Справа № 703/3202/14-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 березня 2015 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого-судді ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурорів: ОСОБА_5 ,
ОСОБА_6 ,
ОСОБА_7 ,
адвокатів: ОСОБА_8 ,
ОСОБА_9 ,
потерпілих: ОСОБА_10 ,
ОСОБА_11 ,
за ч.1 ст. 115 та ч. 1 ст. 185 КК України,
в с т а н о в и в :
Половинка 30 квітня 2014 року близько 21 год., перебуваючи за місцем свого проживання в квартирі АДРЕСА_2 , на грунті неприязних стосунків, під час чергової, раптово виниклої, сварки з ОСОБА_13 , маючи умисел на завдання тому тілесних ушкоджень, наніс йому удар ножем в груди, спричинивши, згідно висновків експерта Смілянського міжрайонного відділення СМЕ від 16 червня 2014 року №109 та від 17 червня 2014 року №142, тяжкі тілесні ушкодження у вигляді сліпого проникаючого поранення передньої стінки грудної клітки із ушкодженням серця, яке супроводжувалось масивною кровотечею із мало кровністю внутрішніх органів,від яких потерпілий через деякий час, який, можливо, вираховувався 10-15 хвилинами, помер на місці їх заподіяння.
Як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні обвинувачений винним себе у вчиненні злочинів не визнав і пояснив, що близько 21 год. 30 квітня 2014 року він із дружиною ОСОБА_14 та малолітнім сином ОСОБА_15 знаходилися в квартирі АДРЕСА_2 , де на грунті неприязних стосунків виникла чергова сварка та бійка з батьком дружини ОСОБА_13 , під час якої останній ударив його в плече, а він, розмахуючи ножем з боку в бік та від себе і в сторону потерпілого, захищався. Потерпілий, не зважаючи на це, з погрозами рухався на нього і наткнувся на ніж.
Після вказаного поранення Фальку, той попросив забрати з його барсетки гроші в доларах для передачі дочці потерпілого ОСОБА_11 та для його сина ОСОБА_15 . Виходячи з квартири, він з вказаної барсетки, не рахуючи, забрав гроші і разом з дружиною та сином поїхали в м. Обухів.
Не дивлячись на невизнання вини обвинуваченим, його винуватість у заподіянні тілесних ушкоджень ОСОБА_13 , від яких настала смерть потерпілого та у викраденні майна грошей вказаного потерпілого, доведена повністю і підтверджується:
- показаннями потерпілої ОСОБА_11 про те, що 30 квітня 2014 року, після прогулянки по м. Сміла з подругою ОСОБА_16 , близько 21 год 45 хв. повернулась до себе додому і виявила вбитого батька, ОСОБА_13 , та викрадення у нього з барсетки грошей доларів США. До неї на її прохання зразу ж прийшли ОСОБА_17 і сусід ОСОБА_18 , після чого приїхали швидка медична допомога та працівники міліції. Її сестра сестра ОСОБА_14 та її чоловік ОСОБА_19 , не дивлячись на те, що вона повідомила їм про вбивство батька, з дороги в м. Обухів додому не повернулись;
- показаннями потерпілої ОСОБА_10 про те, що 1 травня 2014 року її племінниця ОСОБА_20 повідомила їй, що її сина ОСОБА_13 убито. Деталі злочину не повідомила, бо не знала;
- показаннями свідка ОСОБА_14 про те, що разом з чоловіком ОСОБА_19 та їх сином ОСОБА_15 збиралися в м. Обухів в гості до знайомих. Після того, як вони з сином із зібраними валізами вийшли з квартири, в неї повернувся ОСОБА_19 , який вийшов звідти схвильованим , з чого вона зрозуміла, що між ним та батьком відбулась чергова сварка. Що на справді трапилось в квартирі, ОСОБА_19 їй не повідомив і вони поїхали в Обухів. Коли вони їхали в автобусі у вказане місто, їй зателефонувала сестра ОСОБА_21 та повідомила про смерть батька, але вони на це не зреагували і продовжили поїздку;
- показаннями свідка ОСОБА_22 про те, що вночі 30 квітня 2014 року її подруга ОСОБА_21 попросила її негайно з`явитися до неї додому, оскільки її батька вбито;
- показаннями свідка ОСОБА_23 про те, що увечері 30 квітня 2014 року ОСОБА_21 покликала її чоловіка ОСОБА_24 до себе в квартиру, повідомивши, що її батька вбили. Пізніше її запросили працівники міліції для участі у огляді місця події. При ній експертом на тілі у ОСОБА_25 була в області серця виявлена різана рана, що вона ствердила своїм підписом в протоколі огляду місця події;
- показаннями свідка ОСОБА_26 про те, що в день вбивства ОСОБА_25 чув звуки його чергової сварки з ОСОБА_19 . Коли підійшов ближче до своїх вхідних дверей, щоб довідатись, що сталося, то почув голос ОСОБА_27 , яка запитувала: «Що ти зробив?». У відповідь ОСОБА_19 їй відповів, що він терпіти більше не міг;
- даними протоколу огляду місця події від 1 травня 2014 року, зафіксувавшим виявлення трупа ОСОБА_25 по місцю проживання з раною в області серця та слідів пальців рук людини (а.с.33,т.1);
- даними протоколу слідчого експерименту за участю ОСОБА_19 від 1 травня 2014 року, згідно якого обвинувачений показав каналізаційний колектор біля будинку №26 по вул. Косіора в м. Сміла, куди він викинув ніж, яким заподіяв тілесні ушкодження ОСОБА_28 та вказав місце поблизу автостанції в м. Сміла, куди він заховав викрадені у потерпілого 4800 доларів США )а.с.121-126, т.1);
- даними протоколів оглядів місць події від 1 травня 2014 року, згідно яких у вказаних ОСОБА_19 місцях, які зазначені вище, вилучені гроші в сумі 4800 доларів США, як викрадені у потерпілого ОСОБА_25 та ніж, яким завдані тілесні ушкодження тому ж потерпілому ОСОБА_29 (а.с.127- 128, 129-130, т.1);
- даними висновку судово-медичної експертизи №109 від 16 червня 2014 року, згідно якої смерть ОСОБА_25 настала від сліпого проникаючого поранення передньої стінки грудної клітки із ушкодженням серця, яке супроводжувалося масивною кровотечею із малокровністю внутрішніх органів. Дані ушкодження виникли від дії предмета, що має властивості колюче-ріжучого типу, можливо ножа, спричинене незадовго до смерті і відноситься, за ознакою небезпеки для життя, до категорії тяжких (а.с.36-38, т.1);
- даними висновку судово-медичної експертизи №142 від 17 червня 2014 року, згідно якої смерть ОСОБА_25 настала від сліпого проникаючого поранення передньої стінки грудної клітки із ушкодженням серця, яке супроводжувалося масивною кровотечею із малокровністю внутрішніх органів. Дані ушкодження виникли від дії предмета, що має властивості колюче-ріжучого типу, можливо ножа, спричинене незадовго до смерті і відноситься, за ознакою небезпеки для життя, до категорії тяжких.
Смерть ОСОБА_29 стоїть у причинному зв`язку із вказаним тілесним ушкодженням.
Із такими тілесними ушкодженнями потерпілий міг деякий період часу, що рахувався одиницями хвилин, можливо 10-15 хвилин, здійснювати цілеспрямовані дії пересуватися, говорити (а.с.153-154, т.1);
- даними протоколів слідчого експерименту від 29 травня 2014 року та слідчого експерименту від 23 червня 2014 року, згідно яких ОСОБА_19 на місці пригоди показав механізми заподіяння тілесних ушкоджень потерпілому (а.с.232-237,т.1, 6-8, т.2);
- даними висновків судово-медичних експертиз №144 та №151 від 18 та 23 червня 2014 року, згідно яких тілесні ушкодження на тілі потерпілого могли виникнути і за тими механізмами, які ОСОБА_19 показав під час слідчих експериментів 29 травня та 23 червня 2014 року 9 а.с. 139, т.1, 11,т.2);
- висновком судово імунологічної експертизи №184 від 6 червня 2014 року, згідно якого у змивах з килима та з підлоги в квартирі АДРЕСА_2 , виявлені сліди крові, походження якої від ОСОБА_19 і ОСОБА_29 не виключається (а.с.191-195, т.1);
- даними висновку судово-імунологічної експертизи №86 від 28 травня 2014 року, згідно якої походження слідів крові на вилученому, у вказаному ОСОБА_19 місці, клинку ножа, від ОСОБА_29 не виключається (а.с.199-200,т.1.);
- даними висновку судово-імунологічної експертизи №87 від 28 травня 2014 року, згідно якої, виявлена в піднігтєвому вмісті лівої руки ОСОБА_25 , кров могла походити від ОСОБА_19 (а.с. 204-206, т.1);
- висновком судово-дактилоскопічної експертизи №166 від 23 червня 2014 року, згідно якої 7 слідів папілярних ліній, виявлених на місці вбивства ОСОБА_25 , залишені Половинкою (а.с. 160-173, т.1);
Згідно висновку судово-психіатричної експертизи №258 від 28 травня 2014 року ОСОБА_19 в період вчинення інкримінованих йому діянь розумів значення своїх дій та міг ними керувати, правильно сприймає обставини, що мають значення у справі, може приймати участь у слідчих діях та в розгляді справи в судовому засіданні (а.с.225-231,т.1).
Сумніви потерпілої ОСОБА_21 та її представника, адвоката Вовка в тому, що потерпілому ОСОБА_28 обвинуваченим ОСОБА_19 було завдано не тільки одну рану в області грудей, а й другу в область спини, безпідставні і спростовуються не тільки вищевказаними висновками судово-медичної експертизи, які підтвердив в судовому засіданні їх автор експерт ОСОБА_30 , а й показаннями свідка ОСОБА_23 , яка в якості понятої приймала участь в огляді на місці пригоди трупа ОСОБА_25 , про те, що експертом було виявлено лише тілесне ушкодження у виді рани грудей в області серця.
Слідством і прокурором не доведений умисел ОСОБА_19 на умисне спричинення смерті потерпілого. Показання обвинуваченого про те, що ОСОБА_31 після заподіяння йому тілесних ушкоджень жив і розмовляв з ним, підтверджуються висновком судово-медичного експерта №142 від 17 червня 2014 року в тій частині, що із тілесними ушкодженнями,які були виявлені у потерпілого, він міг деякий період часу, що рахувався одиницями хвилин, можливо 10-15 хвилин, здійснювати цілеспрямовані дії пересуватися, говорити.
В той же час, ОСОБА_19 міг, при бажанні, втекти, чи якимось іншим способом уникнути заподіяння тяжких тілесних ушкоджень потерпілому в ході сварки та бійки з ним, а тому його показання про те, що він вказані тілесні ушкодження потерпілому завдав обороняючись, судом до уваги не приймаються, як неправдиві.
Крім того, такі показання спростовуються його ж показаннями про те, що під час сварки та бійки з ОСОБА_29 , він лезом, підібраного тут же ножа, здійснював рухи не тільки з боку в бік перед собою, що уникнути можливого нападу потерпілого, а й від себе в сторону вказаної особи, свідомо допускаючи те, що рухаючи таким чином ножем в сторону грудей потерпілого, він міг нанести тому тяжкі тілесні ушкодження.
Оцінивши всі докази в їх сукупності в цій частині злочинних дій обвинуваченого ОСОБА_19 , суд вважає, що такі діяння слідством за ч.1 ст. 115 КК України, як умисне вбивство, кваліфіковані неправильно і його дії суд кваліфікує за ч.2 ст. 121 КК України, оскільки він умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_29 тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою небезпеки для життя, що спричинили його смерть.
Показання ОСОБА_19 про те, що він грошей у свого тестя не крав, що той сам просив забрати у нього гроші з барсетки і передати їх дочці потерпілого ОСОБА_32 та його внуку (сину ОСОБА_19 ) ОСОБА_15 , спростовуються показаннями потерпілої ОСОБА_21 про те, що він грошей їй та показаннями свідка ОСОБА_14 , що таких же грошей він для спільного з вказаним свідком сина ОСОБА_15 , не передавав, до вилучення їх працівниками міліції. Ці ж показання ОСОБА_19 спростовуються його подальшими діями, коли він замість того, щоб передати гроші вказаним особам, сховав їх у відомому лише йому місці.
Показання обвинуваченого про те, що він викрадені гроші не віддав зразу ж після його приходу в міліцію, бо боявся, що їх привласнять працівники міліції, спростовуються протоколом слідчого експерименту від 1 травня 2014 року, згідно якого він тим же працівникам міліції добровільно видав, сховані ним поблизу автостанції в м. Сміла, 4800 доларів США.
Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_19 в цій частині слідством за ч.1 ст. 185 КК України кваліфіковані правильно і суд його дії кваліфікує за цим же Законом, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжку).
Призначаючи покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, пом`якшуючі покарання обставини: активне сприяння розкриттю злочинів, добровільне відшкодування матеріальної шкоди, прохання потерпілих, яке висловив в судовому засіданні їх представник адвокат ОСОБА_9 , про обрання покарання у виді мінімального строку позбавлення волі та наявність на утриманні неповнолітньої дитини, а також особу обвинуваченого, який, хоча і характеризується позитивно, але у вчиненому не розкаявся, а тому суд вважає за можливе його виправлення лише в місцях позбавлення волі.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу в межах 2-місячного терміну, належить залишити ОСОБА_19 дотеперішнім - тримання під вартою.
З обвинуваченого в прибуток держави належить стягнути витрати на судово-дактилоскопічну експертизу.
Долю речових доказів слід вирішити в порядку ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст. 370 КПК України, суд, -
з а с у д и в :
ОСОБА_12 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 121 та ч.1 ст. 185 КК України і призначити йому покарання:
- за . 2 ст. 121 КК України - 7 років позбавлення волі;
- за ч.1 ст. 185 КК України 3 роки позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначити ОСОБА_19 покарання у виді 7 років позбавлення волі.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу, але не більш ніж на 2 міс., тобто до 12 травня 2015 року, залишити дотеперішнім тримання під вартою в СІЗО м. Черкаси.
Строк відбування покарання рахувати з 1 травня 2014 року.
Сягнути з ОСОБА_12 на корись держави 430 грн. 43 коп. судових витрат на проведення судово-дактилоскопічної експертизи.
Речові докази: 4800 доларів США, переданих потерпілій ОСОБА_33 , залишити їй за належністю, зазначені на а.с.70 повернути власникам, а решту ( а.с. 245,246, т.1) -знищити.
Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Черкаської області через міськрайсуд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим з моменту вручення йому копії вироку.
Головуючий:
Судді: