Новоархангельський районний суд Кіровоградської області
ПОСТАНОВА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 травня 2010 року Новоархангельський районний суд Кіровоградської області

в складі головуючого судді: Краснопольської Л.П.

при секретарі судового засідання: Плющ О.О.

за участю прокурора: Бойчевої Т.Б.

захисника: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання слідчого Новоархангельського РВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 про продовження тримання під вартою ОСОБА_3,

ВСТАНОВИВ:

Слідчий Новоархангельського РВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 звернувся до суду з поданням, в якому вказав, що в ніч з 04 на 05 квітня 2010 року, неповнолітній ОСОБА_4 за попередньою змовою зі своїм меншим неповнолітнім братом ОСОБА_5, шляхом виймання віконної шибки в гаражі господаря ОСОБА_6, який знаходиться по вулиці Леніна 13 в смт. Новоархангельськ, звідки таємно викрали та в подальшому розпорядилися як своїм власним два алюмінієві бідони, ємністю 40 літрів кожен, які на праві приватної власності належали ОСОБА_6, чим заподіяли йому матеріальні збитки на загальну суму 401 грн. 85 коп.

13 квітня 2010 року СВ Новоархангельського РВ УМВС України в області щодо ОСОБА_3 Порушено кримінальну справу № 14-4300 за ч. З ст. 185 КК України.

19 квітня 2010 року в порядку ст. 115 КПК України, як підозрюваний у вчиненні даного злочину затриманий ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1. Останньому розяснено його права. Під час допиту в якості підозрюваного від 20.04.2010 року ОСОБА_3, підтвердив свою причетність до скоєного злочину та показав, що він дійсно 04 квітня 2010 року приблизно о 21 - 22 годині разом із своїм старшим братом ОСОБА_7 скоїв крадіжку двох алюмінієвих бідонів ємністю 40 літрів кожен з приміщення гаража, який розташований в смт. Новоархангельськ Кіровоградської області по вул. Леніна, 13 та належить на праві приватної власності ОСОБА_6 Після чого викрадені два алюмінієві бідони вони продали.

Враховуючи те, що ОСОБА_3 не одружений та дітей на утриманні не має; за місцем свого проживання не зареєстрований; на даний час не навчається, веде бродяжницький спосіб життя; неодноразово скоював крадіжки, за які притягувався до кримінальної відповідальності, але так і не припиняє скоювати нові крадіжки; підозрюється у скоєнні тяжкого злочину, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад 3 роки.

З огляду на викладене, ОСОБА_3, перебуваючи на волі може ухилитися від правоохоронних органів та суду, скоювати нові злочини, а тому відносно нього необхідно обрати міру запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, яка в повній мірі забезпечить в подальшому виконання процесуальних рішень по справі.

Слідчий, обгрунтовуючи своє подання, посилається на те, що закінчити судове слідство протягом одного місяця не видається можливим, оскільки необхідно виконати ряд слідчих дій, мотивує подання тим, що строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_3 Закінчується 19 травня 2010 року, однак до даного терміну слідством по даній справі не вжито всіх заходів для всебічного, повного та обєктивного дослідження обставин справи.

Із зазначених підстав слідчий за погодженням з прокурором просить продовжити строк

тримання під вартою ОСОБА_3.

В судовому засіданні прокурор подання підтримав та просить його задовольнити, вважає за доцільне продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3 в СІЗО державного департаменту по виконанню покарань в Кіровоградській області до двох місяців.

Захисник ОСОБА_1 заперечив проти продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3, та просив обрати інший більш м'який запобіжний захід, не пов'язаний з утриманням під вартою - у вигляді підписки про невиїзд.

ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив обставини, викладені в поданні, та просив застосувати щодо нього запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд.

Суд, заслухавши слідчого, прокурора, захисника, підозрюваного, дослідивши матеріали кримінальної справи, вважає, що подання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Ст. 5 п. 1 підпункт с Європейської конвенції про захист прав і основних свобод людини вказує, що кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи інакше ніж відповідно до процедури, встановленої законом, і в таких випадках, як: законний арешт або затримання особи, здійснені з метою припровадження її до встановленого законом компетентного органу на підставі обгрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо є розумні підстави вважати за необхідне запобігти вчиненню нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.

В силу ст. 148 КПК України запобіжні заходи застосовуються до підозрюваного, обвинуваченого, підсудного, засудженого з метою запобігти спробам ухилитися від дізнання, слідства або суду, перешкодити встановленню істини у кримінальній справі або продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних рішень.

Запобіжні заходи застосовуються за наявності достатніх підстав вважати, що підозрюваний, підсудній, засуджений буде намагатися ухилитися від слідства і суду або від виконання процесуальних рішень, перешкоджати встановленню істини у справі або продовжувати злочинну діяльність.

Згідно ст. 150 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу, крім обставин, зазначених у ст. 148 цього Кодексу, враховуються тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється, обвинувачується особа, її вік, стан здоровя, сімейний і матеріальний стан, вид діяльності, місце проживання та інші обставини, що її характеризують.

Відповідно до ст. 155 КПК України взятгя під варту як запобіжний захід застосовується в справах про злочини, за які законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк понад три роки.

Судом встановлено, що 13 квітня 2010 року відносно ОСОБА_3 СВ Новоархангельського РВ УМВС України в Кіровоградській області порушено кримінальну справу за ознаками злочину, передбаченого ч. З ст. 185 КК України.

19 квітня 2010 року слідчим згідно ст. 115 КГІК України ОСОБА_3 затримано в якості підозрюваного.

В провадженні Новоархангельського районного суду в даний час перебуває кримінальна справа по обвинуваченню ОСОБА_8 та ОСОБА_3 За ч.З ст.185 КК України.

Злочин, передбачений ч. З ет. 185 КК України, відноситься до категорії тяжкого злочину, санкція якої передбачає позбавлення волі строком від 3 до 6 років.

У відповідності до ст. 155 КПК України, міра запобіжного заходу взяття під варту застосовується у справах про злочини, за які законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад 3 роки.

Приймаючи до уваги вищевикладене та беручи до уваги тяжкість злочину в якому обвинувачується ОСОБА_3, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі строком від 3 до 6 років, та інші обставини про його особу, суд вважає, що є достатні підстави передбачені ст. ст. 148, 150, 155, 165-1 КГІК України для обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обвинуваченому, оскільки останній, знаходячись на волі, може уникнути від слідства та суду, перешкоджати встановленню істини по справі, продовжити злочинну діяльність, а також для забезпечення виконання процесуальних дій по справі, тому

ніякий інший запобіжний захід не може забезпечити вирішення завдань кримінального процесу по даній кримінальній справі.

Разом з тим, захисником не надано до суду будь-яких об'єктивних даних, що можуть підтвердити наявність підстав для зміни раніше обраного судом обвинуваченому запобіжного заходу у вигляді взяття під варту, не надано доказів того, що його неможливо утримувати в СІЗО, а тому підстав для обрання іншого більш мякого запобіжного заходу не вбачається.

За таких обставин суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для продовження щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою. Вирішуючи питання стосовно строку продовження тримання обвинуваченого під вартою, суд виходить з необхідності закінчення виконання слідством вимог КПК України, враховуючи при цьому обсяг матеріалів справи та необхідність проведення призначених по справі слідчих дій.

Враховуючи викладене, дані про особу обвинуваченого, конкретні обставини справи, суд не вбачає підстав для зміни обвинуваченому ОСОБА_3 міри запобіжного заходу з тримання під вартою на іншу. Викладені в поданні слідчого доводи про необхідність збереження щодо ОСОБА_3 запобіжного заходу у виді тримання під вартою суд вважає обгрунтованими, тому його доцільно задовольнити у звязку з чим строк тримання під вартою ОСОБА_3 необхідно продовжити до двох місяців.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 148, 150, 155, 156, 165-2, 165-3 КПК України, и. 10 Пост анови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами запобіжного заходу у вигляді взяття під варту та продовження строків тримання під вартою», суд

ПОСТАНОВИВ:

Подання слідчого СВ Новоархангельського РВ УМВС України в Кіровоградській області ОСОБА_2 про продовження строку тримання під вартою ОСОБА_3 до двох місяців - задовольнити.

Продовжити строк тримання під вартою ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, учня ІНФОРМАЦІЯ_3, який проживає в неповній сімї по вулиці Набережна, будинок 16, в с. Торговиця Новоархангельського району Кіровоградської області міру запобіжного заходу у вигляді взяття під варту в СІЗО Державного департаменту по виконанню покарань в Кіровоградській області терміном до двох місяців, а саме - до 19 червня 2010 року включно.

Постанову може бути оскаржено в апеляційний суд Кіровоградської області протягом трьох діб з дня її винесення. Оскарження постанови не зупиняє її виконання.

Суддя: