Справа № 11-515/2007 Головуючий
в 1 інстанції: Киреєв О.В.
Категорія: ст. 185 ч.3 КК України Доповідач: Сердюк О.Г.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 липня
2007 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного
суду Чернігівської області в складі:

головуючого
судді - Навозенко
Л.С.

суддів - Сердюка
О.Г., Оседача М. М.

з участю
прокурора - Надточій О.О.

адвокатів- ОСОБА_1,ОСОБА_2

засуджених
- ОСОБА_3, ОСОБА_4 ОСОБА_5

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Чернігові кримінальну справу за апеляціями помічника прокурора
Носівського району, засуджених
ОСОБА_4, ОСОБА_3, адвоката ОСОБА_1 в інтересах засудженого
ОСОБА_6 на вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 19 квітня
2007 року.

Цим
вироком : ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець та мешканець АДРЕСА_1,
українець, громадянин України, освіта базова загальна середня, неодружений,
не працює, судимий: 22 липня 1999
року Носівським районним судом за ч. 2
ст. 141 КК України до 3 років
позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на два роки; 29 березня 2001
року Носівським районним судом за
ст. ст. 212,
43 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі; 04 грудня 2002 року
Носівським районним судом за ч. 1
ст. 308, ч. 2
ст. 309, 70, 71
КК України до 4 років позбавлення волі; постановою Коростенського міського суду
Житомирської області від 03 квітня 2006 року звільненого умовно-достроково на 3
місяці 29 днів,

засуджений
за ч.3 ст. 185 КК України до 4 років позбавлення
волі, за
ст. 304 КК України до 2 років
позбавлення волі, за ст.
395 КК України до 6 місяців арешту.

На
підставі ст. 70 КК України за сукупністю вчинених
злочинів, шляхом часткового складання
призначених покарань, ОСОБА_3 остаточно
призначено покарання у виді 4 років 5 місяців позбавлення волі.

На
підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання
частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Носівського районного
суду Чернігівської області від 04 грудня 2002 року та за сукупністю вироків
остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 6
місяців.

ОСОБА_6,
ІНФОРМАЦІЯ_2, уродженець та мешканець
АДРЕСА_2, тимчасово мешкає
АДРЕСА_3, українець, громадянин України, освіта професійно-технічна, неодружений,
не працює, в порядку ст. 89
КК України не судимий,

засуджений за
ч.3 ст.
185 КК України до 3 років позбавлення волі, за ст. 304

КК України до 2
років позбавлення волі.

Відповідно
до ст.
70 КК України за сукупністю вчинених злочинів,

шляхом часткового складання
призначених покарань, ОСОБА_6.

остаточно
призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ст. 75
КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування

покарання з
випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Відповідно до
ч.4 ст. 309 КК України ОСОБА_6 звільнено
від

кримінальної відповідальності і
провадження по справі
в частині

обвинувачення
ОСОБА_6 за ст. 1 ст. 309 КК України -закрито.

ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженка та мешканка
АДРЕСА_4, українка, громадянка України, освіта загальна повна середня, незаміжня,
не працює, раніше судима: 30
липня 2002 року Носівським районним судом за ч. 2 ст.
309 КК України до 2 років позбавлення волі; 09 грудня 2005 року
Дарницьким районним судом м. Києва за ч.
2 ст.
309, 75 КК України до 3 років
позбавлення волі, звільнена від
відбування покарання з іспитовим строком 3 роки,

засуджена
за ч.3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення
волі, за
ст. 304 КК України до 2 років
позбавлення волі.

На
підставі ст. 70 КК
України за сукупністю вчинених злочинів,
шляхом часткового складання призначених покарань, ОСОБА_4 остаточно призначено покарання у виді
3 років 6 місяців позбавлення волі.

На
підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання
частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Дарницького районного
суду м. Києва від 09 грудня 2005 року та
за сукупністю вироківостаточно призначено покарання у виді позбавлення волі на
строк 4 роки.

ОСОБА_7,
ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженка та мешканка
АДРЕСА_5, українка, громадянка України, учениця 8 класу Носівської ЗОШ № 2, виховується в сім'ї з обома батьками, не судима,

засуджена за
ч.3 ст.
185 КК України до 3 років позбавлення волі.

На
підставі ст. 75,
104 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з
випробуванням з іспитовим строком 2 роки.

Стягнуто
солідарно з ОСОБА_4, ОСОБА_4, ОСОБА_6,
ОСОБА_7 на користь потерпілої ОСОБА_8 4 477, 50 грн. на відшкодування
матеріальної шкоди.

Стягнуто
з ОСОБА_6 на користь держави судові витрати в сумі 423, 7 грн.

Доля
речових доказів вирішена відповідно до вимог
ст. 81 КПК України.

Вироком
суду ОСОБА_3, ОСОБА_4,ОСОБА_6 та ОСОБА_7
визнані винними у наступному.

16
лютого 2006 року близько 22 години 30 хвилин в м. Києві ОСОБА_6 у невстановленої досудовим
слідством особи, умисно незаконно
придбав без мети збуту опій ацетильований вагою 0, 152 грам, який зберігав при собі до затримання
працівниками міліції.

08
червня 2006 р. близько 21 години в м.
Носівці ОСОБА_3,ОСОБА_6 та ОСОБА_4,
достовірно знаючи про те, що
ОСОБА_7 являється неповнолітньою,
запропонували їй піти у кафе,
де, впливаючи на її
свідомість, шляхом своїх дій, спрямованих на розпиття спиртних напоїв, спонукали,
тобто втягнули неповнолітню у розпиття спиртного.

08
червня 2006 р. ОСОБА_3, ОСОБА_6 та
ОСОБА_4 запропонували неповнолітній ОСОБА_7 здійснити крадіжку майна з квартири
ОСОБА_8, тобто втягнули неповнолітню у
злочинну діяльність.

В цей же
день близько 21 години в м. Носівці
Чернігівської області ОСОБА_3,
ОСОБА_4,ОСОБА_6 та неповнолітня ОСОБА_7,
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, за попередньою змовою між

собою, з метою викрадення
особистого майна проникли в квартиру АДРЕСА_6,
яка належить ОСОБА_8, звідки
викрали мобільний телефон „Самсунг Х-120" вартістю 780 грн., мобільний телефон „Самсунг Х-640"
вартістю 820 грн., золотий ланцюжок з
кулоном на загальну вартість 1 500 грн.,
браслет золотий вартістю 500 грн.,
фен для волосся вартістю 50 грн.,
фотоапарат „Кодак" вартістю 150 грн., фотоапарат „Кодак" вартістю 250
грн., косметичку вартістю 40 грн., рум'яна вартістю 60 грн., щітку для нанесення рум'ян вартістю 35 грн., туш для вій вартістю 30 грн., лак для нігтів вартістю 15 грн., крем тональний вартістю 30 грн., дві помади вартістю 40 грн., 20 брусків мила „Сейфгард" загальною
вартістю 50 грн., 20 брусків мила
„Камей" загальною вартістю 50 грн.,
10 брусків мила „Пал малів" загальною вартістю 25 грн., пакет вартістю 0, 50 грн, м'ясорубка вартістю 30 грн., зарядний пристрій до мобільного телефону
„Самсунг" вартістю 22 грн., а
всього на загальну суму 4 477, 50 грн.

03
квітня 2006 р. ОСОБА_3 було встановлено адміністративний нагляд строком на 1
рік, встановлено обмеження: заборона
виходити з квартири (будинку) з 21 години до 05 години, заборона виїзду за межі району в особистих
справах, реєстрація в міліції кожного
першого понеділка місяця.

В період
з червня по кінець серпня 2006 року ОСОБА_3,
самовільно залишив місце свого проживання з метою ухилення від
адміністративного нагляду, виїхав з м. Носівки,
перестав реєструватися в Носівському РВ УМВС.

Не
погоджуючись з даним вироком,
прокурор, який приймав участь в
суді першої інстанції, подав
апеляцію, в якій просить вирок суду
скасувати як незаконний, а справу
направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суддів.
Апеляція мотивована тим, що судом було
допущено неповноту судового слідства та істотно порушені вимоги
кримінально-процесуального закону при винесенні вироку, оскільки в мотивувальній частині вироку, в порушення вимог ст.
334 КПК України, суд не навів
ніяких доказів, якими спростовується чи
підтверджується захисна версія підсудних,
не зазначені обставини, що
обтяжують покарання засудженої ОСОБА_7. Крім того, вирок суду в частині закриття провадження за ст. 309
ч.1 КК України також не відповідає вимогам кримінально-процесуального
закону, оскільки особа не може бути
одночасно засуджена за окремими епізодами злочинної діяльності вироком суду і
одночасно звільнена від кримінальної відповідальності за іншим епізодом. Судом допущено неповноту розгляду справи та
неправильне застосування закону, в
результаті чого ОСОБА_6 було звільнено від кримінальної відповідальності на
підставі ст. 309 ч.4 КК України.

В
апеляції адвокат ОСОБА_1
в інтересах засудженого ОСОБА_6 просить вирок суду щодо засудження ОСОБА_6
за ст.
ст. 185 ч.3, 304 КК України скасувати, а справу в цій частині закрити за відсутністю
у його діях складів цих злочинів. Адвокат посилається на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам справи та недотримання вимог щодо змісту
вироку,

оскільки
в останньому відсутні будь-які докази,
які б свідчили про втягнення неповнолітньої ОСОБА_7 у пияцтво та
злочинну діяльність саме ОСОБА_6. Також не підтверджується доказами доведеність
вини ОСОБА_6 у вчиненні злочину,
передбаченого ч.3 ст. 185 КК
України. Крім того, при наявності
суперечливих доказів, які мають істотне
значення для висновків суду, у вироку не
зазначено, чому суд взяв до уваги одні
докази і відкинув інші.

В
апеляції засуджена ОСОБА_4 просить вирок суду щодо неї скасувати, оскільки висновки суду щодо її винуватості не
відповідають фактичним обставинам справи і зазначає, що інкримінованих їй злочинів вона не
вчиняла.

В
апеляції засуджений ОСОБА_3 просить вирок суду щодо нього скасувати, в частині обвинувачення за ст.
ст. 304, 395 КК України провадженням закрити за
відсутністю складу злочину. Не погоджується з кваліфікацією його дії щодо
крадіжки чужого майна, оскільки
потерпіла сама запросила їх до квартири,
тому проникнення у житло не було. Щодо втягнення неповнолітньої ОСОБА_7
у пияцтво та злочинну діяльність, вину
не визнає, так як не пропонував останній
вживати спиртні напої та скоювати крадіжку. Крім цього, оспорює як кількість так і вартість
викраденого майна.

Заслухавши
доповідача, пояснення засуджених
ОСОБА_4, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та адвокатів ОСОБА_1 і ОСОБА_2, які підтримали апеляції засуджених та
адвоката і просили їх задовольнити з вказаних в них підстав, думку прокурора, який також підтримав свою апеляцію і просив
вирок суду скасувати як незаконний, а
справу направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі
суддів, перевіривши матеріали справи та
обговоривши викладені в апеляціях доводи,
колегія суддів вважає, що
апеляція помічника прокурора Носівського району підлягає задоволенню, а апеляції засуджених ОСОБА_4, ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_1, в інтересах засудженого ОСОБА_6, підлягають частковому задоволенню з наступних
підстав.

Згідно з
Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 29 червня 1990 року „Про
виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Верховного Суду
України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановления вироку" та
відповідно до ст. 334 КПК України мотивувальна частина
обвинувального вироку має містити насамперед формулювання обвинувачення, визнаного судом, доведеним,
а також обставини, які визначають
ступінь винності кожного з підсудних, їх
роль у вчиненні злочину, а після цього -
докази, покладені судом в обгрунтування
своїх висновків. Суду належить дати аналіз усіх зібраних у справі доказів, тобто всіх фактичних даних, які містяться в показаннях свідків, потерпілих,
підсудних, у висновку експерта та
інших джерелах доказів, які стверджують
чи спростовують обвинувачення.

Даних
вимог закону судом першої інстанції не виконано і постановлено вирок на неповно
з'ясованих обставинах справи,
доведеність вини засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_6 та ОСОБА_4 у вчиненні
злочину, передбаченого ст. 304 КК України, взагалі не мотивовано. У вироку відсутній
аналіз доказів вини засуджених у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 185 ч.3 КК України.

Так, в судовому засіданні допитані як підсудні
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 щодо
обвинувачення за ст. 185 ч.3 КК України
вину визнали частково, щодо обвинувачення
за ст.
304 КК України - взагалі не визнали. Підсудна ОСОБА_7 вину в скоєнні
злочину, передбаченого ст.
185 ч.3 КК України, визнала
частково. Підсудні пояснили, що
домовленості між ними про скоєння крадіжки та проникнення у житло не було, оскільки потерпіла сама запросила їх до
квартири.

Суд, дослідивши докази по справі, прийшов до висновку про доведеність вини
підсудних і правильності кваліфікації їх дій.

В
обґрунтування вироку суд поклав покази потерпілої, свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_10, з яких не зрозуміло,
яким же чином засуджені потрапили до помешкання ОСОБА_8 Дана обставина
так залишилась і не з'ясованою судом.

Крім
того, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_6 категорично
заперечували, що будь-якими своїми діями
спонукали неповнолітню ОСОБА_7 до вчинення злочину та пияцтва, остання також це підтвердила. Суд
зазначив, що вина підсудних в межах
даної кваліфікації доказана повністю,
але при цьому не навів жодного доказу.

Таким
чином, при винесенні вироку по
справі, суд не дав належної оцінки
доказам по справі, належним чином не
мотивував рішення про доведеність вини засуджених, що свідчить про невідповідність вироку суду
вимогам ст. ст.
334-335 КПК України.

Вирішуючи
питання про звільнення ОСОБА_6 від кримінальної відповідальності на підставі
ч.4 ст. 309 КК України, суд не з'ясував, чи підсудний страждав на наркоманію і
потребував лікування від неї, і чи
дійсно він добровільно звертався до лікувального закладу та пройшов курс
лікування від наркоманії.

Крім
цього, в порушення вимог ст.
334 КПК України, в мотивувальні
частині вироку не зазначені всі обставини,
що пом'якшують та обтяжують покарання засуджених, оскільки як слідує з матеріалів справи
ОСОБА_7, перед скоєнням злочину вживала
алкогольні напої, однак, у вироку суду ця обтяжуюча обставина не
вказана, і не врахування даної обставини
зовсім не мотивовано.

З
урахуванням наведеного, судова колегія
вважає, що вирок суду підлягає
скасуванню у зв'язку з неповнотою,
однобічністю судового слідства та допущеними порушеннями
кримінально-процесуального закону при постановленні вироку, а справа направленню на новий судовий розгляд
до того ж суду в іншому складі суддів.

На
підставі наведеного, керуючись ст.
365, 366, 379 КПК України, судова колегія , -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
помічника прокурора Носівського району задовольнити.

Апеляції
засуджених ОСОБА_4, ОСОБА_4, адвоката ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Вирок
Носівського районного суду Чернігівської області від 19 квітня 2007 року щодо
ОСОБА_4, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 -скасувати і справу
направити на новий судовий розгляд до того ж суду в іншому складі суддів.