У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого - судді

Редьки А.І.,

суддів

Лавренюка М.Ю., Заголдного
В.В.

з участю прокурора засудженого

Вергізової Л.А. ОСОБА_1

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 30 жовтня 2008 року кримінальну справу за касаційною скаргою потерпілої
ОСОБА_2 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 3 грудня 2007
року, яким засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження,

не
судимого,

за ч. 1 ст.
119 КК України на чотири роки позбавлення волі, на підставі

ст. 75 КК
України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком
три роки, та покладено обов'язки, передбачені ст. 76 КК України.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на відшкодування
матеріальної шкоди 19 695 гривень 71 копійку та на відшкодування моральної
шкоди 200 000 гривень; на користь фінансового управління Чернігівської міської
ради 1 641 гривню 50 копійок на відшкодування витрат на лікування потерпілого
ОСОБА_2

В апеляційному порядку вирок не
переглядався.

Як визнав суд, ОСОБА_1 5 липня 2007
року близько 19 години, знаходячись біля супермаркету “Квартал” по вулиці
Гагаріна, 18

м. Чернігова,
на ґрунті особистих неприязних стосунків завдав один удар кулаком по голові
ОСОБА_2, від якого той впав з велосипеда та вдарився головою об асфальт,
отримавши тяжкі тілесні ушкодження, що стали причиною його смерті.

У касаційній скарзі потерпіла ОСОБА_2
посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, що,
на її думку, призвело до неправильного застосування кримінального закону.
Наводячи доводи на обґрунтування своєї позиції, потерпіла вважає, що в діях
ОСОБА_1 убачається склад більш тяжкого злочину, оскільки він після завдання тілесних ушкоджень її
чоловіку, залишив його в небезпечному для життя стані без допомоги. Крім того,
ОСОБА_2 не погоджуючись зі зміною кваліфікації дій засудженого з ч. 2 ст. 121
КК України на ч. 1 ст. 119 КК України, вказує, що досудове та судове слідство
по справі проведено поверхово. Призначене судом покарання потерпіла вважає
м'яким та таким, що не відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину та особі
засудженого, який на даний час не відшкодував завдану ним матеріальну та
моральну шкоду. Просить скасувати вирок суду та направити справу на додаткове
розслідування.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка вважає слушними доводи скарги
щодо необґрунтованості висновків суду про перекваліфікацію дій засудженого та
заперечення ОСОБА_1 проти скасування вироку, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що вона підлягає
задоволенню частково.

Відповідно до вимог ст. 323, 334 КПК України у мотивувальній частині
обвинувального вироку наводяться докази, на яких ґрунтується висновок суду щодо
підсудного, із зазначенням мотивів, з яких суд відкидає інші докази. При цьому
належить дати аналіз усіх зібраних у справі доказів, тобто всіх фактичних
даних, які містяться в показаннях свідків, потерпілого, підсудного, у висновку
експерта та інших джерелах доказів, які стверджують чи спростовують
обвинувачення. Висновки суду щодо оцінки доказів належить викласти у вироку у
точних і категоричних судженнях, які б виключали сумніви з приводу достовірності
того чи іншого доказу.

При розгляді даної кримінальної справи та постановленні вироку суд не
дотримався цих вимог кримінально-процесуального закону.

Як убачається з матеріалів справи органами досудового слідства ОСОБА_1 було
пред'явлено обвинувачення за ч. 2 ст. 121 КК України. Під час судового розгляду
прокурором змінено обвинувачення на

ч. 1 ст. 119 КК України. Однак потерпіла не погодилась з постановою
прокурора та підтримувала обвинувачення у раніше пред'явленому обсязі.

Однак, у мотивувальній частині вироку, суд лише навів досліджені докази,
якими підтверджується вина засудженого у вчиненні вбивства через необережність,
але ніякого аналізу їм не дав, не обґрунтував свої висновки щодо
перекваліфікації дій ОСОБА_1 з ч. 2 ст. 121 КК України на ч. 1 ст. 119 КК
України зі спростуванням позиції потерпілої.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при
постановленні вироку були допущені істотні порушення вимог
кримінально-процесуального закону, а тому вирок суду підлягає скасуванню, а
справа - направленню на новий судовий розгляд, під час якого необхідно повно й
всебічно дослідити всі докази по справі, дати їм належну оцінку та прийняти
законне та обґрунтоване рішення з викладенням мотивів прийнятого рішення.

Що стосується доводів касаційної скарги потерпілої ОСОБА_2 про те, що в
діях засудженого ОСОБА_1 вбачається склад злочину, передбаченого ст. 135 КК
України та про м'якість призначеного покарання, то вони можуть бути перевірені
під час нового судового розгляду.

У разі доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного злочину,
призначене йому покарання із застосуванням ст. 75 КК України слід вважати
м'яким.

Керуючись ст.ст. 395, 396 КПК
України, колегія суддів

у х в а л и л а :

касаційну скаргу потерпілої ОСОБА_2 задовольнити частково.

вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 3 грудня 2007 року
щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

судді:

Редька А.І. Лавренюк М.Ю. Заголдний В.В.