Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«19» лютого 2007 року Оболонський районний суд м.Києва в складі:

головуючого - судді - Камбулова Д.Г.

при секретарі - Загородній М.В.

за участю прокурора - Щасного А.В.

за участю захисника - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу
по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Чернігів,
українця, громадянина України, з середньою-спеціальною освітою, не працюючого,
не одруженого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1,
раніше не судимого, у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ: 08.12.2006 року, приблизно о 19-30 годині ОСОБА_1, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2
побачив, як по алеї вдовж даного будинку іде раніше не знайома йому жінка - ОСОБА_3, яка у правій руці несла свою жіночу сумку та
поліетиленовий пакет, в зв'язку з чим у ОСОБА_1
виник злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_3, з застосуванням насильства, яке не є
небезпечним для життя та здоров'я потерпілої.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на
відкрите викрадення чужого майна, з застосуванням
насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілої та бажаючи збагатитися за рахунок чужого майна, а саме потерпілої
ОСОБА_3, ОСОБА_1 підбіг до потерпілої ОСОБА_3 ззаду та
штовхнув останню у спину, від чого вона впала на землю.

Продовжуючи свій злочинний умисел, направлений на
відкрите викрадення чужого майна, з застосуванням
насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілої та бажаючи
збагатитися за рахунок чужого майна, а саме потерпілої ОСОБА_3, ОСОБА_1
схопився рукою за сумку з пакетом та почав
тягнути, намагаючись вирвати речі. В зв'язку з тим, що потерпіла міцно тримала
сумку та пакет, ОСОБА_1 почав тягнути потерпілу ОСОБА_3 по асфальту, тримаючись за сумку з пакетом, в зв'язку з чим остання не
витримала та ОСОБА_1, вирвавши сумку та пакет, з місця вчинення злочину втік.

Внаслідок злочинних дій ОСОБА_1,
потерпілій ОСОБА_3 завдана матеріальна шкода на загальну суму 1394 гривні, яка складається з відкрито викраденого майна
потерпілої ОСОБА_3, а саме: сумки, вартістю 180 гривень, гаманця, вартістю 50 гривень, мобільного телефону „Сіменс А-50", вартістю 400 гривень та
грошей у сумі 764 гривні.

Допитаний у якості підсудного
ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України визнав повністю, щиро
розкаявся, та повністю підтвердив обставини вказані вище.
Пояснює вчинене складним матеріальним становищем. Запевняє суд про недопущення подібного, просить суд призначити
покарання, не пов»язане з позбавленням волі.

Враховуючи те, що підсудний та інші
учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що
вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції,
заслухавши думку учасників процесу, та роз'яснивши
їм положення ст.299 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших
доказів по справі, відносно тих фактичних
обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином, оцінюючи в сукупності
всі зібрані докази, суд вважає, що винність підсудного ОСОБА_1 у
судовому засіданні доведена повністю.

Дії ОСОБА_1 повинні бути
кваліфіковані за ст.186 ч.2 КК України тому, що він вчинив навмисні дії, що виразились у відкритому викраденні
чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним
для життя чи здоров'я потерпілого.

Призначаючи покарання підсудному ОСОБА_1 у
відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчинених
злочинів, особу винного та обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання.

Пом'якшувальною обставиною, згідно
ст.66 КК України, суд визнає те, що підсудний щиро розкаявся.

Обтяжуючих обставин, згідно ст.67 КК України, судом не встановлено.

Крім того, при обранні підсудному
міри покарання судом враховується його відношення до вчиненого, позитивна характеристика підсудного за місцем військової служби,
а також те, що він вперше притягується до кримінальної
відповідальності за вчинення тяжкого злочину.

На підставі викладеного, суд вважає
за необхідне обрати ОСОБА_1 покарання у виді позбавлення волі, але вважає, що
його перевиховання та виправлення можливо без ізоляції від суспільства, та вважає за доцільне призначити ОСОБА_1
покарання з застосуванням ст. 75 КК України.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 186 ч.2 КК України і призначити йому
покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік, зобов'язавши його повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи, а також періодично з'являтись на реєстрацію в органи
кримінально-виконавчої системи.

Речові докази
по справі (а.с.13) залишити за належністю у потерпшої ОСОБА_3

Запобіжний захід відносно ОСОБА_1 у
вигляді застави до набуття вироком чинності залишити без змін.
Після набуття вироком чинності заставу в розмірі 1000 (одна тисяча) гривень внесену ОСОБА_4
повернути заставодавцю ОСОБА_4.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м.
Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом п'ятнадцяти діб з
моменту його проголошення.