Справа № 346/2622/15-к
Провадження № 1-кп/346/191/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2015 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

з участю:прокурора ОСОБА_3

обвинувачених ОСОБА_4 , ОСОБА_5

захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7

розглянувши в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Мишин, Коломийського району, жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, неодруженого, депутатом не являється, раніше не судимого.

та

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, освіта середня, не працюючого, не одруженого, депутатом не являється, не судимого;

обох у вчиненні злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувачені ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відкрито викрали чуже майно, поєднано з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб, а ОСОБА_4 , вчинив вказаний злочин повторно.

Злочин вчинено при наступних обставинах.

04 квітня 2015 року, приблизно о 20.30 год., обвинувачені, перебуваючи в м. Коломия по вул.. Довбуша, за попередньою змовою, діючи умисно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, маючи на меті відкрите викрадення чужого майна, зустрілись з потерпілим ОСОБА_8 . Обвинувачений ОСОБА_4 запропонував потерпілому дати йому мобільний телефон макри «Apple Iphone 5», а коли останній погодився і передав, то ОСОБА_4 застосував балончик з сльозоточивим газом, а ОСОБА_5 із застосуванням фізичного насильства кинув ОСОБА_8 , на землю. В подальшому місце вчинення злочину покинули, а викраденим телефоном розпорядились на власний розсуд. Таким чином, своїми злочинними діями обвинувачені завдали ОСОБА_8 матеріальні збитки на загальну суму 5020 (п`ять тисяч двадцять) грн.

Крім того, 22.04.2015 року приблизно о 21.00 ОСОБА_4 перебуваючи в м. Коломия по вул.. Богуна біля СТО, діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, маючи на меті відкрите викрадення чужого майна, із застосування фізичного насильства, яке не є небезпечним для життя і здоровя потерпілого, наніс один удар кулаком в область вискової кістки ОСОБА_9 , після чого викрав його мобільний телефон марки «Apple Iphone 4s», яким в подальшому розпорядився на власний розсуд. Таким чином, своїми злочинними діями обвинувачений завдав ОСОБА_9 матеріальні збитки на загальну суму 3520 (три тисячі п`ятсот двадцять) грн.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та пояснив, що 04 квітня 2015 року він дійсно, попередньо змовившись з ОСОБА_5 , вирішив викрасти мобільний телефон. Для цього знайшов оголошення з продажу телефону. Зателефонував та домовився про зустріч з продавцем ОСОБА_8 в АДРЕСА_2 . Під час зустрічи, попросив у ОСОБА_8 телефон для огляду, деякий час його розглядав а потім бризнув йому в очі газовим балончиком. В цей час ОСОБА_5 повалив потерпілого на землю. Згодом телефон продав. Через деякий час, а сам 22 квітня 2015 року він вирішив викрасти ще один телефон. Знову знайшов в інтернеті оголошення з продажу, домовився про зустріч з продавцем- ОСОБА_9 . Зустрівшись з ним, взяв телефон для огляду, а потім вдарив потерпілого кулаком в обличчя і втік. У вчиненому щиро розкаюється та просить його суворо не карати.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні злочину визнав повністю та пояснив, що 04 квітня 2015 року, до нього позвонив ОСОБА_4 і попросив поїхати з ним в Коломию. Вони домовились, що викрадуть мобільний телефон, який продавався в інтернеті. Для цього домовилися про зустріч з ОСОБА_8 , ОСОБА_4 взяв у нього телефон ніби для огляду і бризнув потерпілому газовим балончиком в обличчя. Він в свою чергу завдав ОСОБА_8 декілька ударів і повалив його на землю. Після цього вони з місця вчинення злочину втекли. У вчиненому щиро розкаюється та просить його суворо не карати.

Потерпілі подали до суду письмові заяву з проханням розглядати справу без їх участі, будь-яких претензій до обвинувачених не мають.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені та інші учасники правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій немає.

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_4 в судовому засіданні доведена повністю, його діяння відповідають ознакам складу злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, оскільки він відкрито викрав чуже майно, поєднано з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, вчиненого повторно за попередньою змовою групою осіб.

Суд вважає, що згідно ст. 69 КК України у справі наявні обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, зокрема суд враховує, що підсудний визнав вину повністю, його щире каяття, відшкодування шкоди, молодий вік.

В якості ознак, що характеризують особу підсудного суд враховує, що ОСОБА_4 за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

На підставі викладеного, з урахуванням особи обвинуваченого, суд приходить до висновку, про неможливість виправлення обвинуваченого ОСОБА_4 без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для призначення йому покарання не пов`язаного з позбавленням волі, а також для застосування до нього ст.75 КК України, а тому йому слід призначити покарання за ч.2 ст. 186 КК України - у виді позбавлення волі із застосуванням ст.69 КК України, нижче найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.2 ст.186 КК України;

Таким чином, вина обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні доведена повністю, його діяння відповідають ознакам складу злочину, передбаченого ст. 186 ч. 2 КК України, оскільки він відкрито викрав чуже майно, поєднано з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, вчиненого за попередньою змовою групою осіб.

Суд вважає, що згідно ст. 69 КК України у справі наявні обставини, які пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, зокрема суд враховує, що підсудний визнав вину повністю, його щире каяття, відшкодування збитків, молодий вік.

В якості ознак, що характеризують особу обвинуваченого суд враховує, що ОСОБА_5 за місцем проживання характеризується позитивно.

Обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 судом не встановлено.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що одна лише тяжкість вчиненого злочину не може бути єдиною та безумовною підставою для висновку про неможливість виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, а тому йому слід призначити покарання за ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі із застосуванням ст.69 КК України, нижче найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.2 ст.186 КК України зі звільненням від відбуття покарання з іспитовим строком згідно положень ст. 75 КК України та покладанням на нього обовязків, передбачених ст. 76 КК України, оскільки зазначене покарання буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Питання по речових доказах слід вирішити в порядку ст.. 100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд,

УХВАЛИВ:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України та призначити покарання з застосуванням ст. 69 КК України нижче найнижчої межі, передбаченої санкцією статті, у виді трьох років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_4 тримання під вартою залишити попередню до вступу вироку в законну силу.

Строк відбуття покарання рахувати з 29 квітня 2015 року.

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України та призначити покарання з застосуванням ст. 69 КК України нижче найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.2 ст.186 КК України у вигляді двох років позбавлення волі;

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі - з випробовуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_5 обовязки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_5 особисте зобов`язання залишити попередню до вступу вироку в законну силу.

Строк відбуття покарання рахувати з дня винесення вироку.

Речові докази: мобільний телефон марки «Apple Iphone 5» білого кольору повернути потерпілому ОСОБА_8 ; мобільний телефон марки «Apple Iphone 4s» чорного кольору повернути потерпілому ОСОБА_9 ; газовий балончик чорного кольору із розпилювачем червоного кольору- знищити.

Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

На вирок може бути подано апеляцію до апеляційного суду Івано-Франківської області через Коломийський міськрайонний суд протягом тридцяти діб з дня його проголошення. У випадку неподання апеляційної скарги, вирок набирає законної сили після закінчення встановлених строків апеляційного оскарження.

Суддя ОСОБА_1