УКРАЇНА
Апеляційний суд Житомирської області

Справа №278/5461/13-к Головуючий у 1-й інст. ОСОБА_1
Категорія ст.ст.307 ч.1, 307 ч.2 КК України Доповідач ОСОБА_2

УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Житомирської області в складі:
головуючого ОСОБА_2
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
секретаря ОСОБА_5 , ОСОБА_6
з участю прокурора ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
та його захисника-адвоката ОСОБА_9
в с т а н о в и л а :

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Курне Червоноармійського району Житомирської області, громадянина України, освіта середня спеціальна, одруженого, на утриманні має малолітню дитину, працюючого у ТОВ «Житомирській картонний комбінат», мешканця АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , раніше не судимого,-
визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.307, ч.2 ст.307 КК України та призначено покарання за ч.1 ст.307 КК України к виді 4 років позбавлення волі, за ч.2 ст.307 КК України у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке йому належить.
Відповідно до ч.1 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_8 призначено остаточне покарання у виді 7 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке йому належить.
Обрано запобіжний захід щодо ОСОБА_8 тримання під вартою. Взято обвинуваченого ОСОБА_8 під варту в залі суду.
Початок строку відбування покарання постановлено рахувати з 30 грудня 2014 року.
Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи в сумі 857,37 грн.
Речові докази по справі: мобільний телефон «Нокіа» з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Київстар» НОМЕР_1 , мобільний телефон «Нокіа» з сім-картою оператора мобільного зв`язку «Лайф» НОМЕР_2 , мобільний телефон «Самсунг» з сім-кортою оператора мобільного зв`язку «Лайф», які зберігаються в камері зберігання речових доказів постановлено повернути власникам, 9 паперових згортків із психотропною речовиною «амфетамін», які зберігаються в камері зберігання речових доказів УМВС України в Житомирській області постановлено знищити.
Відповідно до вироку суду першої інстанції ОСОБА_8 визнано винним у вчиненні наступних дій.
В липні 2013 року у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини «амфетаміну» з метою збуту.
Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_8 наприкінці липня 2013 року у невстановленій слідством особи незаконно придбав за невстановлених слідством обставин психотропну речовину «амфетамін» в кількості 0,1074 грами.
Продовжуючи свої злочинні дії, направлені на незаконний збут психотропної речовини ОСОБА_8 , у невстановлений день липня 2013 року домовився про зустріч із ОСОБА_10 та приїхав до місця проживання останнього, тобто до квартири АДРЕСА_3 , де незаконного збув останньому психотропну речовину «амфетамін» в кількості 0,1074 грами.
Крім цього, на початку серпня 2013 року у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на повторне незаконне придбання та зберігання психотропної речовини «амфетамін» з метою збуту. Реалізуючи свій злочинний умисел, він, в цей же день, в невстановлений слідством час домовився із невстановленою слідством особою про придбання у останнього психотропної речовини «амфетамін». Після чого, 05.08.2013 року в денний час ОСОБА_8 придбав у невстановленої слідством особи психотропну речовину «амфетамін» в кількості 1,257 грами.
Далі, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на повторний незаконний збут психотропної речовини, ОСОБА_8 незаконно зберігаючи при собі в якості ручної поклажі, незаконно перевіз вказану психотропну речовину до місця проживання ОСОБА_10 , тобто до квартири АДРЕСА_3 , де незаконно на початку серпня 2013 року збув вказану психотропну речовину «амфетамін» в кількості 1,233 грами останньому та отримав від її продажу гроші в сумі 1 400 гривен.
Також, ОСОБА_8 безоплатно пригостив ОСОБА_10 психотропною речовиною в кількості 0,024 грама, таким чином незаконно збув йому психотропну речовину «амфетамін».
Крім цього, 10.08.2013 року в невстановлений слідством час та місці у ОСОБА_8 виник злочинний умисел, направлений на незаконне придбання та зберігання психотропної речовини «амфетаміну» з метою збуту та збут психотропної речовини «амфетаміну», вчинений повторно, яким він поділився із ОСОБА_11 , якого 25 березня 2014 року за вчинення вищевказаного злочину передбаченого ч.2 ст.307 КК України, засуджено Житомирським районним судом Житомирської області.
ОСОБА_11 підтримав злочинний умисел ОСОБА_8 та погодився придбати, зберігати психотропну речовину «амфетамін» з метою збуту та збут психотропної речовини, вступивши в такий спосіб між собою в попередню злочинну змову.
Після чого, реалізуючи свій злочинний умисел, у невстановленої слідством особи ОСОБА_8 діючи узгоджено із ОСОБА_11 , за невстановлених слідством обставин та невстановлену слідством суму грошей незаконно придбав психотропну речовину «амфетамін» масою 0,9887 грама.
В подальшому, продовжуючи свої злочинні дії, ОСОБА_8 за попередньою змовою із ОСОБА_11 , незаконно зберігаючи психотропну речовину «амфетамін» при собі у вигляді ручної поклажі, на громадському транспорті, перевезли до с. Довжик, Житомирського району з метою збуту.
Реалізуючи свій спільний з ОСОБА_11 злочинний умисел, направлений на незаконний збут психотропної речовини, ОСОБА_8 , близько 20-і години, 10.08.2013 року незаконно збув вісім паперових пакетів із психотропною речовиною «амфетамін» загальною масою 0,9887 грама ОСОБА_10 , отримавши від продажу психотропної речовини гроші в сумі 1 200 гривень, з яких п`ятсот гривень він віддав ОСОБА_11 .
За вчинення вказаного злочину 19.11.2014 року ОСОБА_10 Житомирським районним судом засуджено за ч.2 ст. 307 КК України.
Не погоджуючись із прийнятим судом рішенням, захисник обвинуваченого - адвокат ОСОБА_9 подала апеляційну скаргу в якій порушує питання про зміну вироку суду. Просить визнати ОСОБА_8 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.307 ч.1 КК України та призначити мінімальний строк покарання за цим законом із застосуванням положень, передбачених ст.ст.75, 76 КК України. Вважає, що вина обвинуваченого доведена лише за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.307 КК України по епізоду від 10 серпня 2013 року. Зазначає, що суд першої інстанції взяв до уваги вирок Житомирського районного суду від 19.11.2013 року по обвинуваченню ОСОБА_10 , чим було порушено право на захист обвинуваченого ОСОБА_8 , а тому зазначений доказ є недопустимим. Посилається, що в матеріалах провадження відсутні протоколи, якими були зафіксовані факти вилучення психотропних речовин, які ОСОБА_10 придбавав у ОСОБА_8 . Звертає увагу, що в матеріалах провадження відсутні докази того, що вилучена у ОСОБА_10 психотропна речовина була придбана останнім у ОСОБА_8 . Крім того, зазначає, що в матеріалах провадження відсутні докази наявності попередньої змови ОСОБА_8 та ОСОБА_12 , та участі останнього у збуті психотропної речовини, що мала місце 10.08.2013 року. Також, вказує, що у слідства не було законних підстав для проведення негласної слідчої дії, як оперативна закупка, тому вказаний доказ не можна взяти на підтвердження вини ОСОБА_8 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України.
Заслухавши доповідь судді, обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу з вищевказаних підстав, прокурора, яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_8 у вчинені інкримінованих йому кримінальних правопорушень відповідають фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджені дослідженими у судовому засіданні доказами, зміст яких наведений у вироку суду
Так, за показаннями свідка ОСОБА_13 в суді першої інстанції, він дійсно за власною ініціативою у липні та серпні місяці двічі купував у ОСОБА_8 психотропну речовину «амфетамін», яку той привозив йому за місцем його проживання. При цьому на початку серпня місяця, ОСОБА_8 , крім продажу психотропної речовини «амфетамін», також безоплатно пригостив його цією ж психотропною речовиною.
Зазначені показання ОСОБА_13 щодо подій, які відбувались у липні та на початку серпня 2013 року, як обґрунтовано визнав суд першої інстанції, підтверджуються сукупністю інших досліджених по справі доказів, зокрема, даними протоколів слідчих дій, відповідно до яких 05.08.2013 року за місцем проживання ОСОБА_13 у кв. АДРЕСА_4 виявлено та вилучено паперові згортки з порошкоподібною речовиною, в кількості десяти штук, висновками експертиз за № 2-784 та 11-38, з яких вбачається, що вилучені за місцем проживання та з автомобіля під керуванням ОСОБА_10 згортки з порошкоподібною речовиною білого кольору, містять психотропну речовину «амфетамін» в кількості 1,233 гр. та 0,024 гр. відповідно, що в повній мірі відповідає тієї кількості, яка зазначена фабулі обвинувачення, що судом визнана доведеною.
Переконливими та логічними, на думку колегії суддів, є й показання цього ж свідка щодо обставин проведення у ОСОБА_8 контрольованої закупки психотропної речовини «амфетаміну» , що мала місце 10.08.2013 року, в якій він брав особисту участь в якості легендованої особи на прізвище ОСОБА_14 , оскільки вони підтверджуються сукупністю інших досліджених по справі доказів, зокрема, показаннями свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 про те, що в серпні місяці 2013 року вони були залучені в якості понятих під час проведення процесуальних дій по закупці психотропної речовини «амфетамін» міченими грошима у громадянина ОСОБА_8 легендованою особою під ім`ям ОСОБА_14 та видачі останнім придбаної наркотичної речовини працівникам міліції, даними акту добровільної видачі предмету оперативної закупки, згідно з яким 10.08.2013 року в Житомирському РВ УМВС легендованою особою ОСОБА_14 добровільно видано 8 паперових згортків з порошкоподібною речовиною жовтого кольору, які він отримав від ОСОБА_8 під час проведення оперативної закупки, змістом протоколу про результати контролю за вчиненням злочину, відповідно до якого 10.08.2013 року у вечірній час, на під`їзній дорозі в с.Довжик Житомирського району легендованою особою ОСОБА_14 було здійснено контрольну закупку психотропної речовини «амфетамін» у ОСОБА_8 у кількості 8 грам на суму 1200 грн., даними протоколів огляду місця події, під час якого у ОСОБА_8 та ОСОБА_11 виявлені грошові купюри з ідентифікаційними ознаками, висновком експерта № 1026 від 08.11.2013 року, відповідно до якого надані для дослідження порошкоподібні речовини, які 10.08.2013 року були добровільно видані легендованою особою ОСОБА_14 , як предмет оперативної закупки, містять психотропну речовину амфетамін, при цьому загальна маса амфетаміну становить 0,9887 грама.
Вважати зазначені докази такими, що зібрані з порушенням закону, на чому наголошується в апеляційній скарзі, а отже недопустимими, колегія суддів не вбачає, тим більш, що обвинувачений ОСОБА_8 в суді першої інстанції визнавав факт продажу ним 10.08.2013 року психотропної речовини «амфетаміну» ОСОБА_10 , підтримав доводи апеляції захисника про притягнення його відповідальності за цим епізодом й в апеляційному суді.
Що ж стосується посилань сторони захисту на відсутність підстав для кваліфікації дій ОСОБА_8 за ч.2 ст.307 КК України, зокрема, про недоведеність попередньої змови та участі у цьому злочині ОСОБА_18 , то, як вбачається з матеріалів справи під час розгляду справи щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_11 , останній 17.03.2014 року у передбаченому законом порядку з участю захисника уклав з прокурором угоду, за змістом п.п. 1-2 якої «беззастережно» визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, зокрема й в тому, що 10.08.2013 року за обставин, зазначених в обвинувальному акті, він за попередньою змовою з ОСОБА_8 незаконно придбав, зберігав та перевозив з метою збуту психотропну речовину «амфетамін» в кількості 0,9897 грама, який ОСОБА_8 в межах реалізації їхнього спільного злочинного умислу, 10.08.2013 року близько 20 години збув ОСОБА_10 , отримавши від продажу психотропної речовини гроші в сумі 1200 грн., з яких 500 грн. віддав ОСОБА_11 (а.с.56-58).
Як вбачається з матеріалів справи, на підставі зазначеної угоди Житомирським районним судом 25.03.2014 року щодо ОСОБА_11 був постановлений вирок, який, за показаннями ОСОБА_11 в судовому засіданні апеляційного суду, він не оскаржував, та він набрав законної сили.
Хоча ОСОБА_11 , будучи викликаним за клопотанням сторони захисту в судове засідання апеляційного суду в якості свідка, й заперечив те, що разом з ОСОБА_8 , та за попередньою змовою з ним, брав участь у вчиненні зазначених дій, при цьому послався на те, що за спливом часу погано пам`ятає зазначені події, такі показання ОСОБА_11 , з огляду на наявність письмовою угоди про визнання ним винуватості, затвердженої судом, підтвердження обставин вчинення цього кримінального правопорушення сукупністю інших доказів, колегія суддів розцінює, як намагання полегшити долю ОСОБА_8 , з яким, за твердженням ОСОБА_11 та визнанням самого ОСОБА_8 вони знайомі з дитинства, перебувають у дружніх стосунках.
Аналізуючи вищевказані докази в їх сукупності, які є достатніми, належними, допустимими, та зібрані у передбаченому кримінальним процесуальним законом порядку, судова колегія приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_8 за ч.1 ст.307 КК України, як незаконне придбання, перевезення та зберігання психотропної речовини з метою збуту, незаконний її збут, та за ч.2 ст.307 КК України, як незаконне придбання, перевезення та зберігання психотропної речовини з метою збуту та незаконний збут, вчиненні повторно, за попередньою змовою групою осіб.
При призначенні покарання ОСОБА_8 судом першої інстанції, відповідно до вимог ст.65 КК України, враховано характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, що обвинувачений вчинив низку злочинів, пов`язаних з незаконним обігом психотропних речовин, які відносяться до категорії тяжких, дані про його особу, зокрема те, що він характеризується посередньо, його відношення до вчиненого, часткове визнання ним винуватості, з огляду на що обвинуваченому обґрунтовано призначено покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкцій статей кримінального закону, за якими він визнаний винним. Вважати таке покарання явно несправедливим внаслідок його суворості, на думку колегії суддів, підстав немає.
Приймаючи до уваги вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції, тому підстав для його зміни чи скасування не вбачає.
На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів,-
п о с т а н о в и л а :
апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_9 залишити без задоволення, а вирок Житомирського районного суду Житомирської області від 30 грудня 2014 року щодо ОСОБА_8 , - без змін.
На вказану ухвалу учасниками судового провадження може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня її проголошення, а особою, яка утримується під вартою, - в той самий строк з дня вручення копії судового рішення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.
Судді