Справа № 152/307/15-к
Провадження1-кп/152/20/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
18 травня 2015 року Шаргородський районний суд Вінницької області

в складі:

головуючої судді ОСОБА_1
при секретарі судового засідання ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Шаргороді в залі суду кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , українки, громадянки України, не працюючої, не одруженої, раніше судимої 23.05.1984 року Жмеринським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 140 КК України (в ред. 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на три роки; 08.10.1986 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ст. 19, ч. 3 ст. 140, ч. 2 ст. 140 КК України (в ред. 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років; 15.12.1992 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч. 2 ст. 140, ч. 3 ст. 140 КК України (в ред. 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки; 24.09.1997 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч. 4 ст. 140 КК України (в ред. 1960 року) до покарання у виді позбавлення волі строком на вісім років; 15.09.2004 року Барським районним судом Вінницької області за ч. 3 ст. 357, ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки; 06.10.2004 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на п`ять років; 09.07.2010 року Шаргородським районним судом Вінницької області за ч.ч. 2, 3 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки; 26.11.2014 року Шаргородським районним судом за ч.2 ст.185 КК України до покарання у виді арешту строком на чотири місяці; 29.12.2014 року Шаргородським районним судом за ч.3 ст.185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на чотири роки, 20.03.2015 року Погребищенським районним судом Вінницької області за ч.3 ст. 185, 71 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 2 місяці,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185 КК України; ч.3 ст.185 КК України,

за участю сторін кримінального провадження:

прокурора ОСОБА_4
потерпілої ОСОБА_5
адвоката ОСОБА_6

обвинуваченої ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:
Обвинувачена ОСОБА_3 21.07.2014 року біля 12 години 30 хвилин з метою викрадення чужого майна прийшла до Управління державної казначейської служби в Шаргородському районі, що знаходиться по вулиці Леніна, 234, в м. Шаргород Вінницької області, піднялась на другий поверх та, не виявивши працівників установи і сторонніх осіб, відчинила двері та проникла до службового кабінету головного бухгалтера та, виявивши на столі жіночу сумку, належну ОСОБА_7 , умисно, таємно, повторно викрала з неї гаманець з грошовими коштами в сумі 530 грн., після чого залишила приміщення, гаманець викинула на смітник, а кошти в подальшому витратила на власні потреби.

Крім того, ОСОБА_3 28.07.2014 року приблизно о 12 годині з метою викрадення чужого майна прийшла до Шаргородської районної друкарні по вул. Леніна, 222 в м. Шаргород Вінницької області, спустилася в підвальне приміщення, через відчинені двері проникла до приміщення набірного цеху та, помітивши на стільці жіночу сумку, належну ОСОБА_8 , не оглядаючи її, винесла з приміщення друкарні. Перебуваючи у вестибюлі УПФУ у Шаргородському районі, розташованому за тією ж адресою на першому поверсі, оглянула сумку, виявила в ній грошові кошти в сумі 1228 грн., заволоділа ними, після чого зникла з місця події, залишивши сумку на підлозі. Викрадені кошти в подальшому витратила на власні потреби.

В кінці листопада 2014 року обвинувачена ОСОБА_3 приблизно о 15 годині прийшла у особистих справах до ОСОБА_9 , що проживає в АДРЕСА_2 , пройшла в квартиру через незамкнені двері та, виявивши відсутність господарки в помешканні, викрала бувший у використанні наручний годинник, вартістю 150 грн. і гаманець, вартістю 70 грн., з грошовими коштами в сумі 10 грн., після чого залишила місце події, завдавши матеріального збитку ОСОБА_9 на загальну суму 230 грн.

Допитана в судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_3 винуватою себе у пред`явленому обвинуваченні визнала у повному обсязі, не заперечувала факту вчинення кримінальних правопорушень при вище наведених обставинах, розкаялася у скоєному, запевняла суд, що усвідомила свою протиправну поведінку і готова понести покарання за вчинене кримінальне правопорушення, просила її суворо не карати.

Суду показала, що 21липня 2014 року перед обідом, з метою викрадення чужого майна вона зайшла в приміщення Управління державної казначейської служби в Шаргородському районі, піднялась на другий поверх та, не виявивши працівників установи і сторонніх осіб, відчинила двері, проникла до одного з кабінетів де виявила на столі жіночу сумку, викрала з неї гаманець, після чого залишила приміщення, гаманець викинула на смітник, а кошти в сумі 530 гривень в подальшому витратила на власні потреби.

28 липня 2014 року приблизно о 12 годині з метою крадіжки вона зайшла в приміщення Шаргородської районної друкарні, спустилася в підвальне приміщення, через відчинені двері проникла до приміщення набірного цеху та, помітивши на стільці жіночу сумку, не оглядаючи її, винесла з приміщення друкарні. Перебуваючи у вестибюлі УПФУ у Шаргородському районі, розташованому за тією ж адресою на першому поверсі, оглянула сумку, виявила в ній грошові кошти, заволоділа ними, після чого зникла з місця події, залишивши сумку на підлозі. Викрадені кошти в подальшому витратила на власні потреби.

В кінці листопада 2014 року приблизно о 15 годині у особистих справах вона прийшла до своєї знайомої ОСОБА_9 , що проживає в АДРЕСА_2 , пройшла в квартиру через незамкнені двері та, виявивши відсутність господарки в помешканні, викрала бувший у використанні наручний годинник, гаманець, в якому було 10 гривень, після чого залишила місце події.

Відповідно до вимог параграфу 3 глави 28 КПК України в ході судового розгляду кримінального провадження судом було досліджено всі докази, подані сторонами кримінального провадження. Проти закінчення з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами сторони кримінального провадження не заперечували.
Крім признання вини обвинуваченою ОСОБА_3 винуватість її у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185; ч.3 ст.185 КК України підтверджується наступними доказами:

- показаннями потерпілої ОСОБА_9 , яка суду показала, що проживає одиноко в АДРЕСА_2 . В кінці листопада 2014 року у після обідню пору вона займалася на подвір`ї будинку справами по господарству, при цьому двері квартири на ключ не закрила. Коли, приблизно через дві години поверталася в помешкання, на порозі своєї квартири зустріла ОСОБА_3 , яка виходила з квартири, при цьому остання пояснила, що приходила повідомити, що не має потреби у житлі, яке раніше мала намір винайняти у неї. Коли вона зайшла в квартиру то виявила зникнення годинника та гаманця в якому знаходилося 10 гривень. Претензій майнового характеру до обвинуваченої не має;

- показаннями свідка ОСОБА_10 , яка суду показала, що вона працює в Управлінні державної казначейської служби в Шаргородському районі. 21 липня 2014 року у їхньої колеги ОСОБА_7 , з якою вона разом працюють був день народження, і в обідню перерву вони залишили кабінет і пішли на кухню. У робочому кабінеті залишилися сумки з особистими речами. Під час обіду кабінет був зачинений на ключ, але ключ залишався в замку. Через декілька хвилин вони прийшли на свої робочі місця і ОСОБА_7 виявила, що з її сумки зник гаманець, в якому було 530 гривень і пластикові картки ;

- показаннями свідка ОСОБА_11 , яка суду показала, що її сестра ОСОБА_12 у листопаді 2014 року розповіла їй, що з її квартири невідомою особою викрадено годинник та гаманець з грішми, при цьому сестра повідомила, що у крадіжці підозрює жінку, яка приходила винайняти у неї квартиру;

- заявою ОСОБА_3 до начальника Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області від 22.01.2015 року із якої вбачається, що ОСОБА_3 звернулася до Шаргородського РВ УМВС України у Вінницькій області із зізнанням у скоєнні крадіжок гаманців з Управлінні державної казначейської служби в Шаргородському районі, друкарні та годинника і гаманця з грішми з квартири ОСОБА_9 (а. п.126);

- протоколами огляду місць вчинення крадіжок (а.п.128,133)

- протоколом огляду речі наручного годинника, викраденого ОСОБА_3 у ОСОБА_9 (а.п.139 )

- довідкою про вартість годинника марки "Quartz M&C 1002" (а.п. 141 );

- протоколом огляду речового доказу наручного годинника марки "Quartz M&C 1002" (а.п.142).

При дослідженні доказів адвокат обвинуваченої ОСОБА_3 - ОСОБА_6 заявив клопотання про визнання недопустимими доказами протоколів огляду місць вчинення кримінальних правопорушень, а саме: приміщення Шаргородської районної друкарні та приміщення Управління державної казначейської служби в Шаргородському районі, посилаючись на те, що вказані слідчі дії були вчиненні без згоди керівників даних установ. Суд вважає ці ствердження такими, що не заслуговують на увагу, оскільки адвокат не послався на конкретну норму закону, яка була порушена органом досудового розслідування та як вказане, на його думку порушення, позначилося на повноті і достовірності відомостей, які містять дані докази.

Аналіз перевірених і досліджених в судовому засіданні доказів переконують суд, що дії обвинуваченої ОСОБА_3 , які полягають у таємному викраденні чужого майна (крадіжці), вчиненому з проникненням у інше приміщення, повторно та у вчиненні таємного викрадення чужого майна повторно органами досудового розслідування кваліфіковані вірно, винуватість її доведена і вона повинна нести кримінальну відповідальність за ч.2 ст.185; ч. 3 ст. 185 КК України.

При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_3 суд, згідно з вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року "Про практику призначення судами кримінального покарання" враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, особливості конкретних кримінальних правопорушень й обставини їх вчинення, особу винної, поведінку до вчинення кримінального правопорушення і після його вчинення, обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання та вимоги ч.2 ст.50 КК України, відповідно до якої, покарання має на меті не тільки кару, а і виправлення засудженої, а також запобігання вчиненню нових злочинів засудженою. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень.
Обвинувачена ОСОБА_3 з`явилася із зізнанням, розкаялася у скоєному, активно сприяла розкриттю кримінальних правопорушень, позитивно характеризується по місцю проживання. Ці обставини суд враховує як пом`якшуючі покарання обвинуваченої ОСОБА_3 .

Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченої ОСОБА_3 є вчинення кримінального правопорушення щодо особи похилого віку ОСОБА_9 ,1942 року народження.

З урахуванням цих обставин, особи обвинуваченої, яка раніше неодноразово судима, вчинила кримінальні правопорушення, які відповідно до ст.12 КК України класифікуються, як середньої тяжкості та тяжке, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченої ОСОБА_3 можливе з ізоляцією від суспільства в умовах застосування до неї покарання у виді позбавлення волі.

Зазначене узгоджується із положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікованої Законом від 17.07.1997 року "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції" і є частиною національного законодавства України, якою встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків або при встановленні обґрунтованості будь-якого кримінального обвинувачення, висунутого проти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом…

Цивільні позови по даному кримінальному провадженню не заявлялися.

Процесуальні витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.

Речовий доказ - наручний годинник марки "Quartz M&C 1002" підлягає залишенню у власності потерпілої ОСОБА_9 .

Запобіжний захід обвинуваченій ОСОБА_3 , до вступу вироку в законну силу залишити попередній - тримання під вартою.
Керуючись ст.ст. 368,370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В:
ОСОБА_3 визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.3 ст.185 КК України і засудити до чотирьох років позбавлення волі.

ЇЇ ж визнати винуватою у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч.2 ст.185 КК України і засудити до двох років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів остаточне покарання визначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим чотири роки позбавлення волі.

Відповідно до ч.4 ст.70 КК України шляхом часткового складання покарань за цим вироком та вироком Погребищенського районного суду Вінницької області від 20 березня 2015 року остаточне покарання ОСОБА_3 призначити чотири роки шість місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_3 до вступу вироку в законну силу залишити попередній тримання під вартою.

Строк відбування покарання засудженій ОСОБА_3 вираховувати з часу затримання з 21 січня 2015 року.

Речовий доказ по даному кримінальному провадженню: годинник марки "Quartz M&C 1002" залишити у власності потерпілої ОСОБА_9 .

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області через Шаргородський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок вступає в законну силу після закінчення строку на подання апеляційної скарги, встановленого п.1 ч.2 ст.395 КПК України, якщо апеляційну скаргу на нього не було подано.

У разі подання апеляційної скарги, вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія вироку суду надсилається не пізніше наступного дня після його ухвалення.

Суддя: ОСОБА_1