Справа № 192/109/15-к
Провадження № 1-кп/192/45/15
В И Р О К
Іменем України
"03" березня 2015 р.смт.Солоне

СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

в особі головуючого - судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду кримінальне провадження №0000592 відносно

ОСОБА_6 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у селищі Стіжківське м.Шахтарськ Донецької області, громадянина України, має середню освіту, військовозобовязаного, працює механіком дільниці слюсарів ТОВ Алан у м.Дніпропетровськ, мешкає по АДРЕСА_1 , перебуває у фактичних шлюбних стосунках, несудимого,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ст.336 КК України,

В с т а н о в и в:

Обвинувачений ОСОБА_4 з 12 лютого 2008 року перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 (далі - ІНФОРМАЦІЯ_3 ) як військовозобовязаний запасу.

ІНФОРМАЦІЯ_4 військовозобовязаний ОСОБА_4 за повісткою зявився до Солонянського РВК для призову за мобілізацією на виконання Указу Президента України Про проведення часткової мобілізації №607 від 21 липня 2014 року.

На порушення вимог вищезазначеного Указу військовозобовязаний ОСОБА_4 07 серпня 2014 року близько 10-ї години у кабінеті № НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_5 по АДРЕСА_2 з метою ухилення від призову за мобілізацією без поважних причин, діючи умисно, відмовився від проходження медичного огляду та призову на військову службу у Збройні сили України в порядку часткової мобілізації, про що подав власноручну заяву на імя військового комісара ІНФОРМАЦІЯ_5 .

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в предявленому йому звинуваченні визнав повністю та своїми показаннями підтвердив вищевикладені обставини скоєного ним злочину.

Пояснив, що він є віськовозобовязаним, проходив військову службу у лавах Збройних Сил України. Він народивська у АДРЕСА_3 , де й мешкав до 1999 року. У віськкоматі йому пояснили, що він призивається на службу в зону АТО, на Донбас. Передбачаючи, що він повинен воювати проти когось із своїх земляків, однокласників, він зрозумів, що не зможе в них стріляти, тому відмовився від мобілізації. Він також пояснив, що згоден служити у лавах Збройних Сил України в порядку мобілізації, у будь-якому іншому регіоні.

Він працює, виконує відповідальну роботу на підприємстві, яке серед інших виробничих завдань, виготовляє продукти харчування для захисників країни, що проходять службу в зоні АТО. Уважає, що він більше користі принесе суспільствіу, працюючи на підприємстві. Усвідомлюючи, що він вчинив злочин, як законослухняна особа, буде виконувати усі обовязки у разі звільнення його від покарання з випробуванням.

На його думку, в АТО повинні приймати участь професійні військові та спецслужби.

Судом досліджено письмовий доказ: власноручну заяву ОСОБА_4 на імя військового комісара Солонянського району Дніпропетровської області, подану 06.08.2014 року, де він зазначив про свою відмову від призову за мобілізацією до Збройних Сил України з мотивів, наведених ним при допиті у судовому засіданні.

Оскільки фактичні обставини справи ніким не оспорюються, обвинувачений свою вину визнав повністю, сумніву в добровільності його позиції немає, суд в порядку ч.3 ст.349 КПК України, дослідивши дані про особу обвинуваченого, визнав недоцільним дослідження інших доказів.

Суд приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_4 в ухиленні від призову за мобілізацією, його діяння кваліфікуються за ст.336 КК України.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання ОСОБА_4 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого, обставини, що помякшують покарання.

ОСОБА_4 вчинив злочин, який відноситься до категорії середньої тяжкості. Обвинувачений працює, має постійне місце проживання, сімю: проживає у цивільному шлюбі, за місцем проживання та роботи характеризуєтся позитивно, вчинив злочин уперше.

Обставини, що помякшують покарання: повне визнання своєї вини обвинуваченим, активне сприяння розкриттю злочину, що свідчить про щире каяття обвинуваченого, який засудив свій вчинок, завірив суд у своїй наступній законослухняній поведінці.

Обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено.

Наведені ОСОБА_4 причини відмови від призову за мобілізацією не можуть бути прийняті до уваги при кваліфікації його діянь як злочину, передбаченого ст.336 КК України, оскільки не звільняють його від виконання військового обовязку у разі призову за мобілізацією. Законодавством України не передбачено звільнення військовозобовязаних осіб від призову за мобілізацією з мотивів, наведених обвинуваченим.

Керуючись положеннями ст.ст.50, 65 КК України, із врахуванням ступеню тяжкості та суспільної небезпеки вчиненого злочину на час проходження особливого періоду в державі, особи обвинуваченого, який характеризується виключно позитивно, обставин, що помякшують покарання, суд приходить до висновку про призначення покарання ОСОБА_4 у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі санкції ст.336 КК України, що буде необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів як обвинуваченим, так і іншими особами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд

У Х В А Л И В:
ОСОБА_6 визнати винуватим за ст.336 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі закритого типу.

Строк покарання ОСОБА_4 рахувати з моменту фактичного виконання вироку.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.