Провадження № 1/2508/107/2012 Справа № 2508/4544/2012
В И Р О К

іменем України

20 червня 2012 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Бузунко О.А.

при секретарі Галюк Л.В.

за участю прокурора Крупини Л.Г.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, українця, громадянина України, не одруженого, не працюючого, ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше засудженого за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України, до позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців та звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки (згідно з вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 8 липня 2011 року),

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_6, українця, громадянина України, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_7, не працюючого, раніше не судимого

у скоєнні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 Кримінального кодексу України,

встановив:

18 січня 2012 року близько 19.00 годин ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, за попередньою змовою з ОСОБА_3, який також перебував в стані алкогольного спяніння, з метою таємного викрадення чужого майна з корисливих мотивів проникли на територію ДП ДГ «Наукове», що в с. Прогрес. ОСОБА_2 проник до середини майстерні шляхом пошкодження віконного скла, де взяв металевий задній лист від двигуна трактора МТЗ-82, який був відєднаний від двигуна, та передав його через вікно ОСОБА_3, який знаходився біля майстерні. Викраденим майном ОСОБА_3 та ОСОБА_2 розпорядилися на власний розсуд. Своїми діями підсудні заподіяли ДП ДГ «Наукове» матеріальних збитків на суму 521 грн. 11 коп., що підтверджується висновком експерта від 15 травня 2012 року № 21 (а.с. 94-95).

Винуватість підсудних у вчиненні вказаного злочинного діяння підтверджується наступними доказами.

Допитаний підсудний ОСОБА_2, як під час досудового слідства, так і при судовому розгляді справи, свою вину у скоєнні злочину визнав повністю та пояснив, що 18 січня 2012 року близько 17.00 годин до нього додому прийшов ОСОБА_3, який приніс із собою пляшку горілки, яка і була спільно розпита. Після того ОСОБА_2 запропонував ОСОБА_3 піти до майстерні ДП ДГ «Наукове» з метою викрадення певного майна з подальшою його продажею, а за отримані гроші ще вжити спиртного. ОСОБА_2 пішов до сусіда ОСОБА_4 попросити санчата, щоб мати можливість перевезти викрадене. На запитання сусіда з якою метою вони йому потрібні пояснив, що для власних потреб. Взявши санчата, підсудні пішли до ДП ДГ «Наукове». Підійшовши до паркану, який відгороджував територію ДП ДГ «Наукове», підсудні проникли під ним на територію вказаного підприємства та підійшли до майстерні. ОСОБА_3 залишився надворі, а ОСОБА_2 проник до приміщення майстерні шляхом розбиття віконного скла, після чого, присвітивши запальничкою, побачив металеву пластину, яку він забрав і подав через вікно ОСОБА_3 Пластина була вагою приблизно 20 кг. Пластина під парканом була передана ОСОБА_3 та покладена на санчата, які знаходилися за бетонним парканом. Після цього підсудні пішли до ОСОБА_5, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_8. При цьому ОСОБА_3 до господарства ОСОБА_5 не заходив, а чекав надворі. ОСОБА_2 запропонував ОСОБА_5 придбати металеву пластину, сказавши, що вона належить йому. За металеву пластину ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_5 15 (пятнадцять) гривень. За вказані кошти підсудні придбали спиртні напої. Санчата ОСОБА_2 ОСОБА_4 повернув.

ОСОБА_2 висловив щире каяття у скоєному.

Допитаний підсудний ОСОБА_3, як під час досудового слідства, так і при судовому розгляді справи, свою вину у скоєнні злочину визнав повністю та пояснив, що 18 січня 2012 року близько 17.00 годин він прийшов додому до ОСОБА_2, із собою приніс пляшку горілки, яка була спільно розпита. Після чого ОСОБА_2 запропонував ОСОБА_3 піти до майстерні ДП ДГ «Наукове» з метою викрадення певного майна з подальшою його продажею, а за отримані гроші ще вжити спиртного. ОСОБА_2 пішов до сусіда та взяв санчата. Взявши санчата, підсудні пішли до ДП ДГ «Наукове». Прийшовши до паркану, який відгороджував територію ДП ДГ «Наукове», підсудні проникли під ним на територію вказаного підприємства та підійшли до майстерні. ОСОБА_3 залишився надворі, а ОСОБА_2 проник до приміщення майстерні шляхом розбиття віконного скла. По сплину певного часу ОСОБА_2 через розбите віконне скло подав ОСОБА_3 пластину вагою приблизно 20 кг. Пластина під парканом була передана ОСОБА_2 ОСОБА_3 та покладена на санчата, які знаходилися за бетонним парканом. Після цього підсудні пішли до ОСОБА_5, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_8, з метою продати викрадене майно. При цьому ОСОБА_3 до господарства ОСОБА_5 не заходив. За отримані від ОСОБА_5 15 (пятнадцять) гривень підсудні придбали спиртні напої.

ОСОБА_3 висловив щире каяття у скоєному.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_6 суду пояснив, що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_9 та працює головним інженером ДП ДГ «Наукове». 19 січня 2012 року о 8 годині охоронець ДП ДГ «Наукове» ОСОБА_7 повідомив про те, що в період з 18 по 19 січня 2012 року невідомі особи шляхом пошкодження віконного скла проникли до майстрені ДП ДГ «Наукове», звідки здійснили крадіжку металевої пластини двигуна трактора МТЗ-82 ін. № 10430005, яка є складовою частиною трактора. На момент здійснення крадіжки трактор знаходився у розібраному стані, оскільки проводились ремонтні роботи двигуна та дана пластина була знята та лежала поряд. На момент скоєння крадіжки і до цього часу він являється матеріально відповідальною особою, за якою закріплена майстерня, ангари зберігання техніки, автогараж та вся техніка, що належить господарству. Ніяких претензій він до підсудних не має, оскільки металеву пластину повернуто працівниками міліції під зберігальну розписку (а.с. 20). Також ОСОБА_6 додав, що під час написання заяви 19 січня 2012 року він помилково вказав модель трактора, з якого викрали металеву пластину двигуна, - МТЗ-80, оскільки насправді, пластина належить моделі трактора МТЗ-82.

Цивільний позов не заявлений.

Свідок ОСОБА_5 в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд не має інформації щодо причин неявки свідка. На підставі ст. 306 КПК України суд в судовому засіданні оголосив показання свідка ОСОБА_5, дані ним під час досудового слідства. Відповідно до протоколу допиту свідка від 12 квітня 2012 року ОСОБА_5 пояснив, що він проживає в ІНФОРМАЦІЯ_10. 18 січня 2012 року у вечірній час, близько 18 год. 00 хв., можливо, пізніше, точно не памятає, він перебував у себе вдома. Приблизно в цей час до нього додому прийшов ОСОБА_2, мешканець с. Прогрес, та запропонував придбати у нього металеву пластину від двигуна трактора, на що він сказав ОСОБА_2, що зможе її забрати, але заплатить не більше 15 грн. ОСОБА_2 погодився. Про те, що дана пластина була викрадена з території ДП ДГ «Наукове» він не знав, оскільки ОСОБА_2 повідомив, що вона належить йому. Пластину він придбав, для власних потреб, оскільки знає що її ціна набагато вища за ту, що він за неї заплатив. 19 січня 2012 року він від мешканців села Прогрес дізнався, що зі складу ДП ДГ «Наукове» було викрадено вищевказану пластину, що він купив у ОСОБА_2, після чого одразу повідомив про це працівників міліції та видав їм добровільно вказану пластину (а.с. 26).

Допитаний в якості свідка ОСОБА_4 повідомив, що проживає в ІНФОРМАЦІЯ_11. 18 січня 2012 року близько 18 год. 30 хв. до нього додому прийшов сусід ОСОБА_2, який перебував у нетверезому стані та попросив у нього санчата. ОСОБА_4 дав ОСОБА_2 дитячі санчата, які згодом були йому повенуті. Для чого ОСОБА_2 брав дані санчата він не знає. Пізніше від працівників міліції йому стало відомо, що на його санчатах ОСОБА_2 перевозив викрадену з майстерні ДП ДГ «Наукове» металеву деталь з трактора. До цього про крадіжку нічого не знав.

Більше по цьому факту ОСОБА_4 нічого не додав.

Допитана по справі в якості свідка ОСОБА_8 пояснила, що вона проживає в ІНФОРМАЦІЯ_11. Зранку 19 січня 2012 року працівники міліції повідомили їй про те, що її сусід ОСОБА_2 18 січня 2012 року з ДП ДГ «Наукове» скоїв крадіжку металевої деталі, яку перевозив на дитячих санчатах, які дав йому її чоловік ОСОБА_4. Чоловік про це нічого ОСОБА_8 не розповідав. На прохання працівників міліції свідок добровільно видала вказані дитячі санчата, про що було складено відповідні документи. Про дану крадіжку їй нічого відомо не було.

Більше по даному факту ОСОБА_8 нічого не додала.

Крім показів підсудних та свідків, вина ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в скоєнні злочину підтверджується:

· протоколом огляду місця події (а.с. 9-12),

· протоколом відтворення обстановки та обставин події (а.с. 54-56).

По кримінальній справі було проведено амбулаторну судово-психіатричну експертизу щодо встановлення осудності обвинуваченого ОСОБА_3, згідно з висновком якої від 23.04.2012 року № 188 у ОСОБА_3 не простежувалось клінічних ознакпсихічного розладу здоровя, він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними на період часу, до якого відноситься інкриміноване йому діяння; у ОСОБА_3 на теперішній час не простежуються клінічні ознаки психічного захворювання, які б перешкоджали його участі у проведенні досудового слідства та судовому розгляді по даній кримінальній справі і примусові заходи медичного характеру йому не показані (а.с. 73-76). Відповідно до довідки Козелецької центральної районної лікарні від 19 березня 2012 року ОСОБА_3 на диспансерному обліку при наркологічному кабінеті поліклінічного відділення Козелецької РЦЛ не перебуває і не перебував (а.с. 125).

Відповідно до довідки Козелецької центральної районної лікарні від 19 березня 2012 року ОСОБА_2 на диспансерному обліку при наркологічному та психоневрологічному кабінеті поліклінічного відділення Козелецької РЦЛ не перебуває і не перебував (а.с. 115-116).

Таким чином, суд дослідив, оцінив та проаналізував зібрані по справі докази у їх сукупності та дійшов висновку:

вина ОСОБА_2 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у приміщення за попередньою змовою групою осіб, повторно, доведена повністю;

вина ОСОБА_3 у вчиненні таємного викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане з проникненням у приміщення за попередньою змовою групою осіб, доведена повністю.

Призначаючи покарання ОСОБА_3 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, що помякшують покарання ОСОБА_3 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_3 згідно зі ст. 67 КК України суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного спяніння. Вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб не є обтяжуючою вину обставиною, оскільки є кваліфікуючою ознакою злочину.

Крім цього, при обранні ОСОБА_3 покарання, судом ураховується його ставлення до вчиненого, матеріали, що його характеризують, зокрема, те, що підсудний за місцем проживання характеризується позитивно.

З урахуванням наведених обставин справи, особи підсудного, суд вважає, що виправлення підсудного ОСОБА_3 можливе без ізоляції від суспільства, а тому йому доцільно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк та звільнити від його відбування з іспитовим строком.

Призначаючи покарання ОСОБА_2 у відповідності зі ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що помякшують та обтяжують його покарання.

Обставинами, що помякшують покарання ОСОБА_2 згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставинами, які обтяжують покарання ОСОБА_2 згідно зі ст. 67 КК України, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває в стані алкогольного спяніння. Вчинення злочину за попередньою змовою групою осіб не є обтяжуючою вину обставиною, оскільки є кваліфікуючою ознакою злочину.

Крім цього, при обранні ОСОБА_2 покарання, судом ураховується його ставлення до вчиненого, матеріали, що його характеризують, зокрема, те, що підсудний за місцем проживання характеризується посередньо.

Обираючи підсудному ОСОБА_2 вид та міру покарання, суд враховує, що підсудний, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив злочин під час іспитового строку, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив.

До призначеного судом покарання ОСОБА_2 суд вважає необхідним, у відповідності до ст. 71 КК України, частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 8 липня 2011 року.

Керуючись ч. 2 ст. 93 КПК України суд вважає за необхідне стягнути з підсудних на користь НДЕКЦ при УМВС України в Чернігівській області витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 176,40 грн., а саме: по 88,20 грн. з кожного.

Вирішуючи питання про речові докази суд керується правилами, викладеними в ст. 81 КПК України.

Керуючись ст.ст. 323, 324, 330, 331, 337, 343 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 (один) рік.

На підставі ст. 76 КК України суд покладає на ОСОБА_3 такі обовязки:

-не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої системи;

-повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи.

Запобіжний захід ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили залишити без змін у вигляді підписки про невиїзд.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Чернігівській області, р/р № 0010, код 25575078, ГУ ДКУ в Чернігівській області, м. Чернігів, МФО 823592, призначення платежу: експертиза - судові витрати в розмірі 88 (вісімдесят вісім) гривень 20 коп.

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) років та 6 (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_2 за сукупністю вироків до покарання, призначеного за цим вироком, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Козелецького районного суду Чернігівської області від 8 липня 2011 року, та призначити ОСОБА_2 остаточне покарання у вигляді 3 (трьох) років 8 (вісьми) місяців позбавлення волі.

До набрання вироком чинності запобіжний захід засудженому ОСОБА_2 змінити з підписки про невиїзд з постійного місця проживання на тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_2 обчислювати з моменту обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою 20 червня 2012 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Чернігівській області, р/р № 0010, код 25575078, ГУ ДКУ в Чернігівській області, м. Чернігів, МФО 823592, призначення платежу: експертиза - судові витрати в розмірі 88 (вісімдесят вісім) гривень 20 коп.

Речовий доказ задній лист від двигуна трактора МТЗ-82, який було віддано ОСОБА_9 на зберігання до вирішення справи в суді по суті, залишити за належністю ДП ДГ«Наукове».

Речовий доказ санчата, який ОСОБА_8 добровільно видала працівникам міліції, повернути ОСОБА_8.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Козелецький районний суд Чернігівскьої області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженому, який утримується під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя Козелецького районного суду

Чернігівської області ОСОБА_10