АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

Головуючого судді ОСОБА_1 ,

Суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

за участю секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальне провадження №0012141 щодо

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Олександрії Кіровоградської області, українця, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

- вироком суду від 18.12.2013 року за ч.1 ст. 185 КК України до штрафу в розмірі 850 грн.,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченого ОСОБА_7 ,

за апеляційною скаргою заступника прокурора міста Києва на вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 12 грудня 2014 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 3 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки та покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

За вироком суду, ОСОБА_7 13 вересня 2014 приблизно о 02:00 год., перебував в кафе "Рандеву", яке розташоване в ПКіВ "Гідропарк" за адресою: м. Київ, Броварський проспект, 5-з та яке на основі договору оренди тимчасово перебувало у власності "ФОП ОСОБА_8 ". В цей час у нього виник злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, поєднане з проникненням у приміщення.
Реалізуючи свої злочинні наміри, керуючись корисливим умислом, направленим на повторне таємне викрадення чужого майна ОСОБА_7 , впевнившись, що його злочинні дії непомітні стороннім особам, зайшов в приміщення вбиральні, вищевказаного закладу та шляхом вільного доступу через відчинене вікно, проник до приміщення офісу, звідки повторно таємно викрав майно, а саме: компресор вартістю - 1700 грн.; пивну установку з редуктором - вартість 8000 грн.; дюралайт (прикрасу у вигляді світлової стрічки) довжиною 36 метрів - вартістю 5000 грн.: апарат для виготовлення кави "Saeco Magic de luxe" світлого кольору - вартістю 6000 грн.: комп`ютерну клавіатуру "Loghitech" білого кольору вартістю 150 грн.: комп`ютерну мишу "Е5 3D optical mouse" - вартістю 70 грн.: музичну колонку марки "BIG RC15F" чорного кольору вартістю 8000 грн.; музичну колонку "Orthodox" чорного кольору вартістю 2200 грн.; системний блок комп`ютера "Asus" чорного кольору - вартістю 2000 грн.
Після чого, ОСОБА_7 з місця вчинення кримінального правопорушення зник розпорядившись викраденим майном на власний розсуд, чим завдав потерпілій "ФОП ОСОБА_8 " матеріальні збитки на суму 33120 грн.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_7 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене повторно з проникненням у приміщення.
Запобіжний захід особисте зобов`язання.
По справі вирішено питання щодо речових доказів.

В апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи фактичні обставини вчинення кримінального правопорушення та кваліфікацію дій обвинуваченого, посилаючись на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного ОСОБА_7 судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, просить вирок суду скасувати в частині призначеного покарання та ухвалити новий вирок, яким призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді чотирьох років позбавлення волі. В решті вирок суду залишити без змін.

Свої вимоги він обґрунтовує тим, що районним судом не в достатній мірі було враховано тяжкість вчиненого обвинуваченим злочину, обставини його вчинення, особу обвинуваченого, який раніше судимий, не працює, задовільно характеризується за місцем проживання, а тому вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_7 неможливе без ізоляції від суспільства.

Крім того,вказує, що ОСОБА_7 будучи засудженим вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 18.12.2013 року до покарання у виді штрафу, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став та через півроку після засудження вчинив новий корисливий злочин.
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, обвинуваченого, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги прокурора, провівши судові дебати, заслухавши останнє слово обвинуваченого, вивчивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 409 КПК України підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді апеляційної інстанції є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Як вбачається з матеріалів провадження, а саме журналу судового засідання від 12.12.2014 року, технічна фіксація розгляду справи щодо ОСОБА_7 здійснювалась на комплексі «Камертон», для створення архівної (робочої) копії фонограми використовувався компакт диск, проте у матеріалах справи щодо ОСОБА_7 технічний носій інформації не містить фіксування підготовчого судового засідання у період часу з 10 год. 21 хв.18 сек. по 10 год. 22 хв. 51 сек. Зокрема, в цей період часу проводилось проголошення ухвали суду про призначення кримінального провадження до розгляду. (а.с.37)

Крім того, технічний носій інформації не містить фіксування судового засідання у період часу з 13 год. 09 хв. 46 сек. по 13 год. 12 хв. 58 сек., а саме фрагменту оголошення вироку місцевого суду в повному обсязі, роз`яснення учасникам провадження змісту прийнятого рішення, порядку та строків його оскарження, а також положень ч.3 ст. 376 КПК України. (а.с.73)

Згідно з п.7 ч.2 ст. 412 КПК України відсутність у матеріалах провадження журналу судового засідання або технічного носія інформації, на якому зафіксовано судове провадження в суді першої інстанції, є істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону та безумовними підставами для скасування судового рішення.

За таких обставин вирок суду першої інстанції не може бути визнаний законним та обґрунтованим, а тому підлягає скасуванню через істотне порушення судом вказаних вимог кримінального процесуального закону, а провадження поверненню на новий розгляд, під час якого районний суд має усунути зазначені недоліки і прийняти у справі таке рішення, яке б точно відповідало вимогам закону.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 409, 412, 418 та 419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу заступника прокурора міста Києва задовольнити частково.

Вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 12 грудня 2014 року щодо ОСОБА_7 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.
Запобіжний захід ОСОБА_7 у виді особистого зобов`язання залишити без змін.

Судді:

______________ _______________ _______________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

Справа № 11-кп/796/399/2015
Категорія КК: ч. 3 ст. 185 КК України

Головуючий у першій інстанції ОСОБА_9
Доповідач: ОСОБА_1