Кримінальне провадження № 629/142/15-к
Номер провадження 1-кп/629/87/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.02.2015 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

секретаря судових засідань ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченої ОСОБА_4 ,

потерпілого ОСОБА_5 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Лозова Харківської області матеріали кримінального провадження відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Мурманськ Російської Федерації, громадянки України, з середньою спеціальною освітою, не заміжньої, не працюючої, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої:

- 23.02.1996 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст. 140 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі,

- 14.05.1996 року Чернігівським районним судом за ст. 140 ч. 2, 140 ч. 3, 42 КК України до 3 років позбавлення волі, переглянуто вирок 16.12.1996 року Чернігівським обласним судом, вирок від 14.05.1996 року скасовано, справа направлена на новий розгляд,

- 13.02.1997 року Чернігівським районним судом за ст. 140 ч. 2, 140 ч. 3, 42 ч. 1, 42 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнена 21.09.1998 року з Качанівської ВК Харківської області (№ 54) на підставі Закону України «Про амністію» від 24.07.1998 року ст. 4 за постановою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 21.09.1998 року,

- 28.08.2003 року Новозаводським районним судом м. Чергігова за ст. 121 ч. 1 КК України до 5 років позбавлення волі, звільнена 08.11.2006 року з Чернігівської ВК (№ 44) за постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 31.10.2006 року умовно-достроково на не відбутий строк: 1 рік 6 місяців 13 днів,

- 12.06.2008 року Куликівським районним судом Чернігівської області за ст. 185 ч. 3, 71 КК України до 4 років позбавлення волі, звільнена 07.03.2012 року з Полтавської ВК (№ 65) за закінченням строку покарання,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
27 вересня 2014 року приблизно о 13 год. 00 хв. ОСОБА_4 , знаходячись у квартирі свого знайомого ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, з метою викрасти гроші, які знаходилися на банківській пенсійній картці ОСОБА_5 , заволоділа його пенсійною карткою « НОМЕР_1 ПАТ «Державного ощадного банку України» (АТ «Ощадбанк»).

Потім, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, діючи з корисливого мотиву, з метою самозбагачення, знаючи пароль вищезазначеної картки, здійснила купівлю речей у відділенні супермаркету «АТБ» на мікр. 4 м. лозова Харківської області на суму 162 грн. 48 коп. після чого, за допомогою терміналів АТ «Ощадбанк», зняла з кредитної картки № НОМЕР_1 гроші загальною сумою 500 та 100 грн., заподіявши потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 762 грн. 48 коп. Викраденим розпорядилася на власний розсуд.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину в скоєнні вищезазначеного злочину визнала в повному обсязі, підтвердила факт і обставини, викладені в обвинувальному акті.

Своїми умисними діями, що виразилися у викраденні грошей з пенсійної картки гр. ОСОБА_5 , ОСОБА_4 скоїла кримінальне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст.185 КК України, а саме таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

14.01.2015 року між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 була укладена угода про примирення у відповідності до вимог ст.471 КПК України.

Згідно даної угоди потерпілий ОСОБА_5 та підозрювана ОСОБА_4 дійшли згоди щодо правильної кваліфікації дій підозрюваної ОСОБА_4 за ст.185 ч. 2 КК України, істотних для даного кримінального провадження обставин, а також покарання, яке має понести підозрювана ОСОБА_4 , а саме: за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України. На момент укладення даної угоди потерпілий не має до підозрюваної претензій матеріального чи морального характеру у зв`язку з повним відшкодування матеріальної та моральної шкоди на стадії досудового слідства в добровільному порядку.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 , суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.468 ч.1 п.1 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно ст.469 ч.3 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

В судовому засіданні судом встановлено, що дії ОСОБА_4 правильно кваліфіковані за ст. 185 ч. 2 КК України - як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що підозрювана ОСОБА_4 цілком розуміє права визначені ст.474 ч.5 п.1 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ст.473 ч.1 п.1 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом та наполягає на затвердженні угоди про примирення.

Прокурор просить затвердити зазначену угоду.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що зміст, умови та порядок укладення угоди про примирення відповідають вимогам ст.ст.469, 471 КПК України, міра покарання узгоджена та визначена у межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України, а тому не суперечить інтересам суспільства. Підстав для відмови в затверджені угоди про примирення, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 і призначення підозрюваної узгодженої сторонами міри покарання.

У кримінальному провадженні витрати на залучення експертів та речові докази відсутні.

Керуючись ст.ст.100, 374-376, 475 КПК України, суд

з а с у д и в:
Затвердити угоду про примирення між потерпілим ОСОБА_5 та підозрюваною ОСОБА_4 , укладену 14.01.2015 року.

ОСОБА_4 визнати винуватою у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 185 КК України та призначити узгоджене сторонами покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання, якщо вона протягом іспитового строку тривалістю 1 (один) рік не скоїть новий злочин та виконає покладені на неї судом обов`язки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_4 не обирався.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст.394 КПК України до апеляційного суду Харківської області через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1