УКРАЇНА АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада
2007 року апеляційний СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ
області в складі:

головуючого-судді Романова О.В.,

суддів Зав'язуна
СМ. та Заліщука М. С. ,

секретаря Білоус
Т.А.,

з участю
прокурора Єгорова
О.М. ,

з участю
слідчого Купріянова
О.С. ,

розглянув
у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом
першої інстанції, на постанову
Корольовського районного суду м. Житомира від 14 листопада 2007 року, якою відмовлено в задоволенні подання
слідчого про продовження строку тримання під вартою до 4-х місяців щодо

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця м. Новоград-Волинський, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого в АДРЕСА_1, та змінено вид запобіжного заходу щодо нього
з тримання під вартою на підписку про невиїзд.

В
постанові суду зазначено, що за час
затримання ОСОБА_1 не з'явилися будь-які об'єктивні дані, що останній впливав на хід слідства. ОСОБА_1
отримав значну дозу опромінювання від аварії на ЧАЕС, переніс черепно-мозкову травму і згідно
висновку Рівненського клінічно-лікувально-діагностичного центру потребує
нагляду лікарями ендокринологом та невропатологом. На час розгляду подання відсутній висновок
ВЛК про те, що ОСОБА_1 за вищевказаним
медичним висновком може за станом здоров'я знаходитись в місцях попереднього
утримання. Також суд врахував, що
ОСОБА_1 раніше не судимий, його роль у
вчиненні злочину є другорядною, він
позитивно характеризується за місцем проживання та має батьків, що проживають в м. Житомирі.

Справа
№10-210/2007 Головуючий
у суді 1 -ої інстанції Колупаєв В.В.

Категорія ст. 165-3 КПК України Доповідач у суді 2-ої інстанції Зав'язуй С. М.

2

В
апеляції прокурор
ставить питання про скасування постанови суду з проханням направити подання
слідчого на новий судовий розгляд. В обґрунтування апеляції прокурор
посилається на те, що

постанова
суду є необгрунтованою, винесеною з
порушенням норм кримінально-процесуального законодавства. Вважає, що суд не взяв до уваги, що ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні тяжкого
злочину, за який передбачено покарання у
вигляді позбавлення волі на строк більше 3 років. Після вчинення злочину
ОСОБА_1 переховуючись від слідства залишив своє постійне місце проживання, проживав в м. Мелітополі та в м. Рівне.
Обираючи ОСОБА_1 міру запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд суд
вийшов за межі питання, зазначеного в поданні
слідчого.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення слідчого та
думку прокурора , які просили апеляцію
задовольнити, ознайомившись з
матеріалами кримінальної справи №07/160111,
обговоривши доводи апеляції,
перевіривши постанову суду першої інстанції в межах, передбачених
ст. 365 КПК України, апеляційний
суд вважає, що апеляція підлягає
задоволенню з наступних міркувань.

З
матеріалів кримінальної справи вбачається,
що органом досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачується за ч.4 ст. 296 КК України у тому, що 24.03.2007 року близько 23 години
він, за попередньою змовою з ОСОБА_2 та іншими,
грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до
суспільства, що супроводжувалося
особливою зухвалістю, зайшли в
приміщення бару „Сан-Санич",
розташованого по вул. Шевченка в м. Новоград-Волинський Житомирської
області, де вчинили хуліганство із
застосуванням предметів заздалегідь заготовлених для нанесення тілесних
ушкоджень, а саме кийків, металевих прутів, молота,
пістолета та ножів, заподіявши
при цьому громадянам ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
ОСОБА_5 тілесні ушкодження різного ступеня тяжкості.

Порядок
продовження строків тримання під вартою врегульовано ст. 165-3 КПК України.

Згідно
п.20 постанови ПВСУ „Про практику застосування судами запобіжного заходу у
вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою на стадіях
дізнання і досудового слідства" №4 від 25.04.2003 року, розглядаючи подання про продовження строку
тримання під вартою, суддя повинен
з'ясувати обставини, з якими закон
пов'язує можливість обрання запобіжного заходу ( ст. ст. 148,
150, 155, 165-2 КПК України), а також умови, за яких продовження строку є можливим ( ст.
156 КПК України).

Розглядаючи
подання про продовження строку тримання під вартою, суд першої інстанції вказаних положень не
дотримався, у зв'язку з чим, необгрунтовано прийшов до висновку про
відмову в задоволенні подання.

3

Так, судом
безпідставно не взято
до уваги, що
ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні умисного тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді
позбавлення волі на строк понад 3 роки,
свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнає. Обставини
вчинення злочину вказують на
його підвищену суспільну
небезпечність. З часу

порушення
кримінальної справи - 25.03.2007 року,
ОСОБА_1 залишив своє постійне місце проживання, був затриманий лише 18.09.2007 року в м.
Рівне. Органом досудового слідства продовжуються вживатися відповідні заходи по
встановленню інших осіб причетних до вчинення злочину, для встановлення істини по справі необхідно
також провести ряд обов'язкових слідчих дій з участю ОСОБА_1. Обвинувачений не
одружений, на утриманні малолітніх дітей
чи інших осіб не має, не
навчається, не працює, хоча згідно висновку ВЛК СІЗО Житомирської
УВП №8 є працездатним. Належних
документальних даних про неможливість тримання ОСОБА_1 під вартою у зв'язку з
його хворобливим станом здоров'я не має.

На час
розгляду подання підстави, згідно яких
щодо ОСОБА_1 20.09.2007 року було застосовано запобіжний захід у вигляді взяття
під варту, залишились не змінними.

З
врахуванням вище вказаних обставин,
позитивна характеристика,
відсутність судимостей, наявність
батьків, не можуть бути безумовними
підставами для обрання обвинуваченому іншого запобіжного заходу, не пов'язаного з триманням під вартою.

На думку
апеляційного суду, зазначені факти в
своїй сукупності були достатніми підставами та умовами для задоволення подання
слідчого про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_1, тому

постанова
суду 1-ї інстанції не може залишатися в силі,
підлягає скасування.

На
підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 365, 366, 382 КПК України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляцію
прокурора задовольнити. Постанову Корольовського районного суду м. Житомир від
14 листопада 2007 року щодо ОСОБА_1 -скасувати,
а подання слідчого направити на новий судовий розгляд в той же суд в
іншому складі.