АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 554/1518/15-к Номер провадження 11-сс/786/84/15Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1 Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 лютого 2015 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора - ОСОБА_6 ,

захисника - адвоката ОСОБА_7 ,

підозрюваної - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Апеляційного суду Полтавської області апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_8 на ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави від 11 лютого 2015 року, якою відносно

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Полтава, громадянки України, з вищою освітою, незаміжньої, офіційно не працевлаштованої, яка має на утриманні неповнолітню дитину 2007 року народження, зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,

підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 190 КК України, застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту без використання засобу електронного контролю строком на два місяця, та покладено наступні обов`язки: - прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого відділу Полтавського МУ УМВС України в Полтавській області, прокуратури м. Полтава; - не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.

ВСТАНОВИЛА:
Органом досудового розслідування ОСОБА_8 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень за наступних обставин.

Протягом 2010-2014 років ОСОБА_10 , з метою ведення спільної незаконної діяльності, під виглядом надання послуг агенства нерухомості з використанням реквізитів ПП "Мир квартир", ПІІ фірма "Квартал", ПП фірма "Город", агенства нерухомості РИЕЛКОМ вступив у злочинну змову з ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , які між собою були обєднані спільною метою та кожен з яких спрямовував зусилля на досягнення загального результату злочину - заволодіння грошовими коштами громадян м.Полтави та приїжджих під виглядом діяльності даних агенств нерухомостей, шляхом шахрайства, із застосуванням еклекторонно-обчислювальної техніки для отримання га обробки інформації вчинили кримінальні правопорушення. ОСОБА_15 , перебуваючи у злочинній змові з ОСОБА_16 , ОСОБА_12 , ОСОБА_17 , ОСОБА_14 , ОСОБА_11 які між собою були обєднані спільною метою та кожен з яких спрямовував зусилля на досягнення загального результату злочину - заволодіння грошовими коштами громадян м.Полтави та приїжджих, реалізовуючи свій прямий умисел, спрямований на заволодіння чужим майном шляхом обману, на протязі 2013-2014 років, за попередньою змовою групою осіб, з корисливою метою, усвідомлючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, представляючись агентом нерухомості ПП -Фірма Квартал, що розміщувалося за адресою - АДРЕСА_2 та ПП РИЕЛКОМ - за адресою АДРЕСА_3 , шляхом укладання договорів про інформаційне обслуговування від імені вигаданих осіб ОСОБА_18 та ОСОБА_19 , які в собі містили завідомо неправдиві відомості, щодо найменування агенства нерухомості та його реєстраційних даних, усвідомлюючи той факт, що умови даного договору виконані не будуть, шахрайським шляхом, із застосуванням електронно-обчислювальної техніки, заволоділа грошовими коштами громадян. Грошові кошти, які ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_20 назаконнно отримували від громадян під час укладання договорів інформаційного обслуговування, в які попередньо вносилися недостовірні відомості щодо діяльності агенств нерухомості та осіб, які виступали від імені агенства нерухомсті та з якими безпосередньо дані договори укладалися, мали віддаватися ОСОБА_10 , який в послідуючому з даних грошових коштів виплачував щоденний заробіток ОСОБА_8 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_20 за проведену роботу в розмірі 100 гривень, в незалежності від кількості укладених договорів. 20 грудня 2013 року ОСОБА_8 , перебуваючи в офісному приміщенні ПП-РИЕЛКОМ, уклала від імені неіснуючої особи ОСОБА_19 договір інформаційного обслуговування № 333519 від 13 вересня 2014 року з ОСОБА_21 до якого були внесені завідомо неправдиві відомості щодо діяльності ПП-РИЕЛКОМ та його реєстраційних даних, не маючи на меті виконувати умови договору шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами ОСОБА_21 в загальній сумі 300 гривень, чим спричинила останній матеріальної шкоди на вказану суму. 14 липня 2014 року ОСОБА_8 , повторно, перебуваючи в офісному приміщенні ПП-фірма Квартал, уклала від імені неіснуючої особи ОСОБА_22 договір інформаційного обслуговування №444225 від 14 липня 2014 року з ОСОБА_23 до якого були внесені завідомо неправдиві відомості щодо діяльності ПП - фірма Квартал та його реєстраційних даних, не маючи на меті виконувати умови договору, шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами ОСОБА_24 в загальній сумі 300 гривень, чим спричинила останньому матеріальної шкоди на вказану суму. 19 серпня 2014 року ОСОБА_8 , повторно, перебуваючи в офісному приміщенні ПП-фірма Квартал, уклала від імені неіснуючої особи ОСОБА_22 договір інформаційного обслуговування № 444275 від 19.08.2014 року з ОСОБА_25 до якого були внесені завідомо неправдиві відомості щодо діяльності ПП -фірма Квартал та його реєстраційних даних, не маючи на меті виконувати умови договору шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами ОСОБА_25 в загальній сумі 300 гривень, чим спричинила останній матеріальної шкоди на вказану суму. На початку вересня 2014 року ОСОБА_8 , повторно, перебуваючи в офісному приміщенні ПП-фірма Квартал, уклала від імені неіснуючої особи ОСОБА_22 договір інформаційного обслуговування з ОСОБА_26 до якого були внесені завідомо неправдиві відомості щодо діяльності ПП -фірма Квартал та його реєстраційних даних, не маючи на меті виконувати умови договору шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами ОСОБА_26 в загальній сумі 300 гривень, чим спричинила останній матеріальної шкоди на вказану суму. 13 вересня 2014 року ОСОБА_8 , повторно, перебуваючи в офісному приміщенні ПП-фірма Квартал уклала від імені неіснуючої особи ОСОБА_22 договір інформаційного обслуговування № 444317 від 13.09.2014 року з ОСОБА_27 до якого були внесені завідомо неправдиві відомості щодо діяльності ПП - фірма Квартал та його реєстраційних даних, не маючи на меті виконувати умови договору шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами ОСОБА_27 в загальній сумі 300 гривень, чим спричинила останній матеріальної шкоди на вказану суму. 17 вересня 2014 року ОСОБА_8 повторно, перебуваючи в офісному приміщенні ПП-фірма Квартал уклала від імені неіснуючої особи ОСОБА_22 договір інформаційного обслуговування № 444326 від 17.09.2014 року з ОСОБА_28 до якого були внесені завідомо неправдиві відомості щодо діяльності ПП -фірма Квартал та його реєстраційних даних, не маючи на меті виконувати умови договору шахрайським шляхом заволоділа грошовими коштами ОСОБА_28 в загальній сумі 300 гривень, чим спричинила останній матеріальної шкоди на вказану суму.

За даними фактом 07.05.2014 року були внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000227 про вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч. І ст. 190, ч. З ст. 190 КК України.

04.02.2015 року ОСОБА_8 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.190 КК України.

Старший слідчий СВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 10 лютого 2015 року звернувся до Октябрського районного суду міста Полтави з клопотанням про застосування відносно ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту із застосуванням електронних засобів контролю строком на 2 місяці з підставам наявності обґрунтованої підозри та ризиків можливого переховуватися від органів досудового розслідування та суду, незаконного впливу на свідків та інших підозрюваних в цьому провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення.

Ухвалою слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 11 лютого 2015 року клопотання старшого слідчого задоволено частково, та застосовано відносно ОСОБА_8 застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту без використання засобу електронного контролю строком на два місяця та покладено наступні обов`язки: - прибувати за кожною вимогою до суду, слідчого відділу Полтавського МУ УМВС України в Полтавській області, прокуратури м. Полтава; - не залишати місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 години 00 хвилин до 06 години 00 хвилин.

Не погодившись з постановленою ухвалою, підозрювана ОСОБА_8 подала на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 11 лютого 2015 року та постановити нову ухвалу про відмову в задоволенні клопотання старшого слідчого про застосування відносно неї запобіжного заходу у виді домашнього арешту, застосувавши до неї запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Доводи апеляційної скарги мотивовані порушенням норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення.

Посилаючись на ст. 177 КПК України, вказує, на те, що при ухваленні рішення, слідчим суддею суду першої інстанції не перевірена сама підстава застосування запобіжного заходу, а саме наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею інкримінованого їй кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що вона може здійснити хоч одну із дій, передбачену ч. 1 цієї ж статі та зазначену в клопотанні слідчого.

Крім того, слідчим, як в поданні, так і під час судового засідання суду першої інстанції, також не наведено та не доказано наявність таких ризиків, не зазначено мотивів недостатності застосування до неї більш м`якого запобіжного заходу ніж домашній арешт.

Як на думку апелянта єдиним обґрунтуванням, як клопотання старшого слідчого про обрання їй такого запобіжного заходу, так і ухвали слідчого судді суду першої інстанції, є лише наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею тяжкого кримінального правопорушення, що фактично відповідно до вимог ч. 3 ст. 194 КПК України, є підставою для застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання

Також, як зазначає апелянт, слідчим суддею не взято до уваги те, що вона раніше до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась, має постійне місце проживання, де приживаю тривалий час, на утриманні має неповнолітню дитину 2007 року народження. Крім того, паспорт громадянина України у неї вилучений слідчим, а закордонного паспорта вона взагалі не має.

По визначеним підставам вважає обраний захід надмірно суворим та безпідставним, а клопотання слідчого таким, що не підлягає задоволенню.

Заслухавши суддю-доповідача, доводи підозрюваної ОСОБА_8 та її захисника ОСОБА_7 на підтримання поданої апеляційної скарги, думку прокурора, яка просила залишити без змін ухвалу слідчого судді суду першої інстанції, вивчивши матеріали провадження, обговоривши та перевіривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що остання підлягає задоволенню з наступних підставах.

Вирішуючи питання про застосування запобіжного заходу при розгляді відповідних клопотань, слідчий суддя щоразу зобов`язаний, у тому числі, здійснювати повноваження із судового контролю за дотриманням прав, свобод та інтересів осіб у кримінальному провадженні під час досудового розслідування і судового розгляду, діяти відповідно до вимог кримінального процесуального закону.

Судовою колегією встановлено, що вимог кримінального процесуального закону слідчий суддя суду першої інстанції в повній мірі не дотримався та не взяв до уваги мету і підстави застосування запобіжних заходів та обставини, які мають бути враховані при їх обранні.

Відповідно до ч. 2 ст. 177 КПК України, підставою застосування запобіжного заходу є, у тому числі, наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний, обвинувачений може здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні.

Статтею 177 ч. 1 КПК України передбачено, що метою застосування запобіжних заходів є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка у цьому кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Вказаних норм закону слідчий суддя не дотримався, більш того, при вирішенні питання про задоволення клопотання слідчого, не взяв до уваги обставини, що враховуються при обранні запобіжного заходу.

Як вбачається з матеріалів провадження та ухвали слідчого судді, прокурором не надано доказів про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може порушити виконання покладених на неї процесуальні обов`язки або здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, одного лише зазначення в клопотанні про це недостатньо, вказане має бути підтверджено відповідними матеріалами, які повинен дослідити слідчий суддя при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу.

Судова колегія апеляційного суду зазначає, що існуючими матеріалами не доведено можливість ОСОБА_8 переховуватися від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних в цьому провадженні, вчиняти інші кримінальні правопорушення, оскільки вона має постійне місце проживання, на її утриманні знаходиться неповнолітня дитина 2007 року народження, у неї вилучені документи, що посвідчують особу та є необхідними для зміни місця проживання чи перетину кордону.

Крім того, необґрунтованість посилань на можливе здійснення підозрюваною ОСОБА_8 впливу на свідків чи інших підозрюваних спростовується відсутністю в матеріалах провадження відомостей про те, що вищевказані особи зверталися до органів внутрішніх справ із відповідними заявами про погрози та по цим заявам приймались заходи реагування, а тому наявність зазначеного ризику є також недоведеним.

Також, про можливість вчинення ОСОБА_29 нових кримінальних правопорушень, не жодних доказів, як в суді першої інстанції, так і в суді апеляційної інстанції.

Обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, ані в клопотанні слідчого, ані в ухвалі слідчого судді, взагалі немає.

За таких обставин оскаржувана ухвала слідчого судді суду першої інстанції підлягає скасування з постановленням нової ухвали.

Вирішуючи питання про обсяг задоволення клопотання слідчого, колегія суддів враховує ті обставини, що прокурором не надано доказів про наявність ризиків, які дають достатні підстави вважати, що підозрювана може порушити виконання покладених на неї процесуальних обов`язків або здійснити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а також не доведено обґрунтування неможливості запобігання ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Разом з тим, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_8 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 190 КК України, а в клопотанні слідчого міститься виклад обставин, що дають підстави підозрювати її у їх вчиненні, що відповідно до вимог ст. 194 КПК України, дає підстави застосувати до підозрюваної запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Відповідно до ст. 178 КПК України, судова колегія враховує й наявність доказів про вчинення ОСОБА_8 інкримінованих їй кримінальних правопорушень, данні про особу підозрюваної, її вік та майновий стан, наявність постійного місця проживання та знаходження на утриманні малолітньої дитини, відсутність у минулому судимостей.

Також береться до уваги й тяжкість покарання, що загрожує підозрюваній у разі визнання її винуватою у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення, та розмір завданої кримінальним правопорушенням майнової шкоди.

З урахуванням викладеного, враховуючи конкретні обставини справи, колегія суддів вважає, що до підозрюваної ОСОБА_8 можливо застосувати запобіжний захід у виді особистого зобов`язання, який на думку колегії суддів забезпечить виконання нею покладених на неї процесуальних обов`язків.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу підозрюваної ОСОБА_8 задовольнити.

Ухвалу слідчого судді Октябрського районного суду міста Полтави від 11 лютого 2015 року, якою відносно неї застосовано запобіжний захід у виді домашнього арешту без використання засобів електронного контролю строком на два місяця скасувати.

Постановити нову ухвалу.

Клопотання старшого слідчого СВ ПМУ УМВС України в Полтавській області 10 лютого 2015 року задовольнити частково.

Застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.

Покласти на підозрювану ОСОБА_8 наступні обов`язки:

- прибувати за кожною вимогою до слідчого, прокурора, суду;

- не відлучатися з міста Полтави без дозволу слідчого, прокурора або суду.

Роз`яснити підозрюваній ОСОБА_8 , що у разі невиконання покладених на неї обов`язків, до неї може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і накладено грошове стягнення в розмірі від 0,25 до 2 розмірів мінімальної заробітної плати.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_30 ОСОБА_31 ОСОБА_32 КИСІЛЬ