Справа №473/3043/14-к 06.02.2015 06.02.2015 06.02.2015
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2015 року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів судової палати в кримінальних справах:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3

секретаря судового засідання: ОСОБА_4
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження, зареєстрованого в ЄРДР за № 0003203, за апеляційною скаргою старшого прокурора Вознесенської міжрайпрокуратури, ОСОБА_5 на вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 листопада 2014 року, за обвинуваченням
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кіровограда, учня 6 класу Вознесенської ЗОШ № 6, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не судимий,

- за ч. 1 ст. 185 КК України,

за участі:

прокурора: ОСОБА_7

неповнолітнього обвинуваченого: ОСОБА_6

захисника: ОСОБА_8

законного представника

неповнолітнього обвинуваченого: ОСОБА_9

Провадження № 11-кп/784/58/15 Головуючий у першій інстанції: ОСОБА_10

Категорія: ч. 1 ст. 185 КК України Доповідач в апеляційній інстанції: ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:
Короткий зміст вимог апеляційної скарги і судового рішення суду першої інстанції
Старшим прокурором Вознесенської міжрайпрокуратури, ОСОБА_5 подана апеляційна скарга, в якій він просить вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області змінити, виключивши рішення про призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік та звільнення його від відбування покарання на підставі ст.ст. 75, 104 КК України з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України. Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 1 ст. 185 КК України та звільненим від покарання на підставі ч. 1 ст. 105 КК України із застосуванням примусового заходу виховного характеру у виді застереження.

Вироком суду ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст.ст. 75, 104 КК України, ОСОБА_6 звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України. Відповідно до ст. 105 КК України, ОСОБА_6 звільнено від кримінального покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру у виді застереження.

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
На обґрунтування доводів апеляційної скарги старший прокурор Вознесенської міжрайпрокуратури, ОСОБА_5 послався на те, що суд першої інстанції неправильно застосував закон України про кримінальну відповідальність, звільнивши ОСОБА_6 від кримінального покарання одночасно з двох підстав, передбачених ст.ст. 75, 104 та ст. 105 КК України, що є, на думку прокурора, неприпустимим, оскільки при застосуванні ст. 105 КК України має місце таке звільнення від покарання, яке здійснюється шляхом постановлення обвинувального вироку, але без призначення покарання, передбаченого відповідною санкцією статті Особливої частини КК України, оскільки замість цього суд застосовує до неповнолітнього примусові заходи виховного характеру.

Обставини, встановлені судом першої інстанції
Судом першої інстанції встановлено, що 16.11.2013р. біля 08 год. неповнолітній ОСОБА_6 , 1998 року народження, перебуваючи на навчанні в ЗОШ № 6, що розташована за адресою: вул. 60 років Жовтня, 5, м. Вознесенськ Миколаївської області, на уроці фізичної культури зайшов до приміщення роздягальні, де побачив мобільний телефон моделі «Samsung GT 5360 TKASEK», після чого з корисливих мотивів таємно викрав даний телефон, який належав неповнолітньому ОСОБА_11 , 2003 року народження. Вартість викраденого мобільного телефону, який належить матері неповнолітнього ОСОБА_12 ОСОБА_13 становить 1 000 грн., в телефоні знаходилась картка мобільного оператора «МТС» вартістю 20 грн. з нульовим рахунком. Таким чином ОСОБА_13 були завдані матеріальні збитки в сумі 1 020 грн.. Викраденим ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_6 судом кваліфіковані за ч.1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції. Мотиви, з яких суд апеляційної інстанції виходить при постановленні ухвали, і положення закону, яким керується
Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримку апеляційної скарги з мотивів, викладених у ній; думку неповнолітнього обвинуваченого, його захисника та законного представника, які не заперечували проти задоволення апеляційної скарги; вивчивши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до наступного висновку.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, в якому він обвинувачується, за обставин встановлених судом, відповідають фактичним обставинам справи і підтверджується доказами, дослідженими в судовому засіданні та викладеними у вироку.

В цій частині вирок не оскаржується.

Підставою застосування ст. 105 КК України є висновок суду про те, що неповнолітній для досягнення мети виправлення, попередження вчинення нових злочинів на момент винесення вироку не потребує застосування покарання.

Апеляційна скарга прокурора містить вірну вказівку на те, що статтею 105 КК України регламентовано порядок звільнення неповнолітнього, який вчинив злочин невеликої або середньої тяжкості від покарання із застосуванням примусових заходів виховного характеру, що виключає можливість застосування до ОСОБА_6 ст.ст. 75, 104 КК України, які регламентують порядок звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 409 КПК України, суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі неправильного застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, апеляція прокурора підлягає задоволенню, а вирок суду зміні в частині неправильного призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі та звільнення його від відбування покарання з випробуванням.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409 КПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу старшого прокурора Вознесенської міжрайпрокуратури, ОСОБА_5 задовольнити.

Вирок Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 17 листопада 2014 року відносно обвинуваченого ОСОБА_6 змінити, виключивши з резолютивної частини вироку вказівку про призначення ОСОБА_6 покарання у виді позбавлення волі на строк 1 рік, звільнення його на підставі ст.ст. 75, 104 КК України від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

Вважати ОСОБА_6 засудженим за ч. 1 ст. 185 КК України та звільненим на підставі ч.ч. 1,2 ст. 105 КК України від покарання із застосуванням примусового заходу виховного характеру у виді застереження.

В іншій частині вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення рішення судом апеляційної інстанції.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_14