У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого - судді

Міщенка С.М.,

суддів

Кліменко М.Р. і Пекного С.Д.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 22 травня
2007 року кримінальну справу за касаційною скаргою потерпілого
ОСОБА_1на судові рішення щодо ОСОБА_2

Вироком Червоноградського міського суду Львівської області
від 12 квітня 2006 року засуджено

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше не судиму,

- за ч. 4 ст. 190 КК України на 5
років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна,

- за ст.15, ч.4 ст.27 і ч.2 ст.369
КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим їй
визначено остаточне покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років 6
місяців з конфіскацією всього майна.

За
вироком суду ОСОБА_2
визнана винуватою у вчиненні злочинів за наступних обставин.

20.11.2000
року, 28.11.2000 року, 23.12.2000 року,
28.01.2001 року ОСОБА_2 шляхом шахрайства, зловживаючи довірою ОСОБА_3
та виступаючи гарантом
повернення їй грошей, під приводом необхідності коштів на поїздку невстановленої особи в Республіку Італія, але без участі останньої, необхідності коштів на
лікування свого сина ОСОБА_4 заволоділа належними
ОСОБА_3 грошима на суму 1700 доларів США, що в перерахунку становило 9241грн.11 коп.,
чим заподіяла потерпілій матеріальну шкоду у великих розмірах.

В
один із днів жовтня - листопада 2002 року ОСОБА_2 повторно, зловживаючи довірою ОСОБА_5,
шляхом шахрайства без наміру повертати гроші заволоділа 750 доларами США, що в
перерахунку становило 3997
грн.80коп., пообіцявши останній надати допомогу у проходженні діагностики та лікування в клініці профзахворювань Київського НІІ медицини праці з подальшим
нарахуванням їй регресних виплат та
оформлення пенсії по профзахворюванню.

Також
ОСОБА_2 повторно за
попередньою змовою із особою, матеріали щодо якої
виділені в окреме провадження в зв'язку з її розшуком, зловживаючи довірою
громадян, пообіцяла
надати допомогу у проходженні
діагностики та лікування в клініці профзахворювань Київського НІІ медицини праці з подальшим
нарахуванням регресних виплат та оформлення пенсії по профзахворюванню ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10 і ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_17 і шляхом шахрайства, без наміру
повертати гроші, оскільки на момент
отримання грошей не мала наміру та можливостей виконати такі послуги, заволоділа: в один із днів січня 2003 року грошима: ОСОБА_6 у сумі 1200 доларів США, що в перерахунку становило 6398 грн.88 коп.; ОСОБА_7
у сумі 1200 доларів США, що в перерахунку
становило 6398 грн. 88 коп., та його 200
доларами США, що в перерахунку становило
1066 грн. 48 коп., для передачі вказаної суми службовим особам клініки
профзахворювань Київського НІІ медицини праці на придбання ними путівок для відпочинку; ОСОБА_8 у сумі 1200 доларів
США, що в перерахунку становило 6398
грн.88 коп., та 200 доларами США, що в перерахунку становило
1066грн. 48 коп., для передачі вказаної
суми службовим особам клініки
профзахворювань Київського НІІ медицини праці на придбання ними путівок для відпочинку; ОСОБА_9 у сумі 950 доларів США, що в перерахунку становило 5065 грн.78 коп., ОСОБА_10 - 1200 доларів США, що в перерахунку становило 6398 грн.88коп. та ОСОБА_11
- 1230 доларів США, що в перерахунку становило
6558 грн.86коп.; в один із днів
середини січня 2003 року - грошима ОСОБА_12
у сумі 1270 доларів США, що в перерахунку
становило 6772,15 грн., і грошима ОСОБА_13
в сумі 1270 доларів США, що в перерахунку становило 6772 грн.15 коп.; на початку лютого 2003 року - грошима ОСОБА_14 у сумі 1400 доларів США, що в перерахунку становило
7465 грн.36 коп.; на початку березня 2003 року - грошима ОСОБА_15 у сумі 1400
доларів США, що в перерахунку становило 7468 грн.30 коп.; в один із днів квітня 2003 року - грошима
ОСОБА_17 в сумі 1550 доларів США, що
в перерахунку становило 8268,48 грн.

Влітку
2003 року ОСОБА_2, зловживаючи
довірою ОСОБА_13 під приводом
необхідності коштів на лікування її сина ОСОБА_4 та придбання йому путівки в оздоровчий санаторій, шляхом
шахрайства заволоділа грошима потерпілого в сумі 300 доларів США, що в
перерахунку становило 1599 грн.84
коп., однак свого зобов'язання щодо повернення боргу не виконала, позиченими
грошима розпорядилася не за призначенням, оскільки на момент позики грошей не
мала наміру оздоровлювати сина.

В один із днів серпня
2003 року ОСОБА_2, зловживаючи довірою ОСОБА_18,
шляхом шахрайства заволоділа належними їй грошима в сумі 1550 Євро, що в перерахунку становило 9353 грн.52 коп.,
пообіцявши надати допомогу її чоловікові ОСОБА_19 у проходженні діагностики та лікування в клініці профзахворювань Київського ШІ
медицини праці з подальшим нарахуванням
йому регресних виплат та оформлення пенсії по профзахворюванню, однак свого зобов'язання не виконала, оскільки на момент
отримання грошей не мала наміру та можливостей
виконати такі послуги.

В
один із днів серпня 2003 року ОСОБА_2, зловживаючи довірою ОСОБА_18 і
ОСОБА_19, під приводом придбання лікувально-діагностичного медичного
апарату заволоділа належними
їм грошима в сумі 500 Євро, що в перерахунку становило 3017,27 грн., однак свого зобов'язання з повернення боргу не виконала, позиченими грошима
розпорядилася не за призначенням, оскільки
на момент позики грошей не мали наміру купувати апарат.

В
один із днів вересня 2003 року ОСОБА_2, зловживаючи довірою ОСОБА_18 і ОСОБА_19, заволоділа належними їм грошима в
сумі 300 грн., пообіцявши надати допомогу у влаштуванні їх дочки на навчання в
ВПУ-11 м. Червонограда Львівської
області за спеціальністю
оператор комп'ютерних систем, однак не мала наміру виконувати цього зобов'язання, позиченими грошима
розпорядилася не за призначенням, при цьому підбурила потерпілих до замаху на
дачу хабара службовим особам ВПУ-11 м.
Червонограда Львівської області в розмірі 300 грн..

В
один із днів вересня 2003 року ОСОБА_2, зловживаючи довірою громадянки ОСОБА_20,
шляхом шахрайства заволоділа належними їй грошима в сумі 1550 доларів США, що в
перерахунку становило 8263
грн.83коп., пообіцявши надати допомогу її чоловікові ОСОБА_28 у проходженні
діагностики та лікування в клініці профзахворювань Київського НІІ медицини
праці з подальшим нарахуванням
йому регресних виплат та оформлення пенсії по профзахворюванню, однак свого зобов'язання
не виконала, оскільки на момент отримання грошей не мала наміру та можливостей
виконати такі послуги.

На
початку листопада 2003 року ОСОБА_2, зловживаючи довірою ОСОБА_21 шляхом
шахрайства заволоділа належними
їй грошима в сумі 1200 доларів США, що в перерахунку становило 6398 грн.28коп., пообіцявши
надати допомогу її синові ОСОБА_22 у відкритті візи для поїздки в Нідерланди,
забезпечити йому безперешкодний виїзд за кордон, а також житлом та роботою за
кордоном, однак свого зобов'язання не виконала, оскільки на момент отримання грошей
не мала наміру та можливостей виконати такі послуги.

В
один із днів грудня 2003 року ОСОБА_2, зловживаючи довірою ОСОБА_23, шляхом
шахрайства заволоділа належними йому
грошима в сумі 1200 доларів США, що в перерахунку становило 6398 грн.28коп, пообіцявши йому надати допомогу у відкритті
візи для поїздки в Німеччину та
забезпечити йому безперешкодний виїзд за кордон, однак свого зобов'язання не виконала, оскільки на момент отримання грошей не
мала наміру та можливостей виконати такі
послуги.

В
один із днів грудня 2003 року ОСОБА_2, зловживаючи довірою ОСОБА_24, шляхом
шахрайства заволоділа належними йому грошима в особливо великих розмірах в сумі 2405
доларів США та 870 Євро, що в перерахунку становило 18 387,04 грн.,
пообіцявши йому надати допомогу у відкритті візи для поїздки в США та забезпечити йому
безперешкодний виїзд за кордон, однак свого зобов'язання не виконала, оскільки на момент отримання
грошей не мала наміру та можливостей виконати такі послуги.

В
один із днів грудня 2003 року ОСОБА_2, зловживаючи довірою ОСОБА_25, шляхом
шахрайства заволоділа
належними йому грошима в сумі 950доларів США, що в перерахунку становило 5065 грн.31
коп., пообіцявши їй надати допомогу у відкритті візи для поїздки в Італію та забезпечити
їй безперешкодний виїзд за кордон, однак свого зобов'язання не виконала, оскільки на момент
отримання грошей не мала наміру та можливостей виконати такі послуги.

В
один із днів квітня 2004 року ОСОБА_2 за попередньою змовою із особою, матеріали щодо якої
виділені в окреме провадження в зв'язку з її розшуком, зловживаючи довірою ОСОБА_26,
по надуманих мотивах та
під приводом необхідності коштів на лікування свого сина ОСОБА_4, шляхом обману
заволоділа належними потерпілій грошима в сумі 10000 гривень, однак свого
зобов'язання не виконала, позиченими грошима розпорядилася не за призначенням,
оскільки на момент позики грошей не мала наміру
їх повернути.

В
один із днів січня 2003 року, вчиняючи шахрайські дії щодо ОСОБА_7 і ОСОБА_8, ОСОБА_2 за попередньою змовою із особою, матеріали щодо
якої виділені в окреме провадження в зв'язку з її розшуком, підбурила останніх до замаху на
дачу хабара службовим особам клініки профзахворювань Київського НІІ медицини праці в
розмірі кожний по 200 доларів США, що в перерахунку
становило 1066 грн.48коп.

Крім
того, ОСОБА_2 органами досудового слідства було пред'явлено обвинувачення у
тому, що в період з 27 травня 2002 року по 18 листопада 2002 року вона,
зловживаючи довірою ОСОБА_1 і не маючи наміру повертати кошти, під
приводом боргу 17 разів брала у нього гроші на загальну суму 15820 доларів США,
що в перерахунку становило 83793 грн. 89 коп., якими заволоділа, чим заподіяла
йому матеріальні збитки в особливо великому розмірі. Також 20 і 26 березня 2004
року ОСОБА_2 під приводом лікування сина, зловживаючи довірою ОСОБА_27 і
не маючи наміру повертати кошти, взяла у неї 300 євро, 100 доларів США та 1000
грн., що становило разом в перерахунку
3518 грн. 50 коп.

Зазначені
епізоди обвинувачення ОСОБА_2 у заволодінні шляхом шахрайства грошима ОСОБА_1 і
ОСОБА_27 суд у мотивувальній частині вироку виключив з обвинувачення підсудної
за ч. 4 ст. 190 КК України, мотивуючи тим, що у діях ОСОБА_2 за даними епізодами
немає складу злочину, а у неї з ОСОБА_1 і ОСОБА_27 існували цивільно-правові
відносини, а тому їх позови суд визнав такими, що слід залишити без
розгляду.

Ухвалою колегії суддів
судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Львівської області від 14
листопада 2006 року вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 12 квітня
2006 року щодо ОСОБА_2
залишено без зміни, а апеляцію потерпілого ОСОБА_1- без задоволення.

У касаційній скарзі потерпілий ОСОБА_1 стверджує, що при розгляді справи щодо ОСОБА_2 суд
порушив вимоги ст.277 КПК України, оскільки при зміні обвинувачення прокурором
він як потерпілий, продовжував підтримувати раніше пред'явлене ОСОБА_2
обвинувачення про вчинення нею щодо нього шахрайських дій, проте суд, виключивши
ці епізоди, не прийняв у резолютивній частині вироку відповідного рішення (не
постановив виправдувального вироку чи постанови про закриття кримінальної
справи). Зазначає, що ОСОБА_2 призначено надмірно м'яке покарання, а справа в
апеляційній інстанції розглянута необ'єктивно.
Просить судові рішення щодо ОСОБА_2 скасувати, а справу направити на новий
судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що
касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

На
досудовому слідстві ОСОБА_2 обвинувачувалася за ч.4 ст.190 КК України в тому числі й за епізодами заволодіння шляхом шахрайства грошима ОСОБА_1 в особливо
великому розмірі на суму 15820 доларів США, що становило 83793 грн. 89
коп., проте під час судового розгляду справи прокурор змінив пред'явлене
ОСОБА_2 обвинувачення, виключивши ці епізоди
з обвинувачення підсудної за ч. 4 ст. 190 КК України. Своє рішення прокурор
мотивував тим, що між ОСОБА_2 і ОСОБА_1
існували цивільно-правові відносини з позики грошей, оскільки вона за відповідними розписками щомісячно
повертала йому певні кошти, сума яких становила, за розрахунками самого
ОСОБА_1, 8690 доларів США, тобто
виконувала свої зобов'язання і, як вона визнала, мала намір робити це в
подальшому, що виключало наявність в її діях ознак шахрайства.

Права
потерпілого ОСОБА_1на підтримання раніше пред'явленого ОСОБА_2 обвинувачення
судом порушені не були, оскільки
потерпілому відповідно до ст.277 КПК України
за його заявою було надано право підтримувати обвинувачення
відносно ОСОБА_2 в раніше пред'явленому
обсязі, що він і робив.

Суд розглянув справу і постановив судове рішення у тому числі і по
обвинуваченню, яке підтримував у суді ОСОБА_1

Вирок суду щодо ОСОБА_2 відповідає вимогам ст.ст. 333-335
КПК України.

Так, суд, належним чином дослідивши докази, об'єктивно
оцінивши їх у сукупності, дотримуючись вимог процесуального закону, при
постановленні вироку у мотивувальній частині виклав як формулювання
обвинувачення, визнаного судом доведеним, так і формулювання обвинувачення, яке
було пред'явлено ОСОБА_2,
підтримувалось, зокрема, ОСОБА_1, і визнано судом недоведеним. При цьому суд
виклав підстави, з яких дійшов висновку про відсутність в діях підсудної за
епізодами взяття в борг грошей у ОСОБА_1складу злочину і про наявність між нею
і ОСОБА_1 цивільно-правових відносин, і своє рішення про виключення цих
епізодів із обвинувачення підсудної за ч.4 ст. 190 КК України належно
умотивував в мотивувальній частині вироку. З прийнятим судом рішенням
погоджується і колегія суддів.

Оскільки дії ОСОБА_2 за зазначеними епізодами щодо
ОСОБА_1 самостійній кваліфікації за окремою частиною статті кримінального
закону не підлягали, суд, визнавши доведеним вчинення ОСОБА_2 інших епізодів
заволодіння майном потерпілих шляхом шахрайства, повторно, в особливо великому
розмірі, правильно постановив обвинувальний вирок щодо ОСОБА_2 за ч.4 ст.190 КК
України, і обґрунтовано не постановив за цим же законом виправдувального вироку
за епізодами, які не мали самостійної кваліфікації за КК України.

Істотних порушень вимог кримінально-процесуального
закону, які тягнуть зміну чи скасування судових рішень по справі, не
встановлено.

Апеляційний суд розглянув справу в межах поданої апеляції
повно та всебічно, і ухвала колегії суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Львівської області відповідає вимогам ст.377 КПК
України.

Ураховуючи, що з обвинувачення ОСОБА_2 виключені епізоди
щодо ОСОБА_1, і вона за цими епізодами не засуджена, ОСОБА_1 не вправі
оскаржувати судові рішення в частині призначеного засудженій покарання.

З огляду на викладене, підстав для призначення
справи до розгляду з повідомленням осіб, визначених ст. 384 КПК України, немає.

Керуючись
ст. 394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и
л а:

відмовити потерпілому ОСОБА_1
у задоволенні касаційної скарги.

Судді:

Міщенко С.М. Кліменко
М.Р. Пекний С.Д.