УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13
березня 2007р. Колегія судців судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Автономної Республіки Крим у складі:

головуючого -
Капустіної Л.П.

суддів - Дячок В.О.

- Куртлушаєва І.Д. за участю прокурора - Бистрякової Д.С. розглянула у відкритому
судовому засіданні у м. Сімферополі кримінальну справу за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_1, на вирок Центрального районного суду
м. Сімферополя Автономної Республіки Крим від 23 січня 2007 року, яким:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець п. Мато - Рейд, Миколаївського району, Хабаровського краю РФ, громадянин Росії, зареєстрований: АДРЕСА_1
Амурської області, тимчасово мешкає у АДРЕСА_2, судимий: 02.12.2004р. Ровенським районним судом Ровенської
області за ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 190, ч.2ст.
185, ч.2 ст. 358 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі,
звільнений 01.04.2005р. умовно-достроково на 5 місяців 25 днів,

засуджений за ч.3 ст. 190 КК України на 5 років позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2. 9292 грн,
ОСОБА_3 9292 грн, ОСОБА_4 10807 грн., ОСОБА_5 9292 грн.

Вирішено питання з речовими доказами.

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 засуджений за те, що у грудні 2005р. перебуваючи у
приміщенні ТОВ Кримське бюро міжнародного
молодіжного туризму «Супутник» розташованого у м. Сімферополі на вул. Гоголя 9 видаючи себе за уповноваженого
співробітника даної фірми, шляхом обману, переконав
ОСОБА_3 у доцільності та вигідності для неї передачі йому
грошових коштів за надання комплексу послуг за організацію туристичної поїздки в Таїланд. Остання будучи
введена в оману ОСОБА_1 21.12.2005р.
приблизно о 12.00 годин у приміщенні даної фірми добровільно передала йому
гроші в сумі 1840 доларів США
(еквівалент за курсом НБУ 9092 грн.) для надання їй комплексу послуг за організацію
поїздки в Таїланд. Одержавши від

Справа №
11-401/2007р. Головуючий
у 1 інстанції Михайлов В.Є.

Категорія: ч.3 ст. 190 КК України . Доповідач Дячок
В.О.

2

потерпілої грошові кошти не маючи
наміру та можливості виконати взяті не себе зобов'язання і повернути кошти, ОСОБА_1 з місця вчинення злочину зник, чим заподіяв
ОСОБА_3 матеріальну шкоду на суму 9092 грн.

Він же у грудні
2005р. перебуваючи у приміщенні ТОВ Кримське бюро міжнародного молодіжного туризму «Супутник» розташованого у м. Сімферополі
на вул. Гоголя 9 видаючи себе за уповноваженого співробітника даної фірми,
шляхом обману, переконав ОСОБА_4 у доцільності та вигідності для неї передачі
йому грошових коштів за надання комплексу послуг за організацію туристичної
поїздки в Таїланд. Остання будучи
введена в оману ОСОБА_1 21.12.2005р. приблизно о 12.00 годин у приміщенні фірми добровільно передала йому гроші в сумі
2140 доларів США (еквівалент за курсом НБУ 10807
грн.) для надання їй комплексу послуг за організацію поїздки в Таїланд. Одержавши
від потерпілої грошові кошти не маючи наміру та можливості виконати взяті не
себе зобов'язання і повернути кошти, ОСОБА_1 з місця вчинення злочину зник, чим
заподіяв ОСОБА_4 матеріальну шкоду на суму 10807 грн.

Він же, у грудні 2005р. перебуваючи у приміщенні ТОВ Кримське бюро міжнародного молодіжного туризму «Супутник» розташованого
у м. Сімферополі на вул. Гоголя 9 видаючи себе за
уповноваженого співробітника даної фірми, шляхом обману, переконав ОСОБА_5 у доцільності та вигідності для неї передачі йому
грошових коштів за надання комплексу послуг за
організацію туристичної поїздки в Таїланд. Остання будучи введена в
оману ОСОБА_1 21.12.2005р. приблизно у 14.00 годин у
приміщенні фірми добровільно передала йому гроші в сумі 1840 доларів США (еквівалент за курсом НБУ 9092 грн.) для надання їй
комплексу послуг за організацію поїздки в Таїланд.
Одержавши від потерпілої грошові кошти не маючи наміру та можливості виконати взяті не себе зобов'язання і повернути кошти,
ОСОБА_1 з місця вчинення злочину зник, чим заподіяв ОСОБА_5
матеріальну шкоду на суму 9092 грн.

Він же в грудні
2005р. перебуваючи у приміщенні ТОВ Кримське бюро міжнародного молодіжного туризму «Супутник» розташованого у м.
Сімферополі на вул. Гоголя 9 видаючи
себе за уповноваженого співробітника даної фірми, шляхом обману, переконав ОСОБА_2 у доцільності та
вигідності для неї передачі йому грошових коштів за надання комплексу послуг за
організацію туристичної поїздки в Таїланд.
Остання будучи введена в оману ОСОБА_1 24.12.2005р. приблизно у 14.00 годин у приміщенні фірми добровільно
передала йому гроші в сумі 1840 доларів США (еквівалент за курсом НБУ 9092 грн.) для надання їй комплексу послуг за організацію поїздки в Таїланд. Одержавши від потерпілої
грошові кошти не маючи наміру та можливості виконати взяті
не себе зобов'язання і повернути грошові кошти, ОСОБА_1 з місця вчинення злочину зник, чим заподіяв ОСОБА_2 матеріальну шкоду на
суму 9092 грн.

У
апеляційної скарзі засуджений ОСОБА_1,
просить вирок суду змінити, пом'якшити йому покарання. Свої доводи мотивує
тим, що судом не повно взяті до уваги обставини, які пом'якшують покарання -
з'явлення із зізнанням, щире каяття, а також стан його здоров'я. Також вказує,
що його дії кваліфіковані не вірно. Суд не врахував, що він під вартою знаходиться
з 01.10.2006г. оскільки за вироком початок строку відбуття покарання
починається з 01.11.2006р. В ході досудового слідства йому не надали протокол
обшуку його квартири.

Заслухав
доповідача, думку прокурора, який вважав рішення законним та обґрунтованим,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів
вважає, що апеляція задоволенню не підлягає.

Вина засудженого ОСОБА_1, у скоєнні злочину при обставинах
зазначених у вироку, повністю підтверджується
сукупністю доказів, добитих у ході досудового слідства і перевірених у судовому засіданні, яким суд дав належну оцінку
кваліфікував його дії за ч.З ст. 190 КК України.

Із матеріалів справи вбачається, що під час її розгляду суд відповідно до
ч.З ст. 299 КПК України визнав за недоцільне
досліджувати докази, оскільки фактичні обставини справи ніким не
оспорювались, у тому числі і ОСОБА_1, який повністю
визнав себе винним. Про те, що він усвідомлював процесуальні наслідки такого рішення - позбавлення його права оспорювати
фактичні обставини справи в апеляційному
порядку, свідчить відповідний запис у протоколі судового засідання (т. 2 а.с.26).

Однак в апеляції засуджений вказує, що його дії кваліфіковані не вірно.
Згідно зі ст. 365 КПК України апеляційний суд не перевіряє висновки суду першої
інстанції, які не оспорювались і щодо яких
відповідно до ч.З ст. 299 КПК України докази не досліджувались.

Доводи засудженого про те, що суд не врахував, що він під вартою
знаходиться з 01.10.2006г. оскільки за вироком
початок строку відбуття покарання починається з 01.11.2006р. є необґрунтованими, оскільки із матеріалів справи (т.1 а.с.
175) вбачається, що ОСОБА_1,
як підозрюваний був затриманий 01.11.2006р.

Також в матеріалах справи немає доказів, які б свідчили про те, що у ОСОБА_1 в
квартирі був обшук.

При призначенні покарання суд, відповідно до вимог ст. 65 КК України,
врахував ступінь тяжкості скоєного ОСОБА_1,
злочину, дані про особу засудженого. Обставини,
які пом'якшують покарання, враховані судом при призначенні покарання. При
цьому суд належним чином мотивував своє рішення у вироку, оскільки призначене судом покарання, є необхідним і
достатнім для виправлення засудженого.

Враховуюче наведене, підстав для пом'якшення покарання, на чому наполягає апелянт,
колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст. ст. 365,366 КПК України, колегія суддів

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Центрального районного суду м. Сімферополя
Автономної Республіки Крим від 23 січня 2007 року щодо ОСОБА_1- без змін.