Провадження № 11-кп/792/270/15 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Справа № 688/289/15-к Доповідач ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.186 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницького області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурорів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження №0000300 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 лютого 2015 року, -

В с т а н о в и л а:
Вироком Шепетівського міськрайонного суду від 05 лютого 2015 року

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Перемишель Славутського району Хмельницької області, громадянина України, з середньою освітою, працюючого різноробочим ТОВ «Мрія», не одруженого, жителя АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 07.10.2008 року Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ст. 186 ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі, звільненого від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки;

- 17.07.2009 року Славутським міськрайонним судом Хмельницької області за ст. 289 ч.2, 71 КК України на 5 років 6 місяців позбавлення волі, ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.02.2014 року замінено на підставі ст. 82 КК України 11 місяців 5 днів позбавлення волі на виправні роботи строком на 11 місяців 5 днів, невідбуто 3 місяці 13 днів виправних робіт, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 71 КК України, з врахуванням положень пп. «в» п. 1 ч.1 ст. 72 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за цим вироком, частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Славутського міськрайонного суду Хмельницької області від 17.07.2009 року, визначеного в порядку ст. 82 КК України ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 12.02.2014 року, і остаточно призначено ОСОБА_9 покарання у виді позбавлення волі строком на 4 (чотири) роки 1 (один) місяць.

Строк відбування покарання ОСОБА_9 визначено рахувати з 05 лютого 2015 року.

Стягнуто з ОСОБА_9 на користь держави 471 грн. 74 коп. за проведення товарознавчої експертизи НДЕКЦ УМВС України в Хмельницькій області.

До набрання вироком законної сили обвинуваченому ОСОБА_9 обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою та взято його під варту в залі суду.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

За вироком суду, ОСОБА_9 19 листопада 2014 року близько 20-ої години 10 хвилин, з метою умисного заволодіння чужим майном, з корисливих мотивів, на пероні залізничного вокзалу станції Шепетівка, що по вул. Привокзальній, 33 в м. Шепетівці Хмельницької області, шляхом виривання жіночої сумки з рук потерпілої ОСОБА_10 , відкрито заволодів належним останній майном, а саме: жіночою сумкою вартістю 80 грн.; золотою каблучкою з каменем прозорого кольору 585 проби вагою 2 грами, по 800 грн. за грам, вартістю 1600 грн.; золотою каблучкою у вигляді дуги 585 проби вагою 2,5 грам, по 800 грн. за грам, вартістю 2000 грн.; золотим ланцюжком з іконкою 585 проби вагою 4 грами, по 800 грн. за грам, вартістю 3200 грн.; цифровим фотоапаратом марки «Nikon» вартістю 602,62 грн.; зарядним пристроєм марки «Samsung» моделі ЕТАОU10ЕВЕ вартістю 49,60 грн.; набором косметики вартістю 100 грн.; жіночою туалетною водою «Vivacity» вартістю 190 грн.; обгорткою документу на паспорт вартістю 8,40 грн.; гаманцем зі шкірозамінника «Safari» вартістю 60 грн.; грошима в сумі 30 грн.; флеш - картою пам`яті «Transcend» на 8 Гб вартістю 65 грн.; дзеркальцем в корпусі вартістю 4,20 грн. та жіночими пальчатами «Batulu» вартістю 60 грн., а всього майном потерпілої на суму 8049,40грн.

Таким чином ОСОБА_9 скоїв злочин, передбачений ч.2 ст. 186 КК України, тобто відкрите викрадення чужого майна (грабіж), вчинений повторно.

Не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації своїх дій, обвинувачений ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить пом`якшити призначене йому місцевим судом покарання із застосуванням положень ст.69 КК України.

Свої вимоги аргументує тим, що судом при визначенні міри покарання не було належним чином враховано всі пом`якшуючі покарання обставини, а саме визнання вини у повному обсязі, щиросердне каяття, завдана шкода потерпілій була одразу відшкодована, остання не мала жодних претензій і наполягала в суді на призначенні покарання не пов`язаного із позбавленням волі.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду щодо змісту судового рішення з коротким викладом суті вимог апеляційної скарги, пояснення обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника на підтримку доводів, наведених у поданій апеляційній скарзі, думку прокурора про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги та необхідність залишення вироку місцевого суду без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, та обговоривши доводи апеляційної скарги, надавши обвинуваченому можливість виступу в судових дебатах та останньому слові, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга обвинуваченого ОСОБА_9 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

У відповідності до ст.404 КПК України апеляційний суд перевіряє рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

З врахуванням того, що висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, зазначених у вироку, та правильність кваліфікації його дій за ч.2 ст.186 КК України, в поданій апеляційній скарзі обвинуваченим не оспорюються, а тому, відповідно до вимог ч.1 ст.404 КПК України, апеляційним судом не перевіряються.

В той же час, перевіряючи законність та обґрунтованість вироку суду першої інстанції в межах апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для її задоволення, а саме пом`якшення обвинуваченому покарання з врахуванням положень ст. 69 КК України, оскільки покарання ОСОБА_9 у виді та в розмірі визначеному у вироку місцевого суду, належним чином мотивоване, з врахуванням вимог ст.65 КК України та роз`яснень, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року зі змінами, внесеними Постановами № 18 від 10 грудня 2004 року і № 8 від 12 червня 2009 року «Про практику призначення судами кримінального покарання».

Зокрема, суд першої інстанції, обираючи вид та міру покарання обвинуваченому ОСОБА_9 , врахував конкретні обставини вчиненого кримінального правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого злочину, характер і ступінь його суспільної небезпеки, сукупність всіх даних, які характеризують його особу, в тому числі й ті, на які посилається обвинувачений у поданій апеляційній скарзі, та призначив покарання необхідне та достатнє для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Доводи обвинуваченого ОСОБА_9 про неврахування судом при призначенні йому покарання ряду пом`якшуючих обставин, які, на його думку, давали підстави призначити покарання нижче від найнижчої межі, передбаченої в санкції ч.2 ст.186 КК України, є безпідставними, оскільки застосування при призначенні покарання положень ст.69 КК України можливе за наявності не лише ряду обставин, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, але й з урахуванням особи винного, тобто його характеризуючих даних.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів кримінального провадження, обвинувачений ОСОБА_9 неодноразово судимий, в тому числі за аналогічний злочин (грабіж), скоїв новий злочин під час відбування покарання у виді виправних робіт, на які замінено, в порядку ст.82 КК України невідбуту частину покарання у виді позбавлення волі за попереднім вироком, через незначний проміжок часу після звільнення з місць позбавлення волі вчинив новий злочин, що свідчить про стійку злочинну спрямованість ОСОБА_9 , а отже і суспільну небезпечність, не усвідомлення значення своїх дій та небажання ставати на шлях виправлення, що, в свою чергу, на переконання колегії суддів, не дає підстав для пом`якшення обвинуваченому ОСОБА_9 призначеного місцевим судом покарання із застосуванням положень ст.69 КК України.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили чи могли перешкодити суду повно та всебічно розглянути справу і постановити законний, обґрунтований вирок при перевірці судового рішення щодо ОСОБА_9 в апеляційному порядку не виявлено, підстав для пом`якшення призначеного місцевим судом покарання обвинуваченому, не встановлено.

У зв`язку із наведеним, керуючись ст.ст. 404-405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів судової палати, -

П о с т а н о в и л а:
Вирок Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 лютого 2015 року щодо ОСОБА_9 залишити без змін, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції, а засудженим який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2 .