Справа № 559/3577/13-к
Номер провадження 1-кс/559/272/2013
УХВАЛА

про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою

"12" листопада 2013 р. Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

Слідчий суддя Юзьвяк Б. Г.

при секретарі Свирида М.І.

за участю прокурора Сабада О.М.

розглянувши клопотання слідчого СВ Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_1, погоджене з прокурором Дубенської міжрайонної прокуратури ОСОБА_2 про застосування щодо підозрюваного

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше судимого за ч. 2 ст.186 КК України, неодруженого, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_4 26, Дубенського району, Рівненської області,

запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою,

ВСТАНОВИВ:

Клопотання обгрунтовується наступними доводами. 04.11.2013 року до Дубенського МВ по телефону надійшло повідомлення ДІМ Дубенського МВ Іняхіна про те, що 04.11.2013 року о 14.00 годині в с. Тараканів, Дубенського району під час відпрацювання згідно операції «Зброя Вибухівка» було зупинено гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5, жит. ІНФОРМАЦІЯ_4 26, Дубенського району, у якого було виявлено металевий предмет, зовні схожий на основну частину ударно-спускового механізму до гвинтівки.

Дане повідомлення було внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0001080 від 04 листопада 2013 року, визначивши попередню кваліфікацію ч.1 ст.263 КК України.

11 листопада 2013 року ОСОБА_3 повідомлено про те, що він підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.263 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що 04 листопада 2013 року біля 9 години 30 хвилин ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, з метою здійснення незаконного, тобто без передбаченого законом дозволу придбання та носіння вогнепальної зброї, придбав, шляхом привласнення знайденого на території Тараканівського форту, що поблизу с. Тараканів Дубенського району Рівненської області драгунську гвинтівку «Мосіна» б/н зразка 1891 року виробництва СРСР.

В подальшому ОСОБА_3 зберігаючи без передбаченого законом дозволу при собі драгунську гвинтівку «Мосіна» б/н зразка 1891 року виробництва СРСР, став її носити при собі по території Тараканівського форту, що поблизу с. Тараканів Дубенського району Рівненської області, а в подальшому переніс до вул. Львівської с. Тараканів Дубенського району Рівненської області, де був зупинений працівниками міліції.

04.11.2013 року біля 14 годині 35 хвилин в с. Тараканів, Дубенського району Рівненської області на вул. Львівській, поблизу будинку № 252, під час поверхневого огляду та огляду речей ОСОБА_3 працівниками міліції було виявлено та вилучено драгунську гвинтівку «Мосіна» б/н зразка 1891 року виробництва СРСР.

Згідно висновку судової балістичної експертизи № 2-265 від 06.11.2013 року, обєкт, виявлений та вилучений 04.11.2013 року під час поверхневого огляду гр. ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_6, жит. ІНФОРМАЦІЯ_4 26, Дубенського району, Рівненської області являється бойовою вогнепальною зброєю, а саме 7,62х54R драгунською гвинтівкою «Мосіна» б/н зразка 1891 року виробництва СРСР. В даній гвинтівці відсутнє ложа, корозійні зміни матеріалу деталей. Досліджувана гвинтівка для проведення пострілів придатна.

Своїми умисними діями ОСОБА_3, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.263 КК України. Його дії кваліфікуються як носіння та придбання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_3 інкримінованому йому кримінальному правопорушенні повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, а саме: показаннями свідків; результатом проведеного огляду місця події від 04.11.2013 року, де мала місце подія кримінального правопорушення і було зафіксовано обстановку вчинення кримінального правопорушення; результатом проведеного слідчого експерименту із ОСОБА_3 під час якого він показав, де саме викопав вищевказану гвинтівку; висновком судово-балістичної експертизи.

В матеріалах кримінального провадження містяться відомості про те, що ОСОБА_3 06.02.2013 року був засуджений Дубенським міскрайонним судом Рівненської області за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України до покарання позбавлення волі строком на 5 років. Відповідно до ст.. 75 КК України, ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання було звільнено з випробуванням, встановивши іспитовий термін тривалістю 3 роки. В період не відбутого, визначеного йому покарання, останній знову вчинив ряд злочинів передбачених ч.2 ст.185 КК України. Це дає підстави вважати, що ОСОБА_3 продовжує свою злочинну діяльність, шляхом вчинення нових кримінальних правопорушень, тобто є суспільно-небезпечною особою, яка потребує ізоляції від суспільства.

ОСОБА_3 офіційно ніде не працює, характеризується по місцю проживання з негативної сторони, він не має постійного джерела прибутку, що є однією із причин і спонуканням до вчинення корисливих злочинів, і це дає підстави вважати, що ОСОБА_3 обраною ним лінією поведінки представляє загрозу для суспільства та з вищезазначених причин може вільно залишити місце проживання і таким чином ухилятись від провадження досудового слідства та суду, а з метою попередження цьому вважаю за необхідне обрати йому запобіжний захід повязаний із триманням під вартою.

ОСОБА_3 вчинив останнє кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 263 КК України. Вчинене ним кримінальне правопорушення відноситься до категорії тяжких злочинів, за вчинення якого передбачене покарання у виді позбавленням волі на строк від трьох до семи років, що дає підстави вважати, що він з метою уникнення передбаченого покарання може ухилятися від органів досудового розслідування та суду.

Враховуючи вищевикладені ризики того, що ОСОБА_3 може перешкоджати встановленню істини у справі та продовжувати свою злочинну діяльність, тому, слідчий вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 запобіжний захід тримання під вартою, бо жоден із більш мяких запобіжних заходів не може запобігти доведеним у клопотанні ризикам, узв'язку із цим і звернулася до слідчого судді із відповідним клопотанням.

Прокурор висловив думку, що клопотання є обґрунтованим, та просив його задоволити, оскільки ОСОБА_4 є раніше судимим, вчинив злочин під час іспитового строку, характеризується із негативної сторони, ніде не працює, тому є достатньо підстав вважати, що він може залишити своє місце проживання та ухилятись від слідства, а також продовжити вчиняти злочини.

Затриманий ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він просить не брати зараз його під варту, більше не буде вчиняти злочинів, не заперечує свою вину, думав здати на "металолом" зброю.

Вислухавши пояснення затриманого ОСОБА_3, доводи прокурора, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до висновку, що клопотання про обрання такого запобіжного заходу як тримання під вартою є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

За змістом п.5 ч.1 ст.183 КПК України, запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

ОСОБА_3 є особою раніше судимою, але належних йому висновків не зробив, продовжує свою злочинну діяльність, а саме: вчинив кримінальне правопорушеня санкція за вчинення якого передбачає покарання від трьох до семи років позбавлення волі і відноситься до категорії тяжких.

У якості наявних ризиків, передбачених ч.1 ст.177 КК України, слідчий вказує те, що підозрюваний може вчинити інше кримінальне правопорушення, може переховуватись від слідства.

Крім того, слідчий наводить обставини, що враховуються при обрані запобіжного заходу, а саме, те що підозрюваний, вчинив злочин під час іспитового строку, не має постійного джерела прибутку, а також наявність попередніх судимостей у підозрюваного.

За змістом ч.2 ст.177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

За змістом ч.1 ст.194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов'язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:

1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення;

2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;

3) недостатність застосування більш м'яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Відповідно до змісту ч.3 ст.176 КПК України такий запобіжний захід як тримання під вартою є найбільш суворим запобіжним заходом і застосовується лише тоді, коли прокурор доведе, що жоден із більш м'яких запобіжних заходів передбачених частиною першою цієї статі не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

В даному випадку такі ризики що наведені слідчим, як здатність вчинення іншого кримінального правопорушення, можливість переховуватись від слідства, можливість перешкоджати встановленню істини у кримінальному провадженні - доведені.

Наведені обставини в сукупності свідчать про те, що є необхідність в застосуванні такого найбільш суворого запобіжного заходу до ОСОБА_3 як тримання під вартою.

Відповідно до ч.3 ст.183 КПК України слідчий суддя, суд при постановлянні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою зобов'язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов'язків, передбачених цим Кодексом, крім випадків, передбачених частиною четвертою цієї статті.

В ухвалі слідчого судді, суду зазначаються, які обов'язки з передбачених статтею 194 цього Кодексу будуть покладені на підозрюваного, обвинуваченого у разі внесення застави, наслідки їх невиконання, обґрунтовується обраний розмір застави, а також можливість її застосування, якщо таке рішення прийнято у кримінальному провадженні, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Зважаючи на майновий стан підозрюваного та його характеристики визначаю розмір застави в двадцять розмірів мінімальної заробітної плати.

Керуючись ст.ст.176, 177, 178 ,183, 194, 196, 197, 309 КПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання слідчого СВ Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області ОСОБА_1, про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_3, запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, - задоволити.

Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше судимого за ч. 2 ст.186 КК України, неодруженого, проживаючого у ІНФОРМАЦІЯ_4 26, Дубенського району, Рівненської області, запобіжний захід у виді тримання під вартою строком на два місяці.

Встановити розмір застави в двадцять розмірів мінімальної заробітної плати.

В разі внесення застави покласти на ОСОБА_3 слідуючі обов'язки:

1. Прибувати на виклик слідчого та суду за першою вимогою;

2. Не відлучатись з населеного пункту в якому він зареєстрований (вул. Дубенська, 26, с. Верба, Дубенського району Рівненської області) без дозволу слідчого, прокурора або суду;

3. Повідомляти слідчого, прокурора та суд, в провадженні яких знаходиться справа про зміну місця свого проживання та роботи.

Копію ухвали направити для виконання начальнику Дубенського МВ УМВС України в Рівненській області, та начальнику СІ № 24 м.Рівне.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після її проголошення.

Дата закінчення дії ухвали 11 січня 2014 року в 16 годин 15 хвилин.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Рівненської області протягом п'яти днів з дня проголошення.

Суддя: