У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду
України у складі:

Головуючого

Синявського О.Г.

суддів

Пекного С.Д., Гриціва М.І.

з участю прокурора

Колесниченка О.В.

потерпілого

ОСОБА_1

представника

ОСОБА_2

розглянула в судовому засіданні в
м.Київ “ 3 “ червня 2008 року
кримінальну справу за касаційною скаргою потерпілого ОСОБА_1 і представника
потерпілої ОСОБА_3 - ОСОБА_2 на судові рішення відносно ОСОБА_4 і ОСОБА_5.

Постановою Ленінського районного суду
м.Вінниця від 6 листопада 2007 року

ОСОБА_4і ОСОБА_5

звільнено від кримінальної
відповідальності за вчинення злочинів, передбачених ч.1, 2 ст.125 КК України, у
зв'язку із закінченням строків давності, а кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_4 і ОСОБА_5 за ст.125 ч.1, 2 КК України - закрито.

Ухвалою апеляційного суду Вінницької області від 17 січня 2008 року
постанову Ленінського районного суду м.Вінниця від 6 листопада 2007 року
залишено без зміни.

Суд звільнив ОСОБА_4 і ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності на
підставі ст.49 КК України у зв'язку з тим, що злочин, передбачений ст.125 ч.1,
2 КК України, належить до категорії невеликої тяжкості, а з моменту його
вчинення 26 вересня 2005 року минуло 2 роки.

У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_1 і представник ОСОБА_2 посилаються на
неправильне застосування ст.49 КК України і безпідставне звільнення ОСОБА_4 і
ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності та просять зазначені судові рішення
скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача, потерпілого ОСОБА_1 і представника потерпілої
ОСОБА_3 - ОСОБА_2, які підтримали свою касаційну скаргу, думку прокурора, який
вважав за необхідне скасувати судові рішення у зв'язку з неправильним
застосуванням ст.49 КК України, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга потерпілого ОСОБА_1 і
представника потерпілої ОСОБА_3 - ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

Суд звільнив ОСОБА_4 і ОСОБА_5 від кримінальної відповідальності за ст.125
ч.ч.1, 2 КК України, зазначивши, що дані злочини, згідно зі ст.12 КК України,
відносяться до категорії невеликої тяжкості, а отже, строк давності притягнення
до кримінальної відповідальності за їх вчинення становить 2 роки.

Однак положення ст.49 КК України установлюють два різні строки давності для
злочинів невеликої тяжкості залежно від покарання, передбаченого за такий
злочин. Зокрема, у разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який
передбачене покарання менш суворе, ніж обмеження волі, строк давності становить
2 роки, а в разі вчинення злочину невеликої тяжкості, за який передбачене
покарання у виді обмеження волі або позбавлення волі, строк давності становить
3 роки.

Застосувавши 2-річний строк давності за вчинення злочину, передбаченого ч.2
ст.125 КК України, за який передбачене покарання у виді обмеження волі,
місцевий суд неправильно застосував положення ст.49 КК України, а суд
апеляційної інстанції це порушення не виправив. У зв'язку з наведеним,
оскаржувані судові рішення відносно ОСОБА_4 і ОСОБА_5 підлягають скасуванню, а
справа - направленню на новий судовий розгляд.

Керуючись ст.ст.395, 396 КПК України, -

у х в а л и л а :

касаційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 і представника потерпілої ОСОБА_3 -
ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м.Вінниця від 6 листопада 2007 року та
ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 17 січня 2008 року відносно
ОСОБА_4і ОСОБА_5 скасувати, справу направити на новий судовий розгляд.

судді:

Синявський О.Г.
Пекний С.Д.
Гриців М.І.