Лебединський районний суд Сумської області
Справа № 1-200/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2011 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі:

головуючого судді Подопригори Л. І.

при секретарі Лєсна Н. В.,

з участю прокурора Наумова О.А.

адвоката ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працюючого, зареєстрованого ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого 26 липня 2002 року Ковпаківським районним судом м. Суми за ст. ст. 185 ч.4, 185 ч.3 КК України до 5 років 6 місяців позбавлення волі, строк покарання не відбутий,-

за ч. 1 ст. 286 КК України ,-

В с т а н о в и в :

Підсудний ОСОБА_2 30.09.2005 року близько 4 години, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, керуючи автомобілем ВАЗ - 1063 державний номер № НОМЕР_1, належного за дорученням ОСОБА_3, рухаючись зі швидкістю 100 км/год на автодорозі «Лебедин Суми» при вїзді до с.Бишкінь Лебединського району зі сторони м.Лебедин, на ділянці, яка регулюється дорожніми знаками 1.2 Небезпечний поворот ліворуч, 1.7 Крутий спуск, 5.45 Початок населеного пункту не врахувавши дорожню обстановку, а саме те, що дана ділянка дороги має обмежену оглядовість, не впорався з керуванням транспортним засобом, допустив виїзд автомобіля за межі проїзної частини, внаслідок чого сталося перекидання автомобіля. При цьому пасажир автомобіля ОСОБА_4 отримала тілесні ушкодження, , які відповідно до висновку судово медичної експертизи № 276 від 24.10.2005 року класифікуються середньої тяжкості тілесними ушкодженнями.

В діях підсудного, згідно висновку судово автотехнічної експертизи № 97 від 13.07.2011 року НДЕКЦ при УМВС України в Сумській області вбачаються невідповідності вимогам п.п. 2.3 б та 12., 12.4 Правил дорожнього руху і ці порушення знаходяться в причинному звязку з виникненням ДТП та наслідками, які настали.

Допитаний в судовому засіданні підсудний вину свою визнав повністю та пояснив, що 30.09.2005 року він перебуваючи в стані алкогольного спяніння близько 4 годин ранку керував автомашиною, що належить його знайомому ОСОБА_3 Рухаючись по дорозі з м. Лебедин в напрямку м. Суми зі швидкістю близько 100 км за годину, при вїзді до с. Бішкінь він не справився з управлінням внаслідок чого автомобіль виїхав в лівий кювет, де декілька разів перекинувся. Після того як автомобіль перекинувся він, ОСОБА_3, ОСОБА_5, ОСОБА_4 вилізли з автомобіля, та виявилося, що всі вони отримали тілесні ушкодження. Зупинивши попутний автомобіль поїхали до лікарні, де їм була надана медична допомога.Вину у скоєнні ДТП визнає повністю, щиро розкаюється.

Відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України, за згодою учасників процесу, судом було визнано недоцільним дослідження таких доказів по справі, як покази свідків та інших, що були зібрані в ході дізнання та досудового слідства, стосовно фактичних обставин справи, які правильно розуміють підсудний та інші учасники процесу і які ніким не оспорювались.

Тому, суд обмежився дослідженням таких матеріалів кримінальної справи, що характеризують особу підсудного і дійшов до висновку, що дії підсудного необхідно кваліфікувати за ст.. 286 ч.1 КК України, так як він будучи особою, яка керує транспортним засобом допустив порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, що спричинило потерпілій середньої тяжкості тілесне ушкодження.

При обранні міри покарання підсудному суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину те, що підсудний вину свою визнав повністю, щиро розкаявся, суд вважає необхідним обрати йому покарання у вигляді штрафу, але враховуючи наявність обставин, що помякшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, а саме те, що підсудний вину свою визнав повністю, щиро розкаявся, сприяв розкриттю злочину, думку потерпілої, суд вважає необхідним, примінивши ст.. 69 КК України призначити це покарання нижче від найнижчої межі, встановленої в санкції статті за цей злочин.

Суд вважає за можливе не застосовувати до підсудного додаткове покарання у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Оскільки вказаний злочин підсудний вчини, не відбувши попереднього вироку Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.07.2002 року за ст.ст. 185 ч 4, 185 ч 3 КК України у виді позбавлення волі строком на пять років 6 місяців, суд вважає необхідним призначити міру покарання за сукупністю вироків на підставі ст.. 71 ч.1 КК України та на підставі ст.. 72 ч.3 КК України кожний вид покарання виконувати самостійно. Суд вважає, що обрана підсудному міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження інших злочинів.

Суд також вважає необхідним стягнути з підсудного на користь науково - дослідного експертно - криміналістичного центру при УМВС України в Сумській області кошти за проведення судово - автотехнічної експертизи в сумі 884,20 грн.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 299, 323-324 КПК України, -

П р и г о в о р и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 286 ч 1 КК України і призначити покарання по цьому закону, примінивши ст. 69 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 540 грн.

На підставі ч.1 ст. 71 та ч.3 ст. 72 КК України за сукупністю вироків покарання визначене судом 15 вересня 2011 року за ч. 1 ст. 286 КК України та покарання визначене вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 26 липня 2002 року за ч. 4 ст. 185 та ч. 3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на пять років шість місяців, виконувати самостійно.

Міру запобіжного заходу залишити тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Стягнути з засудженого на користь НДЕКЦ при УМВС України в Сумській області , код класифікації доходів бюджету 25010100 на рахунок 0011, банк одержувача ГУДКУ в Сумській області МФО 837013 судові витрати понесені при проведенні судово- автотехнічної експертизи в розмірі 884,20 грн.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Сумської області протягом 15 діб з моменту його оголошення через Лебединський районний суд.

Суддя

ОСОБА_6