10/775/2/2015(м)
264/9873/14-к

АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДОНЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 січня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку апеляційну скаргу ОСОБА_5 на постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 грудня 2014 року, якою відмовлено у задоволенні скарги на дії прокурорів прокуратури Іллічівського району міста Маріуполя та постанову про відмову в порушенні кримінальної справи від 28 серпня 2011 року

ВСТАНОВИЛА:

16 грудня 2014 року ОСОБА_5 звернулась до суду із скаргою, в якій просила скасувати постанову прокурора про відмову в порушенні кримінальної справи від 22 серпня 2011 року, та дати правову оцінку діям прокурорів Іллічівського районного суду міста Маріуполя.

За результатами розгляду скарги по суті 24 грудня 2014 року постановою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області у задоволенні скарги ОСОБА_5 відмовлено.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_5 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 24 грудня 2014 року та постанову прокурора про відмову в порушенні кримінальної справи від 22 серпня 2011 року скасувати, постановивши по справі нову постанову.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_5 не з`явилась, про час та місце судового розгляду повідомлена належним чином.

Прокурор в судовому засіданні заперечував проти задоволення апеляції та вважав судове рішення законним.

Заслухавши доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція ОСОБА_5 підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні скарги ОСОБА_5 по суті, суд першої інстанції керувався ст.236 КПК України 1960 року та виходив з того, що постанова в.о. прокурора Іллічівського району міста Маріуполя про відмову в порушенні кримінальної справи від 22 серпня 2011 року є чинною, а про неповноту дослідчої перевірки у скарзі не йдеться. Що стосується самої постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 22 серпня 2011 року, суд виходив з того, що раніше суд відмовляв у розгляді скарги ОСОБА_5 на цю постанову і судове рішення набрало законної сили.

Проте, колегія суддів не може погодитись з висновками суду першої інстанції, оскільки вони не ґрунтуються на вимогах кримінально-процесуального законодавства.

Стаття 236 КПК України 1960 року передбачає оскарження дій прокурора при проведенні ним досудового слідства. Такі скарги розглядаються судом першої інстанції при попередньому розгляді справи або при розгляді її по суті.

Проте, суд першої інстанції не врахував, що справа порушена не була, досудове слідство не проводилось, а тому й підстав розглядати скаргу ОСОБА_5 за цією нормою процесуального права не було.

Як вбачається із скарги ОСОБА_5 , вона оскаржувала постанову прокурора про відмову в порушенні кримінальної справи від 22 серпня 2011 року та дії прокурорів щодо несвоєчасного надіслання їй копії цієї постанови.

Розглянувши скаргу по суті, суд першої інстанції відмовив у її задоволенні. При цьому, в порушення вимог ст.2362 КПК України 1960 року, суд не перевірив додержання прокурором вимог ст.99 КПК, будь-якої оцінки оскаржуваній постанові прокурора не дав та свої висновки з цього приводу в мотивувальній частині постанови не виклав.

Таким чином, суд першої інстанції не мотивував підстави відмови в задоволенні скарги на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи. Посилання на постанову суду від 08 грудня 2014 року, якою ОСОБА_5 відмовлено в розгляді раніше поданої скарги на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи, не вказує на наявність законних підстав для відмови у задоволенні скарги по суті.

Крім того, в оскаржуваній постанові суд першої інстанції припустив суперечності, які не можуть залишитись поза увагою колегії суддів.

Так в мотивувальній частині постанови, суд спочатку зазначає, що ОСОБА_5 у скарзі просить дати правову оцінку діям працівників прокуратури, щодо повноти та всебічності проведеної перевірки. Далі, суд зауважує на тому, що про неповноту перевірки у скарзі не йдеться.

Зазначені порушення кримінально-процесуального законодавства є підставою для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції з поверненням справи за скаргою ОСОБА_5 на новий судовий розгляд.

При новому розгляді справи, суд першої інстанції має врахувати підстави скасування постанови суду від 24 грудня 2014 року, розглянути скаргу ОСОБА_5 з дотриманням норм кримінально-процесуального законодавства, перевірити доводи заявниці та винести мотивоване судове рішення.

Керуючись ст.ст. 2361, 2362, 366, 377 КПК України 1960 року, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 задовольнити частково.

Постанову Іллічівського районного суду міста Маріуполя від 24 грудня 2014 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_5 , скасувати та повернути справу до суду першої інстанції на новий судовий розгляд в іншому складі суду.

Судді: