Справа № 204/2644/15-к
Провадження № 1-кп/204/205/15

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 квітня 2015 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю потерпілої: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000829, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня технічна, не одруженого, не працюючого, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, суд

ВСТАНОВИВ:
01.04.2015 року, приблизно о 13.00 годині, ОСОБА_5 , знаходячись біля подвір`я будинку АДРЕСА_1 побачив саморобну кришку від каналізаційного люку, що належить потерпілій ОСОБА_4 , після чого у нього виник злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна.

У подальшому, реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна, у той же день, приблизно о 13:05 годині, ОСОБА_5 , знаходячись за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Фесенко 28, діючи умисно з корисливих мотивів та з метою наживи, впевнившись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, та вони залишаються таємними для оточуючих, підійшов до вказаного каналізаційного люку, після чого шляхом ривка зняв та взяв кришку з люку в руки, погрузив її собі на спину, з викраденим покинув місце скоєння правопорушення та розпорядився ним на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду потерпілій ОСОБА_4 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 1732-15 від 20.04.2015 року, на загальну суму 150 гривень.

Умисні дії ОСОБА_5 , які виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфікуються за ч. 1 ст. 185 КК України.
22 квітня 2015 року у даному кримінальному провадженні між потерпілою ОСОБА_4 на підставі ст. 56 КПК України та підозрюваним ОСОБА_5 на підставі ст. 468, 469 КПК України укладено угоду про примирення між потерпілою та підозрюваним.

Відповідно до укладеної угоди ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України в обсязі підозри.

Сторони укладеної угоди погоджуються на призначення ОСОБА_5 покарання за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 гривень.

ОСОБА_5 повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде застосовано до нього в разі затвердження угоди. Угоду про примирення між потерпілою та підозрюваним він укладав добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, не обумовлених в угоді. Просив суд затвердити укладену між ним та потерпілою угоду.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання.

Потерпіла ОСОБА_4 просила суд затвердити укладену угоду.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст.ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним правопорушенням середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, передбачені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її невиконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши викладені доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який щиро розкаявся у вчиненні кримінального правопорушення, на обліках у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, опосередковано характеризується за місцем проживання, суд вважає, що узгоджена міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Витрати на залучення експерта у кримінальному провадженні вирішити відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:
Угоду від 22 квітня 2015 року про примирення, укладену між потерпілою ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , - затвердити.
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Речовий доказ:
- саморобну кришку люку, яка передана на зберігання потерпілій, - залишити власнику ОСОБА_4 .
Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_5 документально підтверджені витрати на залучення експерта на користь держави у розмірі 61, 50 гривень (шістдесят одна гривна 50 копійок) за проведення експертизи № 1732-15 від 20.04.2015 року (а.п.37).

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено законом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1