Справа № 521/3145/14-к
Провадження № 1-кп/521/242/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 лютого 2015 року м. Одеса
Малиновський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника-адвоката - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі кримінальне провадження за обвинувальним актом відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, українця, громадянина України, із вищою освітою, одруженого, який має на утриманні двох малолітніх дітей, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого,

обвинуваченого у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
Приблизно на початку липня 2013 року, більш точну дату встановити не вдалося, ОСОБА_5 , працюючи на посаді торгового представника ТОВ СП «Вітмарк Україна», прибув до торгівельного павільйону магазин «Продукти», розташованої за адресою: м. Одеса, вул. Старицького, 20/5 та запропонував ОСОБА_6 придбати два холодильники, які є власністю ТОВ СП «Вітмарк Україна» за ціною 1500 гривень за кожний, при цьому, запевнивши ОСОБА_6 , що вказану техніку списують з підприємства, однак вказане не відповідало дійсності.

Після чого, всередині липня 2013 року, більш точну дату встановити не вдалося, продавець магазин «Продукти», ОСОБА_7 , за усним дорученням ОСОБА_6 , довіряючи ОСОБА_5 , як торговому представнику ТОВ СП «Вітмарк Україна», передала останньому грошові кошти у сумі 1500 гривень в рахунок плати за холодильники. 25.07.2013 року, ОСОБА_6 передала ОСОБА_5 ще 1500 гривень. Таким чином, ОСОБА_5 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи умисел, направлений на заволодіння грошовими коштами, шляхом обману, заволодів коштами ОСОБА_6 загальною сумою 3000 гривень, після чого, з метою завірення ОСОБА_6 в дійсності продажу техніки, написав розписку про отримання грошових коштів.

Таким чином, своїми навмисними протиправними діями ОСОБА_5 завдав ОСОБА_6 матеріальну шкоду у розмірі 3000 гривень. Отримані гроші ОСОБА_5 витратив на свій власний розсуд.

У судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , провину у скоєнні вказаного кримінального правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, підтвердив обставини скоєного ним кримінального правопорушення.

Окрім повного визнання вини, винність обвинуваченого ОСОБА_5 в інкримінованому йому злочині повністю доказана і підтверджується зібраними по справі в порядку ст. ст. 84-86, 91-93 КПК України доказами, дослідження яких відповідно до ст. 349 КПК України за згодою учасників судового розгляду судом визнано недоцільним щодо тих обставин, які ніким не оспорюються і обмежено допитом обвинуваченого та дослідженням документів кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого. При цьому судом з`ясовано правильність розуміння обвинуваченим обставин щодо недоцільності дослідження доказів, добровільність його позиції, та роз`яснено вимоги ч. 3 ст. 349 КПК України, що у такому випадку він буде позбавлений права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_5 за ст. 190 ч. 1 КК України за кваліфікуючими ознаками: заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство).

При визначені виду та міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості та суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу винного, його вік та соціальне положення, характер, мотиви та обставини вчиненого злочину, визнання вини, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає обставинами, які пом`якшують покарання щире каяття, скоєння кримінального правопорушення вперше, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 67 КК України, суд не вбачає обставин, які б могли обтяжувати покарання обвинуваченому.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги сукупність обставин, пом`якшуючих покарання обвинуваченому, які значно знижують ступінь тяжкості скоєного кримінального правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_5 , беручи до уваги позицію державного обвинувача, який просив призначити обвинуваченому покарання у вигляді штрафу, враховуючи відсутність збоку потерпілої сторони будь-яких претензій матеріального чи морального характеру до обвинуваченого, суд вважає, що виправлення ОСОБА_5 та попередження скоєння ним нових кримінальних правопорушень можливе без ізоляції від суспільства і вважає можливим призначити покарання у вигляді мінімального штрафу в дохід держави, у межах санкції інкримінованої статті КК України.

Крім того, відповідно до п. «В» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2014 року» від 08.04.2014 р. № 1185-VII (із змінами та доповненнями від 06.05.2014 р.), який набрав законної сили 19.04.2014 р., звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджених за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до статті 12 Кримінального кодексу України підлягають особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами.

Згідно листа відділу ДРАЦС у м. Одесі ОМУЮ № 7577/12.6-25 від 16.10.2014 року, 21.05.2013 року був складений актовий запис № 4403 про народження ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьком якої вказаний ОСОБА_5 . Також ОСОБА_5 записаний батьком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до актового запису про народження № 9900, складеного 29.09.2014 року.

Вчинений ОСОБА_5 злочин, передбачений ст. 190 ч. 1 КК України, згідно ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості.

Таким чином, враховуючи, що ОСОБА_5 дав згоду на застосування амністії, вислухавши думки всіх учасників судового провадження з приводу застосування до обвинуваченого положень ЗУ «Про амністію у 2014 року» від 08.04.2014 р. № 1185-VII /з змінами та доповненнями від 06.05.2014 р./, суд приходить до висновку, що ОСОБА_5 підпадає під дію ЗУ «Про амністію у 2014 році», і має бути звільнений від призначеного судом покарання за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України.

Вирішуючи долю речових доказів по кримінальному провадженню, суд керується вимогами ст. 100 КПК України, на підставі чого, вважає необхідним речові докази по кримінальному провадженню: рукописну розписку про отримання грошових коштів від 25.07.2013 року зберігати в матеріалах кримінального провадження /т. 1, а.с. 61/.

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Процесуальних витрат на залучення експертів по кримінальному провадженню немає.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 367, 368, 370, 371, 373, 374, 376 КПК України; п «В» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014р. № 1185-VII /із змінами та доповненнями від 06.05.2014 р./, ЗУ «Про застосування амністії в Україні» від 01.10.1996р. № 392/96-ВР /із змінами та доповненнями, суд -

З А С У Д И В:
ОСОБА_5 визнати винним у скоєні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 50 /п`ятдесяти/ неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 850 /вісімсот п`ятдесят/ гривень, зі сплатою в дохід держави.

На підставі п. «В» ст. 1 ЗУ «Про амністію у 2014 року» від 08.04.2014 р. № 1185-VII /із змінами та доповненнями від 06.05.2014 р./, звільнити ОСОБА_5 від призначеного судом покарання.

Речові докази по кримінальному провадженню: рукописну розписку про отримання грошових коштів від 25.07.2013 року зберігати в матеріалах кримінального провадження /т. 1, а.с. 61/

Цивільний позов по кримінальному провадженню не заявлений.

Процесуальних витрат на залучення експертів по кримінальному провадженню немає.

Вирок суду першої інстанції, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на вирок суду, може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору та не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.

Суддя: ОСОБА_1