Справа № 515/283/15-к
Провадження № 1-кп/515/476/15

Татарбунарський районний суд Одеської області
В И Р О К

Іменем України

18 березня 2015 р. Татарбунарський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

представника потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Татарбунари кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Одеса, українки, громадянки України, з неповною середньою освітою, перебуваючої у цивільному шлюбі, на утриманні якої знаходиться неповнолітня дитина, не працюючої, мешканки АДРЕСА_1 , раніше не судимої

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 , будучи матір`ю своєї новонародженої дочки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на яку, згідно ч.2 ст.50 Сімейного Кодексу України, покладено обов`язок піклуватися про здоров`я своєї дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, всупереч ч.1 ст.6 Закону України «Про охорону дитинства», відповідно до якої кожна дитина має право на життя з моменту визначення її живонародженою та життєздатною, 01 січня 2015 року, біля 01 години, знаходячись за місцем свого проживання у спальній кімнаті будинку АДРЕСА_1 , маючи можливість передбачити суспільно-небезпечні наслідки своєї поведінки та не передбачаючи настання шкоди здоров`ю малолітньої ОСОБА_6 , хоча повинна була та могла передбачити їх настання, проявила неуважність та власну необережність по відношенню до своєї дочки, яка в силу свого малолітнього віку не могла подбати про безпеку свого життя та здоров`я, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, взяла із дитячого ліжка свою малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і поклала її на ліжко між собою та малолітнім сином ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Через деякий час ОСОБА_5 заснула і уві сні частинами свого тіла закрила дихальні шляхи ОСОБА_6 , внаслідок чого остання померла від асфіксії. У відповідності до висновку експерта №3 від 24.01.2015 року, смерть ОСОБА_6 настала від асфіксії, що розвилася в результаті закриття верхніх дихальних шляхів частинами тіла матері, про що свідчать виявлені тілесні ушкодження в лобній області, на щоці та на шиї справа, морфологічні і гістологічні ознаки асфіксії.

Обвинувачена винною у вчиненні інкримінованого їй кримінального правопорушення визнала себе повністю, детально розповіла про обставини скоєного та не оспорювала фактичні докази по справі, пояснивши, що 01 січня 2015 року, приблизно біля 01 години, вона дістала з дитячого

ліжка свою новонароджену доньку ОСОБА_8 , щоб покормити її, присіла з нею на ліжко, але, відчуваючи біль у спині, вирішила покормити доньку лежачи та положила її на ліжко поруч з малолітнім сином, прилігши біля доньки. Мабуть від утоми, вона заснула і прокинулася біля сьомої години ранку. Коли глянула на доньку, то зрозуміла, що вона не дихає, про що повідомила свого цивільного чоловіка, який викликав швидку та міліцію. В скоєному розкаюється та дуже шкодує про те, що сталося.

Представник потерпілої представник служби у справах дітей, в судовому засіданні пояснила, що ними проводилося обстеження житлових умов сім`ї обвинуваченої, в зв`язку з випискою її з полового будинку після народження доньки. При обстеженні ними було виявлено, що житлово-побутові умови були незадовільні, не вистачало необхідних предметів для проживання та розвитку дитини, тому службою проведено відповідні заходи щодо виправлення ситуації, після чого в будинку були покращені умови та мати з дитиною з лікарні направлені додому. 01 січня 2015 року службі було повідомлено, що сталася смерть новонародженої дитини, причиною якої стала неуважність та необережність матері по відношенню до дитини. На теперішній час обвинувачена щиро розкаюється в скоєному та шкодує про це, службою проводяться відповідні заходи щодо виправлення ситуації в сім`ї та допомоги в працевлаштуванні обвинуваченої.

Вина обвинуваченої ОСОБА_5 також підтверджується матеріалами кримінального провадження:

- протоколами огляду місця події з фототаблицями до них;

- висновками експерта;

- копією свідоцтва про народження ОСОБА_6 ;

- копією свідоцтва про смерть ОСОБА_6 ;

- копією обмінної карти полового будинку;

- протоколом огляду предмету та фототаблицею до нього;

- постановою про визнання речових доказів та передачу їх на зберігання;

- талоном-квитанцією про отримання на зберігання речових доказів;

- протоколом проведення слідчого експерименту та фототаблицею до нього.

Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд знаходить їх достовірними, не суперечливими та вважає, що дії обвинуваченої правильно кваліфіковані за ч.1 ст.119 КК України за ознаками: вбивство, вчинене через необережність.

При призначенні покарання суд приймає до уваги характер та ступінь тяжкості скоєного обвинуваченою правопорушення, дані про особу обвинуваченої: її щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення, сприяння досудовому розслідуванню, посередню характеристику за місцем проживання, перебування на її утриманні малолітньої дитини, притягнення до кримінальної відповідальності вперше та всі обставини справи.

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої, є скоєння кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу обвинуваченої, суд вважає, що позбавляти її свободи немає необхідності, виправлення і перевиховання обвинуваченої можливе без ізоляції від суспільства, в умовах відбуття покарання з випробуванням, відповідно до ст.75 КК України.

Крім того, суд вважає за необхідне покласти на обвинувачену ОСОБА_5 обов`язки у відповідності до п.3 ст.76 КК України.

Долю речових доказів вирішити в порядку ст.100 КПК України.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.100,369,370,371,373,374,376 КПК України, суд -

З А С У Д И В:

ОСОБА_5 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України та призначити їй покарання у вигляді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Згідно ст.75 КК України звільнити ОСОБА_5 від призначеного покарання з випробуванням на 1(один) рік.

У відповідності п.3 ст.76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язок: повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Іспитовий строк ОСОБА_5 обчислювати з моменту проголошення вироку суду.

Контроль за виконанням вироку покласти на кримінально-виконавчу інспекцію Татарбунарського РП Кілійського МВ КВІ УДПтСУ в Одеській області.

Залишити ОСОБА_5 до набуття чинності вироком суду запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

Речові докази (пакет з вилученою у ОСОБА_5 футболкою синього кольору, що знаходиться в камері зберігання Татарбунарського РВ ГУМВС України в Одеській області) передати за належністю ОСОБА_5 .

Відповідно до ч.6 ст.376 КПК України, копію вироку вручити обвинуваченій та прокурору.

Вирок може бути оскаржено впродовж 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Одеської області через Татарбунарський районний суд Одеської області.

Суддя Сивоконь