АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 215/5023/14-кСуддя 1 інстанції ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/774/17/К/15Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 лютого 2015 року м. Кривий Ріг

Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі кримінальне провадження за №0000519 за апеляційною скаргою прокурора, який погодив обвинувальний акт, потерпілої ОСОБА_6 на вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2014 року, яким

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Кривий Ріг, Дніпропетровської області,

зареєстрований та мешкає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

обвинувачується за ст.. 124 КК України.

Учасники кримінального провадження:

Прокурор ОСОБА_8

Потерпіла - ОСОБА_6

Обвинувачений ОСОБА_7

Захисник ОСОБА_9 .

В апеляційній скарзі прокурор, який погодив обвинувальний акт просить вирок суду першої інстанції скасувати, оскільки під час розгляду провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ст. 121ч.2 КК України, суд першої інстанції припустився істотних порушень вимог кримінально-процесуального закону, у зв`язку з чим просить кримінальне провадження направити на новий судовий розгляд.

В апеляційній скарзі потерпіла ОСОБА_6 просить вирок суду першої інстанції скасувати у зв`язку із істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону при розгляді провадження, ухвалити свій вирок, яким визнати ОСОБА_7 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України і призначити покарання в межах санкції цієї статті КК України..

Вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у скоєнні злочину, передбаченого ст. 124 КК України за наступних обставин:

19.06.2014 року у вечірній час, ОСОБА_7 , знаходячись в гостях у своїх батьків, в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 вживав спиртні напої, після чого велосипедом попрямував за місцем свого мешкання - квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . В цей же час, назустріч ОСОБА_7 , за кермом мотоцикла рухався, раніше йому знайомий ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння проявив неуважність та не впоравшись з керуванням, на ділянці дороги поблизу будинку АДРЕСА_3 , близько 22.40 годин 19.06.2014 року допустив незначне зіткнення з велосипедистом ОСОБА_7 , у зв`язку з чим між зазначеними особами виникла сварка. Після сварки ОСОБА_11 відвів дружину до квартири АДРЕСА_2 , а сам направився до господарчої споруди сараю, що знаходився напроти будинку, ставити велосипед. Під час слідування до сараю ОСОБА_11 побачив, що ОСОБА_10 з подвір`я не пішов, та почав переслідувати його з погрозами життю та здоров`ю ОСОБА_7 .

Зайшовши до сараю та сприймаючи дії і погрози ОСОБА_10 як реальні, з метою захисту від них, він ОСОБА_7 , знаходячись у приміщенні власної господарської споруди - сараю, розташованої поблизу вищевказаного будинку взяв з метою захисту належний йому кухонний ніж та вийшов з сараю, щоб йти додому, де побачив у темряві ОСОБА_10 , який наблизився до нього з погрозами, в результаті чого між ними виникла сварка. Знаходячись на неосвітленій ділянці місцевості поблизу належної йому господарської споруди та будинку АДРЕСА_3 , тримаючи ніж у лівій руці, ОСОБА_7 отримав від ОСОБА_10 одного удару в область грудної клітини та побачив, як останній вдруге замахнувся правою рукою нанести йому удар.

Сприймаючи дії ОСОБА_10 як погрозу, з метою захисту від них, ОСОБА_7 , явно перевищуючи межі необхідної оборони, миттєво, утримуючи в лівій руці підшуканий ним кухонний ніж, ухиляючись від удару, близько о 22.50 годин 19.06.2014 року, умисно завдав потерпілому ОСОБА_10 , який стояв звернутий до нього обличчям, одного удару клинком зазначеного ножа в ділянку спини праворуч, не переслідуючи за мету спричинити потерпілому смерть.

В результаті умисних дій ОСОБА_7 , направлених на захист охоронюваних правом його інтересів, які явно не відповідали співрозмірності обстановки захисту та небезпеці посягання, потерпілому ОСОБА_10 було спричинено тілесних ушкоджень у вигляді: колото-різаної рани в лопатковій ділянці праворуч, рановий канал якої відходить від шкірної рани та заходить у праву плевральну порожнину в проекції на рівні 8-го ребра по лопатковій лінії, далі проходить по задньо-бічній поверхні нижньої час правої легені, яке згідно висновків судово-медичних експертиз №1219 від 10.07.2014 року та №1219Д від 21.07.2014 року, за своїм характером відноситься до категорії тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя та перебуває у прямому причинно-наслідковому зв`язку зі смертю потерпілого ОСОБА_10 , що настала близько 23.00 годин 19.06.2014 року поблизу будинку АДРЕСА_3 , в результаті колото-різаного поранення спини, яке супроводжувалось ушкодженням правої легені і ускладнилося гострою крововтратою.

За вищезазначеним вироком суду ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.. 124 КК України та призначено покарання у вигляді 2 років обмеження волі.

Питання з речовими доказами вирішено.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги прокурор, який погодив обвинувальний акт, зазначає, що при розгляді кримінального провадження відносно ОСОБА_7 за ст. 121ч.2 КК України, судом першої інстанції були порушені вимоги ст.ст.338ч.2, 341 КПК України, відповідно до яких, якщо в результаті судового розгляду прокурор дійде переконання, що необхідно змінити обвинувачення, в такому випадку, він повинен погодити відповідні процесуальні документи з керівником органу прокуратури в якому він працює. Прокурор, підтримував ший обвинувачення ОСОБА_7 за ст. 121ч.2 КК України, не погодивши з керівником прокуратури, змінив обвинувачення останнього на ст. 124 КК України, а суд першої інстанції, прийнявши до розгляду змінений обвинувальний акт без погодження прокурора, прийняв необґрунтоване рішення про визнання винним ОСОБА_7 за ст. 124 КК України.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги потерпіла ОСОБА_6 посилається на те, що судом першої інстанції було грубо порушено вимоги кримінального процесуального закону, а саме те, що вона, як потерпіла не була ознайомлена із зміненим обвинуваченням у відношенні ОСОБА_7 зі ст. 121 ч.2 КК України на ст. 124 КК України оскільки не була присутньою у судовому засіданні так як перебувала на стаціонарному лікуванні. Судом першої інстанції їй не було роз`яснено, що обвинувачення змінено на менш тяжке та вона має право в цьому випадку підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі. Суд відібрав від неї заяву про отримання обвинувального акту, яку вона підписала не вдаючись до її змісту, хоча за змістом її подальших пояснень та виступом у судових дебатах вона підтримувала обвинувачення у його первісній редакції. Крім того, змінене обвинувачення ОСОБА_7 не було погоджено ні з прокурором який ініціював зміну обвинувачення, ні з прокурором, який фактично його змінив, у зв`язку із чим суд першої інстанції не мав права приймати таку зміну обвинувачення. Крім того, визнаючи обвинуваченого ОСОБА_7 винним за ст.. 124 КК України суд першої інстанції не взяв до уваги пояснення свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_12 , при цьому обґрунтував своє твердження про кваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_7 за ст.. 124 КК України лише на поясненнях самого обвинуваченого.

Відповідно до ст.402 КПК України ( ред.. 2012р.) заперечення на апеляційну скаргу учасниками кримінального провадження подані не були

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, потерпілу ОСОБА_6 , яка просила задовольнити її апеляційну скаргу, вирок суду першої інстанції скасувати, та ухвалити свій вирок; прокурора, який просив задовольнити апеляцію прокурора, вирок суду скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції, обвинуваченого ОСОБА_7 та його захисника ОСОБА_9 , які просили вирок суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши матеріали провадження та доводи, наведені у скаргах, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню, апеляція потерпілої - частковому задоволенню за наступних підстав.

Так, аналізуючи матеріали кримінального провадження, та заслухавши технічні засоби фіксування, колегія суддів зазначає, що розгляд кримінального провадження відносно ОСОБА_7 за ст. 121ч.2 КК України, було проведено судом першої інстанції з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, у зв`язку із чим він підлягає скасуванню з призначенням нового судового розгляду в суді першої інстанції за наступних обставин.

Отже, до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_7 за ст. 121 ч.2 КК України.

10 жовтня 2014 року прокурор, який приймав участь у судовому засіданні змінив обвинувачення ОСОБА_7 на ст. 124 КК України.

Відповідно до вимог ст. 341ч.1 КПК України, якщо в результаті судового розгляду прокурор дійде переконання, що необхідно, зокрема, змінити висунуте обвинувачення, він повинен погодити відповідні процесуальні документи з керівником органу прокуратури, в якому він працює.

Як вбачається із обвинувального акту про зміну обвинувачення ОСОБА_7 від 10.10.2014р. ( а.к.п. 183- 188) прокурор вирішив змінити висунуте обвинувачення ОСОБА_7 зі ст.121ч.2 на ст.124 КК України, при цьому не узгодив своє рішення з керівником органу прокуратури, суд першої інстанції також не перевірив відповідність зміненого прокурором обвинувачення вимогам кримінально-процесуального закону, чим припустився істотних порушень, які вплинули на остаточне судове рішення.

Крім того, як вбачається із підписаної потерпілою ОСОБА_6 заяви від 13.10.2014 року( а.к.п. 194) остання отримала в суді змінений обвинувальний акт і не заперечує проти зміненого обвинувачення.

Але цю заяву не можна прийняти до уваги, оскільки потерпіла ОСОБА_6 є юридично необізнаною людиною, станом на 13.10.2014 року, тобто коли вона отримала змінений обвинувальний акт, вона перебувала на стаціонарному лікуванні у 8 міській лікарні ( а.к.п. 216) і в подальшому при прослуховуванні технічних носіїв судових засідань в межах підготовки провадження до апеляційного розгляду, колегією суддів встановлено, що суд першої інстанції не роз`яснив потерпілій, що змінене обвинувачення є менш тяжким і вона має право підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі. Не дивлячись на те, що потерпіла не заперечувала проти зміненого обвинувачення письмово, фактично підтримувала обвинувачення ОСОБА_7 за ст. 121 ч.2 КК України, у зв`язку з чим суд першої інстанції повинен був розглядати справу за обвинуваченням ОСОБА_7 за ст. 121ч.2 КК України, тобто у раніше пред`явленому обсязі.

Ці порушення вимог ст. ст. 337, 338 КПК України судом першої інстанції є істотними і також тягнуть за собою скасування вироку.

У зв`язку із скасуванням вироку суду першої інстанції з підстав порушення кримінально процесуального закону, колегія суддів не входить в обговорення інших доводів апеляції потерпілої ОСОБА_6 , які необхідно ретельно перевірити при новому розгляді провадження і постановити законне і обґрунтоване рішення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.405, 407, 409, 412 КПК України (ред..2012р.) колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора, який погодив обвинувальний акт - задовольнити, апеляційну скаргу потерпілої ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 листопада 2014 року за обвинуваченням ОСОБА_7 за ст. 124 КК України скасувати, призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Запобіжний захід, обраний раніше ОСОБА_7 , подовжити на 2 місяці, тобто до 10 квітня 2015 року.

Ухвала набирає чинності негайно і оскарженню не підлягає.

Судді апеляційного суду

Дніпропетровської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4