Справа № 192/2373/14
Провадження № 1-кп/192/9/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 січня 2015 року смт.Солоне
СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ у складі: головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарях - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю прокурорів - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,
потерпілої - ОСОБА_6 ,
законного представника
неповнолітнього обвинуваченого - ОСОБА_7 ,
захисника обвинуваченого - ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Солоне Солонянського району Дніпропетровської області, громадянина України, учня 9 класу КЗО Новопокровська середня загальноосвітня школа 1-111 ступеня Солонянської районної ради Дніпропетровської області, на обліку в кримінальній міліції у справах неповнолітніх, службах у справах дітей не перебуває, мешканця АДРЕСА_1 , не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185 КК України,
10 травня 2014 року близько 16-ї години неповнолітній ОСОБА_10 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна з корисливих спонукань та особистої наживи, прийшов на територію належного ОСОБА_6 домоволодіння по АДРЕСА_1 , де, скориставшись відсутністю ОСОБА_6 , яка знаходилася на огороді, через незаперті вхідні двері проник до житлового будинку, де в гостинній кімнаті з гардероба дістав гаманець, з якого таємно викрав гроші в сумі 200 гривень, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму.
13 травня 2014 року близько 17-ї години неповнолітній ОСОБА_10 , маючи умисел на таємне повторне викрадення чужого майна з корисливих спонукань та особистої наживи, прийшов на територію належного ОСОБА_6 домоволодіння по АДРЕСА_1 , де, скориставшись тим, що ОСОБА_6 , та ОСОБА_11 знаходились на огороді, через незаперті вхідні двері проник до житлового будинку, де в кімнаті з полиці гардероба таємно повторно викрав гаманець вартістю 75 гривень, з грошима в сумі 1500 гривень та двома пластиковими картками Приватбанк, на яких відсутні кошти, після чого пройшов до спальні (іншої кімнати), де зі столу таємно повторно викрав мобільний телефон Сіменс А-52 з зарядним пристроєм вартістю 250 гривень і сім картою оператора Київстар вартістю 15 гривень, які належать ОСОБА_11 та з викраденим зник, чим завдав матеріальної шкоди потерпілій ОСОБА_6 на загальну суму 1575 гривень, а потерпілій ОСОБА_11 - на суму 265 гривень.
У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_10 свою вину у пред`явленому йому обвинуваченні визнав частково та пояснив, що в травні 2014 року двічі вчиняв крадіжки з житлового будинку ОСОБА_6 , куди проникав через незакриті вхідні двері. Перший раз близько 16-ї години він проходив повз будинку ОСОБА_6 , яка була на огороді та вирішив зайти до будинку і вкрасти гроші. Через незачинені вхідні двері він зайшов до будинку, де в гостинній кімнаті з гардероба дістав гаманець, в якому були грошові кошти в сумі 700 гривень, з яких він взяв лише 200 гривень. Через декілька днів він знову прийшов до ОСОБА_6 , де скориставшись відсутністю ОСОБА_6 та ОСОБА_11 , які знаходилася на огороді, через незаперті вхідні двері зайшов до житлового будинку і з полиці гардероба викрав гаманець з грошима в сумі 1000 гривень, та двома пластиковими картками Приватбанк, а потім зайшов до спальні (іншої кімнати), де викрав мобільний телефон Сіменс А-52 з зарядним пристроєм. Викраденим скористався для власних цілей. Також зазначив, що у викраденому ним гаманці знаходились грошові кошти у меншому розмірі, ніж зазначено потерпілою, а саме: 1 купюра - 500 гривень, 2 купюри по 200 гривень та 4 купюри по 50 гривень, оскільки він їх перераховував після вчинення крадіжки, а інших коштів в гаманці не було.
Окрім показань обвинуваченого, його винуватість підтверджується й іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні.
Так, потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що проживає в с.Новопокровка у власному будинку, де з нею на період крадіжки належних їй грошових коштів проживала і її донька ОСОБА_11 , яка на даний період проживає в Чернівецькій області, а по сусідству з ними проживає сім`я ОСОБА_12 , з якими у неї були нормальні стосунки. В приміщенні свого будинку у шафі вона зберігала в гаманці грошові кошти в сумі 700 гривень, але, перевіривши гаманець приблизно в першій половині травня 2014 року, виявила, що з нього пропали 200 гривень. 13 травня 2014 року вона отримала пенсію у розмірі 1066 гривень, з яких відклала окремо на хліб 66 гривень, а 1000 гривень поклала до гаманця, в якому після цього стало 1500 гривень та який знову заховала в шафі на іншій поличці. Через декілька днів вона виявила, що належний їй гаманець з грошовими коштами в сумі 1500 гривень зник разом з двома пластиковими картками, на яких не було грошових коштів. Крім цього, з іншої кімнати будинку пропав мобільний телефон, що належав її доньці ОСОБА_11 . Про скоєння крадіжки вона повідомила до міліції, а в скоєнні крадіжки запідозрила сусіда ОСОБА_10 , про якого в селі ходили чутки, що він схильний до крадіжок. Після цих подій бабуся ОСОБА_10 повернула їй 200 гривень, а інше не відшкодоване.
Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні показав, що 16 травня 2014 року близько 18 години 00 хвилин його дружина ОСОБА_14 , яка є рідною донькою ОСОБА_6 , повідомила йому, що у її матері викрали гроші спочатку в сумі 200 гривень, а потім в сумі 1500 гривень, у зв`язку з чим ним вчинялись дії по розшуку особи, яка здійснила крадіжку, в тому числі влітку 2014 року він розмовляв про це і з ОСОБА_10 , який, як йому відомо, вчиняв крадіжки і в інших мешканців села.
Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показала, що вона є класним керівником ОСОБА_10 , який навчається на 4-5 балів, на уроках неактивний, не уважний, не бажає виконувати домашні завдання, порушує поведінку, в той же час активну участь приймає в спортивних змаганнях. Коли стало відомо про вчинення ним крадіжки, то на її звернення ОСОБА_10 повідомив, що вкрав 900 гривень, в той час як говорили, що він викрав більшу суму. Як класний керівник вона спілкується з матір`ю ОСОБА_10 - ОСОБА_7 , яка реагує на її звернення, але поведінка дитини у школі майже не змінилась.
Свідок ОСОБА_7 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_10 є її сином, який проживає з нею та її матір`ю. Вона працює в місті Дніпропетровську, у зв`язку з чим має мало часу для контролю за сином, який у школі навчається неохоче, на її зауваження та вимоги не завжди реагує.
У протоколі огляду зафіксовано місце скоєння злочину територія двору домоволодіння ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 (а.с.131).
Обставини скоєного злочину обвинувачений ОСОБА_10 підтвердив в присутності захисника та законного представника при проведенні 25 вересня 2014 року слідчого експерименту, що відображено в протоколі цієї слідчої дії (а.с.135-141).
Проаналізувавши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності з точки зору їх належності та допустимості, достовірності, взаємозв`язку та достатності, у межах пред`явленого ОСОБА_10 обвинувачення, суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_10 в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненому повторно, поєднаному з проникненням у житло, його діяння кваліфікуються за ч.3 ст.185 КК України.
Суд критично оцінює покази неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_10 стосовно того, що при вчиненні другої крадіжки у ОСОБА_6 гаманця з грошовими коштами ним було вкрадено не 1500 гривень, а 1000 гривень, оскільки зазначена сума суперечить його ж пояснення щодо переліку купюр, в яких знаходились в гаманці грошові кошти, загальна сума яких складала не 1000 гривень, а 1100 гривень, а також спростовується показами потерпілої ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_13 , свідка ОСОБА_15 , стосовно достовірності яких суд сумнівів не має.
Вирішуючи питання про вид та міру покарання ОСОБА_10 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст.12 КК України відносяться до категорії тяжких, особу обвинуваченого, який є неповнолітнім, за місцем проживання та за місцем навчання характеризується задовільно, злочини вчинив уперше.
Обставини, що пом`якшують покарання: скоєння злочинів у неповнолітньому віці, щире каяття у скоєному, часткове повернення грошових коштів потерпілій.
Обставиною, що обтяжує покарання, судом визнається скоєння злочину щодо особи похилого віку.
Покарання за ч.3 ст.185 КК України обвинуваченому повинно бути призначено у виді позбавлення волі у межах санкції даної статті.
Із врахуванням ступеню тяжкості скоєних кримінальних правопорушень, особи обвинуваченого, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, обставин скоєння злочинів та відношення обвинуваченого до скоєного, суд приходить до висновку про звільнення ОСОБА_10 від покарання з випробуванням на підставі ст.75, 104 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільний позов ОСОБА_6 про стягнення з ОСОБА_10 майнової шкоди в розмірі 1575 гривень, який нею подано до канцелярії суду, але в судовому засіданні 26 грудня 2014 року, коли було розпочате судове слідству у даній справі, нею як потерпілою не оголошувався та не був підтриманий у зв`язку з її неявкою в судове засідання, судом не розглядався, що не перешкоджає потерпілій звернутися до суду з цивільним позовом в порядку цивільного судочинства.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В :
ОСОБА_9 визнати винуватим за ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
На підставі ст.75,104 КК України від призначеного покарання ОСОБА_10 звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік 6 місяців.
Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_10 у період іспитового строку повідомляти про зміну місця проживання, навчання чи роботи кримінально-виконавчу інспекцію, куди періодично з`являтися на реєстрацію.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.
Головуючий суддя: