Справа № 495/2974/15-к

ВИРОК
09.06.2015 м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі : головуючої одноособово судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_3 , обвинуваченої ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Білгород-Дністровський обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням :
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Оксамитово, Болградського
району Одеської області, громадянки України, з неповною вищою освітою, одруженої, має на
утримані малолітню дитину 8 місяців, не працює, знаходиться у відпустці за доглядом за дитиною,
проживає за адресою:
АДРЕСА_1 , раніше не судимої.
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190 ч.1, 358 ч.1, 358 ч.4 КК України,
ВСТАНОВИВ:
В дійсності ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 вищевказані документи не підписували та згоди на отримання ними рахунку з використанням кредитної картки ПАТ «Дельта-Банк» не давали.
На підставі ч.3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. За згодою учасників процесу, судом визнано недоцільним дослідження доказів, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким з учасників процесу не оспорюються. При цьому судом з`ясовано, що обвинувачені та інші учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин, сумніву у добровільності та істинності їх позицій не має, а також роз`яснює їм, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив сторонам кримінального провадження вимоги ч.3 ст. 349 КПК України і наслідки обмеження обсягу доказів, визнав недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченої ОСОБА_4 відносно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням тільки доказів, які характеризують її особистість.
Обвинувачена ОСОБА_4 та інші учасники кримінального провадження погодилися з тим, щоб судовий розгляд обмежився її допитом , дослідженням доказів, які характеризують її особистість. Їй було роз`яснено, що в даному випадку вона позбавляються права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини справи.
Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винною обвинувачену ОСОБА_4 у інкримінованих їй кримінальних правопорушень за ч.1 ст. 190 КК України як заволодіння чужим майном шляхом зловживання довірою (шахрайство), за ч.1 ст. 358, ч.4 ст. 358 КК України як підроблення та використанні завідомо підроблених документів.
Вирішуючи питання про призначення покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети кари, виправлення і запобігання вчинення нових злочинів, заснованої на вимогах виваженості та справедливості.
При цьому суд враховує, визначені ст. 65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.
Відповідно до ст. 66 КК України до обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченій ОСОБА_4 судом не установлено.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд враховує: суспільну небезпеку і характер вчинених нею кримінальних правопорушень, тяжкість скоєного, позитивну характеристику, що скоїла кримінальні правопорушення, які згідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії невеликої тяжкості, її щире каяття в скоєному, активне сприяння розкриттю кримінальних правопорушень, що скоїла кримінальні правопорушення внаслідок збігу тяжких сімейних обставин, має на утриманні малолітню дитину 8 місяців, вперше притягується до кримінальної відповідальності, пом`якшуючи та відсутність обтяжуючих обставин, суд дійшов висновку, що виправлення та перевиховання її можливо без обмеження волі та приходить до переконання про можливість призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу із застосуванням ст.70КК України.
Керуючись ст. ст. 100, 349, 368, 373-374, 376, 392- 395 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винною у скоєнні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 190 ч.1, 358 ч.1, 358 ч.4 КК України, і на підставі санкції даних статей призначити покарання :
за ст. 190 ч.1 КК України, у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. в дохід держави.
за ст. 358 ч.1 КК України, у вигляді штрафу у розмірі 40 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 680 грн. в дохід держави.
за ст. 358 ч.4 КК України, у вигляді у вигляді штрафу у розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 510 грн. в дохід держави.
Відповідно ч.1 ст.70 КК України суд призначає покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого виду покарання більш суворим остаточне покарання ОСОБА_9 у вигляді штрафу у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 850 грн. в дохід держави.
Запобіжний захід засудженій ОСОБА_4 не обирався.
Матеріали характерезуючі особистість ОСОБА_4 залишити при обвинувальному акті з подальшим зберіганням з обвинувальним актом № 495/2974/15-к.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Одеської області протягом 30 днів з моменту його проголошення, через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області.
Вирок суду у відповідності з вимогами ст. 394 ч.2 КПК України не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до частини 3 ст. 349 КПК України.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.
Суддя :