Справа №522/511/14-к
Провадження №1-кп/522/218 /15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2015 року Місто Одеса

Місцевий Приморський районний суд м. Одеси у складі колегії суддів:

головуючого - судді ОСОБА_1

суддів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3

секретар - ОСОБА_4 , ОСОБА_5

здійснивши у відкритому судовому засіданні судовий розгляд у кримінальному провадженні №0012288 від 18 листопада 2013 року на підставі обвинувального акту стосовно:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Євлах Республіки Азербайджан, громадянина Республіки Азербайджан, не працюючого, студента ІІ курсу ОНАЗ ім.О.С.Попова, не одруженого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_7

ОСОБА_8 ,

ОСОБА_9 ,

захисник- ОСОБА_10 ,

перекладач- ОСОБА_11 ,

обвинувачений- ОСОБА_6 ,

обвинуваченого у скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:
1.Щодо обвинувачення, визнаного судом доведеним.
18 листопада 2013 року приблизно о 04 годині 30 хвилин на перехресті вулиці Дворянської та вулиці Новосельського в місті Одеса, між ОСОБА_6 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння, з одного боку, та ОСОБА_12 , який перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, та іншою невстановленою особою, з другого боку, на ґрунті особистої неприязні раптово виник конфлікт, в ході якого останні почали висловлюватися на адресу обвинуваченого нецензурною лайкою. При цьому ОСОБА_12 завдав удару ногою ОСОБА_6 в область тулуба, внаслідок чого останній втратив рівновагу та впав. В процесі бійки обвинувачений, прагнучи захистити своє життя та здоров`я від посягання, дістав розкладний ніж, який носив при собі, що не є холодною зброєю, та почав розмахувати ним перед нападаючим. Вважаючи, що ОСОБА_12 та невстановлена особа посягають на його життя та здоров`я, усвідомлюючи, що відносно нього вчиняються суспільно-небезпечні дії, застосовуючи заходи необхідної оборони, проте перевищуючи межі необхідної оборони, тобто діючи за явної невідповідності завданої йому діями потерпілого шкоди, ОСОБА_6 умисно наніс ОСОБА_12 удар ножем в обличчя та в область тулубу, після чого покинув місце події.

В результаті дій обвинуваченого ОСОБА_6 потерпілому ОСОБА_12 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: колото-різаної рани передньої поверхні грудної клітини по навкологрудинній лінії, з проникненням до правої плевральної порожнини в другому міжреберні з повним поперечним перетином хрящової частини другого правого ребра, ушкодженням пристіночної плеври і верхньої частки правої легені з крововиливом в праву плевральну порожнину; різаної рани кінчика носа, різаної рани верхньої губи праворуч, різаної рани червоної кайми нижньої губи праворуч. Проникаюче колото-різане поранення грудної клітини з пошкодженням правої легені і крововиливом в плевральну порожнину було небезпечним для життя і має ознаки тяжких тілесних ушкоджень.

У зв`язку з проникаючим колото-різаним пораненням грудної клітини з пошкодженням правої легені і крововиливом у праву плевральну порожнину, на місці події наступила смерть потерпілого ОСОБА_12 . Безпосередньою причиною смерті потерпілого стала гостра крововтрата.

2.Щодо закону України про кримінальну відповідальність, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
Своїми умисними діями обвинувачений ОСОБА_6 вчинив умисне вбивство при перевищенні меж необхідної оборони, тобто злочин, передбачений ст. 118 КК України.

3. Щодо доказів на підтвердження встановлених судом обставин.
Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_6 визнав свою вину у вчиненні вказаного злочину частково, пояснивши, що вночі 18.11.2013 року, приблизно біля 4-ї години ранку, він на автомобілі таксі прибув до гуртожитку, розташованого на АДРЕСА_2 , в якому мешкав. Знаходячись біля гуртожитку, побачив як з іншого боку вулиці йшли двоє молодих осіб чоловічої статі, які перебували в стані алкогольного сп`яніння та голосно висловлювались нецензурною лайкою в його бік, звали його до себе. Сприйнявши лайку на свою адресу, він підійшов до вказаних осіб, після чого один з них потерпілий ОСОБА_12 вдарив у його бік ногою, внаслідок чого він впав. Розпочалася бійка, в ході якої вказані особи намагалися завдавати йому удари. З метою захисту від посягання він дістав ніж, який носив при собі. Ніж впав на змелю, один з нападаючих намагався ним заволодіти. Йому вдалося підняти ніж, яким він почав відмахуватись ним від вказаних осіб, при цьому потерпілий отримав різану рану обличчя. Як наносив удар у грудну клітину ОСОБА_12 він не пам`ятає. В процесі бійки до них підбігли його знайомі. Далі, побачивши кров, він злякався, та втік, але усвідомивши свій вчинок, цього ж дня добровільно пішов до відділу міліції та дав показання щодо обставин вчиненого злочину, повідомив де викинув знаряддя злочину та одяг. Він не бажав настання смерті потерпілого, останній зі своїм товаришем першим напав на нього, він застосував ніж з метою самозахисту, оскільки вказані особи його били. У вчиненому щиро розкаюється. Просить кваліфікувати його дії за ч.1 ст.119 КК України як вбивство з необережності.

Вина ОСОБА_6 в умисному вбивстві при перевищенні меж необхідної оборони доведена дослідженими безпосередньо під час судового розгляду наступними доказами.
Показаннями свідків:
Свідок ОСОБА_13 показав суду, що 18.11.2013 року приблизно о 4-й годині ранку він на таксі приїхав до гуртожитку, на іншій стороні вулиці побачив бійку, визначивши одного з її учасників як ОСОБА_6 .О та двох інших хлопців (один з яких був досить високого зросту, інший нижчого). Він направився у той бік, де проходила бійка, та побачив як вищий зростом хлопець перший вдарив ОСОБА_6 внаслідок чого останній впав. Відбувалася бійка. Другий хлопець, нижчий, направився у його бік та напав на нього. Він відштовхнув нападаючого. Далі, в процесі бійки побачив, як потерпілий впав, а ОСОБА_6 побіг у інший від гуртожитку бік. Він також побіг за ним. Як розпочиналася бійка та яким чином обвинувачений застосовував ніж він не бачив, подробиці бійки чув від працівників міліції, перед тим як його допитував слідчий.

Свідок ОСОБА_14 показав суду, що він, як і ОСОБА_6 , є студентом Одеської національної академії зв`язку, гуртожиток якої розташований на перехресті вулиць Дворянської та Новосельського у м. Одесі. Про загибель хлопця вночі 18.11.2013 року він дізнався наступного дня від когось зі студентів, йому розповіли про бійку та про те, що в ній приймав участь ОСОБА_6 , з яким він був знайомий раніше. В середині дня 18.11.2013 року ОСОБА_6 зателефонував йому та сказав, що він знаходиться у районному відділі міліції, а вночі у процесі бійки він вдарив ножем людину, ніж залишив у сусідів по гуртожитку, та попросив його принести до міліції ніж та речі, у яких він був під час бійки. ОСОБА_15 приніс зазначені речі слідчому, про що було складено відповідний протокол.

Свідок ОСОБА_16 показав суду, що приблизно о 4-й ранку 18.11.2013 року він на таксі приїхав до гуртожитку, на іншому боці вулиці почув лайку та побачив бійку, але майже одразу після того моменту як він її побачив, хлопці, які бились між собою розбіглись в різні сторони, а він направився до гуртожитку. Коли хлопці розбігались, він бачив серед них ОСОБА_6 та ОСОБА_17 , але чи приймали вони участь у бійці не бачив.

Свідок ОСОБА_18 надав суду аналогічні показання, оскільки приїхав на одному автомобілі таксі з ОСОБА_16 та разом з ним направився до гуртожитку.

Свідки ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , показали, що в ніч с 17.11.2013 року на 18.11.2013 року вони святкували день студента, були у клубі Е, бачили там ОСОБА_6 , але кожний повернулись у гуртожиток або о 2-3 годині ночі, тобто до бійки, або після 4 години 30 хвилин ранку, тобто після бійки, та жодних її обставин не бачили, допитувались працівниками міліції, від яких і дізнались про її обставини.

Свідок ОСОБА_23 показав суду, що він святкував тієї ночі день студента та був у нічному клубі, ближче до ранку йому телефонував ОСОБА_6 та сказав, що сталася бійка у якій він вдарив хлопця ножем. При цьому обвинувачений вказав на місце де залишив ножа й просив його віднайти та принести до відділку міліції. Інші обставини бійки йому також стали відомі зі слів працівників міліції, які допитували його вдень.

Свідок ОСОБА_24 , черговий лікар швидкої допомоги, показав суду що близько 4-ї години ранку він у складі бригади швидкої допомоги прибув на місце події та констатував смерть потерпілого ОСОБА_12 . З характеру поранень на грудній клітині та обличчі він допускає, що смерть могла бути заподіяна потерпілому ножем.

Документами та висновками експертів:
Письмовим повідомленням з медичного закладу від 18.11.2013 року лікаря ОСОБА_25 про ножове поранення грудної клітини ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( а.с.3).

- Протоколом огляду місця події від 18.11.2013р. на перехресті вул Новосельського та Дворянської у м.Одесі, згідно якого на місці події знаходилось тіло потерпілого ОСОБА_12 зі слідами насильницької смерті. Під час огляду вилучено светр потерпілого, пачку цигарок, грошові купюри номіналом 1,2,5 та 10 гривень, відібрано змиви з речовини бурого кольору. Зазначені речі вказують на те, що на місці події відбулася бійка та боротьба ( а.с.4-10).

- Письмовою заявою свідка ОСОБА_14 від 18.11.2013 року про добровільну видачу речей, які належать ОСОБА_6 , а саме: куртка та ніж, що є знаряддям вбивства (а.с.11).

- Протоколом затримання ОСОБА_26 від 18.11.2013 року, підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України (а.с. 12-17).

- Протоколом проведення слідчого експерименту від 18.11.2013 р., з якого вбачається, що підозрюваному було запропоновано виїхати на місце вчинення злочину, на що підозрюваний погодився. Після цього всі учасники слідчого експерименту прибули за адресою м. Одеса Новосельского 68-А, де підозрюваний розповів, що він знаходився біля гуртожитку розташованого за вказаною адресою де його покликали раніш невідомі особи які знаходились на перетині вулиць Новосельського та Дворянська та висловлювались на його адресу нецензурною лайкою. В ході конфлікту він дістав ніж, яким завдав одному раніше не знайомому хлопцю удар в обличчя. Після цього втік. Через деякий час йому стало відомо, що хлопець якому він наніс удар ножем, помер (а.с.34-35).

- Відеозаписом слідчого експерименту з ОСОБА_6 , що міститься на цифровому носії інформації (а.с.36).

- Протоколом пред`явлення особи для впізнання від 18.11.2013р., з якого вбачається, що свідок ОСОБА_27 впізнав ОСОБА_6 , як особу, яка 18.11.2013 року о 04 годині 30 хвилин нанесла тілесні ушкодження ОСОБА_12 ( л.с.37-41).

- Висновком експерта № 905 від 22.11.2013 року, з якого вбачається, що у змиві ватно-марлевого тампону та светрі, вилучених на місці пригоди 18.11.2013 р., виявлена кров людини групи О з ізогемаглютінінами анти-А і анти-В за системою АВО, що не виключає її походження від потерпілого ОСОБА_12 і виключає від підозрюваного ОСОБА_6 (а.с.53-55).

- Висновком експерта №912 від 22.11.2013 року, з якого вбачається, що на шкіряній куртці, джинсових брюках підозрюваного ОСОБА_6 виявлена кров людини, при встановленні групової приналежності якої виявлено тільки антиген Н властивий в якості основного групі крові О з ізогемаглютінінами анти-А і анти-В за системою АВО, що не виключає її походження від особи з даною групою крові, в тому числі від потерпілого ОСОБА_12 (а.с. 61-66).

- Висновком експерта №603 від 22.11.2013 року, з якого вбачається, що на клаптиках шкіри грудної клітини та шкіри носа, вилучених від трупа ОСОБА_12 , 1987 року народження, виявлені пошкодження, які могли бути утворені клинком ножа, представленого на дослідження (а.с.70-75).

- Актом судово-медичного дослідження №3857 від 18.11.2013р., з якого вбачається, що ОСОБА_12 були нанесені тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани передньої поверхні грудної клітини по навкологрудинній лінії, з проникненням до правої плевральної порожнини в другому міжребер`ї з повним поперечним перетином хрящової частини другого правого ребра, ушкодженням пристіночної плеври і верхньої частки правої легені з крововиливом в праву плевральну порожнину; різаної рани кінчика носа, різаної рани верхньої губи праворуч, різаної рани червоної кайми нижньої губи праворуч. Проникаюче колото-різане поранення грудної клітини з пошкодженням правої легені і крововиливом в плевральну порожнину було небезпечним для життя і має ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_12 знаходиться в прямому причинному зв`язку з проникаючим колото-різаним пораненням грудної клітини з пошкодженням правої легені і крововиливом у праву плевральну порожнину. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_12 стала гостра крововтрата (а.с. 80-87).

- Актом судово-медичного дослідження (обстеження) №600 від 18.12.2013р. з якого вбачається, що на клаптиках шкіри носа та клаптиках шкіри передньої поверхні грудної клітини, вилучених від трупа ОСОБА_12 , 1987 року народження, виявлені пошкодження, які могли бути утворені пласким колото-різаним предметом, маючим лезо з максимальною шириною зануреної частини не більше 4,4 см (а.с. 88-91).

- Висновком експерта № 238-3857/2013р від 22.11.2013 року, з якого вбачається, що у потерпілого ОСОБА_12 були наявні наступні тілесні ушкодження: колото-різана рана передньої поверхні грудної клітини по навкологрудинній лінії, з проникненням до правої плевральної порожнини в другому міжребер'ї з повним поперечним перетином хрящової частини другого правого ребра, ушкодженням пристіночної плеври і верхньої частки правої легені з крововиливом в праву плевральну порожнину; різана рана кінчика носа, різана рана верхньої губи праворуч, різана рана червоної кайми нижньої губи праворуч. Проникаюче колото-різане поранення грудної клітини з пошкодженням правої легені і крововиливом в плевральну порожнину було небезпечним для життя і має ознаки тяжких тілесних ушкоджень. Смерть ОСОБА_12 знаходиться в прямому причинному зв`язку з проникаючим колото-різаним пораненням грудної клітини з пошкодженням правої легені і крововиливом у праву плевральну порожнину. Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_12 стала гостра крововтрата. В крові потерпілого знайдено етиловий спирт в концентрації 2,7%, що при житті могло відповідати сильному алкогольному сп`янінню (а.с.94-106).
- Актом комісійної амбулаторної судово-психіатричної експертизи №680 від 24.12.2013р. відносно ОСОБА_6 , з якого вбачається, що ОСОБА_6 якимось хронічним захворюванням, недоумством, іншим хворобливим станом психіки не страждав і не страждає, на період досліджуваної у справі кримінальної ситуації ознак тимчасового хворобливого розладу психічної діяльності не виявляв, перебував у стані простого (непатологічного) алкогольного сп`яніння, міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В даний час ОСОБА_6 може правильно сприймати факти, що мають значення для справи і давати про них пояснення, здатний розуміти сенс інкримінованого йому кримінального правопорушення, необхідність відповідальності, показання свідків, брати участь у слідчих діях і постати перед судом, за своїм психічним станом застосування примусових заходів медичного характеру не потребує (л.с.108-110).

- Речовими доказами по справі:
- светр, чоловічий, в`язаний сірого кольору з плямами бурого кольору;

- розкладний ніж, довжиною 20 см, рукоятка світло-коричневого кольору, лезо довжиною 9 см;

- мобільний телефон марки «Samsung Duos», чорного кольору, іmеі № НОМЕР_1 та ітеі № НОМЕР_2 ;

- змив речовини бурого кольору, відібраний на ватно-марлевий тампон, який знаходиться в паперовому конверті;

- запальничка жовтого кольору з написом «Віс»;

- металевий ключ жовтого кольору;

- ланцюжок із металу білого кольору, плетіння «Бісмарк»;

- хрестик із металу білого кольору із розп`яттям «Ісуса Христа», на зворотній стороні є надпис «Списи и Сохрани»;

- пачка із-під цигарок марки «Winston», синьо-білого кольору в якій знаходяться чотири цигарки з фільтром;

- грошові купюри номіналом: 1 гривня - 1 купюра (серія П32934418); 2 гривні - 6 купюр (серія №ПБ8132613, серія №ПБ9050281, серія ПЄ8625141, серія №ЄЕ5748066, серія №АЦ4075962, серія №МЕ7955887); 5 гривень - 3 купюри (серія №КВ5979097, серія №НИ0837035, серія №ЄЕ6610084); 10 гривень і купюра (серія №МА0999087);

- куртка, шкіряна, чорного кольору, з двома карманами, та одного внутрішнього карману, на внутрішній стороні є надпис латинським літерами: «Hestorvrviio 2x1»; сорочка чоловіча, синього кольору, ґудзиками, з короткими рукавами, на внутрішній стороні є надпис латинськими літерами «valeytino roma SLIM FIT»; брюки джинсові, чоловічі, світло-голубого кольору, на внутрішній стороні яких є надпис латинськими літерами «DSREGARD», туфлі чоловічі (2 штуки), шкіряні, чорного кольору, на яких є надпис латинськими літерами: «DAGGI», вилучені у підозрюваного ОСОБА_6 ;

Таким чином, досліджені під час судового розгляду у кримінальному провадженні докази в їх сукупності, обґрунтовано дозволяють суду дійти висновку про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст.118 КК України.

4.Щодо мотивів зміни обвинувачення.
Стороною обвинувачення ОСОБА_6 обвинувачується в тому, що за вказаних обставин, під час раптово виниклої сварки з ОСОБА_28 , на ґрунті особистих неприязнених відносин, з метою вбивства дістав ніж з-за пояса своїх штанів, та, застосував насильство до потерпілого, яке виразилося в умисному нанесенні двох ударів ножем в область обличчя та грудей. В результаті чого ОСОБА_6 , своїми умисними діями, направленими на протиправне позбавлення життя іншої людини, спричинив ОСОБА_12 тілесні ушкодження, від який наступила смерть останнього.

Дії ОСОБА_6 кваліфіковані стороною обвинувачення за ч.1 ст.115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Потерпіла ОСОБА_29 в судове засідання не з`являлася, про час та місце судового розгляду повідомлялася неодноразово належним чином, своє ставлення до обвинувачення та обвинуваченого суду не повідомила. В матеріалах провадження наявна заява потерпілої (а.с.134), в якій вона просила проводити підготовче судове засідання за її відсутності. З урахуванням цих обставин, враховуючи, що потерпіла не була свідком вказаних подій, суд, керуючись ст.325 КПК України, ухвалив рішення про завершення судового розгляду за її відсутності.

Наведене обвинувачення в умисному вбивстві визнано судом не доведеним, а дії ОСОБА_6 перекваліфіковані на ст.118 КК України, з огляду на наступне.
Порівняння суспільно небезпечних діянь, передбачених ст.115 КК України та ст.118 КК України, свідчить про їх певну подібність за окремими рисами, зокрема, за об`єктом посягання життя іншої людини, суб`єктом злочину фізична осудна особа, за такими ознаками об`єктивної сторони, як обстановка, спосіб та знаряддя злочину, настання наслідків у вигляді смерті.

За нормативним визначенням умисне вбивство (стаття 115 КК України) з об`єктивної сторони характеризується діянням у вигляді посягання на життя іншої людини, наслідком у вигляді смерті людини та причинним зв`язком між вказаними діянням та наслідком, а з суб`єктивної сторони умисною формою вини (прямим або непрямим умислом), коли винний усвідомлює суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачає його суспільно небезпечні наслідки у вигляді смерті іншої людини і бажає або свідомо припускає її настання.

Такі самі ознаки об`єктивної та суб`єктивної сторони характерні і для умисного вбивства, вчиненого при перевищенні меж необхідної оборони (стаття 118 КК України). Проте, на відміну від умисного вбивства, відповідальність за вчинення якого передбачена статтею 115 КК України, обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони злочину, передбаченого статтею 118 КК України, є мотив діяння захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання.

Закріплене в ст. 36 КК України право кожної особи на необхідну оборону є важливою гарантією реалізації конституційного положення про те, що кожний має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань (частина третя ст. 27 Конституції України).

Згідно із частиною першою статті 36 КК України необхідною обороною визнаються дії, вчинені з метою захисту охоронюваних законом прав та інтересів особи, яка захищається, або іншої особи, а також суспільних інтересів та інтересів держави від суспільно небезпечного посягання шляхом заподіяння тому, хто посягає, шкоди необхідної і достатньої в даній обстановці для негайного відвернення чи припинення посягання, якщо при цьому не було допущено перевищення меж необхідної оборони.

Перевищенням меж необхідної оборони визнається умисне заподіяння тому, хто посягає, тяжкої шкоди, яка явно не відповідає небезпечності посягання або обстановці захисту (частина третя статті 36).

Право на необхідну оборону виникає лише тоді, коли суспільно небезпечне посягання викликає у того, хто захищається, невідкладну необхідність в заподіянні шкоди тому, хто посягає, для негайного відвернення або припинення його суспільно небезпечного посягання.

Втім, стан необхідної оборони виникає не лише в момент вчинення суспільно небезпечного посягання, а й у разі створення реальної загрози заподіяння шкоди. При з`ясуванні наявності такої загрози необхідно враховувати поведінку нападника, зокрема, спрямованість умислу, інтенсивність і характер його дій, що дають особі, яка захищається, підстави сприймати загрозу як реальну.

Таким чином, для вирішення питання про кваліфікацію складу злочину, пов`язаного з умисним позбавленням життя особи, зокрема щодо відсутності чи наявності стану необхідної оборони, перевищення її меж, суд у кожному конкретному випадку, враховуючи конкретні обставини справи, повинен здійснити порівняльний аналіз та оцінити наявність чи відсутність акту суспільно небезпечного посягання й акту захисту, встановити їх співвідношення, відповідність чи невідповідність захисту небезпечності посягання.

З фактичних обставин, встановлених на підставі безпосередньо досліджених під час судового розгляду доказів та показань самого ОСОБА_30 , вбачається, що між обвинуваченим з одного боку, та потерпілим, який перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, і іншою невстановленою особою з другого боку, за ініціативи та активних протиправних дій останніх, раптово виник конфлікт, в ході яких вони завдавали удари ногами ОСОБА_6 . При цьому ОСОБА_12 перший завдав удару ногою ОСОБА_6 в область тулуба, внаслідок чого останній втратив рівновагу та впав. Розпочалася бійка, в процесі якої обвинувачений, прагнучи захистити своє життя та здоров`я від посягання, дістав розкладний ніж, який носив при собі, що не є холодною зброєю, та почав розмахувати ним перед нападаючим. Після того як ніж випав з його рук, один з нападаючих намагався ним заволодіти, однак, це йому не вдалося. Вважаючи, що ОСОБА_12 та невстановлена особа посягають на його життя та здоров`я, усвідомлюючи, що відносно нього вчиняються суспільно-небезпечні дії, проте невірно їх оцінюючи, намагаючись захиститися від посягання на його життя та здоров`я, у зв`язку із чим, застосовуючи заходи необхідної оборони, перевищуючи межі необхідної оборони, тобто діючи за явної невідповідності завданої йому діями потерпілого шкоди, ОСОБА_6 , розмахуючи перед нападником ножем, умисно наніс таким чином ОСОБА_12 удар ножем в обличчя та в область тулубу, після чого покинув місце події. Товариш обвинуваченого ОСОБА_13 , який прибув на місце події безпосередньо перед застосуванням ОСОБА_6 ножа, також зазнав нападу від одного із учасників бійки та фактично не вплинув на хід події.

Викладені обставини свідчать, що ОСОБА_31 зазнав суспільно небезпечного посягання з боку потерпілого та особи, що перебувала з ним, яке створювало реальну загрозу заподіяння шкоди його здоров`ю і не маючи іншої можливості уникнути подальшого насильства з його боку та спричинення більш тяжкої шкоди нападниками, використав ніж, який мав при собі.

Такі дії ОСОБА_6 свідчать, що у нього виникла підстава для необхідної оборони, тобто виникло право на захист правоохоронюваних інтересів шляхом заподіяння шкоди тому, хто посягає, для припинення цього посягання.

За таких обставин твердження прокурора про те, що мотивом дій обвинуваченого були особисті неприязні стосунки, які виникли під час конфлікту, не можна визнати обґрунтованим та таким, що відповідають фактичним обставинам справи. В даному випадку мотивом дій ОСОБА_6 був захист винною особою охоронюваних законом прав та інтересів від суспільно небезпечного посягання.

Водночас застосований засіб захисту та заподіяння шкоди у вигляді позбавлення життя за даних конкретних обставин справи не відповідали небезпечності посягання та обстановці захисту, а відтак ОСОБА_6 .О вийшов за межі заходів, необхідних для захисту своїх охоронюваних законом прав та інтересів, тобто перевищив межі необхідної оборони.

Ситуація, яка передувала вчиненню злочину, супроводжувалася завданням ударів обвинуваченому, при цьому потерпілий почав діяти перший та спільно з іншою особою, перебував у стані сильного алкогольного сп`яніння, внаслідок чого його поведінка була агресивною та неадекватною. Під час цього посягання, засуджений, не маючи іншої можливості уникнути подальшого насильства з боку потерпілого та спричинення більш тяжкої шкоди його здоров`ю, скориставшись своїм правом на застосування захисту шляхом заподіяння фізичної шкоди нападнику, використав складний ніж, який знаходився у нього в кишені куртки.

Таким чином, правова оцінка фактичної та юридичної підстав кваліфікації діяння, інкримінованого ОСОБА_6 стороною обвинувачення злочину, дають підстави стверджувати, що доводи прокурора про наявність у діях обвинуваченого ознак злочину, передбаченого частиною першою ст. 115 КК є неправильним.

Як роз`яснив у своїй Постанові за № 2 від 07.02.2003 року Пленум Верховного суду України, питання про умисел необхідно вирішувати виходячи із сукупності всіх обставин вчиненого діяння, зокрема враховувати спосіб, знаряддя злочину, кількість, характер і локалізацію поранень та інших тілесних ушкоджень, причини припинення злочинних дій, поведінку винного і потерпілого, що передувала події, їх стосунки.
Обставини щодо нанесення потерпілому тілесних ушкоджень ножем, який залучено до матеріалів справи у якості доказу, стороною захисту та обвинувачення не оспорювались, але мотиви спричинення цих ушкоджень підлягають більш детальному дослідженню.
Допитані у судовому засіданні свідки обвинувачення жодним чином не довели суду факт умислу з боку обвинуваченого на спричинення смерті потерпілому з мотивів особистої неприязні.
Свідок обвинувачення ОСОБА_27 , який був присутній на місці події, за час судового розгляду, що тривав понад рік і три місяці, жодного разу не з`явився за викликом до суду, місце його перебування органом досудового розслідування не встановлено, у зв`язку з чим прокурор відмовився від його допиту. Показання вказаного свідка на досудовому розслідуванні не можуть бути враховані судом, оскільки він не допитувався в суді.
Твердження обвинуваченого та його захисника про те, що дії ОСОБА_6 необхідно кваліфікувати за ч.1 ст.119 КК України не ґрунтуються на фактичних обставинах справи та суперечать показам самого обвинуваченого, який в судовому засіданні показав, що застосовував ніж саме з метою захисту від протиправних посягань потерпілого та іншої особи.
Статтею 22 КПК України передбачено, що кримінальне провадження здійснюється на основі змагальності, що передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, прав, свобод і законних інтересів засобами, передбаченими цим Кодексом. Під час кримінального провадження функції державного обвинувачення, захисту та судового розгляду не можуть покладатися на один і той самий орган чи службову особу. Суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.

Отже, однією із загальних засад кримінального провадження визначено змагальність сторін, яка передбачає самостійне обстоювання стороною обвинувачення і стороною захисту їхніх правових позицій, а суд лише створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Таким чином, саме сторона обвинувачення зобов`язана забезпечити подання доказів на обґрунтування обставин, на які посилається.

На виконання вказаних положень закону суд створював усі необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, дослідив усі надані сторонами кримінального провадження докази та надав їм оцінку, неодноразово відкладав завершення судового розгляду для надання прокурором доказів та виклику свідків.

Відповідно до ст.17 КПК України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що під час судового розгляду стороною обвинувачення в порушення ст.91 КПК України не доведено наявність у обвинуваченого умислу на вчинення навмисного вбивства з мотивів особистої неприязні, як зазначено в обвинувальному акті.

Том суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ст.118 КК України за ознаками: умисне вбивство при перевищенні меж необхідної оборони.

5.Щодо призначення покарання.
При призначені покарання обвинуваченому суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину відповідно до ст.12 КК України злочин, передбачений за ст.118 КК України є невеликої тяжкості; особу винного громадянин Республіки Азербайджан, вперше притягується до кримінальної відповідальності, студент ІІ курсу ОНАЗ ім.О.С.Попова, позитивно характеризується за місцем навчання, офіційно не працевлаштований, не одружений; обставини, що пом`якшують покарання активне сприяння розкриттю злочину (добровільно з`явився до міліції, сприяв відшуканню знаряддя злочину, давав показання щодо обставин вчинення злочину); обставини, що обтяжують покарання, вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.
Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_6 за вчинене ним кримінальне правопорушення, передбачене за ст.118 КК України, покарання у вигляді позбавлення волі, оскільки на думку суду його виправлення не можливе без ізоляції від суспільства.
Питання про речові докази вирішуються судом відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Процесуальних витрат у кримінальному провадженні немає, цивільний позов не заявлено.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 368-371, 373, 374 КПК України, ст.ст.1-108 КК України, суд, -

З А С У Д И В :
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.118 КК України, та призначити йому покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1(один) рік і 5 (п`ять) місяців.

Строк відбування покарання засудженому рахувати з моменту його фактичного затримання, тобто з 18.11.2013 року, зарахувавши попереднє ув`язнення у строк покарання відповідно до ч.5 ст.72 КК України.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою - залишити без змін.

Речові докази по справі: (л.с.44-46)
- мобільний телефон марки «Samsung Duos», чорного кольору, іmеі № НОМЕР_1 та ітеі № НОМЕР_2 - вважати повернути за належністю ОСОБА_6 ;

- запальничка жовтого кольору з написом «Віс», металевий ключ жовтого кольору; ланцюжок із металу білого кольору, плетіння «Бісмарк»; хрестик із металу білого кольору із розп`яттям «Ісуса Христа», на зворотній стороні є надпис «Списи и Сохрани»; пачка із-під цигарок марки «Winston», синьо-білого кольору в якій знаходяться чотири цигарки з фільтром; грошові купюри номіналом: 1 гривня - 1 купюра (серія П32934418); 2 гривні - 6 купюр (серія №ПБ8132613, серія №ПБ9050281, серія ПЄ8625141, серія №ЄЕ5748066, серія №АЦ4075962, серія №МЕ7955887); 5 гривень - 3 купюри (серія №КВ5979097, серія №НИ0837035, серія №ЄЕ6610084); 10 гривень і купюра (серія №МА0999087); светр, чоловічий, в`язаний сірого кольору з плямами бурого кольору - повернути потерпілій ОСОБА_29 ;

- змив речовини бурого кольору, відібраний на ватно-марлевий тампон, який знаходиться в паперовому конверті- знищити;

- розкладний ніж, довжиною 20 см, рукоятка світло-коричневого кольору, лезо довжиною 9 см- знищити;

- куртка, шкіряна, чорного кольору, з двома карманами, та одного внутрішнього карману, на внутрішній стороні є надпис латинським літерами: «Hestorvrviio 2x1», сорочка чоловіча, синього кольору, ґудзиками, з короткими рукавами, на внутрішній стороні є надпис латинськими літерами «valeytino roma SLIM FIT», брюки джинсові, чоловічі, світло-голубого кольору, на внутрішній стороні яких є надпис латинськими літерами «DSREGARD», туфлі чоловічі (2 штуки), шкіряні, чорного кольору, на яких є надпис латинськими літерами: «DAGGI»- - повернути за належністю ОСОБА_6 .

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та засудженому.

Головуючий суддя:

Судді:

17.04.2015