АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 644/5030/15-к Головуючий 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11сс/790/771/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2015 року м. Харків
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Харківської області в складі:
головуючого - ОСОБА_2 ,
суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
секретаря - ОСОБА_5 ,
за участю прокурора - ОСОБА_6
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові матеріали за апеляційною скаргою старшого прокурора прокуратури Орджонікідзевського району м. Харкова на ухвалу слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 травня 2015 року,-
ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 травня 2015 року в задоволенні клопотання слідчого СВ Орджонікідзевського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_7 про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у кримінальному провадженні №0001801 відмовлено.
Як вказано в ухвалі слідчого судді, 13 травня 2015 року до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова надійшло клопотання слідчого СВ Орджонікідзевського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області ОСОБА_7 , погоджене старшим прокурором прокуратури Орджонікідзевського району м. Харкова ОСОБА_6 про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Клопотання мотивовано тим, що ОСОБА_8 підозрюється органом досудового розслідування у скоєнні 15.07.2014 року кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, а саме: незаконному придбанні, носінні, зберіганні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, а саме: двох гранат РГД-5.
16.07.2014 року відомості про скоєння кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001801, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.
Також в обґрунтування клопотання зазначено, що 20 серпня 2014 року ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення. ОСОБА_8 на виклики слідчого не з`являється, переховується від органу досудового розслідування, чим перешкоджає проведенню досудового розслідування.
Вислухавши думку прокурора, перевіривши матеріали додані до клопотання, слідчий суддя вважав, що клопотання не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 276 КПК України, повідомлення про підозру обов`язково здійснюється в порядку, передбаченому ст. 278 цього Кодексу: у випадках 1) затримання особи на місці вчинення кримінального правопорушення чи безпосередньо після його вчинення; 2) обрання до особи одного з передбачених цим Кодексом запобіжних заходів; 3) наявності достатніх доказів для підозри особи у вчиненні кримінального правопорушення.
Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається у день його складання слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Відповідно до ч. 4 ст. 278 КПК України, дата та час повідомлення про підозру невідкладно вносяться слідчим, прокурором до Єдиного реєстру досудових розслідувань.
Згідно до ч. 1 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні є процесуальною дією, за допомогою якої слідчий, прокурор, слідчий суддя чи суд повідомляє певного учасника кримінального провадження про дату, час та місце проведення відповідної процесуальної дії або про прийняте процесуальне рішення чи здійснену процесуальну дію.
Згідно ч. 3 ст. 111 КПК України, повідомлення у кримінальному провадженні здійснюється у випадках, передбачених цим Кодексом, у порядку, передбаченому главою 11 цього Кодексу, за винятком положень щодо змісту повідомлення та наслідків неприбуття особи.
Таким чином, з наведених норм КПК України слідує, що вручення повідомлення про підозру повинно здійснюватись прокурором, слідчим або іншою уповноваженою особою безпосередньо, оскільки правова норма зазначена у ст. 278 КПК України передбачає саме вручення, а не передачу. Систематичне й буквальне тлумачення наведених норм свідчить, що у спосіб, передбачений главою 11 КПК України, здійснюється не вручення повідомлення про підозру особі, якій в даний момент неможливо зробити таке вручення, а виклик до слідчого чи прокурора для вручення повідомлення шляхом надання повістки про виклик, надіслання її поштою, електронною поштою чи факсимільним зв`язком, здійснення виклику по телефону або телеграмою ( ч.1 ст. 135 КПК України). У разі тимчасової відсутності особи за місцем проживання повістка для передачі їй вручається у порядку передбаченому ч. 2 ст. 135 КПК України.
Відповідно до ст. 136 КПК України, належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
В наданих суду матеріалах відсутні докази належного повідомлення ОСОБА_8 про підозру.
Як вбачається із матеріалів доданих до клопотання, дійсно 16.07.2014 року матеріали про скоєння кримінального правопорушення внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001801, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України. Також в даних матеріалах міститься копія повідомлення про підозру ОСОБА_8 від 20.08.2014 року, але дані про те, що дане повідомлення було вручено ОСОБА_8 відсутні. Також в зазначених матеріалах відсутні жодні дані про те, що з початку досудового розслідування ОСОБА_8 викликався до слідчого у встановленому КПК України порядку.
Відповідно до ст. 184 КПК України, під час досудового розслідування, прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися з клопотанням про застосування запобіжних заходів лише відносно підозрюваного.
Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України слідчий, прокурор, не мають права ініціювати застосування запобіжного заходу без наявності для цього підстав, передбачених цим Кодексом.
Приймаючи до уваги всі вищевикладені обставини, суд вважає, що клопотання про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є безпідставним та відмовляє у його задоволенні.
На зазначену ухвалу слідчого судді була подана апеляційна скарга прокурором з проханням скасувати ухвалу та винести нову ухвалу про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Обґрунтовує свою апеляцію прокурор тим, що ухвала слідчого судді винесена в порушення вимог КПК України, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам кримінального провадження
Заслухавши доповідь судді, прокурора, який просив задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, судова колегія вважає, що вона задоволенню підлягає частково з наступних підстав.
При розгляді клопотання слідчого слідчий суддя дійшов до висновків, які колегія суддів вважає не обґрунтованим.
На підставі ст.188 КПК України прокурор, слідчий за погодженням з прокурором має право звернутися із клопотанням про дозвіл на затримання підозрюваного, обвинуваченого з метою його приводу для участі в розгляді клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Таким чином наведена вище правова норма передбачає наявність у ОСОБА_8 процесуального статусу підозрюваного.
Стаття 42 КПК України визначає особу яка є підозрюваним.
Відповідно до ч. 1 ст. 278 КПК України, письмове повідомлення про підозру вручається в день його складення слідчим або прокурором, а у випадку неможливості такого вручення - у спосіб, передбачений цим Кодексом для вручення повідомлень.
Відповідно до ст. 136 КПК України, належним підтвердженням отримання особою повістки про виклик або ознайомлення з її змістом іншим шляхом є розпис особи про отримання повістки, в тому числі на поштовому повідомленні, відеозапис вручення особі повістки, будь-які інші дані, які підтверджують факт вручення особі повістки про виклик або ознайомлення з її змістом.
Матеріали клопотання надані слідчому судді містять належні данні підтверджуючі вручення повідомлення про підозру ОСОБА_8 (зворотній бік а.с.11) згідно яких 11.09.2014 року йому вручено його особисто.
За таких обставин, ухвала слідчого судді не обґрунтована, а тому підлягає скасуванню.
Посилання прокурора на фактичні обставини кримінального провадження необґрунтовані, оскільки дана правова норма стосується іншої стадії кримінального процесу - судового провадження у першій інстанції, тобто розгляду справи по суті.
Прокурором не враховано при подачі апеляції вимоги ч.6 ст.193 КПК України, а дані про те, що ОСОБА_8 оголошений в міжнародний розшук відсутні в матеріалах клопотання наданому слідчому судді.
Не надав їх прокурор і до суду апеляційної інстанції.
За таких обставин вимоги апеляційної скарги прокурора в частині винесення нової ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відношенні ОСОБА_8 задоволенню не підлягають.
Не надані вони прокурором і до апеляційного суду.
Керуючись ст.ст.392,404,405,407,418,419,422,423 КПК України, колегія суддів,- У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.
Ухвалу слідчого Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 13 травня 2015 року по справі №644/5030/15-к скасувати.
Винести нову ухвалу, якою в задоволенні клопотання слідчого СВ Орджонікідзевського РВ ХМУ ГУМВС України в Харківській області майора міліції ОСОБА_7 , погодженого старшим прокурором прокуратури Орджонікідзевського району м. Харкова ОСОБА_6 про застосування до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відмовити.
Ухвала набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й відповідно до вимог ст. 424 КПК України оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Головуючий:
Судді: