Справа № 11 -49 Головуючий у 1 інстанції
Категорія ст. 121 ч.1 КК Доповідач Зенченко Т.С..
24 січня 2008 року. Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:
судді Баглая І.П.
суддів - Зенченко Т.С., Оседача М.М.
засудженого -
цивільних відповідачів - ОСОБА_2,
розглянула у відкритому судовому
засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляцією адвоката ОСОБА_4 в
інтересах засудженого ОСОБА_1 на вирок Бахмацького районного суду Чернігівської
області від 02 листопада 2007 року.
Цим вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та
мешканець м. Бахмача Чернігівської області,
українець, громадянин України, освіта базова загальна середня,
неодружений, не працює, раніше не судимий
засуджений за ст. 121 ч. 1 КК України
із застосуванням ст. 69 КК України до 4 років позбавлення волі.
із засудженого ОСОБА_1, а також із його батьків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь
потерпілого ОСОБА_5 матеріальну шкоду, а саме: 128,25 грн. витрат понесених на
лікування; 1900 грн. за пошкоджений одяг; 200 грн. на придбання продуктів
коп. Обов'язок батьків відшкодувати завдану шкоду припиняється при досягненні
заподіювачем шкоди ОСОБА_1 повноліття або появі в нього майна чи заробітку,
достатніх для відшкодування шкоди.
вироком суду ОСОБА_1 визнано винним і засуджено за те, що 14 січня 2006 року,
близько 20 години, він, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись
на вул. Шевченка у м. Бахмачі, поблизу районного військового комісаріату в
процесі бійки, що виникла на ґрунті раптово виниклих неприязних відносин,
руками, ногами та ножем наніс декілька ударів ОСОБА_5, в результаті чого
останній отримав тілесні ушкодження, які відносяться до категорії тяжких ушкоджень,
що не є небезпечні для життя.

Не
погоджуючись з вироком суду, адвокат ОСОБА_4 в інтересах засудженого подала
апеляцію в якій неоспорюючи фактично встановлені обставини справи та
кваліфікацію дій, вважає, що призначене покарання не відповідає тяжкості злочину
та особі засудженого. Більш доцільніше було призначити покарання із
застосуванням ст. 75 КК України. Незгодна також із висновками суду, щодо
задоволення цивільного позову на відшкодування пошкодженого одягу в сумі 1900
грн. Дублянка була придбана в 2004 році і на протязі 3-х років потерпілий нею
користувався, тому вона не могла зберегти початкову вартість 1600 грн. Це ж
питання стосується також і светра. Посилаючись на зазначені обставини,
захисник просить вирок суду змінити,
застосувати ст. 75 КК України та відмовити в задоволенні цивільного позову в
оспорюванній частині.

Потерпілий
у запереченнях на апеляцію захисника
просить вирок суду залишити без
зміни, вказуючи, що міра покарання
відносно засудженого обрана судом правомірно, підстави для пом'якшення покарання відсудні.

Заслухавши
доповідь судді, пояснення засудженого, цивільних відповідачів ОСОБА_3 та
ОСОБА_2, які підтримали апеляцію захисника і просили вирок суду змінити, думку прокурора, який вважає вирок
суду законним та обгрунтованим, перевіривши матерали справи та оговоривши
доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не
підлягає з наступних підстав.

Висновок
суду про доведеність вини ОСОБА_1 у
вчиненні злочину, за який його засуджено, відповідає фактичним обставинам
справи, обгрунтований сукупністю розглянутих у судовому засіданні й наведених
у вироку доказів, яким суд дав належну оцінку,
і в апеляції не оспорювався. Дії засудженого за ст. 121 ч. 1 КК
України кваліфіковані правильно.

Що
стосується призначеного засудженому судом першої інстанції покарання, то воно
відповідає вимогам ст. 65 КК України і роз'ясненням Пленуму Верховного Суду України, що містяться
в постанові Пленуму Верховного Суду України
від 16 квітня 2004 року № 5 „Про
практику застосування судами України законодавства у справах
про злочини неповнолітніх”.

Як
убачається з матеріалів кримінальної
справи засуджений скоїв злочин у
неповнолітньому віці, вперше притягується до кримінальної відповіадьності, а
тому суд відповідно до зазначених обставин застосував ст. 69 КК України та
призначив більш м'яке покарання, ніж
передбачено санкцією ч.1 ст.121 КК
України у вигляді 4 років позбавлення волі.

Колегія
суддів не може погодитися з доводами захисника про можливість застосувати до
засудженого ст.75 КК України. Матеріали кримінальної справи свідчать, що батько
засудженого ОСОБА_2 неодноразово притягувався
до адміністративної відповідальності за ст. 184 ч.3 КпАП (за неналежне
виконання обов'язків по вихованню сина
ОСОБА_1, який був затриманий в
стані алкогольного сп'яніння).

Засуджений ОСОБА_1
перебував на обліку у службі в справах неповнолітніх Бахмацької
райдержадміністрації, за місцем навчання
характеризувався з негативної сторони.

Суд
враховуючи всі обставини, які характеризували засудженого та обставини вчинення
злочину, прийшов до переконливого
висновку про призначення
покарання засудженому у вигляді
позбавлення волі на певний строк.

За
таких обставин, колегія суддів не знаходить підстав для пом'якшення покарання,
як про це йдеться у апеляції захисника.

Розглядаючи
позов потерпілого про відшкодування
матеріальної шкоди за пошкоджений одяг в розмірі 1900 грн., суд допустився
помилки.

Як
свідчать матеріали справи, потерпілим
були надані документи про вартість дублянки в сумі 1600 грн. ( закупівельний акт від 11.11.2004 року а.с.
165) та светра в сумі 300 грн. (товарний чек а.с. 164). Дані
речі потерпілим використовувалися на протязі тривалого часу, а тому для
встановлення розміру матеріальної шкоди
за пошкоджений одяг органам досудового
слідства необхідно було призначити та
провести товарознавчу експертизу.

Проте слідство дану експертизу не
провело, а тому колегія суддів вважає, що
вирок в частині стягнення
матеріальної шкоди за пошкоджений одяг в
розмірі 1900 грн. необхідно скасувати, а справу в цій частині направити на
новий судовий розгляд в порядку
цивільного судочинства.

Керуючись
ст.ст. 365, 366, 379 КПК України, колегія суддів

У
Х В А Л И Л А :

апеляцію адвоката ОСОБА_4 в інтересах
засудженого ОСОБА_1 задовольнити частково.

Вирок
Бахмацького районного суду Чернігвської області від 2 листопада 2007 року щодо
ОСОБА_1 в частині стягнення матеріальної шкоди за пошкоджений одяг скасувати, а справу в цій частині направити
на новий судовий розгляд в порядку цивільного судочинства.

У
решті вирок суду залишити без зміни.

Головуючий: Судді: