Провадження №: 1-кп/752/12/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23.03.2015 року м.Київ
Голосіївський районний суд міста Києва
в складі: головуючого судді - ОСОБА_1 ,
секретарів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю прокурорів
прокуратури Голосіївського району - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,
ОСОБА_10 , ОСОБА_11 ,
захисників - ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,
обвинуваченого - ОСОБА_14 ,
ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Лисичанськ, Луганської області, українця, одруженого, має неповнолітню дитину, який не працює, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , не судимого
у вчиненні злочинів, передбачених ст.309 ч.2, ст.307 ч.2 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_14 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_15 , 07.05.2013 року приблизно о 17 годині 26 хвилин, керуючи транспортним засобом марки «Део Ланос» /д.н.с НОМЕР_1 /, прибули до будинку АДРЕСА_3 , де в салоні вказаного транспортного засобу особа, що обрала собі псевдонім « ОСОБА_16 » передала обвинуваченому ОСОБА_14 раніше вручені йому грошові кошти у сумі 320 грн 00 к. для придбання наркотичного засобу - опію ацетильованого.
Далі, обвинувачені ОСОБА_14 , ОСОБА_15 і разом з особою, що обрала собі псевдонім « ОСОБА_16 » поїхали до будинку АДРЕСА_3 на транспортному засобі марки «Део Ланос» /д.н.с НОМЕР_1 /, де згідно попередньо відведеної ролі ОСОБА_14 , залишивши останніх, продовжив керування вказаним транспортним засобом та поїхав у невідомому напрямку. Повернувшись до ОСОБА_15 і особи, що обрала собі псевдонім « ОСОБА_16 » приблизно о 17 годині 40 хвилин того ж дня в салоні транспортного засобу ОСОБА_14 особисто передав ОСОБА_15 раніше незаконно придбаний наркотичний засіб - опій ацетильований, що знаходився в медичному ін`єкційному шприці, а ОСОБА_15 , у свою чергу, незаконно повторно збув його особі, яка обрала собі псевдонім « ОСОБА_16 ».
07.05.2013 року приблизно о 18 годині 25 хвилин в службовому приміщенні Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві по вул. Голосіївська, 15 в м. Києві, у особи, яка обрала собі псевдонім « ОСОБА_16 » було вилучено наркотичний засіб - опій ацетильований, що знаходився в медичному ін`єкційному шприці, що був придбаний у ОСОБА_14 і ОСОБА_15 та приблизно о 17 годині 40 хвилин того ж дня під час проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки.
Згідно висновку експерта № 417 від 08.05.2013 року надана на дослідження рідина у медичному ін`єкційному шприці містить особливо небезпечний наркотичний засіб - опій ацетильований, обіг якого заборонено, масою у перерахунку на суху речовину - 0.217 г.
20.05.2013 року приблизно о 17 годині 40 хвилин ОСОБА_14 разом з ОСОБА_15 , діючи за попередньою змовою, прибувши до будинку АДРЕСА_4 на транспортному засобі марки «Део Ланос» /д.н.з НОМЕР_1 /, керування яким здійснював ОСОБА_14 , у квартирі АДРЕСА_5 вказаного будинку незаконно повторно збули особі, що обрала собі псевдонім « ОСОБА_16 » за грошові кошти у сумі 320 грн 00 к., що були вручені під час проведення негласної слідчої (розшукової) дії контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, наркотичний засіб в медичному ін`єкційному шприці - опій ацетильований.
20.05.2013 р року приблизно о 18 годині 10 хвилин у особи, яка обрала собі псевдонім « ОСОБА_16 » за адресою: АДРЕСА_6 було вилучено наркотичний засіб - опій ацетильований, що знаходився в медичному ін`єкційному шприці, який згідно висновку експерта №438 від 21.05.2013 року є особливо небезпечним наркотичним засобом, маса опію ацетильованого у перерахунку на суху речовину - 0,126 г.
Окрім цього, 20.05.2013 року в ході проведення обшуку транспортного засобу марки «Део Ланос» /д.н.з НОМЕР_1 / по вул. Лятошинського, 26-А в м. Києві, керування яким здійснював на належній правовій підставі ОСОБА_14 , з багажного відділення, що розташовано між передніми сидіннями, виявлено та вилучено медичний шприц ємкістю 0,5 мл з рідиною коричневого кольору.
Згідно висновку експерта № 439 від 21.05.2013 року надана на дослідження рідина коричневого кольору містить особливо небезпечний наркотичний засіб, обіг якого заборонено - ацетильований опій, масою у перерахунку на суху речовину 0,065 г.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_14 свою вину у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.309 і ч.2 ст.307 КК України категорично не визнав та надав показання, що він був дійсно знайомим з обвинуваченим ОСОБА_15 на протязі двох років як замовника послуг «таксі». Обвинувачений наполягав, що він завжди виконував лише функції водія служби таксі і жодного відношення до злочинних дій ОСОБА_15 не мав. На стадії закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами, обвинувачений ОСОБА_14 визнав вину за ч.2 ст.309 КК України.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_15 також заперечував причетність ОСОБА_14 до участі в інкримінованих останньому злочині. Ухвалою суду від 16.03.2015 року судове провадження № 1КП/752/25/14 щодо обвинуваченого ОСОБА_15 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.309 ч.2, ст.307 ч.2, ст.317 ч.2, ч.1 ст.358 КК України, зупинено до його розшуку.
Суд, дослідивши за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, розглянувши наявні докази, які мають юридичне значення, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає за можливе прийняття обвинувального вироку у справі.
Аналізуючи всі показання обвинуваченого ОСОБА_14 , суд приходить до висновку, що всі вони, хоча й містять у собі заперечення скоєння протиправних дій із його сторони щодо протиправних дій у сфері обігу наркотичних засобів та психотропних речовин, проте, не дозволяють суду взяти їх за основу правдивого пояснення ними подій, оскільки, спростовуються матеріалами справи та встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами подій.
Більше того, незважаючи на заперечення обвинуваченими власної вини в пред`явленому обвинуваченні, з усіх наданих суду доказів, у тому числі і показань останніх, наданих в судовому засіданні, беззастережно слідує, що обставини скоєння ними злочину достовірно встановлені судом та підтверджуються як показаннями свідків, так і іншими, нижче зазначеними, перевіреними в судовому засіданні доказами.
Суд, на виконання вимог ст.22 КПК України, забезпечив сторонам змагальність процесу та свободу в поданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, створив їм відповідні умови для реалізації своїх процесуальних прав і виконання покладених на них процесуальних обов`язків. Проте, сторони кримінального провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених цим Кодексом.
Допитаний в судовому засіданні свідок зі зміненими анкетними даними ОСОБА_16 надав показання, що 07.05.2013 року приблизно о 17 годині, перебуваючи в салоні автомобіля марки «Део Ланос» /д.н.с НОМЕР_1 / під керуванням ОСОБА_14 поблизу будинку № 11 по вул. Якубовського в м. Києві, передав ОСОБА_15 320 грн для придбання наркотичного засобу. Після чого, він разом з обвинуваченими ОСОБА_15 і ОСОБА_14 на вище вказаному автомобілі поїхали до будинку №11 по пров. Кайсарова в м. Києві. Свідок спільно з ОСОБА_15 , вийшовши з автомобіля, залишились чекати ОСОБА_14 , який поїхав в невідомому напрямку. Останній, повернувшись до них через деякий час в салоні автомобіля особисто передав свідкові наркотичний засіб - опій ацетильований, який знаходився в медичному ін`єкційному шприці.
Окрім того, 20.05.2013 року у вечірній час, свідок перебуваючи в квартирі АДРЕСА_7 , придбав в обвинувачених ОСОБА_15 та ОСОБА_14 за грошові кошти у сумі 320 грн наркотичний засіб в медичному ін`єкційному шприці - опій ацетильований. В подальшому, ОСОБА_15 , розбавивши опій з таблетками, запропонував в квартирі свідку перевірити його якість і в разі схвалення - додатково придбати наркотичний засіб і для товариша.
Оглянуті судом при дослідженні письмових доказів та будучи допитаним в порядку та з дотримання положень ст.352 КПК України, свідок із зміненими анкетними даними ОСОБА_16 беззаперечно підтвердив належність йому підписів в усіх наявних протоколах оперативних та слідчих дій за його участі, що наявні в матеріалах кримінального провадження.
Будучи допитаним в судовому засіданні як свідок ОСОБА_17 , який приймав участь як понятий під час проведення огляду місця події від 06.04.2013 року, також підтвердив участь у вказаній слідчій дії, в тому числі і виявлення та вилучення працівниками міліції поблизу автомобіля марки «Део Ланос» /д.н.с НОМЕР_1 / рідини темно-коричневого кольору, яка перебувала в засобі контрацепції. Свідок підтвердив про відсутність неприязних стосунків з обвинуваченими і щодо обставин інкримінованих їм злочинів більше нічого повідомити суду не може.
Допитаний в судовому засіданні як свідок ОСОБА_18 надав показання про те, що він 06.04.2013 року спільно з іншими працівниками міліції приймав безпосередню участь в затриманні осіб, які перебували в салоні автомобіля марки «Део Ланос» /д.н.с НОМЕР_1 /. В ході проведення затримання, обвинувачений ОСОБА_15 , залишаючи салон автомобіля намагався непомітно для оточуючих викинути засіб контрацепції в якому перебувала наркотична речовина та одразу почав заперечувати її приналежність до нього.
Відповідність, послідовність, узгодженість показань свідків ОСОБА_17 та ОСОБА_18 підтверджується і даними протоколу огляду місця події від 06.04.2013 року, який було ретельно оглянуто в судовому засіданні /т.1 а.с.64-66/. Ані обвинувачений ОСОБА_14 , ані його захисник, жодних належних та допустимих доказів в спростування даних протоколу, окрім власного суб`єктивного ставлення до нього, заявлено не було та на розгляд суду не надано.
Незважаючи на забезпечення судом процесуальних прав стороні обвинувачення, свідок ОСОБА_19 не повідомив в судовому засіданні жодних відомостей, що об`єктивно стосуються предмету доказування в даній кримінальній справі. Суд має право обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому ст.225 КПК України. Враховуючи вище викладене, суд не бере як доказ показання свідка ОСОБА_19 , надані в судовому засіданні, в підтвердження пред`явленого ОСОБА_14 обвинувачення.
Показання свідка зі зміненими анкетними даними ОСОБА_16 в повній мірі узгоджуються як з даними протоколів про результати контролю за вчиненням злочину від 07.05.2013 року та від 20.05.2013 року, так і з протоколами огляду місця події від 07.05.2013 року та від 20.05.2013 року /т.1 а.с.102-109,126-130,137-139/. Суд звертає увагу на те, що достовірність свідчень свідка із зміненими анкетними даними ОСОБА_16 щодо придбання в обвинуваченого ОСОБА_14 саме наркотичних речовин обґрунтовано підтверджується і висновками експертиз №417 від 08.05.2013 року та № 438 від 21.05.2013 року, які є науково-обґрунтованими та не викликають в суду жодних сумнівів, оскільки абсолютно не спростовані стороною захисту.
Обставини незаконного збуту 07.05.2013 року обвинуваченим ОСОБА_14 особливо небезпечного наркотичного засобу - опію ацетильованого за попередньою змовою групою осіб підтверджується і відеозаписом на легалізованому електронному носієві мікро SD НС 4 GB інв. № 290н/т, що визнаний по даній справі речовим доказом. Ідентичність відеозапису на вище вказаному носієві ані обвинуваченим, ані його захисником в ході судового розгляду не заперечувалась.
В ході перегляду в судовому засіданні за допомогою комп`ютера вище вказаної картки пам`яті було виявлено файл від 07.05.2013 року 881 МБ, який містить відеозапис зустрічі та розмов, що мали місце 07.05.2013 року до і під час отримання особою, що обрала собі псевдонім « ОСОБА_16 », особливо небезпечного наркотичного засобу - опію ацетильованого.
Текстуальний аналіз змісту переглянутого відеозапису, який фіксує розмови обвинуваченого ОСОБА_14 , ОСОБА_15 з особою, що обрала собі псевдонім « ОСОБА_16 », з врахуванням показань ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та детально досліджених інших доказів, вочевидь свідчить про те, що обвинувачений був заздалегідь детально проінформований і обізнаний про свої обов`язки в частині організації збуту опію ацетильованого. Його ряд конспіративних дій, зокрема і залишення 07.05.2013 року ОСОБА_15 з особою, що обрала собі псевдонім « ОСОБА_16 » за попередньо узгодженою адресою, на думку суду, спрямовані на штучне створення доказів начебто його непричетності до злочину і унеможливлення доведення правоохоронними органами вчинення протиправних дій за попередньою змовою групою осіб.
Твердження захисника ОСОБА_13 про грубе порушення судом допиту свідка зі зміненими анкетними даними ОСОБА_16 є безпідставними, оскільки допит останнього було проведено з використанням технічного засобу мобільного телефону за межами приміщення суду, що унеможливило його ідентифікацію. Як вбачається з ч.9 ст.352 КПК України законодавець не обмежує суд у способі проведення допиту. Головною умовою є забезпечення сторонам кримінального провадження поставити питання та почути відповіді на них. В ході судового засідання всі учасники процесу скористались належними їм процесуальними правами та мали можливість задати необхідну кількість питань як для спростування, так і для підтвердження пред`явленого обвинувачення, що підтверджується журналом судового засідання. Вказане клопотання захисника, на думку суду, є нічим іншим як намаганням безпідставно визнати свідчення свідка ОСОБА_16 неналежним доказом по справі та є позицією захисту, що не заборонено законом.
Окрім того, посилання ОСОБА_20 щодо начебто не постановлення судом мотивованої ухвали з приводу допиту свідка з використанням технічних засобів є абсолютно нікчемними, що підтверджується журналом судового засідання, а видалення до нарадчої кімнати для постановлення вказаної ухвали, як обов`язку суду, законодавцем не визначено.
Показання обвинуваченого ОСОБА_14 , який категорично заперечує причетність до інкримінованих йому органами досудового розслідування злочинів, спростовуються матеріалами кримінального провадження, в тому числі і його власними показаннями, що є нічим іншим як позицією захисту, яка не заборонена законом.
Підстав для обмови свідками ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_16 обвинуваченого ОСОБА_14 не встановлено і на розгляд суду ані обвинуваченим, ані його захисниками не надано.
Під час розгляду справи, незважаючи на неодноразові роз`яснення головуючого щодо самостійного обстоювання обвинуваченим його правової позиції, в спростування доводів обвинувачення, будь-яких клопотань на збирання чи то перевірку доказів з метою встановлення обставин, що мають значення для кримінального провадження, окрім власного суб`єктивного ставлення, на розгляд суду надано не було.
Доводи захисника обвинуваченого в спростування пред`явленого обвинувачення за ч.2 ст.307 КК України з підстав надання прибуткового касового ордеру на суму 390 грн є непереконливими /а.с.154 т.2/. Так, беззаперечно встановлено з показань допитаного в судовому засіданні особи, що обрала собі псевдонім « ОСОБА_16 , а також перегнутого відео файлу від 07.05.2013 року, що обвинувачений безпосередньо був причетний і приймав активну участь в збуті наркотичних речовин. Окрім того, проведення обвинуваченим оплати за оренду автомобіля жодним чином не унеможливлювало скоєння ним злочину. Суд також вважає такими, що не можуть бути враховані при постановленні вироку показання обвинуваченого ОСОБА_15 , оскільки вони не узгоджуються з встановленими фактичними даними і є спробою останнього допомогти ОСОБА_14 уникнути кримінальної відповідальності.
Судом було детально проаналізовано наявні у справі докази на предмет їх допустимості, з огляду на судову практику Європейського суду з прав людини. Так, беззаперечно встановлено, що організація і подальший збут наркотичних засобів були зумовлені саме діями, в тому числі, і обвинуваченого ОСОБА_14 .
Оцінюючи зібрані по справі та перевірені в судовому засіданні докази у їх сукупності, співставленні та взаємозв`язку, як такі, що узгоджуються між собою та не викликають сумніву, суд приходить до висновку, що обвинувачення пред`явлене ОСОБА_14 за ч.2 ст.307 КК України, як незаконний збут особливо небезпечного наркотичного засобу - опію ацетильованого, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, за ч.2 ст.309 КК України, як незаконне зберігання особливо небезпечного наркотичного засобу - опію ацетильованого вчиненого потоврно - повністю знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, а дії обвинуваченого органами досудового розслідування кваліфіковані правильно.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання з послідуючими змінами та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Судом не встановлено обставин, що пом`якшують чи обтяжують обвинуваченому покарання, як і не було їх здобуто під час досудового розслідування. Суд не знаходить підстав вважати, що обвинувачений визнав себе винним в інкримінованому йому злочині за ч.2 ст.309 КК України. Промова останнього в судових дебатах та при зверненні до суду з останнім словом, зумовлені лише тиском зібраних по справі доказів без усвідомлення тяжкості скоєного злочину та його наслідків, а тому твердження захисника, що обвинувачений ОСОБА_14 щиро покаявся у вчиненому є безпідставними.
Обговорюючи питання про вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_14 , суд враховує ступінь тяжкості та фактичні обставини вчинених злочинів, дані про особу обвинуваченого: його вік та стан здоров`я, сімейний стан, соціальне становище, раніше не судимий, відсутність відомостей про попередні притягнення до адміністративної відповідальностей /а.с.145 т.2/, формально позитивну характеристику, видану начальником чергової частини Голосіївського РУ ГУМВС в м. Києві /а.с.142 т.2/, відсутність відомостей про перебування обвинуваченого на обліках в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра /а.с.143-144 т.2/, суспільно-небезпечні наслідки скоєних злочинів, за умови відсутності пом`якшуючих та обтяжуючих обставин кримінальної відповідальності, приходить до переконання, про необхідність призначення йому покарання в межах санкції інкримінованих статей за правилами ч.1 ст.70 КК України у виді позбавлення волі.
Суд, з урахуванням сукупності об`єктивних та суб`єктивних передумов, а саме тяжкості та фактичних обставин вчинення обвинуваченим злочинів, особи винного, в тому числі і наявність в нього неповнолітньої дитини та інших обставин справи, що були безпосередньо досліджені в судовому засіданні, також приходить до внутрішнього переконання, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_14 не можливе без ізоляції від суспільства зі звільненням від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.
Твердження обвинуваченого на необхідність застосування відносно нього положень Закону України «Про амністію у 2014 році» є необґрунтованими, оскільки особи, засуджені за вчинення злочину, які відповідно до цього Закону підлягають звільненню від відбування (подальшого відбування) покарання, звільняються не пізніше ніж протягом трьох місяців після опублікування цього Закону.
Захід забезпечення кримінального провадження у вигляді особистого зобов`язання у відношенні обвинуваченого ОСОБА_14 необхідно негайно змінити на утримання під вартою.
Процесуальні витрати за проведення експертизи № 439 від 21.05.2013 року у сумі 244 грн 50 к., а також за експертизу № 417 від 08.05.2013 року у сумі 122 грн 25 к. (244 грн 50 к.:2) та експертизу № 438 від 21.05.2013 року у сумі 122 грн 25 к. (244 грн 50 к.:2), з врахуванням фактичної участі обвинуваченого у скоєних злочинах, підлягають стягненню з ОСОБА_14 на загальну суму 489 грн /а.с.69 т.2, а.с.120 т.1, а.с.155 т.1/.
Речові докази у провадженні: опій ацетильований, масою 0,065 г в медичному шприці, що знаходиться в камері зберігання речових доказів Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві за квитанцією №ФП-009541 знищіти /а.с.72 т.2/, вилучені у обвинуваченого ОСОБА_14 грошові кошти у сумі 450грн 00к., мобільний телефон марки «Самсунг Дуос» ІМЕІ НОМЕР_2 і ІМЕІ НОМЕР_3 з сім карткою «ЮМС № НОМЕР_4 » і сім карткою «МТС № НОМЕР_5 », акумуляторну батарею до телефону «Самсунг» № НОМЕР_6 , мобільний телефон «Нокіа» ІМЕІ НОМЕР_7 з сім карткою «Лайф НОМЕР_8 », акумуляторну батарею до телефону «Нокіа BL-4U» - конфіскувати /а.с.105, 105а т.2/, флеш накопичувач мікро SD НС 4 GB і мікро SD НС 4 GB №1250PW1928Р- зберігати при матеріалах провадження /а.с.134-135 т.1/.
Керуючись ст.ст.370,373,374 КПК України, суд
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_14 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за вчинення злочинів, передбачених ст.307 ч.2, ст.309 ч.2 КК України та призначити покарання:
- за ч. 2 ст. 307 КК України у виді позбавлення волі на строк 5 /п`ять/ років з конфіскацією майна.
- за ч. 2 ст. 309 КК України у виді позбавлення волі на строк 2 /два/ роки.
У відповідності до ч.1 ст.70 КК України, за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно призначити ОСОБА_14 у вигляді позбавлення волі на строк 5 /п`ять/ років з конфіскацією майна.
Строк відбуття покарання ОСОБА_14 рахувати з 23.03.2015 року. Зарахувати в строк відбуття покарання засудженому тримання під вартою з 21.05.2013 року по 15.09.2014 року.
Запобіжний захід засудженому ОСОБА_14 , до набрання вироку законної сили, змінити з особистого зобов`язання на утримання під вартою та взяти його під варту в залі суду - негайно.
Стягнути з ОСОБА_14 в дохід держави процесуальні витрати за проведення експертиз на загальну суму 489 грн 00к. /а.с.69 т.2, а.с.120 т.1, а.с.155 т.1/.
Речові докази у провадженні: опій ацетильований, масою 0,065 г в медичному шприці, що знаходиться в камері зберігання речових доказів Голосіївського РУ ГУ МВС України в м. Києві за квитанцією №ФП-009541 знищіти /а.с.72 т.2/, вилучені у обвинуваченого ОСОБА_14 грошові кошти у сумі 450грн 00к., мобільний телефон марки «Самсунг Дуос» ІМЕІ НОМЕР_2 і ІМЕІ НОМЕР_3 з сім карткою «ЮМС № НОМЕР_4 » і сім карткою «МТС № НОМЕР_5 », акумуляторну батарею до телефону «Самсунг» № НОМЕР_6 , мобільний телефон «Нокіа» ІМЕІ НОМЕР_7 з сім карткою «Лайф НОМЕР_8 », акумуляторну батарею до телефону «Нокіа BL-4U» - конфіскувати /а.с.105, 105а т.2/, флеш накопичувач мікро SD НС 4 GB і мікро SD НС 4 GB №1250PW1928Р- зберігати при матеріалах провадження /а.с.134-135 т.1/.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Голосіївський районний суд м. Києва протягом 30 діб з дня проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення підлягає врученню обвинуваченим і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя ОСОБА_1