Провадження № 1-кп/742/117/15
Єдиний унікальний № 742/1567/15-к
ВИРОК
Іменем України
23 квітня 2015 року

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі : головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 та його захисника ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки кримінальне провадження №0000147 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець та житель АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, не одружений, не працює, раніше не судимий,

в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

В С Т А Н О В И В :
24 березня 2015 року близько 23 години ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом, з метою незаконного завододіння чужим майном, знаходячись неподалік магазину «Ідеал», що розміщений по вул. Костянтинівській, 96/а в м. Прилуки, відкрито заволодів вирвавши шляхом ривку з рук у ОСОБА_4 , належний йому мобільний телефон «FLY ТS91», вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи 225 грн., в якому знаходилися дві сім картки операторів мобільного звязку «Лайф», загальною вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи 20 грн., на рахунку яких знаходилися гроші в сумі 20 грн., та карта памяті на 2 ГБ, вартість якої згідно висновку товарознавчої експертизи становить 84 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд, завдавши потерпілому збитки на загальну суму 349 грн.

Своїми умисними діями, які виразилися в відкритому викраденні чужого майна (грабіж), ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав свою вину в скоєнні кримінального правопорушення за ст. 186 ч.1 КК України та підтвердив вищевикладені фактичні обставини його вчинення. При цьому суду дав показання про те, що 24.03.2014 року він при зустрічі зі знайомим ОСОБА_4 вирвав у нього з рук мобільний телефон, але потім добровільно здав його працівникам міліції. Заявив, що він щиро розкаюється у вчиненому відкритому викраденні чужого майна, примирилися з потерпілим, якому він додатково вішкодував гроші окрім повернутого телефону, просить суд не застосовувати суворого покарання та запевняє про недопущення подібного в подальшому.

Потерпілий у даному кримінальному провадженні ОСОБА_4 в судовому засіданні підтвердив обставини скоєного останнім відкритого викрадення його мобільного телефону, який потому було повернуто та відшкодував винний збитки, вони примирилися, а тому просить суд суд не застосовувати суворого покарання обвинуваченому.

З`ясувавши думку учасників судового провадження про те, які докази потрібно дослідити та порядок їх дослідження, суд за правилами ст.349 ч.3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин які ніким не оспорюються та враховуючи, що учасниками судового провадження не оспорюються доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_5 та кваліфікація його дій за ч. 1 ст. 186 КК України КК України, з`ясувавши правильне розуміння обвинуваченим та іншими учасниками судового провадження змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності їх позиції, роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Тому суд вважає, що обвинувачення пред`явлене ОСОБА_5 знайшло своє підтвердження у судовому засіданні у повному обсязі, а його дії правильно кваліфіковані органом досудового розслідування за ст. 186 ч. 1 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), за що він і повинен нести кримінальну відповідальність.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення та обставини, що помякшують і обтяжують його покарання.

Обставинами, які згідно ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 , не встановлено.

Крім того суд враховує, що ОСОБА_5 раніше не судимий і вперше притягується до кримінальної відповідальності за вчиненя кримінального правопорушення, яке класифікується як середньої тяжкості, що він молодий за віком і позитивно характеризується за місцем проживання, не перебуває на обліку в нарколога чи психіатра, примирились з потерпілим, внаслідок чого останній просить суд не застосовувати суворої міри покарання обвинуваченому.

Тому, суд вважає необхідно призначити покарання ОСОБА_5 у вигляді позбавлення волі із звільненням від відбування покарання з випробуванням, встановленням іспитового строку та відповідних обмежень за правилами ст.ст. 75, 76 КК України.

Цивільний позов у кримінальному провадженні потерпілим ОСОБА_4 не заявлявся унаслідок повного відшкодування збитків зі сторони обвинуваченого ОСОБА_5 , а також останній добровільно відшкодував в витрати на залучення експерта у даному кримінальному провадженні.

Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст.100п.9 КПК України, а саме: дві сім картки оператора мобільного зв"язку «Лайф»; мобільний телефон марки «FLY ТS91» (серійні номери НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ), що приєднані в якості речового доказу та повернуто потерпілому ОСОБА_4 під зберігальну розписку до вирішення питання по суті - залишити у його законному володінні та розпорядженні (а.п.20,21).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 370, 371, 374 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні ним кримінального правопорушення за ст.186 ч.1 КК України і призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75,76 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання за даним вироком з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, зобовязати його не виїзжати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію. До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_5 не обирати.

Речові докази: дві сім картки оператора мобільного зв"язку «Лайф»; мобільний телефон марки «FLY ТS91» (серійні номери НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , НОМЕР_3 ), що приєднані в якості речового доказу та повернуто потерпілому ОСОБА_4 під зберігальну розписку до вирішення питання по суті - залишити у його законному володінні та розпорядженні (а.п.20,21).

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Прилуцький міськрайонний суд.

Головуючий суддя ОСОБА_1 .