Справа № 513/96/15-к
Провадження № 1-кп/513/24/15
Саратський районний суд Одеської області
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 лютого 2015 року Саратський районний суд Одеської області в складі:

судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю: прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченного ОСОБА_4 ,

у відкритому судовому засіданні в залі Саратського районного суду Одеської області,

розглянувши кримінальне провадження щодо ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Красне Тарутинського району Одеської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, судимого: 20 січня 2014 року Саратським районним судом Одеської області за ч. 1 ст. 185 КК України до виконання громадських робіт на строк 200 годин; 06 червня 2014 року Саратським районним судом Одеської області за ч. 2 ст. 389 КК України до арешту на строк 2 місяці 10 днів,

обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

обвинувачений, маючи непогашену судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став і знов скоїв кримінальне правопорушення за таких обставин.

26 грудня 2014 року о 16 годині, ОСОБА_4 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою викрадення чужого майна, умисно, з корисливих мотивів, знаходячись біля адміністративного корпусу на території Саратської центральної районної лікарні, яка розташована в смт. Сарата Одеської області, вул. Котовського, №2, шляхом вільного доступу, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, таємно, повторно, викрав велосипед марки «Салют», вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи складає 461.70 гривень, що належить ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на вказану суму. Після чого, обвинувачений зник з місця вчинення кримінального правопорушення, розпорядившись викраденим майном на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_4 провину визнав повністю, визнав всі фактичні обставини вчинення злочину, як вони пред`явлені в обвинуваченні, щиро розкаявся у вчиненому, не оспорював вартість викраденого майна.

Показання обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ст. 349 КПК України, за згодою всіх учасників судового розгляду, суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини у апеляційному порядку.

Оцінюючи в сукупності всі досліджені докази, суд вважає встановленим, що своїми навмисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками: таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Обираючи покарання обвинуваченому, суд враховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 2 ст. 185 КК України, особу винного, який вчинив злочин в період непогашеної судимості, за місцем проживання характеризується посередньо.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченого, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченного, відповідно до ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вказані обставини суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 слід призначити покарання у виді позбавлення волі.

З урахуванням особи обвинуваченого, його сімейного, матеріального стану, щирого каяття, добровільного відшкодування потерпілій завданої шкоди, думку потерпілої в частині призначення покарання, суд вважає, що виправлення ОСОБА_4 можливе без ізоляції від суспільства, із звільненням від відбування покарання, на підставі ст. 75 КК України, з іспитовим строком та покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Відповідно до ст. 100 КПК України, речовий доказ велосипед (а.с. 28 т. 2) необхідно залишити потерпілій ОСОБА_5 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 371, 374, 380, 392, 395 КПК України,

суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком два роки.

Відповідно до п.п. 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого в період іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально - виконавчу інспекцію.

Речовий доказ велосипед залишити потерпілій ОСОБА_5 .

Іспитовий строк обчислювати з дня проголошення вироку.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Одеської області протягом 30 (тридцяти) діб через Саратський районний суд з моменту проголошення, для засудженого в той же строк з моменту отримання копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно, після його проголошення, вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1