Справа № 185/1064/15-к
Провадження № 1-кп/185/152/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 лютого 2015 року м. Павлоград

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю прокурора ОСОБА_2 ,

потерпілої ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Павлоград матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003626 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в місті Павлограді, Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня, не одруженого, не працюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 03 квітня 2008 року Павлоградським міськрайонном Дніпропетровської області за ст. 191 ч. 3, 76, 77 КК України до обмеження волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 1 рік;

- 24 грудня 2012 року Павлоградським міськрайонном судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2, 15 ч. 3, 185 ч. 1, 70 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки. На підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки;

- 25 липня 2013 року Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська за ст. 185 ч. 2 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 71 КК України частково приєднаний не відбутий строк 1 рік 2 місяці за вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 жовтня 2012 року до позбавлення волі строком на 3 роки 2 місяці;

- 13 листопада 2013 року Павлоградським міськрайонном судом Дніпропетровської області за ст. 185 ч. 2 КК України до позбавлення волі строком на 2 роки. На підставі ст. 70 ч. 4 КК України вказане покарання поглинуто вироком Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 25 липня 2013 року. До відбуття покарання 3 роки 2 місяці позбавлення волі. Звільнився 17 липня 2014 року з Солонянської ВК-21 відповідно до ухвали Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 09 липня 2014 року на підставі ст. 2 Закону України Про амністію у 2014 році від 08 квітня 2014 року,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 , раніше неодноразово засуджений за вчинення навмисних корисливих кримінальних правопорушень, маючи не зняту та не погашену у встановленому законом порядку судимість, належних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову вчинив на території міста Павлограда Дніпропетровської області, повторно, умисно корисливе кримінальне правопорушення.

Так, 02 грудня 2014 року приблизно о 10 годині 52 хвилин ОСОБА_4 перебував у приміщенні Західно-Донбаської об`єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, розташованої по вулиці Верстатобудівників, 14-а міста Павлограда, де у останнього виник злочинний намір, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, а саме гаманця марки Marco Covena, який належить ОСОБА_3 .

Далі, ОСОБА_4 , перебуваючи у вказаному місці та у вказаний час, реалізовуючи свій злочинний намір, направлений на таємне, повторне викрадення чужого майна, діючи умисно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості, переконавшись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони є таємними для оточуючих, таємно, повторно, шляхом вільного доступу, з жіночої сумки, розташованої на стільці в приміщенні Західно-Донбаської об`єднаної державної податкової інспекції головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, викрав гаманець марки Marco Covena, вартістю 345 гривень 64 копійки, в якому знаходились грошові кошти в сумі 40 гривень, які належали ОСОБА_3 .

Своїми умисними злочинними діями ОСОБА_4 спричинив потерпілій ОСОБА_3 згідно висновку товарознавчої експертизи № 448/38 від 15 грудня 2014 року матеріальну шкоду на загальну суму 385 гривень 64 копійок.

З місця вчинення кримінального правопорушення ОСОБА_4 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю та суду показав, що 02 грудня 2014 року біля 10.00 години він прийшов у Павлоградську податкову інспекцію для отримання ідентифікаційного коду. Зайняв чергу в касу і побачив сумку чорного кольору на стільці. Господаря не було. Він підійшов взяв гаманець темного кольору, поклав в карман та продовжував стояти в черзі. Отримавши код він пішов. В гаманці було 40 гривень та дві картки Приватбанку. Шкоду в сумі 385 гривень він потерпілій відшкодував. Гаманець він викинув. В скоєному щиро розкаявся.

Покази обвинуваченого відповідають фактичним обставинам справи і ним не оспорюються.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_3 показала, що 02 грудня 2014 року біля 10.00 години вона прийшла в Павлоградську податкову інспекцію для отримання довідки про доходи. Вона перебувала в черзі де вона на стільці залишила свою сумку і пакет. Потім коли вона заповнила бланки і отримала цю довідку і пішла на зупинку, щоб їхати додому, виявила відсутність гаманця. Потім вона повернулася в податкову і через камери відеоспостереження вона взнала, що була крадіжка її гаманця. Наступного дня вона написала заяву до міліції про крадіжку. В гаманці було 40 гривень та дві картки Приватбанку. Їй було заплачено 600 гривень і претензій вона до обвинуваченого не має. Просила покарати обвинуваченого не суворо.

За згодою учасників кримінального провадження, суд, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежився допитом обвинуваченого, потерпілої та дослідженням документів, які характеризують особу обвинуваченого. При цьому суд з`ясував, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції нема.

Враховуючи показання обвинуваченого та потерпілої та їх бажання не досліджувати інші докази по справі, суд вину обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення вважає доведеною повністю.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання обвинуваченому суд враховує дані про особу обвинуваченого, обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання. Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого є щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого є рецидив злочину.

За місцем проживання обвинувачений характеризується позитивно /Т. 2 а.к.п. - 66/, раніше судимий /Т. 2 а.к.п. 59-61/, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває /Т. 2 а.к.п. 62, 64/.

На підставі ст. 65 КК України суд вважає, що покарання обвинуваченому слід призначити у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті за інкриміноване йому кримінальне правопорушення. Враховуючи тяжкість злочину, особу обвинуваченого, а саме те, що обвинувачений за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, повне визнання ним вини, щире розкаяння у вчиненому кримінальному правопорушенні, добровільне відшкодування завданого збитку, суд вважає, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування покарання і покарання йому можливо призначити з застосуванням положень ст. 75 КК України з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити у вигляді домашнього арешту.

Цивільний позов не заявлявся.

У справі маються процесуальні витрати за проведення товарознавчої експертизи в сумі 393 гривні 12 копійок /Т. 2 а.к.п. 21/, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.

Питання стосовно речових доказів у справі вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:
Визнати ОСОБА_4 винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік та покласти на ОСОБА_4 обов`язки, передбачені п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити у вигляді домашнього арешту.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави 393 гривні 12 коп. в рахунок відшкодування процесуальних витрат.

Речові докази у справі: куртку чорного кольору, шапку чорного кольору, передані на зберігання обвинуваченому ОСОБА_4 залишити у його користуванні; пластикові картки ПриватБанку за № НОМЕР_1 та № НОМЕР_2 , долучені до матеріалів кримінального провадження зберігати при матеріалах кримінального провалдження.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду відповідно до ч. 2 ст. 394 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1