Номер провадження 11-сс/775/114/2015

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2015 року місто Артемівськ

Колегія суддів судової палати з розгляд кримінальних справах та справ про адміністративні правопорушення апеляційного суду Донецької області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4

за участю:

підозрюваної ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Артемівську апеляційну скаргу ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 16 липня 2015 року, якою у кримінальному провадженні № 0000123 задоволено клопотання старшого слідчого СВ «ОВС та ОГ ЗО» СУ ГУМВС України в Донецькій області, про арешт майна, -

в с т а н о в и л а :

15 липня 2015 року старший слідчий звернувся до суду з клопотанням про арешт майна, посилаючись на те, що в період з січня 2015 року по липень 2015 року ОСОБА_7 , діючи умисно, групою осіб, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , сполучаючи та залучаючи до надання сексуальних послуг осіб жіночої статі, тобто надання жінками ОСОБА_10 та ОСОБА_11 сексуальних послуг особам чоловічої статі з метою отримання прибутків.

ОСОБА_7 реалізовуючи злочинний намір придбав та утримував готельний комплекс, розташований в будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_5 в свою чергу приймала замовлення по телефону від клієнтів на надання послуг сексуального характеру за грошову винагороду, узгоджувала питання про кількість необхідних жінок та вартість сексуальних послуг.

За даним фактом 23 січня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0000123 про вчинення кримінального правопорушення, що кваліфікується за ч. 2 ст.303 КК України.

15 липня 2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, що кваліфікується за ч.2 ст.303 КК України.

В ході обшуку, проведеного 15 липня 2015 року на підставі ухвали слідчого судді Жовтневого районного суду міста Маріуполя від 13 липня 2015 року, в ході якого було вилучено автомобіль «Део Матіз», державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_5

16 липня 2015 року ухвалою слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області задоволено клопотання старшого слідчого про арешт майна.

З ухвалою не погодилась підозрювана ОСОБА_5 , в апеляційній скарзі просить скасувати оскаржувану ухвалу слідчого судді та ухвалити нову, якою відмовити в задоволенні клопотання старшого слідчого, оскільки вона постановлена з порушенням кримінально-процесуального закону. Зазначає, що вона є підозрюваною у кримінальному провадженні за злочин, який не передбачає конфіскації майна, слідчим у поданні не були зазначені підстави накладення арешту, автомобіль не міг бути одержаним внаслідок вчинення кримінального правопорушення, він не використовувався як засіб для скоєння злочину, зазначений автомобіль потрібен їй для поїздок з дитиною до лікарів. Крім того, в апеляційній скарзі посилається на те, що вона не була обізнана про розгляд справи, копію оскаржуваної ухвали отримала 28 липня 2015 року.

Заслухавши суддю-доповідача, підозрювану ОСОБА_5 та її захисника ОСОБА_6 , які підтримали доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали судової справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.3 ст. 395 КПК України, якщо ухвалу слідчого судді було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії судового рішення.

Матеріали справи свідчать про те, що клопотання про накладення арешту розглядалося слідчим суддею без повідомлення ОСОБА_5 , про наявність ухвали остання дізналася та отримала її копію 28 липня 2015 року, апеляційну скаргу направила 31 липня 2015 року, тобто в п`ятиденний строк, тому строк на апеляційне оскарження необхідно відновити, тому що він дійсно був пропущений з поважних причин.

Слідчий суддя, вивчивши надані матеріали кримінального провадження, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в матеріалах кримінального провадження достатніх даних про те, що ОСОБА_5 за попередньою змовою групою осіб займалася сутенерством, тобто забезпечувала заняття проституцією іншими особами.

Приймаючи рішення про арешт майна слідчий суддя виходив з того, що вилучений у ОСОБА_5 автомобіль відповідає критеріям, зазначеним у ч.2 ст. 167 КПК України.

Такі висновки колегія суддів вважає обґрунтованими та законними, оскільки з матеріалів судової справи вбачається наявність достатніх підстав вважати, що арештований автомобіль був підшуканий та використаний як засіб вчинення злочину, що відповідає критеріям зазначеним у ч.2 ст.167 КПК України.

За таких обставин слідчий суддя дійшов правильних висновків про наявність підстав, передбачених ст.170 КПК України, для арешту цього автомобілю, оскільки незастосування заходів забезпечення кримінального провадження у вигляді арешту майна може призвести до його зникнення, реалізації або настання інших наслідків, які можуть перешкодити забезпеченню процесуальних рішень по кримінальному провадженню.

Доводи ОСОБА_5 щодо безпідставності та незаконності арешту її майна, не ґрунтуються на законі, оскільки відповідно до ст.170 КПК України арешт на майно підозрюваного може бути накладено не лише у кримінальних правопорушеннях, за які передбачено відповідальність у вигляді конфіскації майна або з метою забезпечення цивільного позову.

Безпідставні й доводи апелянта щодо не наведення судом критеріїв перелічених у частині 2 ст.167 КПК України, оскільки в ухвалі прямо зазначені обставини, за яких автомобіль використовувався підозрюваною ОСОБА_5 для пересування та отримання грошових коштів від осіб, які займаються проституцією.

Посилання ОСОБА_5 на те, що автомобіль потрібен їй для поїздок з дитиною до лікарів, колегія суддів визнає такими обставинами, які самі по собі не впливають на висновки слідчого судді про накладення арешту.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги не вказують на порушення слідчим суддею вимог КПК України та на наявність підстав для скасування оскаржуваної ухвали, а тому в задоволенні апеляційної скарги необхідно відмовити, а ухвалу залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 392, 395, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_5 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Краматорського міського суду Донецької області від 16 липня 2015 року, якою задоволено клопотання старшого слідчого СВ «ОВС та ОГ ЗО» СУ ГУМВС України в Донецькій області, про арешт майна, залишити без змін.

Ухвала остаточна, оскарженню не підлягає.

Судді: