Номер провадження: 11-кп/785/639/15
Номер справи місцевого суду: 521/3231/15-к
Головуючий у першій інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07.05.2015 року м. Одеса

Апеляційний суд Одеської області в складі:

головуючий ОСОБА_2

судді ОСОБА_3 , ОСОБА_4

за участю:

секретаря ОСОБА_5

прокурора ОСОБА_6

засудженої ОСОБА_7 (в режимі відеоконференції)

розглянув у відкритому судовому засіданні, режимі віделконференції апеляційні скарги засудженої ОСОБА_7 та прокурора на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси, від 18.03.2015 року,

встановив:
оскарженою ухвалою відмовлено в задоволенні клопотання адміністрації Чорноморської виправної колонії УДПтСУ в Одеській області (№ 74) про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 .

Засуджена ОСОБА_7 в апеляційній скарзі стверджує що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, однобічним і необ`єктивним.

Зокрема засуджена посилається на наявність підстав для застосування до неї положень ст. 81 КК України та для умовно-дострокового звільнення її від подальшого відбування покарання, а саме: щире каяття у вчинених злочинах, відбуття більш ? строку призначеного покарання, наявність заохочень, погіршення стану здоров`я.

За таких обставин ОСОБА_7 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та застосувати до неї положення ст. 81 КК України, яка передбачає умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Прокурор в апеляційній скарзі стверджує, що рішення суду першої інстанції є необґрунтованим, оскільки не відповідає вимогам чинного законодавства, приводить відповідні доводи і також просить скасувати оскаржену ухвалу, постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання адміністрації Чорноморської виправної колонії УДПтСУ в Одеській області (№ 74) і звільнити ОСОБА_7 від подальшого відбування покарання умовно-достроково.

Заслухавши прокурора та засуджену ОСОБА_7 , які підтримали доводи апеляційних скарг, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційні скарги прокурора та засудженої ОСОБА_7 підлягають задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 81 ч. 2, 3 КК України, умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. Умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване після фактичного відбуття засудженим:

1) не менше половини строку покарання, призначеного судом за злочин невеликої або середньої тяжкості, крім корупційних злочинів, а також за необережний тяжкий злочин;

2) не менше двох третин строку покарання, призначеного судом за корупційний злочин середньої тяжкості, умисний тяжкий злочин чи необережний особливо тяжкий злочин, а також у разі, якщо особа раніше відбувала покарання у виді позбавлення волі за умисний злочин і до погашення або зняття судимості знову вчинила умисний злочин, за який вона засуджена до позбавлення волі;

3) не менше трьох чвертей строку покарання, призначеного судом за умисний особливо тяжкий злочин, а також покарання, призначеного особі, яка раніше звільнялася умовно-достроково і знову вчинила умисний злочин протягом невідбутої частини покарання.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_7 засуджена 10.04.2006 року апеляційним судом Одеської області за ст. ст. 115 ч. 2 п. 12; 185 ч.2; 357 ч. 3;70 ч. 1 КК України до позбавлення волі строком на 11 років тобто за вчинення особливо тяжкого злочину, в зв`язку з чим для застосування до неї умовно-дострокового звільнення від відбування покарання необхідно, щоб вона відбула не менше трьох чвертей призначеного строку покарання.

Апеляційним судом встановлено, що 02.02.2007 року засуджена ОСОБА_7 прибула до Чорноморської виправної колонії УДПтСУ в Одеській області.

З подання представника колонії вбачається, що засуджена ОСОБА_7 на момент розгляду у суді клопотання Чорноморської виправної колонії УДПтСУ в Одеській області (№74) про умовно - дострокове звільнення відбула більше трьох чвертей строку покарання, за весь період відбування покарання в установі ОСОБА_7 характеризується позитивно, дотримується норм, які визначають порядок, умови відбування покарання та розпорядок дня установи.

Крім того, по прибутті до установи працевлаштована розкладником лекал. До роботи ставилась відповідально. З 23.08.2007 працевикористовувалась підсобним робітником у будівельній бригаді. З грудня 2007 року працевикористовувалася слюсарем - техніком. Працювала без зауважень, в роботі була старанна. З березня 2008 року працевлаштована електрозварювальником другого розряду. Виявила бажання щодо підвищення своїх професійних навиків. За виробничою необхідністю з вересня 2008 року працевлаштована робочою майстерні. До роботи ставиться сумлінно, виробничі показники має значно вищі ніж середні по бригаді. В роботі старанна.

Також, відповідно до ст.123 КВК України бере участь у реалізації програми диференційованого виховного впливу Творчість та Духовне відродження. Приймає участь у суспільному житті відділення та у роботах з благоустрою території установи.

Таким чином, викладені в ухвалі суду першої інстанції посилання на те, що в клопотанні представника колонії не надано конкретних переконливих даних про те, що процес виправлення ОСОБА_7 досяг тієї стадії, на якій її може бути звільнено умовно-достроково від відбування покарання, на думку апеляційного суду є необґрунтованими та такими що суперечать доказам, що містяться в матеріалах справи.

Зазначені обставини свідчать про те, що висновки суду першої інстанції не грунтуються на доказах, досліджених судом першої інстанції, а це, згідно з положеннями ст.ст. 409 ч.1, п.1);411 ч.1 п.1), 2) КПК України, є підставою для скасування судового рішення.

Що стосується посилання суду першої інстанції на те, що ОСОБА_7 вчинила навмисний особливо тяжкий злочин, що призвело до загибелі людини, в поєднанні з іншими навмисними злочинами, як на обставини відмови в застосуванні умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Відповідно до вимог ст. 81 КК України, підставами умовно-дострокового звільнення від відбування покарання є доведення засудженим свого виправлення та фактичне відбуття засудженим певної частини призначеного йому строку покарання, в зв`язку з чим, тяжкість злочину, за вчинення якого ОСОБА_7 відбуває покарання, та тяжкі наслідки, завдані злочином не мають братися до уваги судом при застосуванні умовно - дострокового звільнення.

Враховуючи викладені обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив в застосуванні до ОСОБА_7 умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, вважає можливим задовольнити клопотання, оскільки ОСОБА_7 сумлінною поведінкою і ставленням до праці довела своє виправлення.

Відповідно до положень п. 4 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок або ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати ухвалу повністю чи частково та ухвалити нову ухвалу.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нової ухвали, якою слід задовольнити клопотання адміністрації Чорноморської виправної колонії УДПтСУ в Одеській області (№ 74) про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 .

Відповідно до клопотання та матеріалів справи, невідбута частина призначеного ОСОБА_7 покарання, на теперішній час складає 1 рік 4 місяці 22 дні.

Керуючись ст.ст. 81, 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, апеляційний суд Одеської області,

ухвалив:
Апеляційну скаргу прокурора і засудженої ОСОБА_7 - задовольнити.

Скасувати ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси, від 18.03.2015 року, якою відмовлено в задоволенні клопотання адміністрації Чорноморської виправної колонії УДПтСУ в Одеській області (№ 74) про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 .

Постановити нову ухвалу, якою задовольнити клопотання адміністрації Чорноморської виправної колонії УДПтСУ в Одеській області (№ 74) про умовно-дострокове звільнення засудженої ОСОБА_7 ..

ОСОБА_7 , засуджену вироком апеляційного суду Одеської області, від 10 квітня 2006 року, за ст. ст. 115 ч. 2 п. 12, 185 ч. 2, 357 ч. 3 КК України до позбавлення волі строком на 11 років, звільнити умовно-достроково від подальшого відбування покарання на невідбутий строк покарання, а саме на 1 рік 4 місяця 23 дні.

З під варти ОСОБА_7 звільнити негайно.

Ухвала може бути оскаржена у Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3 місяців, а засудженою в той же строк з дня вручення їй копії ухвали.

Судді апеляційного суду

Одеської області

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

(підпис) (підпис) (підпис)

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду

Одеської області ОСОБА_2 .