Справа №1-206 2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2007 року
Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:

головуючої -
судді Сировєтнік Т.І.

при секретарі -
Кириченко О.В.

з участю
прокурора - Шляхова
О.О. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці кримінальну
справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Кременчука Полтавської області, громадянин України, росіянин,
освіта середня спеціальна, не одружений, працює ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає
АДРЕСА_1, не судимий,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,

Встановив:

Згідно рішення
Автозаводського райсуду м. Кременчука від 03.08.1998
року ОСОБА_1 зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього
сина ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_3, в розмірі
1/4 частини
з усіх видів доходу на користь ОСОБА_3 Достовірно знаючи про винесене судом
рішення, ОСОБА_1 злісно ухиляється від сплати аліментів на утримання сина:
офіційно не працює, не повідомляє ВДВС Автозаводського РУЮ про фактичне місце
роботи, проживання, на попередження державного виконавця не реагує, не
являючись з 2004 року на
виклики державного виконавця, матеріальної допомоги на утримання сина не надає.
Станом на 1.01.2007 року заборгованість по аліментам складає 14272 грн. 78 коп.

В судовому засіданні
підсудний ОСОБА_1 вину в скоєнні інкримінуємого йому злочину визнав повністю,
підтвердивши факт злісного ухилення від сплати аліментів на сина на користь
потерпілої ОСОБА_3, оскільки не мав прописки та постійного місця роботи,
працюючи неофіційно, на виклики державного виконавця не з'являвся, про зміну
місця проживання та роботи не повідомляв, аліменти не сплачував, внаслідок чого
утворилася заборгованість.

Крім повного
визнання вина підсудного підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами,
а саме показами потерпілої ОСОБА_3, яка підтвердила факт несплати аліментів
підсудним, неотримання з боку підсудного ніякої матеріальної допомоги спочатку
з 1998 року на двох неповнолітніх дітей: дочку та сина, а починаючи з червня
2006 року по досягненню дочкою повноліття - на неповнолітнього сина, факт
укривання ним місця своєї роботи.

Показами свідка
ОСОБА_4, яка пояснила, що згідно виконавчого провадження, яке знаходиться в її
виконання з 23.04.2003 року,
підсудний був офіційно ознайомлений та попереджений про порядок та умови сплати
ним аліментів на утримання неповнолітнього

2

сина на користь стягувача - ОСОБА_3, але аліменти підсудним сплачувалися з 2003 року
нерівномірно, різними сумами, не щомісячно, час від часу, про що підсудному
було винесено офіційне попередження. Починаючи з початку 2004 року аліменти
підсудним не сплачувалися, на жодний виклик до Автозаводського ДВС ОСОБА_1 не
являвся, не повідомляв про місце своєї роботи, внаслідок чого утворилася
заборгованість по несплаті аліментів в сумі 14272 грн. 78
коп.

Враховуючи
покази підсудного, суд знаходить, що він правильно розуміє обставини справи, і
суд не має сумнівів в добровільності та істинності його позиції, яка ним не
оспорюється. Тому суд дослідив докази в скороченому порядку без виклику свідка
та повного дослідження письмових матеріалів справи

Наведені докази
є належними, допустимими, достовірними та достатніми для визнання підсудного
винним у вчиненні встановленого судом злочину..

Тому, умисні дії
ОСОБА_1, виражені в злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням суду
аліментів, суд кваліфікує за ч.1
ст. 164 КК
України.

Обговорюючи
питання про призначення підсудному покарання, суд враховує тяжкість скоєного
злочину, який є злочином невеликої тяжкості, особу підсудного, який працює,
посередньо характеризується за місцем проживання, пом'якшуючі та обтяжуючі
покарання підсудного обставини.

Обставинами, що
пом'якшують покарання підсудному, суд вважає скоєння злочинку вперше, повне
визнання своєї вини, щире каяття в скоєному, сімейний стан - знаходження на
утриманні неповнолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують покарання підсудного, суд не
знаходить.

За висновком ЛКК підсудний в лікуванні від алкоголізму та
наркоманії не потребує.

На підставі вище
викладеного суд доходить до висновку про достатність виправлення та
перевиховання підсудного без ізоляції його від суспільства, застосувавши йому
покарання у вигляді обмеження волі на строк в межах санкції статті, за якою
його визнано винним, та звільнивши від відбування покарання на підставі ст.75
КК України з іспитовим строком та покладенням обов'язків згідно ст.76 КК
України.

Керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати
винним за ч.1 ст.164
КК України, призначивши покарання 1
рік обмеження волі.

Згідно
ст.ст.75,76 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання
з іспитовим строком на 1
рік, поклавши обов'язок повідомляти органи кримінально-виконавчої системи
про зміну місця проживання та роботи.

Запобіжний захід
ОСОБА_1 до набрання вироком чинності залишити підписку про невиїзд.

На вирок може
бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області на протязі 15 діб.