Суворовський районний суд міста Одеси
Провадження № 1-кп/523/381/13
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

21.08.2013 року
м. Одеса

Суворовський районний суд м.
Одеси під головуванням судді Деркачова
О.В., при секретарі Дем'янчук І.Г., за
участю старшого прокурора відділу
прокуратури Одеської області
Захар’єва О.Б., потерпілої ОСОБА_2,
обвинуваченого та його захисника -
адвоката ОСОБА_3, розглянувши у
відкритому судовому засіданні, в
приміщенні суду кримінальне
провадження № 0000702 по
звинуваченню

ОСОБА_4, який народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в с.
Рашково Кам'янського району Молдови,
громадянина України, з базовою
середньою освітою, одруженого, маючого
на утриманні двох малолітніх дітей,
батьків-інвалідів другої та третьої
групи, непрацездатну бабусю, офіційно
не працевлаштованого, не судимого,
зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
фактично проживаючого за адресою:
АДРЕСА_2,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286
КК України,

в с т а н о в и в:

Близько 17 години 30 хвилин 4 квітня
2013 року ОСОБА_4, керуючи технічно
справним автомобілем «Volkswagen Sharan», р.н.
НОМЕР_1, рухаючись в м. Одесі по вул.
Миколаївська дорога з боку вул. Лиманна
в напрямку вул. 7-ма Пересипська, біля
будинку №199 по вул. Миколаївська
дорога, в порушення правил безпеки
дорожнього руху, передбачених п.п.
2.3«б», 12.1, 12.3, 13.1 Правил дорожнього руху,
затверджених постановою Кабінету
Міністрів України від 10 жовтня 2001 року
№1306 (далі - ПДР), будучи неуважним, не
обрав безпечну швидкість руху,
дистанцію і бічний інтервал щодо
рухаючого попереду нього в попутному
напрямку по крайній лівій смузі
дворядного руху автомобіля та
виконуючого маневр перестроювання на
його смугу руху іншого транспортного
засобу марки «ВАЗ-2109», не прийняв
належних заходів до зниження швидкості
свого руху, аж до повної зупинки чи
безпечного об'їзду перебуваючого
попереду транспортного засобу, а
навпаки, продовжив рух у зазначеному
напрямку, збільшивши швидкість
керованого ним автомобіля, внаслідок
чого не впорався з керуванням та виїхав
за межі проїжджої частини праворуч, де
на тротуарі допустив наїзд на пішохода
ОСОБА_2

Наслідком даної дорожньо-транспортної
пригоди стало отримання ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4, тілесних ушкоджень у виді
закритої черепно-мозкової травми у
формі геморагічного забиття головного
мозку важкого ступеню (скроневої і
тім'яної частин зліва), крововиливу під
м'які мозкові оболонки, лінійного
перелому луски потиличної кістки
справа, підапоневротичної гематоми
тім'яної області зліва і потиличної
області справа, закритого уламкового
перелому правої плечової кістки в
середній третині із зміщенням
кісткових уламків, саден правої кісті і
лівої гомілки. Зазначені ушкодження
супроводжувалися травматичним шоком
та відносяться до категорії тяжких
тілесних ушкоджень, небезпечних для
життя.

Обвинувачений свою вину у вчиненому
діянні визнав повністю, підтвердив в
своїх показаннях сутність
пред'явленого йому обвинувачення та
додатково показав, що рухаючись із
швидкістю близько 50 км/год йому
фактично став заважати автомобіль
марки «ВАЗ-2109», що рухався в попутному з
ним напрямку зліва та почав
перестроюватись в його ряд руху, через
що він прийняв помилкове для себе
рішення прискоритись, але не врахував
незначну відстань до перебуваючого
попереду іншого транспортного засобу,
внаслідок чого, з метою уникнення
зіткнення з ним, виїхав праворуч на
тротуар, де збив потерпілу.

Про вчинену необережність
обвинувачений жалкує, щиро кається.

Отримавши показання обвинуваченого, що
повністю відповідають фактичним
обставинам кримінального провадження,
з'ясувавши правильність розуміння
всіма учасниками судового засідання
змісту цих обставин та відсутності їх
оспорювань, сумнівів у добровільності
та істинності їх позицій, роз'яснивши
правові наслідки застосування
положень ч.3 ст.349 КПК України, за
клопотанням прокурора, підтриманого
потерпілою, обвинуваченим та його
захисником, суд визнав недоцільним
дослідження інших доказів.

Оскільки судом встановлено, що ОСОБА_4
близько 17 години 30 хвилин 4 квітня 2013
року, керуючи технічно справним
автомобілем «Volkswagen Sharan», р.н. НОМЕР_1,
рухаючись в м. Одесі по вул.
Миколаївська дорога з боку вул. Лиманна
в напрямку вул. 7-ма Пересипська, біля
будинку №199 по вул. Миколаївська
дорога, порушив правила безпеки
дорожнього руху, передбачені п.п. 2.3«б»,
12.1, 12.3, 13.1 ПДР, що заподіяло тяжкі
тілесні ушкодження ОСОБА_2, то вчинене
обвинуваченим діяння суд кваліфікує за
ч.2 ст.286 КК України.

Судом розглянуто цивільний позов,
заявлений прокурором до
обвинуваченого про відшкодування
комунальній установі «Міська клінічна
лікарня №1» понесених витрат на
стаціонарне лікування потерпілої
ОСОБА_2 на суму 10500 грн.

У відповідності з ст.1206 ЦК України
особа, яка вчинила злочин, зобов'язана
відшкодувати витрати закладові
охорони здоров'я на лікування
потерпілого від цього злочину.

Розмір витрат, понесених комунальною
установою «Міська клінічна лікарня №1»
на лікування ОСОБА_2 в
нейрохірургічному відділенні в період
з 4 квітня по 16 травня 2013 року за 42
ліжко/дні, підтверджується дослідженим
в суді рахунком №90 від 17 червня 2013 року.

В судовому засіданні обвинувачений
заперечив проти позову, оскільки
добровільно оплачував надані
потерпілою рахунки за її лікування,
проте квитанцій про це суду не надав.

З врахуванням доведеності в суді вини
ОСОБА_4 у спричиненні ОСОБА_2 тяжких
тілесних ушкоджень, при відсутності
обставин, які б звільняли
обвинуваченого від відшкодування
витрат медичної установи на лікування
потерпілої від злочину протягом 42
ліжко/днів, в тому числі
документального підтвердження
здійснення ним такої оплати, суд
вважає, що заявлені прокурором вимоги
підлягають задоволенню в повному
обсязі.

Заявлені органом досудового слідства
до відшкодування з обвинуваченого
судові витрати на суму 294 грн., пов'язані
з проведенням у справі автотехнічної
експертизи, підлягають задоволенню в
повному обсязі.

При призначенні покарання
обвинуваченому суд визнає його щире
каяття, факт першого притягнення до
кримінальної відповідальності,
перебування на його утриманні двох
малолітніх дітей, батьків-інвалідів
другої та третьої групи,
непрацездатної бабусі, добровільне
відшкодування потерпілій заподіяної
шкоди, а також позицію останньої особи,
яка вибачила обвинуваченого, в
теперішній час не має до нього жодних
майнових вимог та просить суд не
призначати суворе покарання, в якості
обставин, які пом'якшують покарання.

Суд констатує про відсутність
обставин, які б обтяжували покарання.

Суд також враховує дані про ОСОБА_4, як
про особу, що має родину, постійне місце
проживання і позитивні за цим місцем
характеристики, потребує
неодноразових виїздів до місця
проживання непрацездатних членів
родини, що перебувають на його
утриманні, зі слів обвинуваченого має
неофіційну роботу в якості автослюсара
та водія таксі, остання з яких була
основним джерелом існування його
родини.

З урахуванням вищевикладеного та
позиції потерпілої суд вважає можливим
виправлення ОСОБА_4 без відбуття
покарання у виді позбавлення волі із
встановленням іспитового строку, у
зв'язку із чим, до нього слід
застосувати положення ст.ст.75,76 КК
України, а також не позбавляти його
права керувати транспортними засобами.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,

з а с у д и в:

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.286 КК України,
призначивши покарання у виді
позбавлення волі на строк 4 (чотири)
роки і 6 (шість) місяців, без позбавлення
права керувати транспортними засобами.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_4
звільнити від відбування основного
покарання з випробуванням, з іспитовим
строком 2 (два) роки.

Відповідно до ст.76 цього ж кодексу
зобов'язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі
України на постійне проживання без
дозволу кримінально-виконавчої
інспекції та повідомляти в цей орган
про зміну місця проживання.

У відповідності з ст.1206 ЦК України
стягнути з ОСОБА_4 на користь
комунальної установи «Міська клінічна
лікарня №1», і.к.01998986, 10500 (десять тисяч
п'ятсот) грн., витрачених на стаціонарне
лікування потерпілої ОСОБА_2

Стягнути з ОСОБА_4, на користь держави в
особі Одеського науково-дослідного
інституту судових експертиз, , судові витрати на суму 294
(двісті дев'яносто чотири) грн.

Вирок може бути оскаржено до
апеляційного суду Одеської області
через Суворовський районний суд м.
Одеси протягом 30 днів з дня його
проголошення.

Головуючий
О.В.Деркачов