Справа№760/8387/15-к
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 червня 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

слідчого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участі представника особи,

яка подали скаргу адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві скаргу ОСОБА_4 на бездіяльність старшого слідчого ВКР Слідчого управління Головного управління ДФС у Київській області ОСОБА_5 , -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 звернувся в порядку ст. 303 КПК України до слідчого судді зі скаргою на старшого слідчого ВКР Слідчого управління Головного управління ДФС у Київській області ОСОБА_5 щодо неповернення тимчасово вилученого майна.

В обґрунтування скарги Скаржник посилається на те, що 25 лютого 2015 року на підставі ухвали слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23.02.2015р. було проведено обшук приміщення за адресою: АДРЕСА_1 .
Під час проведення зазначеного обшуку, як вказує Скаржник, слідчим було вилучено належні ОСОБА_4 печатку фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 , валютну банківську картку та картку-ключ.
Скаржник наполягає на тому, що зазначене майно належить йому, воно жодним чином не використовувалось у злочинній діяльності, а тому його слід вважати тимчасово вилученим.

Враховуючи те, що на зазначене майно не було накладено у встановленому порядку арешт, Скаржник просить повернути вказане належне їй майно.

В судовому засіданні представник Скаржника скаргу підтримав, наполягаючи на тому, що вилучене майно не стосується обставин, які розслідуються в кримінальному провадженні №0000047.

Слідчий ОСОБА_5 в останнє призначене по справі судове засідання не з`явився, в попередніх засідання пояснював, що матеріали кримінального провадження витребувані в прокуратури вищих інстанцій, а тому не має можливості ані надати копію протоколу обшуку, ані надати пояснення з приводу поданої скарги. Не зважаючи на неодноразові звернення суду, в тому числі письмові, слідчий так і не надав суду протокол обшуку, а у судове засідання 23 червня 2015 року взагалі не з`явився та не повідомив про причини своєї неявки.

Враховуючи обмеження у строках розгляду справ за скаргами на бездіяльність слідчих у кримінальному провадженні суд визнав за можливе розглядати справу на підставі наявних матеріалів.

Вислухавши пояснення представника Скаржника, дослідивши матеріали скарги, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 167 КПК України, тимчасовим вилученням майна є фактичне позбавлення підозрюваного можливості володіти, користуватися та розпоряджатися певним його майном до вирішення питання про арешт майна або його повернення.

Частина 2 ст. 167 КПК України містить перелік майна, яке може бути тимчасово вилученим. До такого майна законодавець зокрема відніс речі, документи, гроші тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; надані особі з метою схилити її до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та (або) матеріального забезпечення кримінального правопорушення чи як винагорода за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з їх незаконним обігом; набуті в результаті вчинення кримінального правопорушення, доходи від них, або на які було спрямоване кримінальне правопорушення.

Згідно з приписом ч. 2 ст. 2 ст. 168 КПК України тимчасове вилучення майна може здійснюватися під час обшуку, огляду.

Системний аналіз норм КПК України дає підстави вважати, що вилучене під час обшуку майно є тимчасово вилученим майном, яке при наявності передбачених ст. 98 КПК України ознак може бути визнано речовим доказом або на яке, при наявності передбачених ст. 170 КПК України підстав, ухвалою слідчого судді може бути накладено арешт.

Однак, навіть за наявності ознак, зазначених у ст. 98 КПК України, які дають підстави вважати тимчасово вилучене майно речовим доказом, відповідно до ч. 1 ст. 100 КПК України вказане майно повинно бути якнайшвидше повернуте володільцю, а підставою для збереження вказаного майна в органі досудового слідства може бути лише ухвала слідчого судді, винесена за результатами розгляду клопотань про тимчасовий доступ до речей і документів або про арешт майна.

За змістом ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучене, в таких випадках: якщо прокурор визнав вилучення майна безпідставним; якщо слідчий суддя відмовив у задоволенні клопотання про накладення арешту на таке майно; якщо слідчий не звернувся до суду з клопотанням про арешт майна у встановлений ч. 5 ст. 171 цього Кодексу строк (не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна); якщо слідчий суддя не постановив ухвалу про арешт майна протягом сімдесяти двох годин з дня надходження до суду клопотання (ч. 6 ст. 173 КПК України).

Встановлено, що ухвалою слідчого судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23 лютого 2015 року було надано дозвіл на проведення обшуку нежитлових приміщень за адресою: АДРЕСА_1 , власником яких є ОСОБА_6 , а орендує ФОП ОСОБА_7 , з метою відшукання та вилучення:

- первинних бухгалтерських документів по взаємовідносинах з підприємствами, що мають ознаки фіктивності - ТОВ «Дента Плюс» (), ТОВ «Анвір Груп» (), ТОВ «Альянс КОВ» (), ТОВ «Альфа Люкс СТ» (), ТОВ «Аквілон - Груп» (), ТОВ «Івест Компані» (), ТОВ «Проф - Консалтінг» (), ТОВ «Соя - Продакшен» (), ТОВ «Ентер Шоп» (), ТОВ «Маркетсенс» (), ТОВ «Меран Пром» (), ТОВ «Комплект Про» (), банківських карток, договорів про банківське обслуговування, довіреностей на отримання готівкових коштів в установах банків, фінансово-господарських документів, складених під час діяльності СПД з ознаками фіктивності, магнітних та електронних засобів зберігання та передачі інформації, які використовувались в злочинній діяльності, чорнових записів щодо такої діяльності, печаток, штампів, незаповнених бланків з відбитками печаток, мобільних телефонів за допомогою яких велись розмови зв`язані з злочинною діяльністю, грошових коштів, що мають незаконне походження.

З пояснень Скаржника встановлено, що під час обшуку слідчим серед іншого було виявлено на вилучено належні ОСОБА_4 печатку фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 , валютну банківську картку та картку-ключ.
Умовою відшукання та вилучення печаток, банківських карток під час обшуку, як вбачається з ухвали суду від 23.02.2015р., є наявність відомостей про те, що вони використовувались при здійсненні злочинної діяльності.

Слідчим протягом перебування справи у провадженні суду протягом двох місяців не наведено жодних мотивів, з яких було прийнято рішення про необхідність вилучення зазначених предметів, яким є доказове значення вилучених предметів для розслідування кримінального провадження, а отже не можна говорити про відповідність дій слідчого під час обшуку резолютивній частині ухвали судді від 23.02.2015р.

Враховуючи, що статус переліченого майна, як тимчасово вилученого, не змінився, відповідно до вище вказаних вимог закону воно підлягає поверненню.

На підставі вище наведеного та керуючись ст.ст. 303-307, 309 КПК України, слідчий суддя -

У Х В А Л И В :
Скаргу задовольнити.

Зобов`язати старшого слідчого ВКР Слідчого управління Головного управління ДФС у Київській області ОСОБА_5 повернути ОСОБА_4 вилучене у відповідності до протоколу обшуку від 25.02.2015 року майно, а саме: належні йому печатку фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 , валютну банківську картку та картку-ключ.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя