Справа № 336/903/15-К
Провадження № 1-кп/336/172/2015
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
26 лютого 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 обвинуваченого ОСОБА_4 , потерпілого ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Шевченківського районного суду м. Запоріжжя кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, українця, з середньою освітою, не працюючого, не одруженого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого:

- 20.02.2014 року Шевченківським районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст. 309 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік;
- 16.01.2015 року Комунарським районним судом м. Запоріжжя за ч. ч. 1, 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70, ст. 71 КК України до 1 року 2 місяців обмеження волі;
по обвинуваченню у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_4 , будучи особою, яка раніше судима за скоєння умисного злочину, судимість за який в установленому законом порядку не знята та не погашена, на шлях виправлення та перевиховання не став та знову вчинив умисний злочин.
Так 05.01.2015 року о 07-30 год. ОСОБА_4 , маючи умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно із корисливих мотивів, перебуваючи в салоні маршрутного таксі маршрут спрямування якого «Запоріжжя (Гортоп) - Вільна Андріївка», під час руху від зупинки громадського транспорту «Гортоп» по пр.. Моторобудівників в м. Запоріжжя до зупинки громадського транспорту «Центральна прохідна» по пр. Моторобудівників в м. Запоріжжя, шляхом вільного доступу таємно викрав борсетку чорного кольору, яка належить ОСОБА_5 (матеріальної цінності не представляє), в якій знаходилось: грошові кошти в сумі 2000 грн. та документи ОСОБА_5 , а саме свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль «Мазда 323», 1987 року впуску, в кузові білого кольору, д/н НОМЕР_1 , паспорт громадянина України, ідентифікаційний код та посвідчення водія ОСОБА_5 , які матеріальної цінності для потерпілого не представляють. Своїми умисними діями ОСОБА_4 завдав потерпілому ОСОБА_5 матеріальну шкоду на загальну суму 2000 грн.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав себе винним у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення, щиро розкаявся у вчиненому та повністю підтвердив обставини, зазначені в обвинувальному акті. При цьому пояснив, що під час поїздки в салоні маршрутного таксі, вирішив вкрасти борсетку, яка знаходилась біля сидіння водія. ОСОБА_5 був за кермом і не помітив викрадення борсетки. У скоєному розкаюється, просив суд його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Цивільний позов на досудовому слідстві не заявляв, оскільки частину вкрадених грошей та документи йому повернули. Покарання просив призначити на розсуд суду.

Відповідно до ч.3,4 ст.349,351 КПК України, з урахуванням повного визнання вини обвинуваченим, за згодою учасників судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження інших доказів щодо фактичних обставин, що підтверджують винність обвинуваченого, які ніким не оспорюються. При цьому суд роз`яснив наслідки, передбачені ч.3 ст. 349 КПК України, переконався у добровільності позицій та правильному розумінні учасниками судового провадження наслідків відмови від дослідження інших доказів, що позбавляє їх права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_4 у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення знайшла своє підтвердження. Дії обвинуваченого суд кваліфікує за ч. 2 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні обвинуваченому покарання суд бере до уваги ступінь суспільної небезпеки вчиненого кримінального правопорушення та враховує відомості про особу обвинуваченого: раніше судимого, не працюючого, з 25.01.2000 р. перебуває на диспансерному обліку у наркодиспансері з діагнозом психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання опіатів, синдром залежності, на обліку у психоневрологічному диспансері не перебуває, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони.

До обставини, яка пом`якшує покарання, відповідно до ст. 66 КК України, суд відносить: щире каяття, повне визнання провини.

Обставин, які обтяжують покарання, передбачених ст. 67 КК України, суд не встановив.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що для виправлення та перевиховання обвинуваченого необхідно призначити покарання у вигляді обмеження волі, оскільки останнім вироком суду йому призначено саме такий вид покарання, яке він не ще відбув.

Оскільки обвинувачений скоїв злочин до ухвалення вироку Комунарського районного суду м. Запоріжжя, остаточне покарання йому необхідно призначати відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України.

Цивільний позов не заявлено.Судові витрати відсутні.

Питання про речові докази судом вирішується у відповідності до вимог ст. 100 КПК України.

Підстав для скасування чи зміни обраного на досудовому слідстві запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту до вступу вироку в законну силу суд не вбачає.

Керуючись ст.368,374,392 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

ОСОБА_4 визнати винниму скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
На підставі ч.4 ст.70 КК України до призначеного покарання приєднати покарання за вироком Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 16.01.2015 року та шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити покарання у вигляді обмеження волі строком на 2 (два) роки.
Строк відбування покарання рахувати з дня фактичного затримання засудженого після набрання вироком законної сили.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід відносно ОСОБА_4 у вигляді домашнього арешту - залишити без змін.
Речовий доказ, а саме:
- електронний носій, а саме CD-RW- диск 4-12х, 80min, 700 МВ, фірми «PHILIPS» на якому знаходиться відеозапис з камери відеорегістратора салону маршрутного таксі «Газель-РУТА», який долучений до матеріалів кримінального провадження - залишити у матеріалах кримінального провадження;

- грошові кошти в сумі 700 грн., технічний паспорт на автомобіль «Мазда 323», 1987 року випуску, в кузові білого кольору, д/н НОМЕР_1 , паспорт громадянина України на анкетні дані ОСОБА_5 , ідентифікаційний код на анкетні дані ОСОБА_5 , водійське посвідчення категорії В, С, D на анкетні дані ОСОБА_5 , які передані на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 під розписку залишити за належністю потерпілому ОСОБА_5 .

Вирок набирає законної сили через тридцять днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Запорізької області через Шевченківський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копію вироку негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1