Справа № 128/725/15-к
Іменем України
21 липня 2015 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2
за участі прокурора: ОСОБА_3
обвинуваченого: ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Вінниця, проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, офіційно не працюючого, з середньою освітою, не одруженого, раніше не судимого
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, -
ОСОБА_4 , 04.12.2014 року, близько 00:10 год., знаходячись на подвір`ї домоволодіння, що розташоване в АДРЕСА_2 , на підґрунті особистих неприязних відносин, під час суперечки, умисно наніс потерпілому ОСОБА_5 три удари кулаком правої руки в область голови, чим заподіяв громадянину ОСОБА_5 тілесні ушкодження, у вигляді синців на голові, крововиливу та садна слизової оболонки верхньої губи, що утворились від дії тупого твердого предмета та які згідно висновку експерта №1970 від 05.12.2014 року належить до легких тілесних ушкоджень.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вину не визнав, вказав, що дії, які зазначені в обвинувальному акті він не вчиняв. Пояснив, що 04.12.2014 року о 00.10 год. він прийшов додому і почув, як під його вікнами тривалий час гуркотів автомобіль. Потім до автомобіля вийшов потерпілий ОСОБА_5 і він зробив йому зауваження, на що ОСОБА_5 висловився нецензурно, а потім він взяв його рукою за обличчя, штовхнув і потерпілий впав на бік та напевно прикусив губу, а він пішов додому. Цього ніхто не бачив. Про те, що у будинку потерпілого був похорон він не знав, а дізнався пізніше. Вони являються сусідами, та у них давно неприязні стосунки.
Також ОСОБА_4 пояснив, що на його думку, потерпілий його оговорює, бо хоче щоб він заплатив йому гроші, так як на роботі він перевернув машину і йому пред`явили матеріальну вимогу.
Не дивлячись на невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, вина обвинуваченого у вчинені інкримінованого йому кримінального правопорушення повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні обставинами, а саме: показами потерпілого, свідків та частково поясненнями самого обвинуваченого ОСОБА_4 , за якими він визнає обставину суперечки між ним і ОСОБА_5 ввечері в темну пору з 03 на 04 грудня 2014 року, під час якої він рукою штовхнув в обличчя ОСОБА_5 , який нецензурно висловився в його адресу та останній впав.
Так, потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що 04.12.2014 року вночі обвинувачений кидав камінцями по вікнах його будинку, вдарив його машину, і тому він вийшов з своєї хати. На вулиці стояла його мати. Так, він дійсно завів автомобіль, так як мав відвезти додому жінку, яка читала молитву за померлою людиною. Обвинувачений зробив йому зауваження за те, що автомобіль заведений і гудить, взяв його одною рукою за одяг на грудях, а іншою рукою кулаком бив його в обличчя, також наносив удари по голові. Після бійки він пішов до хати і йому люди, які були в будинку почали викликати швидку допомогу. Він нецензурно не висловлювався до ОСОБА_4 .
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 , яка являється матір`ю обвинуваченого, пояснила, що в ніч на 04.12.2014 року вона прийшла додому пізно, а сина дома не було. У дворі ОСОБА_5 світилось світло, потім ОСОБА_5 виїхав автомобілем і поставив його у неї під вікнами і десь годину двигун автомобіля працював, через що вона не могла заснути. Син ОСОБА_4 прийшов додому десь біля 23 години і бачив, що вона не може заснути через роботу двигуна автомобіля ОСОБА_5 . Кілька раз син виходив на двір, щоб побачити ОСОБА_5 та сказати, щоб він заглушив двигун. І десь в 24 годині вона почула сварку між сином і ОСОБА_5 та коли вийшла на двір то бачила, що син потерпілого не бив, а тільки говорив щоб він виключив двигун. Потерпілий нецензурно виражався і говорив, що не виключить машину.
Свідок ОСОБА_7 пояснила, що вона сиділа біля померлої людини в будинку ОСОБА_5 і раптово почула удар в вікно та ОСОБА_5 вийшов подивитись що сталось. Жінка, яка читала молитви сказала, щоб він розігрів машину, так як він мав відвезти її додому, що і ОСОБА_5 зробив. Через деякий час до будинку повернувся ОСОБА_5 , обличчя у нього було в крові, йшла кров з рота, він втратив свідомість, тому вона викликала швидку допомогу і потім з ним їздила в лікарню. ОСОБА_5 сказав, що його побив ОСОБА_4 за те, що під вікнами його будинку довго працював двигун автомобіля ОСОБА_5 , на що вони викликали міліцію. На протязі 5 років ОСОБА_4 та його мати б`ють, ображають сім`ю ОСОБА_5 .
Свідок ОСОБА_8 дала пояснення аналогічні поясненням свідка ОСОБА_7 . Також пояснила, що коли вона вийшла на двір, то там почула крик і бійку і побачила, що ОСОБА_4 бив її зятя ОСОБА_5 в якого було все обличчя в крові та в будинку він втратив свідомість. ОСОБА_5 говорив, що його побив ОСОБА_4 .
Свідок ОСОБА_9 дала пояснення, аналогічні поясненням свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та потерпілого ОСОБА_5 , підтвердила, що між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 раніше були неприязні відносини. Також пояснила, що коли в будинок зайшов ОСОБА_5 із побитим обличчям, то вона одразу подзвонила до матері ОСОБА_4 щоб дізнатись, навіщо син побив ОСОБА_5 , на що вона сказала, що завів машину той получив за те.
Свідок ОСОБА_10 дала пояснення про обставини перебування в будинку ОСОБА_5 , аналогічні поясненням всіх інших свідків. Також пояснила, що коли вона проводила стареньку бабусю додому і поверталася в будинок ОСОБА_5 то побачила, що ОСОБА_4 був біля машини, а ОСОБА_5 увесь у крові був в будинку. Та, коли вона зробила зауваження ОСОБА_4 , то він сказав, що не знав, що померла жінка. Їй відомо, що сім`я ОСОБА_4 увесь час б`ють живність родини ОСОБА_5 та між ними постійно неприязні відносини.
Свідок ОСОБА_11 пояснила, що вона одинока, ОСОБА_5 дуже послушний і їй постійно допомагає.
Свідок ОСОБА_12 , який проживає в одному будинку з обвинуваченим пояснив, що 03.12.2014 року біля 24 години почув роботу двигуна машини, яка стояла десь на відстані 5 метрів від вікна його частини будинку та воріт потерпілого. Вийшов на вулицю і почув сварку, в якій ОСОБА_4 сказав ОСОБА_5 щоб той забрав машину, на що ОСОБА_5 нецензурно висловився і ОСОБА_4 раптово рукою штовхнув в обличчя ОСОБА_5 і потерпілий впав на бік в своє подвір`я, а потім піднявся і пішов в будинок. Також пояснив, що ОСОБА_5 з усіма людьми постійно конфліктує.
Свідок ОСОБА_13 пояснила, що 03.12.2014 року чула між ОСОБА_5 і ОСОБА_4 сварку, бійки не бачила між ними. Двигун автомобіля ОСОБА_5 працював під вікнами ОСОБА_4 не більше 15 хвилин. В будинку ОСОБА_5 померла старенька бабуся.
Вина обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 1 ст.125 КК України підтверджується також іншими доказами по кримінальному провадженню, наданими стороною обвинувачення та дослідженими в судовому засіданні, а саме:
висновком експерта №1970 від 04.12.2014 року, відповідно до якого У ОСОБА_5 мали місце тілесні ушкодження синці на голові, крововилив та садно слизової оболонки верхньої губи, які належать до легких тілесних ушкоджень, виникли від дії тупого твердого предмета (предметів), давністю утворення, можливо, в строк, вказаний у постанові про призначення експертизи 04.12.2014 року.
Частиною першою статті 84 КПК України передбачено, що доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких слідчий, прокурор, слідчий суддя і суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню.
Належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів (ст.85 КПК України).
Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом. Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення (ст.86 КПК України).
Згідно ч.1 ст.87 КПК України недопустимими є докази, отримані внаслідок істотного порушення прав та свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких наданих Верховною Радою України, а також будь-які інші докази, здобуті завдяки інформації, отриманій внаслідок істотного порушення прав та свобод людини.
Відповідно до ст.94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.
Враховуючи наведене, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими у процесі судового розгляду й оціненими судом за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом і оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів з точки зору достатності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку про те, що винність обвинуваченого ОСОБА_4 за ст. 125 ч.1 КК України була доведена під час досудового слідства та знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.
Суд вважає, що дії ОСОБА_4 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Невизнання обвинуваченим ОСОБА_4 своєї вини у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення не спростовує вищезазначений висновок суду, а є, виключно, способом, реалізація якого спрямована на уникнення відповідальності за вчинене ним протиправне діяння, тому суд розцінює це як метод захисту обвинуваченого.
Згідно з п.3 ч.1 ст.65 КК України суд, призначаючи покарання, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, суди мають суворо додержуватися вимог ст.65 КК України стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження вчинення нових злочинів.
Тому при призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, який відповідно до ст.12 КК України відноситься до легкої тяжкості злочину; обставини його вчинення обвинуваченим; особу винного, який не одружений, не працюючий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується задовільно; його стан здоров`я; сімейний та матеріальний стан, думку потерпілого щодо покарання обвинуваченого.
Обставин, що відповідно до ст.66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Обставин, що відповідно до ст.67 КК України обтяжували б покарання обвинуваченого, судом не встановлено.
При цьому суд також враховує, що відповідно до ст.50 КК України покарання є заходом примусу та полягає в передбаченому законом обмеженні прав та свобод засудженого та у відповідності до ч.2 ст.50 КК України має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів як засудженими, так і іншими особами.
З урахуванням всіх обставин вчинення кримінального правопорушення, даних про особу обвинуваченого, суд вважає що ОСОБА_4 необхідно обрати покарання у виді громадських робіт, що на переконання суду відповідатиме меті покарання, гуманності, справедливості і не потягне за собою порушення засад виваженості, що включає наявність розумного балансу між захищуваними інтересами суспільства та правами особи, яка притягується до кримінальної відповідальності і захистом інтересів потерпілого.
При розгляді даного кримінального провадження суд керувався принципами Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно статті 6 якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом; кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Заходи забезпечення даного кримінального провадження до обвинуваченого не застосовувались, клопотань про їх обрання не надходило.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ :
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.125 ч.1 КК України та призначити йому покарання 150 годин громадських робіт.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

Суддя: