Справа № 713/158/15-к
Провадження №1-кп/713/31/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16.02.2015 м. Вижниця

Вижницький районний суд Чернівецької області в складі судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , за участю прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Вижниця кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0000041 від 19.01.2015 року, на підставі обвинувального акту та угоди про визнання винуватості за підозрою відносно:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта середня, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.263 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 в середині липня 2014 року, перебуваючи на березі річки Сірет в смт.Берегомет Вижницького району, знайшов кастет, виготовлений саморобним способом, після чого взяв його собі і носив при собі без передбаченого законом дозволу.

18.01.2015 року біля 14.00 годин, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та проведенні особистого огляду ОСОБА_4 в службовому кабінеті СКР №7, що в м.Вижниця по вул.Шухевича, 4 Вижницького району, останній добровільно видав кастет, який він носив без передбаченого законом дозволу.

Обвинувальний акт надійшов до суду з угодою між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 про визнання винуватості від 31 січня 2015 року, згідно якої сторони дійшли згоди щодо визнання винуватості, правової кваліфікації дій підозрюваного за ст. 263 ч.2 КК України та виду та міри покарання підозрюваному.

Під час підготовчого судового засідання ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 263 ч.2 КК України та надав суду згоду на затвердження угоди про визнання винуватості, вказавши, що він повністю розуміє свої права та характер обвинувачення за ст.263 ч.2 КК України, вид покарання та інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди, а також наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ст. 473 КПК України, які йому роз`яснені судом. Крім цього, обвинувачений вказував, що вказана угода про визнання його винуватості укладена ним з прокурором добровільно без застосування будь-якого насильства, примусу та погроз. Також обвинувачений зрозумів роз`яснені судом права, передбачені п.1 ч.4 ст.474 КПК України.

Прокурор в судовому засіданні вважав, що при укладенні угоди про визнання винуватості дотримані вимоги та правила КПК України та КК України, просив угоду про визнання винуватості затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання.

Згідно ч.1, ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні щодо уповноваженої особи юридичної особи, яка вчинила кримінальне правопорушення, у зв`язку з яким здійснюється провадження щодо юридичної особи, а також у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Обвинуваченим ОСОБА_4 вчинено злочин середньої тяжкості, укладення угоди ініційовано одночасно з боку прокурора та обвинуваченого, міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ст. 263 ч.2 КК України.

Перевіривши угоду на відповідність нормам кримінального процесуального та кримінального законодавства, суд дійшов висновку, що укладена між прокурором та обвинуваченим угода не суперечить вимогам ст. 472 КПК України, оскільки містить всі необхідні реквізити, а її умови щодо визначення міри покарання узгоджується із принципами призначення покарань та не перевищує міри покарання, визначеної санкцією ст.263 ч.2 КК України.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права, визначені п.1-4 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

Укладення угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим є добровільним, не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Підстав для відмови в затвердженні угоди про визнання винуватості, передбачених ч.7 ст.474 КПК України, не встановлено.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_4 і призначення підозрюваному узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись ст. ст. 314 ч.3 п.1, 469, 474, 475 КПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Затвердити угоду від 31 січня 2015 року про визнання винуватості між ОСОБА_4 та прокурором прокуратури Вижницького району Чернівецької області ОСОБА_3 у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000041 від 19.01.2015 року.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч.2 КК України та призначити узгоджене сторонами угоди покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесять) гривень в дохід держави.

Вирок суду може бути оскаржений до апеляційного суду Чернівецької області через Вижницький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1