ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала

ІМЕНЕМ України

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_16.,

суддів ОСОБА_17., ОСОБА_18.,

при секретарі ОСОБА_19.,

за участі прокурора ОСОБА_20.,

засудженого ОСОБА_1 (в режимі відеоконференції),

розглянула 16 червня 2015 року в м. Києві кримінальне провадження щодо ОСОБА_1 за касаційними скаргами останнього, прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, та захисника ОСОБА_2 на вирок Апеляційного суду Харківської області від 28 жовтня 2014 року.

Вироком Київського районного суду міста Харкова від 1 липня 2014 року засуджено

ОСОБА_1, 1981 р. н., громадянина України, не судимого, уродженця та мешканця АДРЕСА_1

- за ч. 2 ст. 190 КК України на 2 роки позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 190 КК України на 5 років позбавлення волі;

- за ч. 4 ст. 190 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна;

- на підставі ст. 70 КК України остаточно за сукупністю злочинів на 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 відповідно 81 000, 238 000, 40 000 та 35 600 грн на відшкодування матеріальної шкоди.

Згідно вироку ОСОБА_1 в січні 2009 року в м. Харкові з метою заволодіння грошовими коштами шляхом шахрайства повідомив ОСОБА_3 неправдиву інформацію про можливість сприяння останньому в позачерговому отриманні службової квартири для військовослужбовців за винагороду, отримав від останнього в 2 прийоми 10 000 доларів США та привласнив їх.

Він же у вересні 2009 року привласнив отримані від ОСОБА_7 й ОСОБА_5 в 2 прийоми від кожного 30 000 та 5000 доларів США за нібито сприяння у придбанні останніми автомобілів «Lexus 570 LX» і «Porsche Cayenne» за ціною нижче ринкової, а з вересня 2010 року по квітень 2011 року таким же шахрайським шляхом заволодів 35 600 грн ОСОБА_6 нібито в борг.

Апеляційний суд Харківської області 28.10.2014 скасував цей вирок та ухвалив новий, яким перекваліфікував дії ОСОБА_1 на ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України й призначив покарання: за ч. 2 ст. 190 КК України - 3 роки позбавлення волі, за ч. 3 ст. 190 КК України - 8 років позбавлення волі, остаточно за сукупністю злочинів, на підставі ст. 70 КК України, - 9 років позбавлення волі із скороченням наполовину невідбутої частини покарання на підставі положень ст. 6 Закону України «Про амністію у 2014 році».

У касаційних скаргах:

- прокурор, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати вирок апеляційного суду з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції;

- засуджений ОСОБА_1, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону та невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та його особі внаслідок суворості, просить змінити вирок апеляційного суду, пом'якшити призначене йому покарання до 7 років позбавлення волі, звільнивши від його відбування згідно ст. 2 Закону України «Про амністію у 2014 році», та відмовити у задоволенні цивільних позовів ОСОБА_3 й ОСОБА_4;

- захисник ОСОБА_2, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування кримінального закону, просить скасувати вказані судові рішення та закрити кримінальне провадження щодо ОСОБА_1

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який не підтримав касаційну скаргу прокурора й заперечував проти задоволення інших скарг, та засудженого ОСОБА_1, який підтримав свою скаргу й скаргу захисника, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційних скарг, колегія суддів визнає їх такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини кримінального провадження були предметом оцінки суду першої та апеляційної інстанцій і перегляду в касаційному порядку, відповідно до вимог ч. 1 ст. 438 КПК України, не підлягають, а невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, на що посилаються засуджений та захисник у касаційних скаргах, сама по собі може бути підставою для скасування апеляційним судом вироку місцевого суду, згідно до вимог ст. ст. 409, 410 КПК України.

Твердження захисника та засудженого про недоведеність вини останнього є безпідставними, оскільки протилежні висновки місцевого суду в цій частині ґрунтуються, у відповідності до вимог ст. 370 КПК України, на підставі об'єктивно з'ясованих обставин, які підтверджені відповідними доказами.

Такі висновки відповідають показанням потерпілого ОСОБА_3 про те, як засуджений пообіцяв йому посприяти в отриманні житла та заволодів 10 000 доларами США; даним розписки ОСОБА_1 про отримання ним від ОСОБА_3 вказаної суми грошей; показанням потерпілого ОСОБА_7 про те, як засуджений пообіцяв йому придбати автомобіль за ціною, нижче ринкової та заволодів його 30 000 доларів США; аналогічним показанням свідка ОСОБА_8; даним розписок ОСОБА_1 про отримання ним від ОСОБА_8 відповідно 16 000 та 14 000 доларів США, перша з яких написана в присутності свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10; показанням свідка ОСОБА_9 про передачу в його присутності 15.09.2009 ОСОБА_8 ОСОБА_1 грошей на придбання автомобіля; даним протоколу очної ставки між ОСОБА_1 та ОСОБА_7, під час якої потерпілий розповів про обставини передачі засудженому грошей, а останній не заперечував, що отримав їх; даним власноруч написаного засудженим інформаційного листа про вартість автомобіля «Lexus 570 LX»; показанням потерпілого ОСОБА_5 про обставини заволодіння засудженим його 5000 доларами США за обіцянку сприяння в придбанні автомобіля; показанням свідка ОСОБА_11 про передачу в її присутності 13.10.2009 ОСОБА_5 ОСОБА_1 3000 доларів США для придбання автомобіля; даним протоколу одночасного допиту осіб, проведеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_1, під час якого потерпілий розповів про обставини передачі засудженому грошей, а останній не заперечував, що отримав їх; даним розписок ОСОБА_1 про отримання ним від ОСОБА_5 відповідно 3000 та 2000 доларів США, перша з яких написана в присутності свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_13; показанням свідка ОСОБА_12 про те, як їй стало відомо, що ОСОБА_1 отримав від ОСОБА_5 та ОСОБА_14 гроші для придбання автомобілів; показанням потерпілої ОСОБА_6 про передачу нею в борг засудженому 35 600 грн; показанням свідка ОСОБА_15 про те, як вона брала гроші у ОСОБА_6 для передачі засудженому; даним протоколу одночасного допиту ОСОБА_6 та ОСОБА_1, під час якого потерпіла розповіла про обставини передачі засудженому грошей, а останній не заперечував, що отримав від неї 35 600 грн; даним розписки ОСОБА_1 про отримання ним від ОСОБА_6 зазначеної суми грошей.

Визнавши ці докази достовірними та оцінивши їх у сукупності з іншими фактичними даними, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 190, ч. 3 ст. 190 КК України.

Зазначеними доказами підтверджується наявність у засудженого умислу на заволодіння майном потерпілих шляхом обману й зловживання їх довірою.

Окремі недоліки позовних заяв потерпілих, на що звертають увагу захисник та засуджений у своїх касаційних скаргах, правильно визнані місцевим судом такими, що не можуть бути підставою для залишення заяв без розгляду.

Безпідставними є й доводи захисника та засудженого про порушення судом апеляційної інстанції вимог ч. 4 ст. 403 КПК України щодо заборони прийняття поза межами строків на апеляційне оскарження змін до апеляційної скарги прокурора, оскільки як в первісній скарзі так і в доповненнях до неї прокурор порушував питання про призначення засудженому більш суворого остаточного покарання у виді позбавлення волі строком на 10 років.

В оскарженому вироку, усупереч твердженню прокурора в касаційній скарзі, викладено формулювання обвинувачення, що визнане судом апеляційної інстанції доведеним, а доводи про істотні суперечності в цьому формулюванні безпідставні.

Призначене апеляційним судом покарання відповідає загальним засадам, передбаченим ст. 65 КК України, і є справедливим.

За таких обставин, колегія суддів визнає оскаржений вирок апеляційного суду таким, що відповідає вимогам ст. ст. 374, 420 КПК України.

Істотних порушень кримінального процесуального закону, які б перешкодили чи могли перешкодити апеляційному суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законне, обґрунтоване та справедливе рішення, при розгляді даної справи не було допущено.

Зважаючи на зазначене, керуючись ст. ст. 434, 436 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Вирок Апеляційного суду Харківської області від 28 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, касаційні скарги останнього, прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, та захисника ОСОБА_2 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_16 ОСОБА_17 ОСОБА_18