Справа № 1-63/2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2007
року Полтавський районний суд в складі:

головуючого -
судді Гальченко О.О.

при секретарі -
Пінчук З.І.

з участю
прокурора - Запорожець Н.О.

адвоката -
ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі
суду в м.Полтава справу про обвинувачення

ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
с.Супрунівка Полтавського району
та області, громадянина
України, українця, з середньою освітою, не одруженого, неповнолітніх дітей не має,
не працюючого, прописаного і проживаючого в АДРЕСА_1, раніше не судимого, у
вчиненні злочинів передбачених ст.. 355 ч.2 ,186 ч.1 КК України;

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженця та мешканця АДРЕСА_2, громадянина України, українця,
з середньою освітою,
не одруженого, неповнолітніх
дітей не має, не працюючого, раніше не судимого, у вчиненні злочину
передбаченого ст..355 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудні
: ОСОБА_2 та ОСОБА_324.11.2006 року в період часу з 0100 по 0500 год., перебуваючи в
кафе «Композит» , розташованого на автотрасі «Київ-Харків» поблизу с.Супрунівка
Полтавського району та області, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер
своїх діянь та передбачаючи суспільно-небезпечні наслідки, діючи з єдиним
умислом та попередньою змовою між собою, висунули вимогу передачі грошових
коштів у сумі 1 200 грн. потерпілому ОСОБА_4 в
рахунок виконання останнім цивільно-правового зобов'язання, яке сталося між ОСОБА_4 та ОСОБА_3, в наслідок
спричинення майнової шкоди, а саме пошкодження автомобіля «Москвич-412»,
належного ОСОБА_3навесні 2006 року, при цьому застосувавши насилля, що не є
небезпечним для життя та здоров'я потерпілого, що виразилося у нанесенні
ОСОБА_3 неодноразових ударів в область голови. Після чого, підсудні на
автомобілі «Москвич-412» відвезли потерпілого до с.Шостаки Полтавського району
та області , де повторно висунули вимогу передачі грошових коштів у сумі 1 200
грн., застосувавши насилля , що є небезпечним для життя та здоров'я
потерпілого, а саме нанесли удари кулаком по обличчю та ногами по тулубу.

Крім
цього, підсудний ОСОБА_2 з метою заволодіння чужим майном, усвідомлюючи,
суспільно-небезпечний характер свого діяння та передбачаючи
суспільно-небезпечні наслідки, відкрито заволодів, знявши з потерпілого
спортивні кросівки, вартість яких згідно висновку товарознавчої експертизи
становить 24 грн. та заволодів грошовими коштами у сумі 50 грн.. А всього
спричинив матеріальної шкоди потерпілому на загальну суму 74 грн.

Допитані
в судовому засіданні підсудні спочатку провину визнали повністю, пояснивши, що
вірно розуміють всі фактичні обставини по справі, їх позиції істинні та
добровільні. Щиро розкаялись. А в ході подальшого розгляду ОСОБА_2 заперечив
заволодіння 50 грн., одночасно вказавши, що підстав у потерпілого омовляти його
не має.

Винність підсудних
по пред'явленому
обвинуваченню знайшла своє підтвердження в засіданні та
доводиться:

-свідченнями
свідка ОСОБА_5, який пояснив, що свідчення свої давав добровільно. Коли
потерпілий заходив до кафе, то упав вже з розбитим носом;

-свідченнями
свідка ОСОБА_6, який пояснив, що коли потерпілий заходив до кафе, то впав,
вроді його хтось вдарив. А на вході стояв Поливяний і він здогадався що він
його вдарив;

-свідченнями
свідка ОСОБА_7, який показав, що бачив, як Поливяний вдарив потерпілого в ніс
кулаком на вході в кафе. Бачив, як в с.Шостаки Місюра наносив потерпілому удари
і бачив потерпілого без кросівок;

-оголошеними
свідченнями потерпілого ОСОБА_4 (а.с.
53-54), з якими обоє підсудні погодились;

-протоколом
огляду підсобних приміщень, належних ОСОБА_2 в с.Супрунівка від 29.11.2006
року, згідно якого при відчинені дверей до підсобного приміщення на підлозі на
відстані 0,5 м від порогу лежать кросівки чоловічі грязно земного
кольору....Дані кросівки зі слів ОСОБА_2 він вкинув в п'ятницю 25.11.2006 року
близько о 0530 - 0600 год. ранку, після
того, як побив невідомого хлопця на ім'я ОСОБА_8... забрав їх у нього ... (а.с.
11);

-висновком
експерта № 447 від 14.12.2006 року, згідно якого залишкова вартість наданих на
дослідження кросівок, станом на момент скоєння злочину ... може складати 24
грн. (а.с. 37 -40).

До
свідчень даних підсудних ОСОБА_2 в частині заперечення заволодіння 50 грн. суд
ставиться критично і розцінює як примітивний засіб захисту від пред'явленого
обвинувачення , т.я. сам підсудний вказує, що у потерпілого відсутні підстави
його омовляти.

Дії
підсудних необхідно кваліфікувати : ОСОБА_2 за ст.355 ч.2 та 186 ч. 1 КК
України, як примушування до виконання цивільно- правових зобов'язань, тобто
вимоги виконати цивільно-правове зобов'язання, вчинене за попередньою змовою
групою осіб, поєднане з застосуванням насильства, що є небезпечним для життя та
здоров'я потерпілого і як, відкрите заволодіння чужим майном (грабіж).

ОСОБА_3
за ст.355 ч.2 КК України, як примушування до виконання цивільно-правових
зобов'язань; тобто вимоги виконати цивільно-правове зобов'язання, вчинене за
попередньою змовою групою осіб, поєднане з застосуванням насильства, що не є
небезпечним для життя та здоров'я потерпілого.

Призначаючи
покарання, суд, враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особи винних,
обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. Які за місцями проживання
характеризуються задовільно. Згідно медичних висновків практично здорові, не
потребують примусового лікування.

Обставинами
пом'якшуючими покарання обох підсудних є щире каяття та активне сприяння
розкриттю злочинів.

Обставин
обтяжуючих покарання судом не встановлено.

Аналізуючи
зібрані докази по справі, суд, враховуючи думку потерпілого, вважає, що
необхідним й достатнім для виправлення підсудних та попередження ними нових
злочинів можливо обом призначити покарання в межах санкцій статей та звільнити
від відбування з випробуванням та покладенням певних обов'язків.

Керуючись ст.323
- 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3
визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст.355 ч.2 КК України та
призначити покарання у вигляді З (трьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_2
визнати винним у вчиненні злочинів передбачених ст.355 ч.2 та 186 ч.1 КК
України, призначивши йому покарання:

- за ст.355 ч.2
КК України до З(трьох) років позбавлення волі;

- за ст.186 ч.1
КК України до 2 (двох) років позбавлення волі.

Відповідно
до ст.70 КК України за сукупністю злочинів остаточно призначити покарання
шляхом поглинення менш суворого більш суворим покаранням до 3 (трьох) років
позбавлення волі.

Відповідно
до ст.75 КК України звільнити обох засуджених від покарання з випробуванням на
2 (два) роки ОСОБА_2 та на 1 (рік) ОСОБА_3, якщо вони протягом встановленого
іспитового строку не вчинять нового злочину і виконають покладені на них
обов'язки.

Покласти на обох
засуджених обов'язки згідно п. 2 і 3 ст.76 КК України , а саме:

- не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи;

-
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,
роботи, навчання.

Запобіжні
заходи обом засудженим до вступу вироку в законну силу залишити попередні -
підписки про невиїзд.

На вирок може
бути подана апеляція до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський
райсуд протягом
15 діб з моменту його проголошення.