АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа
№11а- 900 Головуючий
в 1 інстанції Романова
КК Доповідач
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2007
року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду
Херсонської області в складі

головуючого
судді Червоненко В.Я.,

суддів Раєнка
В.І., Грушицького А.,

з участю
прокурора Литвиненко О.О.,

засуджених ОСОБА_1., ОСОБА_2.,

розглянула
в судовому засіданні в м. Херсоні
кримінальну справу за апеляцією засуджених ОСОБА_1., ОСОБА_2. на вирок місцевого Дніпровського
районного суду від 27 березня 2007 року.

Цим вироком
ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
гр. України, судимого 11.05.1998
р. Дніпровським райсудом
м. Херсона за ст.
ст. 101 ч. 3, 142 ч.
3, 42 КК України на 7 років позбавлення волі,
звільненого 22.01.2005 р. за відбуттям строку покарання,

засуджено
за ч. 2 ст. 121 КК
України на 9 років позбавлення волі, з
поміщенням до кримінально - виконавчої установи,

ОСОБА_1ІНФОРМАЦІЯ_2
року народження, гр. України, не судимого,

засуджено
за ч. 2 ст. 121 КК
України на 7 років позбавлення волі, з
поміщенням до кримінально - виконавчої установи,

Згідно з
вироком суду засуджені особи визнані винними у тому що вони, 21 липня 2005 року біля будинку № 6 по
вул. Айвазовського в м. Херсоні,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, у ході сварки на грунті особистих неприязних
стосунків, умисно руками та ногами
побили ОСОБА_3., заподіявши останньому
тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння, від яких ІНФОРМАЦІЯ_3 настала смерть
потерпілого.

У своїх
апеляціях засуджені ОСОБА_1., та
ОСОБА_2., посилаючись на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам справи,
упереджене ставлення щодо них з боку слідчих органів та суду, однобічність досудового та судового
слідства, просять вирок скасувати, а справу повернути на додаткове
розслідування.

Заслухавши
доповідь судді апеляційного суду,
пояснення засуджених ОСОБА_1.,
ОСОБА_2., які наполягали на
задоволенні їх апеляцій, думку прокурора
про залишення вироку без зміни,
перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляції, колегія суддів підстав для її задоволення не
знаходить.

Як
встановлено матеріалами справи, органами
досудового слідства і судом дотримано вимог
ст. 22 КПК України, спрямованих на встановлення у справі
об"єктивної істини. Викладені у вироку висновки суду про винність
ОСОБА_1., та ОСОБА_2. у вчиненні
вказаного злочину за обставин,
встановлених судом, відповідають
фактичним обставинам справи і підтверджені дослідженими в судовому засіданні та
детально викладеними у вироку доказами. І,
зокрема, їх винність
підтверджується показаннями свідка ОСОБА_4,
який був очевидцем вчинення злочину засудженими; свідкаОСОБА_5, якій,
потерпілий ОСОБА_3. повідомив, що
його побили брати ОСОБА_1 ; свідка ОСОБА_2. який також був очевидцем побиття
потерпілого засудженими ОСОБА_1.

Твердження у
апеляціях про те, що суд невірно
встановив фактичні обставини справи, а
також про невірну оцінку судом зібраних у

справі
доказів є безпідставними, оскільки не
ґрунтуються на матеріалах справи.

Згідно з
висновками судово - медичної експертизи,
утворення тяжких тілесних ушкоджень виявлених у потерпілого, при падінні з висоти власного росту
виключається, отже доводи апеляцій з
цього приводу, не відповідають
дійсності.

Давши
належну оцінку доказам, які були
перевірені в судовому засіданні, суд
правильно кваліфікував злочинні дії ОСОБА_1.,
та ОСОБА_2.за ст. 121 ч. 2 КК
України.

Аналіз
матеріалів справи свідчить, що під час
досудового і судового слідства не допущено порушень кримінально -
процесуального закону, які б ставили під
сумнів достовірність доказів та висновки суду про винність ОСОБА_1., та ОСОБА_2. у вчиненні злочину, за який їх засуджено.

Відсутні
й дані, які б свідчили про упереджене
ставлення щодо засуджених з боку слідчих органів та суду.

Призначене
ОСОБА_1., та ОСОБА_2. покарання
відповідає вимогам ст. 65 КК України, і є необхідним та достатнім для їх
виправлення, а також попередження нових
злочинів.

З
урахуванням наведеного, і керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

ухвалила :

апеляції
засуджених ОСОБА_1., та ОСОБА_2.
залишити без задоволення, а вирок
місцевого Дніпровського районного суду від 27 березня 2007 року щодо ОСОБА_1та
ОСОБА_2 - без зміни.