Провадження № 1-кп/127/798/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 червня 2015 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченої ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 31.03.2015 р. за № 0002069 за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Сокиринці Вінницького району Вінницької області, громадянки України, освіта середня спеціальна, не працюючої, не заміжньої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

24.06.2011 р. Тиврівським районним судом Вінницької області за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді 160 год. громадських робіт;

18.07.2012 р. Ленінським районним судом м. Вінниці за ч. 2 ст. 185 КК України до покарання у виді 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;

03.10.2012 р. Вінницьким районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, ч. 4 ст. 70 КК України до покарання у виді 4 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;

13.11.2013 р. Вінницьким міським судом Вінницької області за ч. 2 ст. 185, 71 КК України до покарання у виді 4 років 6 місяців позбавлення волі; звільнена від відбування покарання 25.04.2014 р. на підставі ухвали Малинівського районного суду від 17.04.2014 р. до 25.02.2017 р.; звільнена від відбування подальшого покарання на підставі акту амністії відповідно до ухвали Тиврівського районного суду Вінницької області від 04.06.2014 р.;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

29.03.2014 р. біля 14.30 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в кабінеті Центральної бухгалтерії № 2 департаменту освіти Вінницької міської ради, розташованого за адресою: вул. П. Осипенко, 4 в м. Вінниці, скориставшись тим, що залишилась в кабінеті наодинці, діючи повторно, таємно та умисно, з корисливих мотивів, керуючись умислом, направленим на заволодіння чужим майном, що раптово в неї виник, взяла зі столу, розташованого в кутку справа від входу, безперебійний блок живлення енергії Powercon BNT-600 AP та поклала його до своєї сумочки. Після цього разом з викраденим покинула місце вчинення злочину та розпорядилась викраденим на власний розсуд, заподіявши Центральній бухгалтерії № 2 департаменту освіти Вінницької міської ради матеріальну шкоду на суму 1064 грн.

Обвинувачена ОСОБА_5 в судовому засіданні винуватість у вчиненні інкримінованого їй злочину визнала та суду пояснила, що вчинила злочин за обставин, викладених в обвинувальному акті. Так, в березні поточного року вона прийшла на роботу до своєї знайомої ОСОБА_6 . Через деякий час ОСОБА_7 побігла в магазин, а вона залишилась у її кабінеті. Скориставшись цим, вона поклала блок безперебійного живлення собі в сумочку. Пізніше вони пішли по домівках. Наступного дня вона поїхала до свого чоловіка. Коли вона була в нього, повз них проходив якийсь чоловік, який купив у неї викрадений блок живлення. Наступного дня вона повернула блок живлення.

На час перебування в кабінеті ОСОБА_8 вони вживали спиртні напої.

Представник потерпілого ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомила, що обставини викрадення майна їй не відомі, оскільки вона присутня при цьому не була. Вона прийшла на роботу 30.03.2015 р. Зникнення блоку живлення вона одразу не помітила, а в подальшому виявила його відсутність. Вона зателефонувала до ОСОБА_8 і повідомила про його зникнення. В подальшому викрадений блок живлення було повернуто.

Заслухавши пояснення обвинуваченої, думку сторін кримінального провадження, суд відповідно до ч. 3 ст. 26 та ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються та не виносяться на розгляду суду сторонами кримінального провадження.

Аналізуючи показання обвинуваченої, представника потерпілого, суд вважає, що в судовому засіданні було підтверджено факт викрадення обвинуваченою блока безперебійного живлення, що підтверджується її чіткими та послідовними поясненнями з цього приводу. Також суд враховує, що на час вчинення інкримінованого ОСОБА_5 злочину (заволодіння чужим майном) за її діями ніхто не спостерігав.

За таких обставин суд вважає, що дії ОСОБА_5 охоплюються складом кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, за ознаками таємного викрадення чужого майна (крадіжка), кваліфікуючою ознакою якого є вчинення злочину повторно.

При обранні виду та міри покарання суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, її ставлення до вчиненого, обставини, що пом`якшують чи обтяжують її покарання.

Обвинувачена ОСОБА_5 вчинила злочин середньої тяжкості, у вчиненому розкаявся, викрадене майно було повернуте потерпілому, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку в лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, має на утриманні малолітню дитину, однак раніше неодноразово притягувалась до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів. При цьому суд також враховує, що представник потерпілого претензій до обвинуваченої не має і просила останню суворо не карати.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченої, є щире каяття, добровільне відшкодування завданої шкоди та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставинами, що обтяжують покарання обвинуваченої, є вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння та рецидив злочинів.

З урахуванням наведеного, конкретних обставин справи, особи обвинуваченої, її негативного ставлення до вчиненого, обставин, які пом`якшують та обтяжують її покарання, думки представника потерпілого щодо виду та міри покарання для обвинуваченої, зважаючи на неодноразове притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів, суд вважає, що виправлення обвинуваченої без ізоляції від суспільства не можливе, а покаранням, необхідним і достатнім для її виправлення та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, буде покарання у позбавлення волі.

Згідно з ч. 2 ст. 124 КПК України витрати за проведення криміналістичного дослідження слід покласти на обвинувачену.

Керуючись ст. ст. 371, 373, 374 КПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати ОСОБА_5 винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.

Обрати відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, зобов`язавши не залишати місце свого проживання без дозволу суду та з`являтись до суду за першою ж вимогою.

Строк відбування покарання рахувати з моменту приведення вироку до виконання.

Органу опіки та піклування Тиврівської районної державної адміністрації Вінницької області вжити відповідних заходів щодо влаштування ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , або встановити над нею опіку чи піклування.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 384 (триста вісімдесят чотири) грн. вартості проведення криміналістичного дослідження.
Речовий доказ, що знаходиться на зберіганні у представника Центральної бухгалтерії № 2 департаменту освіти Вінницької міської ради, залишити останній.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: