Справа № 152/491/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2015 року м. Шаргород
Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
за участі секретаря

судового засідання ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження: №152/491/15-к (ЄРДР № 0000070),

по обвинуваченню: ОСОБА_3 , народженого: ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. ГолинчинціШаргородського району Вінницької області, проживаючого там же по АДРЕСА_1 , громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, судимого вироком Шаргородського районного суду Вінницької області від 9.07.2014 за ч. 1 ст. 164 КК України до 110 годин громадських робіт,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 164 Кримінального кодексу України (далі КК України),

учасники кримінального
провадження:
сторона обвинувачення:
прокурор ОСОБА_4 ,
сторона захисту:
обвинувачений ОСОБА_3 ,
інші учасники:
законний представник

малолітнього потерпілого ОСОБА_5 ,
у с т а н о в и в:
Згідно рішення Шаргородського районного суду Вінницької області від 6 травня 2009 року ОСОБА_3 , зобов`язаний сплачувати на користь ОСОБА_5 аліменти на доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 2.04.2009 і до досягнення дитиною повноліття.

Проте, ОСОБА_3 , будучи засудженим за ч. 1 ст. 164 КК України, починаючи з 1 квітня 2014 року по 1 березня 2015 року, маючи реальну можливість сплачувати аліменти на доньку, умисно, злісно ухилявся від сплати аліментів на дитину, ніде не працевлаштувався, на облік у центр зайнятості не ставав, ігноруючи рішення суду та ухиляючись від його виконання, жодного разу не сплатив за вказаний період коштів, і таким чином допустив заборгованість по аліментах у розмірі, що сукупно перевищує суму виплат за шість місяців відповідних платежів, на загальну суму 6163,50 грн. Унаслідок чого порушив та продовжує порушувати право дитини на повноцінне життя та всебічний (фізичний, психічний і соціальний) розвиток.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_3 свою винуватість у висунутому обвинуваченні визнав у повному обсязі, щиро розкаявся і дав покази, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам вчинення ним злочину, пояснивши, що згідно рішення Шаргородського районного суду Вінницької області, він щомісячно зобов`язаний сплачувати аліменти на дочку ОСОБА_7 , проте, з часу ухвалення судового рішення і до сьогоднішнього дня він жодного разу не сплатив аліментів, за що у липні 2014 року був засуджений за ч. 1 ст. 164 КК України. Проживає він за рахунок пенсії матері та випадкових заробітків, а одержані кошти витрачає на власні потреби. Життям та здоров`ям дочки ОСОБА_8 він не цікавиться, у центрі зайнятості на обліку він не стоїть, офіційно ніде не працює, пошуками роботи не займався, фізично здоровий, обмежень у праці не має. Заборгованість по аліментах зобов`язується погасити найближчим часом, оскільки планує продати будинок дідуся та бабусі.

Ураховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють усі обставини, які підлягають доказуванню у цьому кримінальному провадженні і викладені в обвинувальному акті, судом установлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд цього провадження щодо усіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
Отже, суд вважає доведеним у судовому засіданні те, що ОСОБА_3 , маючи судимість за ч. 1 ст. 164 КК України, у період з 1 квітня 2014 року по 1 березня 2015 року злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), а тому кваліфікує його дії за ч. 2 ст. 164 КК України.

Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_3 виду та міри покарання, приймає до уваги характер, ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, який, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії невеликої тяжкості, конкретні обставини справи, дані про особу обвинуваченого, який на диспансерному обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не знаходиться, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставинами, пом`якшуючими покарання ОСОБА_3 , є визнання ним винуватості та його щире каяття. Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_3 , судом не встановлено.

Суд не знаходить підстав для застосування до ОСОБА_3 статей 69, 69-1 КК України, а тому: з урахуванням усіх обставин у справі, ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винуватого, наявності обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_3 покарання у виді громадських робіт у межах санкції, передбаченої ч. 2 ст. 164 КК України.

Призначаючи ОСОБА_3 зазначене вище покарання, суд виходить із того, що воно є достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання, запобігання вчиненню нових злочинів, що відповідає його особі та є достатнім для досягнення передбачених ч. 2 ст. 50 КК України цілей покарання.

Цивільний позов не заявлено, речових доказів та процесуальних витрат у справі немає.

Підстав для застосування запобіжного заходу немає.

Керуючись ч. 3 ст. 349, статтями 368-371, 373-376 КПК України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді громадських робіт строком двісті сорок годин.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не застосовувати.

Згідно зі статтями 376, 392, 393, 395, 532 КПК України, вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.
Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок не набрав законної сили.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя ОСОБА_1