Справа № 629/653/15-к
Номер провадження 1-кп/629/137/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 квітня 2015 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Лозівського міськрайонного суду Харківської області кримінальне провадження № 0000228 від 10.02.2015 року за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Новоалександрівка Близнюківського району, Харківської області, громадянки України, українки, з середньо-спеціальною освітою, не працюючої, розлученої, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимої: 27.11.2014р. Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт, і.н. не відомий,

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно вироку Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27.11.2014 року, який набрав законної сили 28.12.2014 року, ОСОБА_4 засуджена до покарання за скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, у вигляді 200 годин громадських робіт.

22.01.2014 року ОСОБА_4 була ознайомлена працівниками Лозівського МРВ КВІ УДПтС України з умовами та порядком відбування покарання та направлена для відбування покарання у вигляді громадських робіт до Лозівської міської лікарні Харківської області.

Згідно розпорядження головного лікаря Лозівської міської лікарні Харківської області ОСОБА_5 №66-а від 23.01.2015 року ОСОБА_4 прийняли для відпрацювання безоплатних громадських робіт, після чого її ознайомили з графіком виходу на роботу.

Згідно вказаного графіку виходу на роботу на січень 2015 року ОСОБА_4 зобов`язана відпрацьовувати громадські роботи з 23.01.2015 року по 31.01.2015 року. Однак в період з 23.01.2015 року по 24.01.2015 року, з 26.01.2015 року по 28.01.2015 року ОСОБА_4 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з метою ухилення від відбування призначеного покарання, без поважних причин не з`явилася для відбуття громадських робіт до Лозівської міської лікарні Харківської області, чим порушила ч.3 ст.40 Кримінально-виконавчого кодексу України, за якою ухиленням від відбування покарання у виді громадських робіт є невихід більше двох разів протягом місяця на громадські роботи без поважних причин.

Обвинувачена ОСОБА_4 винною себе визнала та пояснила у судовому засіданні, що дійсно скоїла злочин при зазначених обставинах. Чистосердечне розкаюється у скоєному нею злочині, запевнила суд, що більш такого не трапиться.

Враховуючи пояснення обвинуваченої ОСОБА_4 , а також те, що вона не оскаржує фактичні обставини справи, які вказані в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, не наполягає на дослідженні інших доказів у справі, розуміє неможливість в подальшому оскаржити дані фактичні обставини в апеляційному порядку, у суду не має сумнівів в добровільності та правдивості її позиції, тому відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України дослідження доказів відносно фактичних обставин справи визнано судом недоцільним, суд обмежив їх дослідження допитом обвинуваченої, проти чого не заперечував прокурор.

Дії обвинуваченої ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 389 КК України, як ухилення від відбування громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

При призначенні покарання відносно ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину, дані про особу обвинуваченої, обставини, які пом`якшують та обтяжують її покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України обвинувачена ОСОБА_4 скоїла невеликої тяжкості злочин.

Дослідженням особи обвинуваченої ОСОБА_4 встановлено, що вона громадянка України, раніше судима, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, з середньо - спеціальною освітою, не працює, розлучена, не має на утриманні неповнолітніх дітей, за місцем мешкання характеризується формально задовільно.

( а.с. 59-67)

Відповідно до вимог ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд визнає рецидив злочинів, так як відповідно до ст.34 КК України, рецидивом злочинів визнається вчинення нового умисного злочину особою, яка має судимість за умисний злочин, а як достовірно встановлено в судовому засіданні, вона була засуджена 27.11.2014 року Лозівським міськрайонним судом Харківської області за ч.1 ст.185 КК України до 200 годин громадських робіт. (а.с.64-65).

Відповідно до вимог ст. 66 КК України обставинами, пом`якшуючими покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , суд визнає щире каяття.

Суд приходить до висновку, що обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 , не є винятковими і не знижують істотним чином міру тяжкості скоєного злочину, не зменшують суспільну небезпеку злочину до рівня, що виходить за межі покарання, що виключає застосування до обвинуваченої ст. 69 КК України призначення більш м`якого покарання, яке передбачено законом.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує положення ст. 69-1 КК України.

Із врахуванням ступеня тяжкості скоєного злочину, особи обвинуваченої, обставин, які обтяжують і пом`якшують покарання, обставин скоєння злочину та відношення до скоєного, суд призначає покарання ОСОБА_4 в межах санкції обвинувачення у вигляді арешту без застосування ст.ст. 75,76 КК України, в зв`язку з тим, що вона не працює, скоїла новий умисний злочин, не має постійного місця проживання, станом на 21.04.2015 року не відбула строк громадських робіт, що складає 36 годин..

Вважаючи, що вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27.11.2014 року ОСОБА_4 була засуджена за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт та скоїла нове правопорушення, не відбувши покарання за попереднім вироком, то відповідно до ч.1;4 ст.71 КК України суд до покарання, призначеного за новим вироком, приєднує повністю обвинуваченій ОСОБА_4 не відбуту частину покарання за попереднім вироком, так як вона згідно довідки заступника Лозівського МВР КВІ УДПтСІ в Харківській області від 21.04.2015 року не відбула строк громадських робіт, що складає 36 годин. ( а.с.68)

Відповідно до п.4 ч.1 ст.72 КК України, при складанні покарань за сукупністю злочинів та сукупності вироків менш суворий від покарання переводиться в більш суворий вид, виходячи з такого їх співвідношення: одному дню арешту відповідають вісім годин громадських робіт. Вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27.11.2014 року ОСОБА_4 була засуджена за ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді 200 годин громадських робіт, з яких вона відбула 164 години, не відбута частина громадських робіт складає 36 годин, які суд переводить в більш суворе покарання, а саме 36 годин громадських робіт : 8 годин громадських робіт = 4 дні 12 годин арешту, з яких суд приєднує не відбуті 36 годин громадських робіт, що відповідає 4 дням 12 годинам арешту.

Відповідно до глави 18 ст.ст. 176-178,183 КПК України, суд вважає необхідним обрати відносно обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді триманням під вартою в Харківському СІЗО, до вступу вироку в законну силу, в зв`язку з винесенням судом обвинувального вироку, припиненням нею злочинної діяльності та запобіганням спробам переховуватись від суду.

Строк відбуття покарання для обвинуваченої ОСОБА_4 відраховувати з дня фактичного затримання її співробітниками міліції.

Цивільний позов та судові витрати по справі не заявлено.

Речові докази по справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 371, 373-374,376 КПК України (2012 р.), суд

У Х В А Л И В:

Визнати ОСОБА_4 винною за ч. 2 ст. 389 КК України та призначити покарання у вигляді 3 (трьох) місяців арешту.

На підставі ч.1;4 ст.71 КК України до призначеного за цим вироком покарання повністю приєднати не відбуте покарання за вироком Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 27.11.2014 року за ч.1 ст.185 КК України у вигляді 200 годин громадських робіт, а саме 36 годин, які на підставі п.4 ч.1 ст.72 КК України відповідають 4 дням 12 годинам арешту, та остаточно до відбуття обвинуваченій ОСОБА_4 призначити 3 (три) місяці 4 (чотири) дні 12 годин арешту.
Обрати відносно обвинуваченої ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді триманням під вартою в Харківському СІЗО, до вступу вироку в законну силу, та взяти її під варту негайно з зали суду.

Строк відбуття покарання для обвинуваченої ОСОБА_4 відраховувати з дня фактичного затримання її співробітниками міліції, складання ними протоколу затримання та огляду особи, які направити до суду, а саме з 21 квітня 2015 року.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а обвинуваченим який знаходиться під вартою, в той же строк, з дня отримання копії даного вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя: ОСОБА_1