Справа № 215/3120/14-к
1-кп/215/63/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2015 року Тернівський районий суд м. Кривого Рогу
в складі: головуючого, судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рога, громадянина України, не працюючого, має середньо-спеціальну освіту, не одруженого, на утримані малолітніх дітей не має, раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -
за ст.ст. 122 ч.1, 164 ч.1 КК України,-
Рішенням Тернівського районного суду № 2/441/1346/2012 від 06.03.2012 ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зобов`язаний виплачувати аліменти на утримання двох дітей дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму, до повноліття дитини на користь матері ОСОБА_8 , починаючи стягнення з 16.01.2012 року.

З 16.01.2012 року ОСОБА_4 , діючи з метою невиконання рішення суду про стягнення аліментів на утримання дітей, незважаючи на неодноразові попередження державного виконавця про працевлаштування, необхідності виконання своїх обов`язків і можливості притягнення до кримінальної відповідальності за злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей, аліменти не виплачував і ніякої іншої матеріальної допомоги на утримання дітей не надавав. На обліку в Тернівському районному центрі зайнятості м. Кривого Рогу не перебував. Згідно до п.10 ст. 74 Закону України Про виконавче провадження зі змінами від 09.03.2011 року розмір щомісячних виплат розраховувався державним виконавцем, виходячи із середнього розміру заробітної плати по даній місцевості. Період злісного ухилення ОСОБА_4 від сплати аліментів складає 26 місяців та 25 днів - з 16.01.2012 року по 09.04.2014 року, загальна сума заборгованості складає 31812,55 гривень.

Крім того, 24.09.2014 року, приблизно о 00.15 годині, ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходились у квартирі АДРЕСА_2 , де між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , на ґрунті раптово виниклих неприязних стосунків виникла сварка, в результаті якої у ОСОБА_4 склалася особиста неприязнь до ОСОБА_5 та виник умисел, направлений на спричинення йому тілесних ушкоджень за вказаних мотивів.

Діючи з метою спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , знаходячись у коридорі вищевказаної квартири, умисно наніс потерпілому ОСОБА_5 правим кулаком руки не менше двох ударів в область потилиці, від яких потерпілий впав на підлогу. Після чого, продовжуючи свої злочині дії, ОСОБА_4 діючи з метою спричинення останньому тілесних ушкоджень ступнею ноги наніс ОСОБА_5 2 удари в область грудної клітини з лівої сторони, спричинивши потерпілому ОСОБА_5 тілесні ушкодження у вигляді: закритої черепно-мозкової травми, струсу головного мозку, перелом 7-го ребра ліворуч. Згідно висновку судово-медичної експертизи № 2463 від 07.11.2014 року, струс головного мозку за своїм характером відноситься до ЛЕГКИХ тілесних ушкоджень, які викликали короткочасний розлад здоров`я тривалістю понад шести днів, але не більше три тижні (21 день), а також перелом 7-го ребра ліворуч відноситься до тілесних ушкоджень СЕРЕДНЬОГО ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров`я (більше 21 доби).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 винним себе визнав повністю, у скоєних злочинах розкаявся, підтвердив фактичні обставини обвинувачення. Пояснив суду, що не здержав свої емоції та жалкує про це. З заявленим позовом потерпілого згоден.

Потерпілий ОСОБА_5 підтвердив обставини та просив суд задовольнити його позовні вимоги, та стягнути з обвинуваченого матеріальний збиток в розмірі 2828,94 грн. та 3000 грн. моральної шкоди.

Учасники судового процесу не заперечують визнати недоцільним дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_4 не оспорює фактичні обставини справи, у суду не має сумнівів у добровільності та істинності його позиції, судом роз`яснено обвинуваченому правила ст.349 КПК України, про те, що в цьому разі він буде позбавлений права оскаржувати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що дії обвинуваченого ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 122 КК України за ознаками умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження, тобто умисного ушкодження, яке не є небезпечним для життя і не потягло за собою наслідків, передбачених у ст.121 цього Кодексу, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я, та за ч.1 ст. 164 КК України за ознаками злісного ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 , суд керується ст.65 КК України, враховуючи тяжкість вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання: обвинувачений провину визнав, розкаявся в скоєному, за місцем проживання характеризується позитивно- т.2 а.с.54-51, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливо з призначенням йому покарання в вигляді позбавлеення волі з застосуванням ст.ст. 75,76 КК України.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_5 про матеріальний збиток в розмірі 2828,94 грн. та 3000 грн. моральної шкоди підлягає задоволенню, оскільки підтверджено документально, доведено в судовому засіданні та визнано обвинуваченим ОСОБА_4 ..

Керуючись ст.ст.370, 371 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні та призначити покарання:

- за ст. 122 ч.1 КК України у вигляді двох років позбавлеення волі;

- за ст.164 ч.1 КК України у вигляді одного року обмеження волі.

В силу ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначити покарання в вигляді двох років позбавлеення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном два роки.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти в зазначений орган про зміну місця проживання і роботи та періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 2828,94 гривень на відшкодування матеріальної шкоди та 3 000 гривень на відшкодування моральної шкоди, а всього 5828,94 гривень.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Тернівський районний суд м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку за виключенням підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися відповідно до положень ст.349 ч.3 КПК України.

СУДДЯ: