Справа № 11/0390/74/11 Головуючий у 1 інстанції:Логвинюк І.М.
Категорія:ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач: Філюк П. Т.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2011 рокумісто Луцьк

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області в складі:

головуючого - судді Філюк П. Т.,

суддів - Пазюка О.С., Матвієнко Н.В. ,

за участю прокурора -Старчука В.М. ,

засудженого - ОСОБА_1,

законного представника - ОСОБА_2,

захисника - Прадищука М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Луцьку кримінальну справу за апеляцією адвоката Прадищука М.М. в інтересах засудженого ОСОБА_1 на вирок Ковельського міськрайонного суду від 7 грудня 2010 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець міста Шаргорода, Вінницької області, українець, громадянин України, проживаючий в АДРЕСА_1, з середньою освітою, не працюючий, неодружений, судимий вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області 28 вересня 2010 року за ч.1 ст. 185 КК України до 100 годин громадських робіт,

засуджений за ч.2 ст. 185 КК України до позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.

На підставі ч. 4 ст. 70, ст. 72 КК України, враховуючи, що одному дню позбавлення волі відповідають 8 годин громадських робіт, за сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань, до покарання, призначеного за даним вироком частково приєднано не відбуте покарання за вироком Ковельського міськрайонного суду Волинської області від 28.09.2010 року - 10 днів позбавлення волі, та визначено ОСОБА_1 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців 10 днів.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу засудженому ОСОБА_1 залишено попередній - тримання під вартою.

Стягнуто з неповнолітнього ОСОБА_1 в доход держави судові витрати за проведення трасологічної експертизи в сумі 150 гривень 24 копійки.

Вироком вирішено долю речових доказів.

Цим же вироком засуджений ОСОБА_4 за ст. 198 КК України до обмеження волі на строк 1 рік, звільнений від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 1 рік та з покладенням на нього обов'язків, передбачених ст. 76 КК України, апеляцій щодо якого не надійшло.

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком неповнолітнього ОСОБА_1 визнано винним та засуджено за те, що він, повторно, в кінці червня 2010 року о 2 годині біля будинку № 83а по вул. Володимирській в м. Ковелі з автомобіля потерпілого ОСОБА_5 таємно викрав дві автомобільні акустичні колонки марки «Панасонік» загальною вартістю 200 грн.

Він же, повторно, 13 серпня 2010 року о 2 годині біля будинку № 6 по вул. Олени Пчілки в м. Ковелі з мікроавтобуса потерпілого ОСОБА_6 таємно викрав майно на загальну суму 758 грн.

Він же, 15 серпня 2010 року о 2 годині біля будинку № 23 по вул. Заводській в м. Ковелі з автомобіля потерпілого ОСОБА_7, повторно, таємно викрав майно на загальну суму 800 грн.

Він же, 16 серпня 2010 року о 2 годині біля будинку № 105 по вул. Володимирській в м. Ковелі з автомобіля потерпілого ОСОБА_8, повторно, таємно викрав майно на загальну суму 1 390 грн.

Він же, у серпні 2010 року о 2 годині біля будинку № 97 по вул. Володимирській в м. Ковелі з автомобіля потерпілого ОСОБА_9, повторно, таємно викрав майно на загальну суму 395 грн.

Він же, приблизно у серпні 2010 року о 2 годині біля будинку № 85 по вул. Володимирській в м. Ковелі з автомобіля потерпілого ОСОБА_10, повторно, таємно викрав майно на загальну суму 1050 грн.

Він же, 19 серпня 2010 року о 2 годині біля будинку № 85 по вул. Володимирський в м. Ковелі з автомобіля потерпілого ОСОБА_11, повторно, таємно викрав майно на загальну суму 650 грн.

Крім цього, він, повторно, в серпні 2010 року о 2 годині біля будинку № 17 по вул. 40-років Перемоги в м. Ковелі з автомобіля потерпілого ОСОБА_12 таємно викрав автомобільний програвач «Піонер» та карту пам'яті на 4 Гб, загальною вартістю 1080 грн.

У поданій апеляції захисник Прадищук М.М., не оспорюючи доведеність вини та правильність кваліфікації дій засудженого ОСОБА_1, просить змінити вирок суду та пом'якшити обране останньому покарання, застосувавши ст. 75 КК України. При цьому просить врахувати, що ОСОБА_1 з'явився із зізнанням, активно сприяв розкриттю злочинів, повністю визнав свою вину та щиро розкаявся у скоєному, злочини вчинив внаслідок впливу на нього інших дорослих осіб, завдані збитки повністю відшкодовані і потерпілі претензій до підсудного не мають та просять суворо його не карати.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку і доводи апеляції, пояснення засудженого, його захисника Прадищука М.М. та законного представника, які підтримали апеляцію, думку прокурора про залишення вироку без зміни, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція захисника Прадищука М.М. в інтересах засудженого ОСОБА_1 підлягає до задоволення.

Висновки суду про вчинення ОСОБА_1 злочинів, за які він засуджений, підтверджуються зібраними по справі і дослідженими в судовому засіданні доказами і його дії вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, що не оспорюється в поданій апеляції.

У відповідності до ст. 65 КК України при призначенні засудженому ОСОБА_1 покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання, і вірно призначив йому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Разом з тим, призначаючи засудженому ОСОБА_1 покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 4 ст. 70 КК України, при визначенні остаточного покарання суд допустив помилку, застосувавши принцип призначення остаточного покарання за сукупністю вироків, який передбачений не вищезазначеною статтею, а ст. 71 КК України, тому вирок в частині призначення покарання на підставі ч. 4 ст. 70 України слід змінити.

Враховуючи, що ОСОБА_1 вироком Ковельського міськрайонного суду від 28 вересня 2010 року був засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України і дана крадіжка є одним з епізодів сукупності крадіжок, за які він засуджений даним вироком, колегія суддів вважає за можливе при призначенні засудженому остаточного покарання за сукупністю злочинів застосувати принцип поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Призначаючи засудженому ОСОБА_1 покарання при постановленні вироку суд врахував кількість і ступінь тяжкості вчинених засудженим злочинів, які відносяться до категорії середньої тяжкості, та дані про особу винного, який виховується у неповній сім"ї, по місцю навчання в загальноосвітній школі та проживання характеризується позитивно, по місцю останнього навчання - посередньо.

Разом з тим, суд з достатньою повнотою не взяв до уваги того, що ОСОБА_1 є неповнолітнім, з'явився із зізнанням, щиро розкаявся, активно сприяв слідству у розкритті злочинів, добровільно повністю відшкодував завдані збитки потерпілим, у зв'язку з чим останні просили обрати йому покарання, не пов'язане з реальним позбавленням волі.

Сукупність наведених обставин колегія суддів вважає такими, що пом'якшують покарання засудженому ОСОБА_1, і, враховуючи їх, при відсутності обставин, що обтяжують покарання, вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням на підставі ст. ст. 75, 104 КК України з встановленням двохрічного іспитового строку і покладенням на нього обов'язків, передбачених п.п. 3, 4 ст. 76 КК України.

Таке покарання, на думку колегії суддів судової палати, буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

На підставі наведеного і керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Волинської області, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію захисника Прадищука Миколи Миколайовича в інтересах засудженого ОСОБА_1 задовольнити.

Вирок Ковельського міськрайонного суду від 7 грудня 2010 року відносно ОСОБА_1 - змінити.

На підставі ч. 4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання, призначеного вироком Ковельського міськрайонного суду від 28 вересня 2010 року у виді 100 годин громадських робіт, більш суворим покаранням, призначеним за даним вироком, остаточно призначити ОСОБА_1 покарання 2 (два) роки 6 (шість) місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76, 104 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного судом покарання, якщо він протягом двохрічного іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на нього обов'язки, а саме, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та навчання; періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Звільнити ОСОБА_1 з-під варти в залі судового засідання негайно.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Головуючий

Судді