Справа № 1-80/2008р.
Рядок статзвіту № 42
районний суд Закарпатської області в особі:
головуючого-судді Жиганської Н.М.
підсудного
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Свалява
кримінальну справу про обвинувачення
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, (адреса
реєстрації АДРЕСА_2), українця, громадянина України, з освітою вищою,
одруженого, має на утриманні двох дітей,
працюючого директором ТОВ “Алеф”, раніше не судимого,
вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 271 КК України,
Підсудній ОСОБА_1 24 грудня 2003 року, будучи призначеним наказом
президента ТОВ “Алеф” Бороздінов Е.В. на посаду директора ТОВ “Алеф”, який
відповідно до п. 3 розділу 2 посадової інструкції директора підприємства
організовує роботу та ефективну взаємодію структурних підрозділів підприємства
і відповідно до п. 8 розділу 2 посадової інструкції директора підприємства
зобов”язаний вживати заходів, щодо забезпечення підприємства кваліфікованими
кадрами, найкращого використання безпечних і сприятливих умов праці, допустив
порушення вимог п.5 ч. 2 ст. 17 Закону України “Про охорону праці”, а саме: в
товаристві, яке він очолює інструкція з охорони праці для помічника
гільйотинних ножиць не розроблена та до відома працівників не доведена.
Крім цього, він допустив експлуатацію
несправного верстата, чим порушив вимоги п. 6.5.50 правил охорони праці
в деревообробній промисловості, затверджених наказом Держнаглядохоронпраці
України від 31.01.2005 року № 20,
відповідно до якого, ніж ножниць повинен бути огродженим таким чином,
щоб виключалась можливість попадання рук працівника під нього та огородження
небезпечної зони рубального ножа і подавальних роликів повинне бути заблоковане
з подавальним пристроєм. Крім того, ОСОБА_1 допустив експлуатацію верстату
гільйотинні ножиці іноземного виробництва без відповідного сертифікату, чим
порушив вимоги ч. 5 ст. 24 Закону України “Про охорону праці”. Вказане призвело
до того, що 16 січня 2008 року о 15.45
год. верстатник ОСОБА_2., не виключивши верстат, пішла на технічну перерву і, в
цей час, помічник верстатника ОСОБА_3. почала нарізати для себе на гільйотинних
ножицях відходи сухого шпону. Подаючи пачку листів шпону лівою рукою вона
притиснула його до столу верстата, а правою рукою і лівим плечем натиснула
кнопки опускання та підіймання притискача і рубального ножа. В результаті цього
опустилися притискач, який притис пальці лівої руки і рубальний ніж, який
травмував помічниці верстатника ІІ-ІІІ-ті пальці лівої кисті на рівні
параксимальних метадіафізів основних фаланг, ІV-тий палець на рівні дистального
метадіафазу основної фаланги, V- й палець на рівні дистального матафізу
середньої фаланги. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 44 від 27
лютого 2008 року ОСОБА_3.отримала тілесні ушкодження, які у відповідності до п.
2.1.6 Наказу Міністерства охорони здоров”я України відносяться до тяжки
тілесних ушкоджень за ознакою стійка втарата загальної працездатності більше
В судовому засіданні підсудній ОСОБА_1 свою вину у вчиненні злочину визнав
повністю, суду пояснив, що дійсно в товаристві, яке він очолює інструкція з
охорони праці для помічника гільйотинних ножиць не розроблена та до
відома працівників не доведена. Крім того, ними було придбано станок, бувший у
використанні, а тому він не був сертифікований.
В скоєному щиросердечно
На підставі наведеного, враховуючи, що підсудній визнав свою вину у
вчиненні злочинів, суд вважає за можливе обмежити дослідження фактичних
обставин справи допитом підсудного, потерпілого та дослідженням інших доказів,
що характеризують особу підсудного. Наслідки обмеження дослідження фактичних
обставин справи учасникам судового процесу зрозумілі.
На підставі наведеного, суд визнає покази підсудного в судовому засіданні з
приводу обставин вчинення злочинів достовірними, оскільки вони повністю
стверджують вину підсудного в порушенні вимог законодавчих та інших
нормативно-правових актів про охорону праці внаслідок якого заподіяно шкоду
здоров”ю потерпілого, що спричинило тяжкі наслідки.
На підставі викладеного, суд визнає ОСОБА_1 винним у
вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 271 КК України та вважає, що органи
попереднього слідства вірно кваліфікували його дії за вказаним законом.
Призначаючи підсудному ОСОБА_1 міру покарання за ч. 2
ст. 271 КК України, суд враховує
тяжкість вчиненого злочину, дані, що позитивно характеризують особу підсудного.
Як пом'якшуючі покарання підсудного обставини, суд враховує щиросердечне
Обтяжуючих покарання підсудного обставин, суд не знаходить.
На підставі викладеного, суд вважає за можливе застосувати відносно
ОСОБА_1 покарання не пов'язане з
позбавленням волі та обрати відносно нього покарання достатнє для його
виправлення та перевиховання у відповідності до ч. 1 ст. 65 КК України, а саме
покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Цивільний позов не заявлено.
Судових витрат по справі не має.
Керуючись ст. 323-324 КПК України, суд, -
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 271 та
призначити йому покарання за ч. 2 ст. 271 КК України на два роки обмеження волі
без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю.
На підставі ст. 75 КК України - звільнити ОСОБА_1 від призначеного цим
вироком покарання у виді обмеження волі, якщо він протягом іспитового строку
один рік не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов'язки
згідно ст. 76 КК України.

На підставі ст. 76 КК України зобов'язати ОСОБА_1 протягом іспитового строку один рік не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу КВС,
повідомляти даний орган про зміну місця проживання та роботи, періодично
з”являтися для реєстрації.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно ОСОБА_1. залишити підписку про невиїзд.

На вирок суду може бути подано апеляцію протягом 15-ти днів до апеляційного
суду Закарпатської області через Свалявський районний суд.

ГОЛОВУЮЧИЙ: Н.М.ЖИГАНСЬКА