Полонський районний суд Хмельницької області
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 листопада 2010 року

Полонський районний суд Хмельницької області в складі головуючого - судці Горщара А.Г. при секретарі Салюк Т.М. з участю прокурора Деренівського М.Ю. представника КВІ ОСОБА_1 та засудженого

розглянувши у відкритому засіданні в залі суду м. Полонне подання інспектора Полонського районного підрозділу Старокостянтинівського МРВ ОСОБА_2 ПВП у Хмельницькій області про направлення в місця відбування покарання щодо

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, поляка, непрацюючого, засудженого вироком Полонського районного суду від 01.09.2010 року за ч.2 ст.389 КК до 1 року 6 місяців 15 днів обмеження волі, -

встановив :

Представник КВІ звернувся до суду з вказаним поданням, в якому ставить питання про направлення ОСОБА_3 в місця відбування покарання, оскільки у встановлений строк він не виїхав в місця обмеження волі.

В судовому засіданні представник КВІ ОСОБА_1 подання підтримав, пояснив, що ОСОБА_3 засуджено до покарання у вигляді обмеження волі, 11.10.2010 року він був ознайомлений з порядком та умовами відбування зазначеного покарання та останньому було вручено припис про прибуття до Крижопільського виправного центру. Однак засуджений у встановлений строк до виправного центру не прибув, в зв'язку з чим 27.10.2010 року йому повторно було роз'яснено порядок та умови відбування покарання, на що ОСОБА_3 повідомив, що самостійно до виправного центру відїжджати не буде із-за відсутності коштів на проїзд.

В зв'язку з наведеними обставинами, на думку представника КВІ маються підстави для примусового направлення засудженого в місця відбування покарання.

ОСОБА_3 з поданням КВІ погодився та пояснив, що він дійсно, будучи повідомленим про порядок та умови відбування покарання у виді обмеження волі, у встановлений строк не відбув до місця відбування покарання через відсутність коштів на проїзд, тому проти примусового направлення його у виправний центр не заперечив.

Заслухавши пояснення вказаних осіб, думку прокурора, дослідивши вирок суду відносно засудженого ОСОБА_3, суд вважає, подання слід задовольнити.

Встановлено, що ОСОБА_3 вироком Полонського райсуду від 01.09.2010 року засуджений за ч.2 ст.389 КК України до одного року шести місяців 15 днів обмеження волі.

Як вбачається із письмового пояснення ОСОБА_3 від 27.10.2010 року, останній був повідомлений про порядок та умови відбування покарання, однак у встановлений строк до виправного центру не прибув.

Відповідно до абз.2 ч.4 ст.57 КВК України, у разі невиїзду засудженого без поважних причин у встановлений строк до місця відбування покарання суд за поданням кримінально-виконавчої інспекції направляє його до місця відбування покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

В судовому засіданні доведено, що засуджений, будучи повідомленим про порядок та умови відбування покарання та маючи припис про виїзд до місяця відбування покарання, у встановлений строк не прибув у Крижопільський виправний центр.

За таких обставин, судом вбачається, що ОСОБА_3 без поважних причин не виїхав до виправного центру для відбування покарання у виді обмеження волі, що є відповідно до ч.4 ст.57 КВК підставою для направлення засудженого для відбування призначеного покарання в порядку, встановленому для засуджених до позбавлення волі.

Керуючись наведеним, ст.57 КВК України, ст.ст. 165-1,409 КПК України суд, -

постановив:

Подання інспектора Полонського районного підрозділу Старокостянтинівського МРВ КВІ УДДУ ПВП у Хмельницькій області ОСОБА_4 задовольнити.

ОСОБА_3 змінити міру запобіжного заходу з підписки про невиїзд на взяття під варту та направити засудженого в місця обмеження волі для відбування покарання встановленого вироком Полонського районного суду від 01.09.2010 року.

На постанову може бути подана апеляція прокурором та засудженим до апеляційного суду Хмельницької області протягом семи діб з дня її проголошення.

Г оловуючий