Справа № 390/3093/14-к
Провадження № 1-кп/390/34/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.03.2015 року Кіровоградський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
захисника адвоката ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в сел. Димитрове Олександрійського району Кіровоградської області, громадянина України, українець, з загальною середньою освітою, одружений, призваний у зв`язку із частковою мобілізацією до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , солдат, телефоніст лінійно-кабельного відділення центру зв`язку командного пункту польового вузла зв`язку, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимий,
у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 407, ч. 3 ст. 407 КК України,
03 вересня 2014 року ОСОБА_5 призваний ІНФОРМАЦІЯ_2 у зв`язку із частковою мобілізацією до військової частини польова пошта НОМЕР_1 , яка дислокується за адресою: АДРЕСА_3 , та призначений на посаду телефоніста лінійно-кабельного відділення центру зв`язку командного пункту польового вузла зв`язку, у військовому званні солдат.
Проходячи військову службу солдат ОСОБА_5 відповідно до вимог ст.ст. 1,2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст.ст. 9,11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. ст. 1, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний суворо дотримуватися в своїй службовій діяльності вимог Конституції України, Законів України, Статутів, бути зразком виконання службового обов`язку, а саме хоробрим, ініціативним і дисциплінованим. Солдат ОСОБА_5 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вище вимогам Статутів Збройних Сил України, в період проходження військової служби у військовій частині польова пошта НОМЕР_1 , самовільно залишив місце служби і не з`являвся вчасно на службу без поважних причин. Солдат ОСОБА_5 діючи умисно, без поважних причин самовільно о 10 год. 08 вересня 2014 року залишив місце служби польовий табір військової частини польова пошта НОМЕР_1 , який знаходився поблизу АДРЕСА_4 , та про причини самовільного залишення командуванню частини не повідомляв. О 21 год. 30 хв. на вечірньому шикуванні цього ж дня військової частини польова пошта НОМЕР_1 виявлена відсутність ОСОБА_5 у військовому таборі. О 18 год. 00 хв. 18 вересня 2014 року солдат ОСОБА_5 самостійно повернувся до польового табору військової частини польова пошта НОМЕР_1 .
Крім того, о 21 год. 18 вересня 2014 року солдат ОСОБА_5 , перебуваючи у польовому таборі військової частини польова пошта НОМЕР_1 , який знаходився поблизу АДРЕСА_4 , діючи умисно, без поважних причин самовільно залишив місце служби та не з`являвся вчасно на службу без поважних причин до 17 год. 05 хв. 15 грудня 2014 року, тобто тривалістю понад один місяць. У зазначений період часу солдат ОСОБА_5 до виконання своїх службових обов`язків не приступив та про своє місцезнаходження нікому із посадових осіб частини не повідомляв, проводячи час на власний розсуд. О 17 год. 05 хв. 15 грудня 2014 року солдат ОСОБА_5 був затриманий працівниками Петрівського РВ УМВС України в Кіровоградській області в с. Солдатське Петрівського району Кіровоградської області.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні повідомив, що добровільно з`явився до воєнкомату для захисту Батьківщини та був мобілізований, оскільки раніше проходив строкову службу і мав спеціальні навички. На початку вересня 2014 року залишив польовий табір своєї військової частини за сімейними обставинами, після 10 днів відлучки повернувся, проте в той же день вирішив знову залишити табір, оскільки його мати тяжко хворіла, а йому необхідно було доглядати за нею. У вчинених злочинах щиро кається.
На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів по справі щодо тих обставин, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позиції немає; останньому роз`яснено, що у такому випадку, він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
За таких обставин, суд вважає, що винність ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 407, ч. 3 ст. 407 КК України, доведена, а дії обвинуваченого ОСОБА_5 правильно кваліфіковані як самовільне залишення місця служби і не з`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад десяти діб, але не більше місяця, а також самовільне залишення місця служби і не з`явлення вчасно на службу без поважних причин тривалістю понад один місяць.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Злочини є закінченим, середньої тяжкості, умисними.
Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 згідно із ст. 66 КК України, є щире каяття, сприяння розкриттю злочину.
Обставини, що обтяжують покарання згідно зі ст. 67 КК України, відсутні.
Крім цього, при обранні обвинуваченому ОСОБА_5 міри покарання судом враховується його відношення до вчиненого, матеріали, що його характеризують.
ОСОБА_5 за місцем проходження служби характеризується негативно (а.с.126 т.1), на обліку в психіатричній лікарні та наркологічному диспансері не значиться (а.с.206-207, 235 т.1), здійснює догляд за хворою матір`ю ОСОБА_6 , 1943 р.н. (а.с. 230-238 т.1, а.с. 3-8 т. 2), раніше до кримінальної відповідальності не притягувався (а.с. 236 т.1).
Враховуючи те, що ОСОБА_5 вчинив злочини середньої тяжкості, вину у вчиненому злочині визнав та щиро розкаявся, доглядає за матір`ю, суд дійшов висновку, що для його перевиховання та виправлення необхідно призначити покарання у виді позбавлення волі, але без ізоляції від суспільства із застосуванням ст. 75 КК україни.
Цивільний позов, речові докази та судові витрати у справі відсутні.
Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 407, ч.3 ст. 407 КК України, та призначити йому покарання:
- за ч. 2 ст. 407 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;
- за ч. 3 ст. 407 КК України у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_5 покарання у виді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік. Зобов`язати його не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили не обирати.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Кіровоградської області через Кіровоградський районний суд Кіровоградської області протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя /підпис/
Згідно з оригіналом
Суддя Кіровоградського районного суду
Кіровоградської області ОСОБА_1