Провадження № 11-кп/792/426/15 Головуючий в 1-й інстанції
Справа № 676/321/15-к ОСОБА_1
Категорія: ч. 2 ст. 186 КК України Доповідач ОСОБА_2
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2015 р. Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Хмельницького області в складі :
головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

з участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

законного представника обвинуваченої ОСОБА_8 ОСОБА_9 ,

обвинуваченої ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження №0001991 за апеляційними скаргами заступника прокурора Хмельницької області та обвинуваченої ОСОБА_8 на вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 6 травня 2015 року, -

В с т а н о в и л а :

Цим вироком

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку та мешканку АДРЕСА_1 , українку, громадянку України, з середньою освітою, не одружену, не працюючу, раніше не судиму, -

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі строком на 1 рік.
На підставі ст. ст. 75, 76 КК України ОСОБА_10 звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном на 1 рік, з покладенням обов`язків не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції , повідомляти її про зміну місця проживання.
ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку с. Чабанівки Кам`янець-Подільського району Хмельницької області, проживаючу по АДРЕСА_2 , українку, громадянку України, з неповною середньою освітою, не одружену, не працюючу, раніше судиму 1 серпня 2014 року Кам`янець - Подільським міськрайонним судом за ч. 1 ст. 185 КК України на один рік позбавлення волі та на підставі ст. 75 КК України звільнену від відбування покарання з випробуванням із встановленням іспитового строку терміном в один рік, -

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України шляхом часткового складання покарань, визначених даним вироком та вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 1 серпня 2014 року, ОСОБА_8 призначено остаточне покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі.
Крім того, ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 3 червня 2015 року постановлено виправити описку у вироку Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 6 травня 2015 року, зазначивши наступне:

ОСОБА_8 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, та призначити їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі терміном на один рік.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 1 серпня 2014 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_8 у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців.

За вироком суду 16 листопада 2014 року біля 14 години ОСОБА_10 та неповнолітня ОСОБА_8 , переслідуючи мету незаконного заволодіння майном ОСОБА_11 , за попередньою змовою, групою осіб, підійшли до останньої, яка перебувала на алеї неподалік кафе «Техас», що по проспекту Грушевського, 27 м. Кам`янця-Подільського. З метою доведення свого злочинного наміру до кінця, ОСОБА_10 стала утримувати руками ОСОБА_11 за шию та ліву руку, в якій знаходилась золота каблучка, а неповнолітня ОСОБА_8 , в свою чергу, розтиснула своїми руками кулак лівої руки потерпілої та повторно, відкрито заволоділа золотою каблучкою останньої, вагою 2,36 грама, вартістю 600 грн. за 1 грам, загальною вартістю 2416 грн., яку в подальшому ОСОБА_10 та ОСОБА_8 продали, а кошти витратили на власні потреби. Такими своїми злочинними діями ОСОБА_8 та ОСОБА_10 заподіяли ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 2416 грн.

У своїй апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи доведеність вини обвинувачених та правильності кваліфікації їх дій, просить вирок місцевого суду скасувати в частині призначення покарання ОСОБА_8 , ухвалити новий вирок, яким призначити останній покарання за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України у виді 1 року позбавлення волі. На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 01.08.2014 року, остаточно призначити ОСОБА_8 покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі. Прокурор стверджує, що суд, визнавши у мотивувальній частині можливість застосувати до ОСОБА_8 приписи ст. 69 КК України, у резолютивній частині не послався на застосування судом кримінального закону, який підлягав застосуванню при призначенні більш м`якого покарання, ніж передбачене ч. 2 ст. 186 КК України. Крім того, оскільки ОСОБА_8 новий злочин вчинила під час іспитового строку, призначеного вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 01.08.2014 року, то оскаржуваним вироком остаточне покарання їй повинно було призначатись за правилами ст. 71 КК України за сукупністю вироків, а не за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України.

Обвинувачена ОСОБА_8 у своїй апеляційній скарзі просить вирок місцевого суду в частині її засудження скасувати та закрити кримінальне провадження за відсутністю в її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України. Стверджує, що умислу на відкрите заволодіння золотою каблучкою ОСОБА_11 у неї не було, як і не було попередньої змови з ОСОБА_10 та ОСОБА_12 на вчинення таких злочинних дій. Особисто вона не забирала каблучку з руки потерпілої.

Вирок стосовно ОСОБА_10 не оскаржувався.

Заслухавши доповідача, прокурора, обвинувачену ОСОБА_8 , її захисника ОСОБА_7 та законного представника ОСОБА_9 , які підтримали свої апеляційні скарги, кожен зокрема, вивчивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони підлягають частковому задоволенню.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_8 та ОСОБА_10 у скоєнні кримінального правопорушення за викладених у вироку обставин, за яке їх засуджено, ґрунтуються на зібраних по справі та досліджених в судовому засіданні доказах.

Як встановлено в процесі апеляційного розгляду, 16 листопада 2014 року біля 14 години ОСОБА_10 та неповнолітня ОСОБА_8 , переслідуючи мету незаконного заволодіння майном ОСОБА_11 , за попередньою змовою, групою осіб, підійшли до останньої, яка перебувала на алеї неподалік кафе «Техас», що по проспекту Грушевського, 27 м. Кам`янця-Подільського. З метою доведення свого злочинного наміру до кінця, ОСОБА_10 стала утримувати руками ОСОБА_11 за шию та ліву руку, в якій знаходилась золота каблучка, а неповнолітня ОСОБА_8 , в свою чергу, розтиснула своїми руками кулак лівої руки потерпілої та повторно, відкрито заволоділа золотою каблучкою останньої, вагою 2,36 грама, вартістю 600 грн. за 1 грам, загальною вартістю 2416 грн., яку в подальшому ОСОБА_10 та ОСОБА_8 продали, а кошти витратили на власні потреби. Такими своїми злочинними діями ОСОБА_8 та ОСОБА_10 заподіяли ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 2416 грн.
Обвинувачені ОСОБА_10 та ОСОБА_8 вину в інкримінованому їм кримінальному правопорушенні в суді першої інстанції визнали повністю, розкаялися у скоєному та показали, що дійсно 16 листопада 2014 року, перебуваючи в кафе «Техас», в зв`язку із браком коштів запропонували ОСОБА_11 здати її золоту каблучку в ломбард, із чим остання погодилась. Вони разом із ОСОБА_11 та ОСОБА_12 попрямували в сторону центрального ринку м. Кам`янця-Подільського, де мали намір здати каблучку в ломбард. Однак, згодом ОСОБА_11 передумала, залишивши їх, пішла у невідомому їм напрямку. З метою з`ясування обставин зникнення ОСОБА_11 вони стали розшукувати останню. Знайшовши її неподалік кафе «Техас», вони підійшли до ОСОБА_11 та, з`ясовуючи причини відмови здати каблучку в ломбард, запропонували їй виконати їхню домовленість. Після того, як ОСОБА_11 відмовилась, ОСОБА_10 стала утримувати її за шию та за руку, а ОСОБА_8 , розтиснувши пальці лівої руки останньої, забрала у неї золоту каблучку, яку в подальшому разом продали, а кошти спільно витратили на власні потреби.

Законний представник неповнолітньої обвинуваченої ОСОБА_8 . ОСОБА_9 підтвердив факт відкритого викрадення останньою у потерпілої ОСОБА_11 золотої каблучки, показав, що про скоєння кримінального правопорушення йому стало відомо від працівників правоохоронних органів, пізніше від сестри ОСОБА_8 .

Потерпіла ОСОБА_11 показала, що дійсно 16 листопада 2014 року, перебуваючи в кафе «Техас» м. Кам`янця-Подільського, в зв`язку із браком коштів вона погодилась на пропозицію ОСОБА_8 та ОСОБА_10 здати свою золоту каблучку в ломбард. Однак, в подальшому, відмовившись виконати зазначену домовленість, залишила останніх неподалік центрального ринку і пішла в напрямку кафе «Техас», хотіла від них втекти. Там до не підійшли ОСОБА_10 та ОСОБА_8 і вдруге запропонували здати каблучку в ломбард. Знявши каблучку із пальця і затиснувши її в руці, вона відмовила останнім виконати їх вимогу. ОСОБА_10 підійшла до неї, схопила однією рукою за шию, а другою стала утримувати її руку, в якій знаходилась каблучка. ОСОБА_8 в свою чергу силою розтиснула пальці її руки, вивільнивши таким чином золоту каблучку, після чого забрала її, не реагуючи на її наполегливі прохання повернути каблучку.

Свідок ОСОБА_12 дала аналогічні показання, що саме ОСОБА_10 та ОСОБА_8 16 листопада 2014 року відкрито викрали у ОСОБА_11 золоту каблучку.

Свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_14 вказали на ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , як на осіб, що 16 листопада 2014 року збули ОСОБА_14 вище вказану золоту каблучку.

Згідно даних товарного чеку № сДт-000261 та торгової бірки, виданих під час досудового розслідування ОСОБА_11 , вага викраденої золотої каблучки 583 проби становить 2,36 грама.

Вартість 1 грама золота 583 проби у виробі станом на 16 листопада 2014 року становила 600 грн., що підтверджується даними довідки ювелірного центру «Ювелір Капітал» № 062 від 4 грудня 2014 року.

За таких обставин дії обвинувачених вірно кваліфіковані: ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений за попередньою змовою групою осіб, ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги обвинуваченої ОСОБА_8 про відсутність в її діях складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, то такі її твердження на увагу не заслуговують, є надуманими і повністю спростовуються вище наведеними доказами її винуватості, які в свою чергу повністю узгоджуються між собою.
Невизнання вини ОСОБА_8 в апеляційному суді колегія суддів розцінює як намір ухилитись від кримінальної відповідальності.
Покарання обвинуваченим за ч. 2 ст. 186 КК України призначене із врахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, осіб винних, фактичних обставин кримінального провадження, обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_10 раніше не судима, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно.

ОСОБА_8 раніше судима, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується позитивно, злочин скоїла під час іспитового строку у неповнолітньому віці, що підтверджується даними свідоцтва про народження останньої серії НОМЕР_1 , виданого 18.01.2007 року відділом РАГС Кам`янець-Подільського міського управління юстиції.

Крім того, при призначенні покарання обвинуваченим місцевий суд врахував також повне визнання ними вини у вчиненому кримінальному правопорушенні, сприяння розкриттю злочину, відшкодування заподіяної шкоди потерпілій.

Враховуючи дані обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обґрунтовано призначив ОСОБА_10 покарання у виді позбавлення волі, звільнивши її від його відбування з випробуванням та встановленням іспитового строку, а ОСОБА_8 у виді позбавлення волі з реальним його відбуттям.

Однак, при призначенні покарання ОСОБА_8 , визнавши у мотивувальній частині вироку можливість застосувати до неї ст. 69 КК України, місцевий суд у резолютивній частині вироку не послався на застосування судом ст. 69 КК України кримінального закону, який підлягав застосуванню при призначенні покарання нижчого від найнижчої межі, встановленої санкцією ч. 2 ст. 186 КК України.

Крім того ОСОБА_8 новий злочин вчинила під час іспитового строку, призначеного вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 01.08.2014 року, тому оскаржуваним вироком остаточне покарання їй повинно було призначатись не за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом повного або часткового приєднання до покарання, призначеного за новим вироком, невідбутої частини покарання, призначеного за попереднім вироком.

За таких обставин колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_8 покарання не ґрунтується на вимогах закону, більше того, прямо суперечить останньому.

Встановивши порушення вищенаведеного кримінального закону, місцевий суд, за власною ініціативою, ухвалою від 3 червня 2015 року, в порядку виконання вироку, вніс зміни у власний вирок, ухвалив виправити описку та вважати ОСОБА_8 винною за ч. 2 ст. 186 КК України і призначити їй покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді позбавлення волі терміном на один рік.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання, призначеного вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 1 серпня 2014 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_8 у виді позбавлення волі на строк один рік шість місяців.

Однак, з таким висновком місцевого суду колегія суддів погодитися не може, оскільки суд в порядку виконання вимог ст. ст. 537, 539 КПК України, тобто в порядку виконання вироку, не наділений правом вносити будь-які зміни у власний вирок, тим більше щодо визначення строку покарання.

Таким чином, ухвалу місцевого суду від 3 червня 2015 року про виправлення описки відносно призначення покарання ОСОБА_8 за сукупністю злочинів в порядку виконання вироку колегія суддів вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню, а вирок в цій частині таким, що теж підлягає скасуванню з ухваленням нового вироку стосовно ОСОБА_8 .

При призначенні покарання останній із застосуванням ст. 69 КК України, колегія суддів бере до уваги вище вказані обставини, які пом`якшують її покарання, які взяв до уваги суд першої інстанції, а також враховує, що на даний час вона перебуває в стані вагітності терміном 9-10 тижнів, що об`єктивно підтверджується довідкою Новоушицької районної лікарні № 3 від 08.07.2015 року.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 404, 405, 407, 409, 413, 418, 420 КПК України, колегія суддів, -

У х в а л и л а :

Апеляційні скарги прокурора та обвинуваченої ОСОБА_8 задоволити частково.

Вирок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 6 травня 2015 року стосовно ОСОБА_8 в частині призначення покарання скасувати.

Ухвалити свій вирок, яким ОСОБА_8 за ч. 2 ст. 186 КК України із застосуванням ст. 69 КК України призначити покарання у виді 1 року позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом часткового приєднання до даного покарання невідбутого покарання за вироком Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 1 серпня 2014 року, остаточно ОСОБА_8 призначити покарання у виді 1 року 1 місяця позбавлення волі.

Строк відбуття покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

В решті вирок суду першої інстанції залишити без зміни.

В порядку ст. 404 КПК України ухвалу Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 3 червня 2015 року щодо ОСОБА_8 про виправлення у вироку описки скасувати.

Вирок набирає законної сили з моменту його проголошення та може бути оскаржений до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ на протязі трьох місяців з дня його проголошення.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя Апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_2 .