АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/774/545/15 Справа № 183/2526/15-к Слідчий суддя - ОСОБА_1 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія: ст. 183 КПК України
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 травня 2015 року . Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

Судді доповідача ОСОБА_2 ,

Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5

за участю:

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

слідчого ОСОБА_8 ,

підозрюваного ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_9 на ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2015 року відносно:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , с. Дерезувате, Синельниківського району, Дніпропетровської області, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого,

підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст.186 КК України,-

ВСТАНОВИЛА:
Ухвалою слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2015 року, задоволено клопотання слідчого СВ Новомосковського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погоджене з прокурором Новомосковської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України. Строк тримання під вартою ухвалою слідчого судді визначено до 17 години 00 хвилин 22 червня 2015 року.

Вказане судове рішення слідчий суддя вмотивував тим, що ОСОБА_9 , обґрунтовано підозрюється у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України та під час досудового слідства встановлено наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а саме: що підозрюваний обґрунтовано підозрюється у вчиненні одного тяжкого та трьох середньої тяжкості кримінальних правопорушень, вчинених в період іспитового строку, та можливість переховування ОСОБА_9 від органів досудового розслідування та суду, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, підозрюваний ОСОБА_9 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нову ухвалу, якою застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.

В обґрунтування своєї скарги ОСОБА_9 посилається на те, що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам закону, оскільки в ній не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки, крім того зазначає, що судом не враховано те, що він не переховувався від органів досудового слідства, а на протязі всього часу проживав вдома та ніяких повісток про виклик до слідчого не отримував. Окрім того вказує на те, що вдома у нього залишилася малолітня донька, яка була на його утриманні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши підозрюваного та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, думку прокурора, який просив залишити ухвалу слідчого судді без змін, пояснення слідчого, вивчивши надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відображення принципів вирішення питання застосування щодо особи запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою міститься в положеннях ст. ст. 177, 178, 183 КПК України.

Згідно зазначених норм, наявність підстав для тримання особи під вартою має оцінюватись в кожному кримінальному провадженні з урахуванням його конкретних обставин. При розгляді питання про необхідність взяття під варту судовий орган повинен брати до уваги обставини конкретної справи і, зокрема, такі фактори, які можуть мати відношення до справи: характер (обставини) і тяжкість передбачуваного злочину; обґрунтованість доказів того, що саме ця особа вчинила злочин; покарання, яке, можливо, буде призначено в результаті засудження; характер, минуле, особисті та соціальні обставини життя особи. Тримання особи під вартою завжди може бути виправдано, за наявності ознак того, що цього вимагають справжні інтереси суспільства, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважають інтереси забезпечення поваги до особистої свободи.

При апеляційному перегляді ухвали слідчого судді, якою щодо ОСОБА_9 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, встановлено, що рішення слідчим суддею прийнято з дотриманням вищезазначених вимог законодавства.

Як вбачається з представлених до апеляційний суду матеріалів, в провадженні старшого слідчого СВ Новомосковського МВ ГУМВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 перебувають матеріали кримінального провадження відносно ОСОБА_9 підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 15 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001949 від 30 травня 2014 року.

23 вересня 2014 року ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та ч.2 ст.186 КК України.

25 вересня 2014 року ОСОБА_9 було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

24 вересня 2014 року прокурором Новомосковської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області на підставі ч. 1 ст. 217 КПК України кримінальні провадження №0002186, №0002213, №0002054, №0001949 за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні зазначених вище кримінальних правопорушень, об`єднано в одне кримінальне провадження та присвоєно № 0001949 від 30 травня 2014 року.

29 вересня 2014 року досудове розслідування за підозрою ОСОБА_9 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України було зупинено, а підозрюваного ОСОБА_9 оголошено у розшук у зв`язку з невідомим місцезнаходженням останнього. 23 квітня 2015 року місцезнаходження ОСОБА_9 було встановлено та затримано на підставі ухвали Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 19 березня 2015 року.

Слідчий суддя встановив, що зазначені у клопотанні обставини підозри мають місце, підтверджуються достатніми на даному етапі розслідування доказами, і у висновках, які зробив орган досудового слідства, чогось необґрунтованого чи довільного не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.

Розглядаючи клопотання про застосування виняткового запобіжного заходу щодо ОСОБА_9 у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя встановив наявність обґрунтованої підозри у вчиненні одного тяжкого та трьох середньої тяжкості кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України, а також обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, а це можливість переховуватись від органів досудового розслідування та суду, оскільки він підозрюється у вчиненні тяжкого злочину. Крім того, слідчим суддею враховано дані про особу підозрюваного, який офіційно не працевлаштований, раніше судимий за вчинення корисного злочину, відсутність у нього міцних соціальних зв`язків.

Враховуючи викладене, твердження ОСОБА_9 стосовно того, що він не переховувався від органів досудового слідства, а на протязі всього часу проживав вдома та ніяких повісток про виклик до слідчого не отримував, є безпідставними та такими, що суперечать зібраним органом досудового розслідування матеріалам.

З викладеного вбачається, що слідчий суддя, при прийнятті рішення про застосування щодо ОСОБА_9 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, перевірив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування виняткового запобіжного заходу, і зазначені обставини підтверджені достатніми даними, які досліджені та оцінені суддею в судовому засіданні.

З урахуванням викладеного, доводи апеляційної скарги ОСОБА_9 що ухвала слідчого судді не відповідає вимогам закону, оскільки в ній не наведено переконливих аргументів на користь того, що застосування більш м`яких запобіжних заходів не зможе забезпечити його належної процесуальної поведінки не заслуговують на увагу, оскільки слідчий суддя при розгляді клопотання дослідив всі обставини, з якими закон пов`язує можливість застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Колегія суддів вважає, що слідчий суддя, врахував конкретні обставини кримінальних правопорушень, дані про особу підозрюваного, наявність встановлених ризиків, а також практику Європейського суду з прав людини, згідно якої рішення суду повинно забезпечити високі стандарти охорони загальносуспільних прав та інтересів.

Порушень норм чинного КПК України, які могли б стати підставою для скасування ухвали слідчого судді та зміни щодо підозрюваного запобіжного заходу, не встановлено.

Таким чином, ухвала слідчого судді є законною та обґрунтованою, а тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_9 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 176-178, 183, 184, 194, 309, 404, 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_9 залишити без задоволення.

Ухвалу слідчого судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Новомосковського МВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області ОСОБА_8 , погодженне з прокурором Новомосковської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_10 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст.185, ч.2 ст.186 КК України залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
_________________ ___________________ ___________________
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4