Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_13,

суддів: ОСОБА_14, ОСОБА_15,

за участю прокурора ОСОБА_16,

захисника ОСОБА_1,

захисника ОСОБА_2,

при секретарі ОСОБА_17,

законного представника ОСОБА_3,

розглянувши в судовому засіданні 16 жовтня 2014 року в м. Києві кримінальне провадження за касаційною скаргою прокурора на вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 14 січня 2014 року,

в с т а н о в и л а:

Вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2013 року

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, який проживає АДРЕСА_1, раніше судимого 29.11.2012 року Фастівським міськрайонним судом Київської області за ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 1 рік,

засуджено:

за ст. 257 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 4 роки 5 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

за ч.4 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

за ч.3 ст. 28, ч.1 ст. 263 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_4 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

На підставі ч.1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до призначеного цим вироком покарання невідбутої частини покарання призначеного вироком Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29 листопада 2012 року ОСОБА_4 визначено остаточне покарання у виді 5 років 3 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, який проживає АДРЕСА_2, раніше не судимого,

засуджено:

за ст. 257 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 4 роки 5 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

за ч.4 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

за ч.3 ст. 28, ч.1 ст. 263 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_5 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_5, громадянина України, який проживає АДРЕСА_3 раніше не судимого,

засуджено:

за ст. 257 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 4 роки 5 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

за ч.4 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

за ч.3 ст. 28, ч.1 ст. 263 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_6 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_7, громадянина України, який проживає АДРЕСА_1, раніше не судимого,

засуджено:

за ст. 257 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 4 роки 5 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

за ч.4 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

за ч.3 ст. 28, ч.1 ст. 263 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_7 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_8, громадянина України, з середньою освітою, який проживає АДРЕСА_4 раніше не судимого,

засуджено:

за ст. 257 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 4 роки 5 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна;

за ч.4 ст. 187 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

за ч.3 ст. 28, ч.1 ст. 263 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_8 шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначено покарання у виді 5 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Вирішено питання щодо речових доказів на підставі ст. 100 КПК України.

Постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7., ОСОБА_6 та ОСОБА_8 4256, 5 грн. судових витрат.

Згідно вироку, 18 грудня 2012 року ОСОБА_4 разом із ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_8, перебуваючи за місцем свого тимчасового проживання в АДРЕСА_5, достовірно знаючи, що ОСОБА_8 і ОСОБА_6 є неповнолітніми, спонукаючи їх до вчинення злочинів, повідомив їм, ОСОБА_5 та ОСОБА_7 розроблений план вчинення розбійного нападу на ТОВ «Термокомплекс», при цьому запевнивши в наявності на вказаному підприємстві значної суми грошових коштів та можливості отримання матеріальних благ шляхом вчинення розбійного нападу, на що отримав згоду.

ОСОБА_4, в ході здійснення підготовки до спільного вчинення розбійного нападу, розподілив ролі кожного з учасників. Згідно розподілених ролей, ОСОБА_8 повинен був забезпечити своїх спільників необхідними засобами для вчинення розбійного нападу, оскільки в його розпорядженні перебували такі засоби: карабін «АКМС-МФ», патрони калібру 7,62 мм в кількості 70 шт., маски для приховання обличчя, кайданки та пневматичний пістолет «Корнет иж-671», калібру 4,5 мм, які зберігалися на горищі його будинку АДРЕСА_4.

19 грудня 2012 року, приблизно о 01 год. 30 хвилин ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 прибули до охоронюваної території ТОВ «Термокомплекс» за адресою: Київська область, м. Фастів, вул. Гусєва, 27-А, де діючи відповідно до заздалегідь розробленого плану та розподілених ОСОБА_4 ролей, ОСОБА_8, маючи при собі карабін «АКМС-МФ», проник у приміщення охорони ТОВ «Термокомплекс», де погрожуючи застосуванням насильства, небезпечного для життя та здоров'я особи, шляхом наведення зброї на охоронця ОСОБА_9, який перебував у закритому приміщенні поста охорони, змусив останнього відчинити двері до приміщення поста охорони, після чого до нього проникли ОСОБА_5, ОСОБА_7 та ОСОБА_6, які з метою унеможливити здійснення будь-якої протидії з боку охоронця, на виконання розробленого ОСОБА_4 плану, наділи йому на руки кайданки та вирвали телефонний дріт з місця його кріплення, щоб позбавити ОСОБА_9 можливості викликати допомогу.

В подальшому, на виконання заздалегідь розробленого плану злочинних дій, ОСОБА_8 змусив ОСОБА_9 віддати йому ключі від виробничого цеху ТОВ «Термокомплекс», після чого учасники злочинної групи наказали ОСОБА_9 провести їх до виробничого цеху товариства і останній, побоюючись за своє життя та здоров'я, виконав наказ. Після чого ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_8, шляхом вибиття вхідних дверей проникли до кабінету директора вказаного підприємства, звідки викрали металевий сейф вартістю 1 411, 21 грн., всередині якого знаходився кабель, який не представляє матеріальної цінності, і ноутбук «Acer-AS7520G» вартістю 5 687,50 грн., а далі, діючи у відповідності до заздалегідь розробленого плану, завели охоронця на пост охорони та, зв'язавши йому руки та ноги липкою стрічкою, з місця події зникли.

Крім того, продовжуючи свою злочинну діяльність 22 грудня 2012 року ОСОБА_4 повідомив ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8 та ОСОБА_7 розроблений план спільного вчинення розбійного нападу на приватний будинок, та отримавши згоду, повідомив деталі плану та визначив необхідну для його вчинення кількість учасників.

Діючи згідно заздалегідь розробленого плану, приблизно о 05 год. 10 хв. 22 грудня 2012 року ОСОБА_4 спільно з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 прибули до будинку ОСОБА_10 за адресою: АДРЕСА_6, де через незамкнені вхідні двері проникли всередину будинку та, застосовуючи фізичне насильство до ОСОБА_10, яке виразилось у нанесені удару руків'ям пневматичного пістолету «Корнет иж-671» по голові останнього, погрожуючи карабіном марки «АКМС-МФ», відкрито заволоділи майном ОСОБА_10, на загальну суму 815 грн. та згідно висновку судово-медичної експертизи, заподіяли ОСОБА_10 тілесні ушкодження, які мають ознаки легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

При цьому учасникам організованої та очолюваної ОСОБА_4 злочинної групи ОСОБА_7 та ОСОБА_8 було заздалегідь відомо про вчинюваний розбійний напад на будинок ОСОБА_10, проте останні не приймали безпосередньої участі у його вчинені, а мали вживати заходи по приховуванню зброї та предметів після його вчинення, а також збувати викрадене майно.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 14 січня 2014 року вирок місцевого суду змінено.

Постановлено закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 за ст. 257 КК України за відсутності в їх діях складу даного кримінального правопорушення.

Дії ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 перекваліфіковані з ч. 4 ст. 187 КК України на ч.3 ст. 187 КК України і постановлено вважати, кожного з них, засудженим за ч.3 ст. 187 КК України, до покарання із застосуванням ст. 69 КК України, відповідно ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_11 кожного на 4 роки позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, ОСОБА_6, та ОСОБА_8 на 4 роки позбавлення волі, без конфіскації майна.

Також постановлено виключити з вироку вказівку про застосування щодо ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 ч. 3 ст. 28 КК України в частині обвинувачення за ч.1 ст. 263 КК України і вважати їх засудженими за ч.1 ст. 263 КК України, кожного, до покарання у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів остаточну міру покарання ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_12, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 визначено шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим і постановлено вважати засудженими ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, кожного на 4 роки позбавлення волі, з конфіскацією всього майна, а ОСОБА_6 та ОСОБА_8 на 4 роки позбавлення волі, без конфіскації майна;

На підставі ч.1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, міру покарання ОСОБА_4 визначено шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком до покарання призначеного цим вироком і постановлено вважати його засудженим на 4 роки 3 місяці позбавлення волі.

Постановлено стягнути з ОСОБА_4, ОСОБА_7, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_8 по 851 грн. судових витрат з кожного.

В решті вирок суду залишено без зміни.

У касаційній скарзі прокурор просить судові рішення скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції. Вказує на допущене істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону та невідповідність призначеного покарання тяжкості вчинених злочинів особам засуджених внаслідок м'якості. Зазначає, що судом апеляційної інстанції було безпідставно закрито провадження за ст. 257 КК України щодо засуджених, крім того, вказує, що апеляційний суд прийшов до хибного висновку про необхідність перекваліфікації їх дій з ч.4 ст. 187 КК на ч.3 ст. 187 КК. Також зазначає про неправильне застосування ст. 69 КК України, внаслідок чого засудженим призначено м'яке покарання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав касаційну скаргу, пояснення захисників та законного представника, які заперечували проти задоволення касаційної скарги прокурора, обговоривши доводи, викладені в касаційній скарзі та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 257 КК України бандитизм - це організація озброєної банди з метою нападу на підприємства, установи, організації чи на окремих осіб, а також участь у такій банді або у вчинюваному нею нападі.

Апеляційний суд, виходячи із встановлених судом фактичних обставин справи, беручи до уваги характер поведінки ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, пришов до обґрунтованого висновку, що ступінь згуртованості засуджених не досяг такого рівня стійкості та організованості, який дає підстави для кваліфікації їх дій за ст. 257 КК України. Отже, рішення суду апеляційної інстанції про закриття провадження за ст.257 КПК України, перекваліфікацію дій засуджених з ч.4 на ч.3 ст. 187 КК України та виключення з обвинувачення засуджених ч.3 ст. 28 КК України при кваліфікації дій за ч.1 ст. 263 КК України є правильним.

Таким чином, колегія суддів суду касаційної інстанції погоджується з висновками апеляційного суду щодо кваліфікації дій засуджених, а тому доводи прокурора в цій частині є необґрунтованими.

Разом із тим, слушними є доводи прокурора щодо неправильного застосування ст. 69 КК України при призначенні покарання ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8

Так, відповідно до вимог ст. 65 КК України суди повинні призначати покарання з урахуванням ступеня тяжкості, особи винного та обставин, що пом'якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Відповідно до вимог ст. 69 КК України суд може призначити покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією статті лише за наявності кількох обставин, що пом'якшують покарання. При цьому таких обставин має бути не менше двох.

Суд першої інстанції, призначаючи покарання ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 вказаних вимог закону не дотримався. Так, згідно вироку суд встановив наявність лише однієї обставини, що пом'якшує покарання, чим допустив неправильне застосування кримінального закону.

Крім того, колегія суддів вважає, що з урахуванням тяжкості вчинених ОСОБА_4 злочинів та враховуючи те, що він раніше судимий, застосування ст. 69 КК України є таким, що не відповідає загальним засадам призначення покарання.

У зв'язку з викладеним судові рішення підлягають скасуванню, а провадження - призначенню на новий розгляд в суді першої інстанції, під час якого слід усунути вказані порушення, усебічно, повно й об'єктивно дослідити докази у справі, й залежно від установленого, постановити законне та обґрунтоване судове рішення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 434-439 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу прокурора задовольнити.

Вирок Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12 вересня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Київської області від 14 січня 2014 року щодо ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_7, ОСОБА_6 та ОСОБА_8 скасувати і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

С у д д і:

підпис підпис підпис

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_13