Справа № 161/3194/15-к
Провадження № 1-кп/161/207/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
м. Луцьк 09 квітня 2015 року Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням

судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

потерпілого - ОСОБА_5

обвинуваченого - ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку кримінальне провадження, яке внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0003184 від 08.12.2014 року, про обвинувачення ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Луцьк Волинської області, українця, громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше судимого:

· 07.07.2014 року Луцьким міськрайонним судом Волинської області за ст.296 ч.2 КК України до 1 року позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік.

· за ст.289 ч.1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачений ОСОБА_6 , 08.12.2014 року, приблизно о 06 год., діючи з прямим умислом, керуючись метою незаконного заволодіння транспортним засобом, знаходячись поблизу будинку № 35, що в м. Луцьку по вул. Пирогова, через незамкнені двері проник в автомобіль марки «АЗЛК 21406», синього кольору, д.н.з. НОМЕР_1 , ринкова вартість якого згідно висновку експерта автотоварознавця № 2 від 23.01.2015 року становить 8748,71 грн., що належить ОСОБА_5 , після чого з допомогою ОСОБА_7 , якому не були відомі злочинні наміри обвинуваченого ОСОБА_6 щодо незаконного заволодіння транспортним засобом, шляхом буксирування автомобілем марки «АЗЛК 21406» сірого кольору, належним ОСОБА_6 , транспортував вищевказаний автомобіль на подвір`я будинку АДРЕСА_2 , а отже незаконно заволодів вказаним транспортним засобом.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого злочину визнав повністю та показав, що, дійсно, у вказані час, місце та спосіб вчинив зазначений злочин. Завдані збитки потерпілому відшкодовані в повному обсязі, шляхом повернення викраденого транспортного засобу. У вчиненому обвинувачений ОСОБА_6 щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати.

Крім повного визнання вини самим обвинуваченим, його вина у вчиненому повністю підтверджується зібраними та дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема:

· показами даними в судовому засіданні потерпілим ОСОБА_5 , який підтвердив факт викрадення обвинуваченим транспортного засобу, що мало місце 08.12.2014 року, приблизно о 06 год., поблизу будинку АДРЕСА_3 . Будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має, а також просив суд суворо не карати останнього.

Відповідно до ст.349 КПК України, при визначенні обсягу доказів, що підлягають дослідженню, судом постановлено не досліджувати інші докази по кримінальному провадженню, оскільки вони не оспорюються учасниками судового розгляду.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні злочину, передбаченого ст.289 ч.1 КК України.

Таким чином обвинувачений ОСОБА_6 , своїми умисними діями, які виразилися в незаконному заволодінні транспортним засобом, вчинив злочин, передбачений ст.289 ч.1 КК України.

Обговорюючи питання про вид і міру покарання відносно обвинуваченого ОСОБА_6 , суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, всі обставини справи та дані про особу обвинуваченого.

До обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд відносить щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування збитків.

Обставини, що обтяжують його покарання, суд не вбачає.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_6 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, добровільно відшкодував завдані збитки, потерпілий будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого не має та просив суворо не карати останнього, ОСОБА_6 має постійне місце проживання, характеризується позитивно, однак обвинувачений ОСОБА_6 раніше судимий, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив новий корисливий злочин в короткий проміжок часу після засудження, при цьому в період іспитового строку, не працює, не займається суспільно-корисною працею, що свідчить про його підвищену суспільну небезпеку, за таких обставин суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання не можливе без ізоляції від суспільства, тобто покарання йому слід призначити в межах ст.289 ч.1 КК України із застосування ст.71 КК України у виді позбавлення волі, що на думку суду буде необхідним та достатнім для його виправлення і перевиховання, а також попередження вчинення нових злочинів, і буде відповідати вимогам ст.65 КК України.

Керуючись ст.ст.368, 371, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.289 ч.1 КК України, та призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання до покарання за даним вироком, частково невідбуте покарання за вироком Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07.07.2014 року 1 (один) місяць позбавлення волі, остаточно визначити ОСОБА_6 до відбуття покарання у виді позбавлення волі на строк 3 (три) роки 1 (один) місяць.

Строк відбуття покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту приведення даного вироку до виконання.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави 1757,99 (одна тисяча сімсот п`ятдесят сім гривень дев`яносто дев`ять копійок) гривень витрат за проведення товарознавчої та автотехнічної експертиз.

Речовий доказ автомобіль марки «АЗЛК 21406» д.н.з. НОМЕР_1 , який переданий на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_5 , згідно його розписки залишити останньому за належністю.

На вирок суду може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Волинської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ: