Справа № 333/3217/15-к
Провадження № 1-кп/333/359/15

В И Р О К
Іменем України
21 травня 2015 року м. Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Запоріжжя, кримінальне провадження № 0000662 відносно

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, українця, громадянина Україна, освіта - середня, офіційно не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого;

за обвинуваченням у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -
В С Т А Н О В И В:
На початку січня 2015 року у денний час доби, ОСОБА_4 , знаходячись по вулиці Чапаєва у м. Запоріжжі, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, діючи з корисливих мотивів, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони залишаться ніким не помічені, шляхом вільного доступу, через отвір у паркані, незаконно проник на територію буд. АДРЕСА_2 , де у подвір`ї будинку побачив 2 секції паркану, висотою 131 см, довжиною 168 см, шириною 1,5 см, грати у секціях розташовані на відстані 20 см одна від одної, вагою 55 кг, вартістю 137 грн. 50 коп. кожна на загальну суму 275 гривень, які належали потерпілому ОСОБА_6 . Після цього визначивши їх як об`єкт для реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 таємно викрав зазначені металеві вироби, після чого покинув місце скоєння злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_6 було заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 275 грн.

Крім того, 08.01.2015 року, у вечірній час доби, ОСОБА_4 , знаходячись по АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у сховище, діючи повторно, з корисливих мотивів, переконавшись в тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони залишаться ніким не помічені, переліх через паркан будинку АДРЕСА_3 , тим самим незаконно проник на територію чужого домоволодіння, де у подвір`ї біля сараю, побачив 4 металеві труби, довжиною по 2 метри, діаметром 5,3 см., товщиною металу 3 мм, вартістю 693 гривні 88 копійок, 4 металеві швелера шириною 12 см, товщиною металу по боках 8 мм, вартістю 1008 грн. 36 коп., 10 металевих вуголків довжиною по 2 метри, шириною 4 см, товщиною металу 4 мм, вартістю 957 грн. 79 коп., які належали потерпілому ОСОБА_7 . Після чого визначивши їх як об`єкт для реалізації свого злочинного умислу, таємно викрав зазначені металеві вироби, перекинув їх через паркан та покинув місце скоєння злочину, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд. В результаті злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_7 було заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 2660 гривень 03 копійки.

також, на початку січня 2015 року, у денний час доби, ОСОБА_4 , знаходячись по вулиці Чапаєва у м. Запоріжжі, маючи умисел на таємне викрадення чужого, поєднане з проникненням у сховище, діючи повторно, з корисливих мотивів, переконавшись у тому, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає і вони залишаться ніким не помічені, шляхом вільного доступу, незаконно проник на територію складів, розташованих за адресою: АДРЕСА_4 , де побачив 1 металеву бочку, об`ємом 200 літрів, вартістю 185 гривень 00 копійок, яка належала потерпілому ОСОБА_8 . Після цього визначивши її як об`єкт для реалізації свого злочинного умислу, ОСОБА_4 таємно викрав зазначену металеву бочку, після чого покинув місце скоєння злочину та розпорядився викраденим майном на власний розсуд.

В результаті злочинних дій ОСОБА_4 , потерпілому ОСОБА_8 було заподіяно матеріальну шкоду на загальну суму 185 гривень 00 копійок.

Під час судового розгляду обвинувачений ОСОБА_4 визнав себе винним у повному обсязі у скоєнні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України, та пояснив, що йому зрозуміло обвинувачення, права, передбачені КПК України, він погоджується із обставинами, встановленими під час досудового розслідування, із зібраними у кримінальному провадженні доказами, як достовірними і допустимими, знає про міру та вид покарання, передбаченими КК України за вказані злочини і його заява про винуватість не є результатом якихось погроз або обіцянок. Також підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акту, крім того, пояснив, що у грудні 2014 року його з дому вигнали батьки, які зловживають спиртними напоями, і він змушений до теперішнього часу проживати у підвалі того ж будинку, де проживають його батьки. На той час він не мав можливості працювати, навіть неофіційно, а оскільки була зима, на вулиці було холодно і йому нічого було їсти, тому він був вимушений красти. У скоєному щиро розкаюється. просить суворо не карати, дати шанс на виправлення, оскільки йому дуже соромно за скоєне.
Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються. При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченого в межах пред`явленого йому обвинувачення.

Потерпілі ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомили, надали заяви про слухання справи за їх відсутністю, претензій матеріального та морального характеру до обвинуваченого не мають, покарання просять призначити на розсуд суду. Вислухавши думку учасників кримінального провадження, суд, на підставі ст. 325 КПК України, прийшов до висновку про можливість продовження судового розгляду справи у відсутність потерпілих.
У судовому засіданні оголошені документи, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_4 .
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники провадження не оспорюють всі фактичні обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, провів судове слідство у справі щодо всіх фактичних обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349, ст. 351 КПК України, визнавши недоцільним дослідження в цій частині інших доказів по справі, окрім допиту обвинуваченого та дослідження матеріалів кримінального провадження, які характеризують особу останнього.

Враховуючи викладене, суд, допитавши у судовому засіданні обвинуваченого ОСОБА_4 , дослідивши матеріали кримінального провадження, які характеризують особистість останнього, суд дійшов висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 повністю доведена і його дії кваліфікує за ч. 3 ст. 185 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням у сховище, вчинене повторно.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується вимогами ст.ст. 65-67 КК України, роз`ясненнями пунктів 1, 2, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» (із змінами та доповненнями), а також виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

При вирішенні питання про призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання, суд враховує характер і ступінь тяжкості скоєного злочину, який відповідно до ст. 12 КК України, є тяжким злочином, обставини справи, особу обвинуваченого, який повністю визнав провину і розкаявся у скоєному, раніше не судимий, за місце проживання характеризується позитивно, крім того, обвинувачений за час досудового слідства та розгляду справи у суді свідомо і неухильно дотримувався загальноприйнятих норм і правил поведінки, встановлених у суспільстві, пануючих моральних принципів.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_4 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає, що обвинувачений повністю визнав вину, щиро розкаявся у вчиненому, своїми правдивими показаннями сприяв встановленню істини у справі. Обставини, що обтяжують покарання, згідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання є заходом примусу, полягає в передбаченому законом обмеженні прав і свобод засудженого і має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженим, так і іншими особами.

Згідно з ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка здійснила злочин, повинно бути призначено покарання, необхідне та достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

У відповідності до п.п. 2, 3, 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику застосування судами кримінального покарання» більш сурове покарання особам, скоївшим злочин на ґрунті пияцтва та наркоманії, за наявності рецидиву, у складі злочинних груп та менш сурове покарання може призначатися особам, які щиросердно розкаялись у скоєному, активно сприяв розкриттю злочину, при цьому враховується стадія здійснення злочину, кількість епізодів, роль кожного із співучасників, характер та ступінь тяжкості наслідків, які настали.

Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого ОСОБА_4 злочину, даних про його особу, ставлення до скоєного, поведінки після скоєного злочину, обставин, що пом`якшують покарання, відсутність обставин, що обтяжують покарання, думки прокурора, який просив призначити покарання, не пов`язане з позбавлення волі, суд прийшов до висновку про те, що обвинувачений на теперішній час загрози для суспільства не становить, підстав очікувати продовження обвинуваченим вчинення злочинів суд не встановив. Обвинувачений є працездатним, може бути суспільно корисним.
При цьому, враховуючи позицію прокурора, який просив призначити покарання із застосуванням ст.ст. 75, 76 КК України, суд вважає, що забезпечити виправлення обвинуваченого можливо без реального відбування ним покарання, але в умовах контролю за його поведінкою та виконанням покладених на нього обов`язків органами кримінально-виконавчої інспекції протягом іспитового строку, який сам втілює в собі погрозу реального відбування призначеного покарання у разі невиконання обвинуваченим умов випробування, що є необхідним і достатнім обмеженням прав і свобод обвинуваченого з метою захисту суспільства.
Призначення такого покарання буде відповідати принципу необхідності і достатності для виправлення обвинуваченого, випливає з дотримання судом принципів «рівних можливостей» та «справедливого судового розгляду», встановлених ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року.
Цивільний позов у кримінальному провадження відсутній.
Процесуальні витрати у кримінальному провадженні, складають 306 гривень 90 копійок за залучення експерта на проведення судово товарознавчої експертизи.

Відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Враховуючи, що процесуальні витрати документально підтверджені у матеріалах кримінального провадження, тому суд вирішує про стягнення з обвинуваченого зазначених витрат на користь держави.

Питання про долю речових доказів суд вирішує відповідно до ч. 9 ст. 100 КПК України.
Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст. 349, 366-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.
Згідно зі ст. 76 КК України, у зв`язку зі звільненням від відбування покарання з випробуванням, покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

До набрання вироку законної сили ОСОБА_4 залишити запобіжний захід домашній арешт.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати у розмірі 306 гривень 90 копійок за залучення експерта на проведення судово - товарознавчої експертизи.

Речові докази по справі:
· 2 секції металевого паркану висотою 131 см.. довжиною 168 см, шириною 1,5 см, грати у секціях розташовані на відстані 20 см одна від одної, загальна вага 55 кг кожної, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 залишити потерпілому ОСОБА_6 за належністю;
· 4 металеві труби довжиною по 2 метри, діаметром 5,3 см, товщиною металу 3 мм, 10 металевих вуголків довжиною по 2 м, шириною 4 см, товщиною металу 4 мм, 4 металевих швелера шириною 12 см, товщиною металу по боках по 8 мм (нижня пластина 5 мм), довжиною 1-й 122 см, 2-й 117 см (120 см), 3-й 117, 5 см (119 см), 4-й 116 см (120 см), передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_7 - залишити потерпілому ОСОБА_7 за належністю;
· металева бочка об`ємом 200 літрів, висотою 88 см, діаметром 58 см, передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_8 залишити потерпілому ОСОБА_8 за належністю.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Комунарський районний суду м. Запоріжжя шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Суддя Комунарського районного суду
м. Запоріжжя ОСОБА_1