АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Провадження №11-кп/791/20/15 Головуючий в І інстанції ОСОБА_1
Категорія: ст. 185 ч.3 КК України Доповідач: ОСОБА_2
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
2015 року січня місяця «15» дня колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючої:ОСОБА_2
Суддів:ОСОБА_3 ,
при секретарі:ОСОБА_4 ОСОБА_5 .
З участю прокурора: обвинуваченого: законного представника: захисника ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8 ОСОБА_9

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в режимі відеоконференції кримінальне провадження №0000178 за апеляційною скаргою прокурора на вирок Новотроїцького районного суду Херсонської області від «07» жовтня 2014 року, -

В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

українця, уродженця та мешканця

АДРЕСА_1 , учня 9 класу

Чкалівської середньої школи, раніше судимого: 03.07.2014р.

Новотроїцьким райсудом Херсонської області за ст.185 ч.3 КК

України на 3 роки позбавлення волі із застосуванням ст.ст.104,

75 КК України, з іспитовим строком на 1 рік, -

засуджений за ст. 185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.104 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 1 рік.

Покладено на матір ОСОБА_8 обов`язок щодо нагляду за засудженим та проведення з ним виховної роботи.

Постановлено стягнути на користь потерпілих в рахунок відшкодування моральної шкоди по 1000 грн., а на користь ОСОБА_10 , ще 100 грн. матеріальної шкоди.

Судові витрати в сумі 245 грн. 96 коп. за проведення дактилоскопічної експертизи віднесено за рахунок держави.

ОСОБА_7 визнано винним за вчинення слідуючих злочинів.

24.02.2014 року близько 19.00 години ОСОБА_7 таємно, шляхом пошкодження стіни гаражу, розташованого по АДРЕСА_1 , проник до приміщення, звідки викрав майно на суму 155 грн., що належить ОСОБА_11 .

Він же, 01.03.2014 року близько 23.00 годин аналогічним способом за вищевказаною адресою, таємно з гаражу викрав майно ОСОБА_10 , вартістю 240 грн.

Він же, 08.03.2014 року близько 21.00 години вищевказаним способом, за тією адресою, викрав таємно майно ОСОБА_12 на суму 531 грн.

В апеляційній скарзі з доповненнями прокурор зазначає, що судом при призначенні покарання ОСОБА_7 не врахований попередній вирок від 03.07.2014 року, а також неправильно вирішено питання щодо процесуальних витрат.

Просить судове рішення скасувати і постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_7 покарання за ст. 185 ч.3 КК України у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначити 3 роки 6 місяців позбавлення волі. Застосувати ст.ст. 75, 104 КК України і звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання на 1 рік та відповідно ст. 76 КК України зобов`язати з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги; дослідивши надані прокурором докази щодо попереднього засудження; заслухавши думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; обвинуваченого, його представника та захисника, які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні злочину, за який його засуджено, відповідає фактичним обставинам провадження і підтверджується наведеними у вироку доказами та в апеляційній скарзі прокурором не оспорюється.

Що стосується доводів апеляційної скарги про необхідність призначення ОСОБА_7 покарання, ще і за вимогами ст. 70 ч.4 КК України, є слушними.

Як вбачається з матеріалів провадження, в них відсутні дані про засудження обвинуваченого в липні 2014 року, а тому суду першої інстанції про наявність вироку щодо ОСОБА_7 не було відомо.

Проте, в апеляційну інстанцію прокурором надана копія вироку Новотроїцького районного суду Херсонської області від 03.07.2014 року, яким ОСОБА_7 було засуджено за ст. 185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі із застосуванням ст.ст. 75, 104 КК України, встановлено іспитовий строк терміном на 1 рік.

Вироком, який оскаржується, ОСОБА_7 було засуджено за злочини, вчинені ним в період з 24.02. по 08.03.2014 року, тобто вказані злочини обвинувачений вчинив до постановлення попереднього вироку, а тому покарання йому необхідно призначити за ч.4 ст.70 КК України.

Тому вирок суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині призначеного покарання на підставі ч.1 ст. 409 КПК України і постановлення в цій частині нового вироку.

В той же час, колегія суддів не може погодитися з апеляційними вимогами прокурора про скасування вироку в цілому та призначення ОСОБА_7 за ст. 185 ч.3 КК України більш суворого покарання, так як в апеляційній скарзі відсутні будь-які доводи щодо м`якості призначеного судом покарання за вказаним законом і необхідності скасування вироку в цілому, більш того, в апеляційній скарзі зазначено, що фактичні обставини справи та кваліфікація дій обвинуваченого не оспорюється.

Разом з тим, апелянт обґрунтовано просить звільнити ОСОБА_7 від призначеного за сукупністю злочинів покарання та застосувати ч.4 ст. 76 КК України.

Згідно ч.1 ст.104 КК України звільнення від відбування покарання з випробуванням застосовується до неповнолітніх відповідно до ст.ст. 75-78 КК України.

Як вбачається з вироку, суд першої інстанції на підставі ч.4 ст. 104 КК України обмежився лише покладенням обов`язку тільки на законного представника обвинуваченого матір.

Проте, колегія суддів вважає, що на обвинуваченого ОСОБА_7 необхідно покласти обов`язок періодично з`являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Такий обов`язок є складовою частиною випробування, буде дисциплінувати обвинуваченого та контролювати його поведінку.

Слушним є довід прокурора про необґрунтоване віднесення процесуальних витрат за рахунок держави.

Згідно ч.2 ст. 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку, суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Суд же без належного мотивування, в порушення вказаної вимоги закону, витрати за проведення дактилоскопічної експертизи в сумі 245,96 грн. відніс за рахунок держави, а не стягнув з обвинуваченого.

А тому дана апеляційна вимога також підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 405; 407; 413; 420 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу прокурора задовольнити частково.

Вирок Новотроїцького районного суду Херсонської області від 07 жовтня 2014 року відносно ОСОБА_7 скасувати в частині призначеного покарання та судових витрат.

Призначити покарання ОСОБА_7 за ст. 185 ч.3 КК України 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 70 ч.4 КК України за сукупністю злочинів шляхом часткового складання покарання, призначеного цим вироком та покаранням, призначеним вироком Новотроїцького районного суду від 03 липня 2014 року, і остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 104, 75 КК України звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців.

Відповідно до п.4 ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_7 періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції.

Стягнути з ОСОБА_7 , а у випадку відсутності майна, із законного представника обвинуваченого ОСОБА_8 , процесуальні витрати за проведення дактилоскопічної експертизи на користь держави у сумі 245 грн. 96 коп.

В іншій вирок залишити без зміни.

Вирок набирає законної сили з дня його проголошення і може бути оскаржений учасниками процесу протягом трьох місяців з дня проголошення безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ шляхом подачі касаційної скарги.

Судді: (три підписи)

Згідно з оригіналом

Суддя ОСОБА_2 .