Справа № 372/2301/15-к
провадження 1-116/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 червня 2015 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Обухові кримінальне провадження за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Обухів Київської області, громадянки України, українки, з середньою освітою, заміжньої, непрацюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої 21.01.2015 року Обухівським районним судом Київської області за ч.2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт

у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
21 січня 2015 року Обухівським районним судом Київської області винесено вирок, відповідно до якого ОСОБА_5 призначено покарання у вигляді 200 (двохсот) годин громадських робіт за злочин, передбачений ч. 2 ст. 15, ч. 1 ст. 185 КК України.
Обухівським МРВ КВІ УДПтС України в місті Києві та Київській області 10 березня 2015 року винесено постанову про встановлення днів явки на реєстрацію, на якій міститься відмітка про ознайомлення з її змістом ОСОБА_4 , в письмовій формі роз`яснено порядок та умови відбування покарання у виді громадських робіт, відібрано розписку з роз`ясненням правових наслідків у разі ухилення від відбування покарання відповідно до ч. 2 ст. 389 КК України та направлено ОСОБА_4 до Трипільської сільської ради Обухівського району Київської області для відбуття призначеного вироком суду покарання у вигляді 200 годин громадських робіт. ОСОБА_4 роз`яснено, що відповідно до вимог ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України вона зобов`язана додержуватися встановлених законодавством порядку і умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, з`являтися за викликом до кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти інспекцію про зміну місця проживання, з`являтися до інспекції у встановлені дні на реєстрацію, без дозволу інспекції не виїжджати за межі України, час щорічної відпустки за основним місцем роботи не зупиняє виконання покарання у виді громадських робіт, а також те, що поважними причинами неявки до інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють можливості своєчасно прибути за викликом і які документально підтверджені. Про ознайомлення ОСОБА_4 зі своїми обов`язками, передбаченими ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України міститься підписка останньої від 10 березня 2015 року.

24 березня 2015 року ОСОБА_4 прибула до Трипільської сільської ради, де ознайомилась з графіком виходу на роботу засудженого, на якого накладено кримінальне покарання у виді громадських робіт в березні-квітні 2015 року та з якою проведено інструктаж по дотриманню безпеки, і куди мала прибути не пізніше 25 березня 2015 року. Однак в період часу з 25 березня 2015 року по 03 квітня 2015 року ОСОБА_4 до визначеного МРВ КВІ УДПтС України в місті Києві та Київській області місця відбування покарання не прибула без поважної причини. В подальшому ОСОБА_4 прибула 03 квітня 2015 року до Трипільської сільської ради Обухівського району Київської області, де відпрацювала чотири години громадських робіт та в подальшому більше для відбування покарання не з`являлася і тим самим ухилилася від відбування покарання, не пов`язаного з позбавленням волі, а саме: не виконала обов`язок у вільний від роботи чи навчання час безоплатно виконувати суспільно-корисні роботи, вид яких визначено органами місцевого самоврядування.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 389 КК України, визнала повністю та пояснила, що працює неофіційно на роботі, а тому не мала можливості в повному обсязі відпрацювати призначені вироком Обухівського районного суду від 21.01.2015 року 200 годин громадських робіт.

Фактичні обставини справи, а саме, час, дату, місце, спосіб скоєння злочину вона не оспорює, щиро кається у скоєному.

На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачена та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає і їм роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

При цьому розгляд провадження провадився відносно обвинуваченої в межах пред`явленого їй обвинувачення.

При встановлених обставинах, оцінюючи зібрані докази, суд вважає, що вина обвинуваченої у вчиненні вищезазначеного злочину в судовому засіданні доведена повністю і зібраних доказів достатньо для визнання її винною.

За таких обставин суд вважає, що вина обвинуваченої ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого їй злочину повністю доведена, а тому кваліфікує її умисні дії, як ухилення від відбування громадських робіт особою засудженою до цього покарання, а саме: неприбутті до визначеного Обухівським МР КВІ УДПтС України в м. Києві та Київській області місця відпрацювання громадських робіт за ч. 2 ст. 389 КК України.

При призначенні обвинуваченій ОСОБА_5 покарання, суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, ступінь здійснення злочинного наміру, дані про особу винної: непрацююча, має постійне місце проживання, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, раніше судима, має на утриманні малолітню доньку.

Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 згідно ст. 65 КК України, суд визнає: визнання вини та щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, обставиною, що обтяжує покарання ОСОБА_4 згідно ст. 67 КК України, судом визнано рецидив злочину.

Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_4 покарання у виді арештув межах санкції ч. 2 ст. 389 КК України, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових злочинів.

Відповідно до ст.71 ч.1 КК України, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин, суд до покарання, призначеного за новим вироком, повністю або частково приєднує невідбуту частину покарання за попереднім вироком.
Відповідно до ст.71 ч.4 КК України, остаточне покарання за сукупністю вироків, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначеним у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком.
На підставі ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України, призначити покарання за сукупністю вироків з врахуванням вироку Обухівського районного суду Київської області від 21 січня 2015 року, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_4 не обиралась.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, та призначити їй покарання у виді арешту строком на 1 місяць.

На підставі ч.1 ст.71, ч.1 ст.72 КК України, ОСОБА_5 , призначити покарання за сукупністю вироків з врахуванням вироку Обухівського районного суду Київської області від 21 січня 2015 року, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за попереднім вироком у виді арешту на строк 24 (двадцять чотири) дні, перевівши менш суворий вид покарання в більш суворий вид, виходячи із співвідношення 8 (вісім) годин громадських робіт на 1 (один) день арешту, остаточно призначити покарання у виді арешту строком - 2 місяці.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.

Процесуальні витрати у кримінальному провадженні відсутні.

Міра запобіжного заходу ОСОБА_5 не обиралась.

Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Київської області через Обухівський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

СуддяОСОБА_1