Справа № 595/236/15-к
Провадження №1-кп/595/31/2015
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 року
Бучацький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4

потерпілих ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бучач матеріали кримінального провадження, внесеного в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000343 від 15 жовтня 2014 року, по обвинувальному акту щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, з середньою спеціальною освітою, одруженої, фізичної особи - підприємця, раніше не судимої,

за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_7 , будучи суб`єктом підприємницької діяльності та займаючись діяльністю, пов`язаною з надання послуг у сфері громадського харчування, вчинила грубе порушення законодавства про працю щодо жителів с.Переволока Бучацького району Тернопільської області ОСОБА_5 та ОСОБА_6 за наступних обставин.

У 2014 році ОСОБА_7 зареєструвалась як фізична особа -підприємець і розпочала підприємницьку діяльність, пов`язану з роздрібною торгівлею в неспеціалізованих магазинах продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

У тому ж році ОСОБА_7 стала орендувати приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », який знаходиться в АДРЕСА_2 .

Грубо порушуючи вимоги ст.43 Конституції України та ст. 24 КЗпП України, ОСОБА_7 прийняла на роботу в магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 » і допустила працювати з 29 серпня 2014 року ОСОБА_5 та з 02 жовтня 2014 року - ОСОБА_6 . При цьому ОСОБА_7 письмові трудові договори з найманими працівниками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не уклала та не зареєструвала їх в Теребовлянському районному центрі зайнятості, чим порушила їх право на соціальні гарантії з охорони та забезпечення належних умов праці.

Всупереч вимогам ч.2 ст.30 Закону України «Про оплату праці» підприємець ОСОБА_7 проводила виплату заробітної плати працівникам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 без бухгалтерського обліку витрат на оплату праці та без ведення табелів обліку використаного робочого часу.

Всупереч вимогам ст.ст.253,255 КЗпП України підприємець ОСОБА_7 , у зв`язку з відсутністю належно оформленого трудового договору з працівниками ОСОБА_5 і ОСОБА_6 на період роботи та документів з нарахування і виплати їм за цей період заробітної плати, порушила право працівників на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, так як нею не зареєстровано найманих працівників у робочих органах фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування та з їхніх заробітних плат не відраховано внески до цих фондів.

Крім цього, ОСОБА_7 порушила вимоги ч.2 ст.30 Закону України «Про оплату праці», оскільки не вела табель обліку використання робочого часу та бухгалтерські і касові документи по нарахуванню і виплаті заробітної плати найманим працівникам ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , не забезпечила достовірний облік виконуваної працівниками роботи та бухгалтерський облік витрат на оплату праці.

Обвинувачена ОСОБА_7 суду показала, що ОСОБА_5 та ОСОБА_6 працювали в магазині «Наша Ряба» згідно цивільно-правових договорів. За період роботи ОСОБА_5 та ОСОБА_6 нею, як підприємцем, у січні 2015 року оплачено єдиний соціальний внесок, а також всі види податків та зборів, які за розміром є такими, що були б при укладенні письмових трудових договорів з найманими працівниками ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , що підтверджується наявними у неї квитанціями, долученими до матеріалів кримінального провадження.

Під час здійснення судового провадження захисник ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про звільнення ОСОБА_7 , яка обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України, від кримінальної відповідальності у зв`язку з примиренням винної з потерпілими та закриття кримінального провадження.

В ході судового розгляду надійшли заяви від потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 про те, що їм повністю відшкодовані матеріальні та моральні збитки, що вони примирилися з обвинуваченою, у зв`язку з чим висловили прохання про звільнення ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження.

Відповідно до ч.2 ст.12 КК України кримінальне правопорушення, в якому обвинувачується ОСОБА_7 , є кримінальним правопорушенням невеликої тяжкості, оскільки за нього передбачене покарання більш м`яке, ніж позбавлення волі.

Згідно ст.46 КК України особа, яка вперше вчинила кримінальне правопорушення невеликої тяжкості або необережне кримінальне правопорушення середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Відповідно до ч.4 ст.286 КПК України, якщо під час здійснення судового провадження щодо провадження, яке надійшло до суду з обвинувальним актом, сторона кримінального провадження звернеться до суду з клопотанням про звільнення від кримінальної відповідальності обвинуваченого, суд має невідкладно розглянути таке клопотання.

Згідно ч.3 ст.288 цього Кодексу суд своєю ухвалою закриває кримінальне провадження та звільняє обвинуваченого від кримінальної відповідальності у випадку встановлення підстав, передбачених законом України про кримінальну відповідальність.

Обвинувачена ОСОБА_7 , якій судом роз`яснено суть обвинувачення, підставу звільнення від кримінальної відповідальності і право заперечувати проти закриття кримінального провадження з цієї підстави, суду заявила, що суть обвинувачення та підстава звільнення від кримінальної відповідальності їй зрозумілі і вона не заперечує проти закриття кримінального провадження з цієї підстави.

Заслухавши думку прокурора, яка клопотання заперечила, вважаючи, що кримінальним правопорушенням завдані збитки не тільки працівникам, а й державі, приймаючи до уваги, що обвинувачена ОСОБА_7 вперше вчинила

кримінальне правопорушення невеликої тяжкості, примирилася з потерпілими та відшкодувала завдані нею збитки, сплатила в державні фонди всі види податків та зборів, а також те, що кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172 КК України, є кримінальним правопорушенням проти трудових прав особи, закріплених в Конституції України, суд прийшов до переконання, що клопотання обгрунтоване і підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.285, 286 ч.4, 288 ч.3 КПК України, ст.ст.44,46 КК України, суд

У Х В А Л И В :

Закрити кримінальне провадження та звільнити обвинувачену ОСОБА_7 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172 КК України, у зв`язку з примиренням винної з потерпілими.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області через Бучацький районний суд протягом семи днів з дня її оголошення.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію ухвали.

Обвинуваченому та прокурору копія ухвали вручається негайно після її оголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1