В И Р О К Справа № 1-115

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2008 року Томашпільський районний суд
Вінницької області

в складі : головуючого Маліновського О.А.

при секретарі
Сідак Н.П.

з участю прокурора
Зубара В.В.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в смт.
Томашпіль справу про обвинувачення
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, українки, громадянки України, уродженки та
жительки АДРЕСА_1, освіта
середня-спеціальна, вдови, приватного підприємця, раніше не судимої, у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 172, КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Гр. ОСОБА_1. відповідно до свідоцтва
про державну реєстрацію фізичної особи - підприємця, серії НОМЕР_1, зареєстрованого
державним реєстратором в Томашпільській райдержадміністрації 10.10.1997 року,
являючись приватним підприємцем, використовуючи працю найманих працівників,
грубо порушила законодавство про працю.

ОСОБА_1. займається роздрібною
торгівлею продовольчими товарами в кіоску розташованому в АДРЕСА_2. Для
реалізації товарів ОСОБА_1. в грудні 2007 року прийняла на роботу на посаду
продавця ОСОБА_2., з якою до 14 травня 2008 року не склала трудовий договір і
використовувала працю найманого працівника.

Використовуючи працю найманого
працівника ОСОБА_1. грубо порушила законодавство про працю та трудові права
громадянина на працю, право на оплату праці, право на загальнообов'язкове
державне страхування та пенсійне забезпечення.

Відповідно до ст. ст. 24, 24-1 КЗпПУ
додержання письмової форми трудового договору є
обов'язковим при укладенні трудового договору з фізичною особою. Фізична
особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до
роботи, зареєструвати укладений в
письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості, однак в
порушення вказаних вимог трудового законодавства трудовий договір з найманим
працівником ОСОБА_1. не склала.

Відповідно до інформації
Томашпільського районного центру зайнятості трудовий договір між ОСОБА_1. та
найманим працівником ОСОБА_2. до 14
травня 2008 року не був зареєстрований.

Відповідно до ст. ст. 253-254 КзпПУ
особи, які працюють за трудовим договором на підприємствах, установах,
організаціях, незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання,
або у фізичної особи, підлягають загальнообов'язковому державному страхуванню.
Основними джерелами коштів загальнообов'язкового державного соціального
страхування є внески власників підприємств, установ, організацій, або
уповноважених ними органів чи фізичної особи працівників.

Порушуючи вказану вимогу закону, з
метою ухилення від сплати відповідних зборів, ПП ОСОБА_1. не звітувала до
управління Пенсійного Фонду про використання праці найманого працівника. До
Томашпільського районного центру зайнятості за найманого працівника страхові
внески не сплачувала У Ямпільське відділення виконавчої дирекції Фонду
соціального страхування від нещасних випадків на виробництві у Томашпільському
районі та у Фонд страхування на випадок тимчасової втрати працездатності
страхові внески не сплачувала, чим позбавила найманого працівника ОСОБА_2.
права на одержання відповідних соціальних гарантій, в разі настання будь -
якого страхового випадку.

Своїми діями ОСОБА_1. скоїла злочин
передбачений ст. 172 ч. 1 КК України, грубе порушення законодавства про працю.

В судовому засіданні ОСОБА_1. вину в
пред'явленому її обвинуваченні визнала повністю, щиро розкаялась у вчиненому і
вважає, як і інші учасники судового процесу за можливе при дослідженні доказів
по справі обмежитись її допитом. З'ясувавши розуміння учасниками процесу змісту
обставин, які не будуть досліджуватись, роз'яснивши, що у такому випадку вони
будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному
порядку, впевнившись у добровільності та істинності їх позиції, суд вважає
обсяг доказів, що підлягають дослідженню, визначити допитом підсудної.

По суті пред'явленого обвинувачення
підсудна ОСОБА_1. суду пояснила, що вона, являючись приватним підприємцем, в
власності якої знаходиться кіоск на АДРЕСА_2 . В грудні 2007 року вона прийняла
на роботу ОСОБА_2., але не оформила з
найманим працівником трудову угоду. В даний час трудова угода з найманим
працівником ОСОБА_2. укладена, ніяких претензій потерпіла немає.

Заслухавши пояснення підсудної, суд
вважає, що вина ОСОБА_1. у вчиненні злочину доказана і її дії правильно
кваліфіковано за ч. 1 ст. 172 КК України, як грубе порушення законодавства про
працю.

Призначаючи покарання, суд враховує
характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого, особу підсудної, яка
повністю визнала вину, щиро розкаялась у вчиненому, виявлені порушення усунула, обставини за яких вчинено злочин,
оскільки підсудна, позитивно характеризується за місцем роботи та
проживання, сприяла розкриттю злочину,
до кримінальної відповідальності притягується вперше, суд вважає, що виправлення і перевиховання
ОСОБА_1. можливе при призначенні їй покарання у вигляді штрафу,

На
підставі викладеного, керуючись ст. 323-324 КПК України, суд,

З
А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 1 ст. 172 КК
України і призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн.

Запобіжний захід ОСОБА_1 . до вступу
вироку у законну силу залишити попередній - підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений протягом
15 діб з моменту проголошення до апеляційного суду Вінницької області через
Томашпільський райсуд.

Суддя
: