Дата документу 19.03.2015
Справа № 501/987/15-к
Ильичевский городской суд Одесской области
17 березня 2015 року Іллічівський міський суд Одеської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
секретаря ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
потерпілої - ОСОБА_5 ,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Іллічівську Одеської області кримінальне провадження відносно:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Черкаської області, громадянина України, не працюючого, одруженого, маючого на утриманні малолітніх дітей 2012 та 2014 років народження, який має вищу освіту, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
за звинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України,
12 грудня 2014 року приблизно о 14.20 годині, ОСОБА_4 , керуючи автомобілем "Daewoo Lanos», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись зі сторони ринку «Вечірній» по вул. Олександрійській у м. Іллічівську Одеської області, у напрямку регульованого перехрестя з вул. 1 Травня, на якому світлофор на той період часу не працював, діючи необережно, що виразилось у злочинній самовпевненості, тобто передбачаючи можливість настання загально небезпечних наслідків свого діяння, але легковажно розраховуючи на їх запобігання, що виразилося у грубому умисному порушенні «Правил дорожнього руху України», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (далі - Правила), а саме: п.16.1, згідно якого у випадку відключення світлофору і відсутності регулювальника, перехрестя вважається нерегульованим і водії мають керуватися правилами проїзду нерегульованого перехрестя і встановленими на перехресті знаками пріоритету, дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та в порушенні п.16.11 Правил, згідно якого що на перехресті нерегульованих доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен уступити дорогу транспортному засобу, що наближається до перетину проїзних частин по головній дорозі, не залежно від напрямку його подальшого руху, не надав дорогу автомобілю "Honda Accord" реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , який рухався справа по вул.1 Травня, який ОСОБА_4 зобов`язаний був пропустити, в результаті чого скоїв наїзд на вказаний автомобіль, внаслідок чого пасажир автомобілю «Daewoo Lanos» ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження.
Згідно висновку судово-медичної експертизи №9 від 17 січня 2015 року, потерпіла ОСОБА_5 отримала тілесні ушкодження у вигляді закритого перелому в середній треті правої ключиці, який є наслідком ударної однократної дії тупого предмету, чим могли бути плоскі і виступаючі частини салону автотранспортного засобу в момент зіткнення транспортних засобів 12 грудня 2014 року, не складає критеріїв небезпеки для життя, по своєму характеру і течією зазвичай приводить до розладу здоров`я на строк вище 21 дня і по даному критерію, згідно п.2.2.2. «Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень» відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.
Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ст. 286 ч. 1 КК України, тобто порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.
У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, визнав та зазначив, що він розуміє надані йому законом права, наслідки укладення та затвердження угоди про примирення з потерпілою, передбачені ст. 473 КПК України, характер пред`явленого обвинувачення, вид покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про примирення винного з потерпілим та наполягає на затвердженні вказаної угоди.
Потерпіла ОСОБА_5 та прокурор ОСОБА_3 просили затвердити угоду про примирення.
Суд, вивчивши надані матеріали, вислухавши пояснення обвинуваченого, потерпілої, думку прокурора, приходить до наступного.
Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між підозрюваним чи обвинуваченим та потерпілим. Згідно ст. 469 КПК України угода про примирення між підозрюваним чи обвинуваченим та потерпілим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, яке згідно ст. 12 КК України, є кримінальним правопорушенням середньої тяжкості.
При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені ч. 5 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України.
Дослідивши угоду про примирення обвинуваченого з потерпілим та переконавшись, що укладена угода є добровільним волевиявленням обвинуваченого, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, з`ясувавши у обвинуваченого чи цілком він розуміє наслідки затвердження угоди, роз`яснивши обвинуваченому право на справедливий судовий розгляд, встановивши правильне розуміння обвинуваченого змісту та наслідків затвердження угоди, а також перевіривши її відповідність вимогам кримінального процесуального законодавства, заслухавши доводи учасників підготовчого судового засідання та роз`яснивши їм обмеження права щодо оскарження вироку, передбачені ст. 473 КПК України, суд приходить до висновку, що угода про примирення, укладена між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 відповідає вимогам КПК України, умови угоди не суперечать інтересам суспільства і не порушуються права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, укладення угоди є добровільним, узгоджені вид та міра покарання відповідають загальним засадам призначення покарання, визначених ст. 65 КК України, у зв`язку із чим суд вважає, що угода підлягає затвердженню.
Обставини, що обтяжують покарання, судом не встановлено.
Обставини, що пом`якшують покарання, суд визначає: щире каяття, знаходження на утриманні обвинуваченого двох неповнолітніх дітей.
За таких обставин суд вважає можливим затвердити укладену між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 угоду про примирення та призначити обвинуваченому ОСОБА_4 узгоджену сторонами міру покарання у виді обмеження волі строком на один рік без позбавлення права керувати транспортними засобами. Відповідно до ст. 75 КК України звільнити його від основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням терміном на один рік.
Керуючись ст. ст. 370, 374, 474, 475, 476 КПК України,
У Х В А Л И В:
Затвердити угоду про примирення, укладену 27 лютого 2015 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та потерпілою ОСОБА_5 .
Визнати винним ОСОБА_4 у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на один рік без позбавлення права керувати транспортними засобами. Відповідно до ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від основного покарання у виді обмеження волі з випробуванням терміном на один рік.
Речовий доказ: автомобіль «Daewoo Lanos», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який знаходиться на зберіганні у ОСОБА_4 , залишати йому за належністю.
Вирок суду першої інстанції на підставі угоди між потерпілим та підозрюваним, обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений: 1) обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою - сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; 2) потерпілим, його представником, законним представником, виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; нероз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою чи сьомою статті 474 цього Кодексу; 3) прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Судом також роз`яснено обвинуваченому наслідки невиконання угоди передбачені ст. 476 КПК України.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Іллічівський міський суд Одеської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а для засудженого в той строк з дня отримання копії вироку.
Копію вироку видати сторонам кримінального провадження негайно.
Суддя