОСОБА_7 були
заподіяні тяжкі тілесні ушкодження,
від яких він помер.

Задовольняючи клопотання
захисника та повертаючи справу на
додаткове розслідування, суд зазначив,
що орган досудового слідства не
виконав вимоги ст. 22 КПК України і що
допущена неповнота не може бути
усунута в судовому засіданні.

Суд зазначив, що поняті були
присутні лише при закінченні огляду
місця пригоди, автобус ОСОБА_3
оглядався у його відсутність, при цьому
не був заміряний тиск у шинах та не
перевірено чи був автобус технічно
справний. Крім того, суд вказав, що
огляд автобуса та місця пригоди
відбувався в один і той же період часу,
але в протоколах цих оглядів зазначено
різну температуру повітря. В протоколі
відтворення обстановки та обставин
пригоди, здійсненого 16 січня 2010 року з
участю ОСОБА_3, не зазначено
температуру повітря, саме відтворення
проведено в інших умовах, ніж ті, які
мали місце на час наїзду. Відтворення з
участю свідків проведено у травні 2010
року, що теж не відповідало погодним
умовам дорожньо - транспортної пригоди.
Пред'явлене ОСОБА_3 обвинувачення є не
чітким та містить суперечність в даті
дорожньо - транспортної пригоди. Суд
зазначив, що у постанові про
обвинувачення ОСОБА_3 зазначено, що він
скоїв злочин 12 грудня 2010 року, в той час
коли судом встановлено, що подія мала
місце 12 грудня 2009 року.

Суд вказав, що під час додаткового
розслідування необхідно з участю
ОСОБА_3 оглянути місце пригоди та
провести відтворення обстановки та
обставин дорожньо - транспортної
пригоди як з ним, так і з свідками події
в умовах, максимально наближених до
реальних; шляхом огляду автобуса
встановити чи були на ньому
пошкодження та перевірити його
технічний стан на 12 грудня 2009 року.
Перевірити показання свідків ОСОБА_8 та
ОСОБА_9

В апеляції прокурора, який
приймав участь в суді першої інстанції,
ставиться питання про скасування
постанови суду та направлення справи
на новий судовий розгляд. Прокурор
зазначає, що проводити додатковий
огляд місця події та автобуса ОСОБА_3
недоцільно, оскільки ці дії виконані,
автобус продовжує експлуатуватись,
показання свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9
перевірялись в судовому засіданні, а
дату вчинення злочину суд міг уточнити
в судовому засіданні.

Представник потерпілого просить
постанову суду скасувати як
безпідставну. Апелянт зазначає, що
огляд місця пригоди проведено належним
чином, при цьому застосовувалась фото
та відео зйомка, матеріали яких
досліджувались в судовому засіданні.
ОСОБА_3 погодився із правильністю
записів в протоколі огляду місця
пригоди і підписав його. Огляди місця
пригоди та автобуса проводилися
одночасно двома слідчими, про що
складено відповідні протоколи.
Проводити відтворення обстановки та
обставин події із свідками ОСОБА_11 та
ОСОБА_12 недоцільно, оскільки їх
показання технічно неспроможні.
Встановлення температури повітря на
час пригоди не є необхідним, оскільки
це не впливало на причини виникнення
дорожньої пригоди.

Аналогічна по суті апеляція
подана потерпілим ОСОБА_4, який
стверджує, що у відповідністю з чинним
законодавством по справі зібрані всі
необхідні докази, яким суд мав дати
належну оцінку. Зазначені у постанові
суду обставини не мають істотного
значення по справі, а якщо суд вважав
необхідним їх перевірити, то міг
зробити це в судовому засіданні.

Колегія суддів, заслухавши доповідача,
промови прокурора, який просив про
скасування постанови суду за вказаних
у апеляції мотивів та направлення
справи на новий судовий розгляд,
аналогічні по суті виступи потерпілого
та його представника; заперечення
підсудного ОСОБА_3 та його захисника,
які стверджували про односторонність
на неповноту досудового слідства, і
просили залишити постанову суду без
змін; перевіривши матеріали справи та
мотиви поданих апеляцій, вважає, що
вони підлягають задоволенню.

Статтею 281 КПК України
встановлено, що повернення справи на
додаткове розслідування з мотивів
неповноти або неправильності
досудового слідства можливе в тому
разі, коли під час його провадження
всупереч вимогам ст. 22 КПК України не
були досліджені або були досліджені
поверхово чи однобічно обставини, які
мають суттєве значення для правильного
вирішення справи.

Пославшись на приведену норму
Закону, суд фактично не виконав її
вимог.

Повертаючи справу на додаткове
розслідування з тих підстав, що
відтворення обстановки та обставин
події мало місце в інших погодних
умовах без заміру температурного
режиму і що в протоколах огляду місця
пригоди та транспортного засобу
вказана різна температура повітря та
не проведено вимір тиску в шинах
автомобіля, суд не зазначив для
з'ясування яких обставин необхідна ця
інформація та чи має вона суттєве
значення.

ОСОБА_3 обвинувачується у тому, що
у світлий час доби, розпочавши рух
заднім ходом, не переконався у безпеці
цього маневру та наїхав на пішохода.

З огляду на приведені обставини
суд не вказав яке значення для справи
має визначення температурного режиму,
погодних умов та тиску в шинах
автомобіля.

В матеріалах справи є протокол
огляду місця пригоди та автобуса
ОСОБА_3, яким суд мав дати відповідну
оцінку.

Посилання суду на неточність
викладення у обвинуваченні ОСОБА_3 дати
вчинення злочину, не може бути
підставою для повернення справи на
додаткове розслідування, оскільки суд
зазначив, що в судовому засіданні дата
вчинення наїзду встановлена.

Причину допущеної слідчим
неточності суд міг з'ясувати в судовому
засіданні і в залежності від
встановленого прийняти відповідне
рішення.

Статтею 281 КПК України встановлено, що
повернення справи на додаткове
розслідування з мотивів невиконання
вимог ст. 22 КПК України допускається
лише тоді, коли ця неповнота або
неправильність не може бути усунута в
судовому засіданні.

Разом з тим суд всупереч ст. 281 КПК
України не вказав чому допущена на його
думку неповнота досудового слідства не
може бути усунута в судовому засіданні.

Якщо суд вважав за необхідне
з'ясувати обставини, пов'язані з
оглядом місця пригоди, допитом свідків,
проведенням з ними відтворення
обстановки та обставин злочину, а також
причини написання неправильної дати
злочину у постанові про пред'явлення
обвинувачення, він міг зробити це в
судовому засіданні, або скористатись
правом судового доручення, що
передбачено ст. 315-1 КПК України.

Винесена судом постанова про
направлення справи на додаткове
розслідування суперечить вимогам ст.281
КПК України і є безпідставною.

На підставі викладеного,
керуючись ст. 336, 382 КПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляції прокурора, який приймав
участь в суді першої інстанції,
потерпілого ОСОБА_4 та його
представника адвоката ОСОБА_5
задовольнити.

Постанову Семенівського
районного суду від 10 березня 2011 року
скасувати, справу направити на новий
судовий розгляд.

С У Д Д І :

Юренко Л.А.
Денисенко Л.М. Томилко В.П.