У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Кармазіна Ю.М.,

суддів

Коротких О.А. і Пекного С.Д.

за участю прокурора

Сушко Т.М.

розглянула в судовому засіданні 4 вересня 2007 року в м. Києві кримінальну
справу за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_1 на вирок колегії суддів судової палати у кримінальних
справах Апеляційного суду Харківської області від 29 березня 2007 року,

в
с т а н о в и л а:

вироком Куп'янського міськрайонного суду Харківської області від 06 грудня
2006 року

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 народження,

громадянка України, двічі судима, останній раз

1 березня 2006 року за ст.ст. 15, 185 ч. 3 КК

України на 3 роки позбавлення волі зі

звільненням відповідно до ст. 75 КК України

від покарання з випробуванням упродовж

дворічного іспитового строку,

була засуджена за ст. 185 ч. 2 КК України на два роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України до покарання за цим вироком частково
приєднано невідбуте покарання за попереднім вироком і ОСОБА_1 визначено остаточне покарання
у виді позбавлення волі строком на три роки шість місяців.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1 від відбування покарання було
звільнено з випробуванням упродовж трирічного іспитового строку з покладенням
передбачених п.п. 2, 3 і 4 ч. 1 ст. 76 КК України обов'язків.

Цим вироком було постановлено стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 700
гривень майнової шкоди.

Вироком колегії суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного
суду Харківської області від 29 березня 2007 року вирок Куп'янського
міськрайонного суду Харківської області від 06 грудня 2006 року щодо ОСОБА_1 в
частині призначення покарання скасовано і її засуджено за ст. 185 ч. 2 КК
України на два роки позбавлення волі.

Відповідно до ст. 71 КК України до покарання за цим вироком апеляційний суд
приєднав частково невідбуте покарання за вироком Куп'янського міськрайонного
суду Харківської області від 1 березня 2006 року і ОСОБА_1 визначив остаточне
покарання за сукупністю вироків у виді позбавлення волі строком на три роки
шість місяців.

У решті вирок місцевого суду залишено без зміни.

ОСОБА_1 засуджено за крадіжку належної ОСОБА_2дитячої коляски вартістю 700
гривень, яку вона вчинила в ніч на 14 вересня 2006 року із приміщення
гуртожитку, що по вулиці Цукрозаводська в м. Куп'янську Харківської області,
повторно.

У касаційній скарзі засуджена ОСОБА_1 просить вирок змінити, звільнивши від
відбування покарання з випробуванням. Своє прохання вмотивовує тим, що хворіє і
є матір'ю трьох дітей, двоє з яких неповнолітні, злочин вчинила внаслідок збігу
тяжких матеріальних обставин.

Заслухавши суддю-доповідача,
думку прокурора, який вважав вирок щодо ОСОБА_1 законним і обґрунтованим, а
касаційну скаргу засудженої безпідставною, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що вона
підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про винність
ОСОБА_1 у вчиненні злочину, за який її засуджено, відповідають фактичним
обставинам справи, підтверджуються наведеними у вироку доказами і в касаційній
скарзі не оспорюються.

Що ж стосується покарання,
призначеного ОСОБА_1 за вироком апеляційного суду, то воно, на думку колегії
суддів, не відповідає вимогам ст. 65 КК України, оскільки при його обранні суд
не врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винної та обставини, що
пом'якшують покарання. Зокрема поза увагою суду лишилась вартість викраденого
майна, яке є незначною, що суттєво зменшує ступінь тяжкості вчиненого
засудженою суспільно небезпечного діяння, а також те, що ОСОБА_1 є матір'ю
трьох дітей, двоє з яких - неповнолітні, яких виховує без чоловіка, її стан
здоров'я (з 10.01.05р. перебуває на обліку в обласному протитуберкульозному
диспансері, а у вересні 2006 року була прооперована з приводу закритої тупої
травми живота з пошкодженням внутрішніх органів).

Крім того, судом не було враховано і те, що крадіжку ОСОБА_1 вчинила
внаслідок збігу тяжких матеріальних обставин, в чому вона щиро розкаялась.

Вищенаведені дані мали бути
домінуючими при призначенні засудженій покарання, проте вони свого відображення
і врахування у вироку не знайшли. Натомість суд послався лише на дані, які
негативно характеризують засуджену, проявивши у такий спосіб упередженість при
вирішенні питання про призначення покарання.

З огляду на вищенаведене і враховуючи інтереси засудженої та її дітей,
колегія суддів, виходячи зі змісту положень ст. 75 КК України, із якого видно,
що законодавець не пов'язав можливість звільнення особи від покарання з
випробуванням з наявністю такої умови, як засудження вперше, вважає за можливе
в порядку виключення повторно застосувати до неї зазначений закон і звільнити
від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст. 394-396 КПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційну скаргу засудженої ОСОБА_1 задовольнити.

Вирок колегії суддів судової палати
у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області від 29 березня
2007 року щодо ОСОБА_1 змінити.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_1від відбування призначеного покарання
звільнити з випробуванням протягом трирічного іспитового строку.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_1 періодично
з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_1 з-під варти звільнити.

У решті вирок залишити без зміни.

С у д д і:

Ю.М. Кармазін
О.А. Коротких С.Д. Пекний