Справа № 1-1 / 2008 року
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого
2008 року Снігурівський районний суд
Миколаївської області

у складі:
головуючого - судді Кішковської З.А.,

при
секретарі - Забаровській С.А.,

за участі потерпілого -
ОСОБА_1,

представника потерпілого - ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.
Снігурівка кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Ракітне Новоселицького району Чернівецької
області, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, військовозобов”язаного, одруженого, маючого
на утриманні двох малолітніх дітей, заступника голови фермерського господарства
«Номировський», мешканця с. Поляна
Снігурівського району Миколаївської області, раніше не судимого

за ст. 125 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ:

12 червня 2007 року біля 19
години та о 20 години 30 хвилин в с.
Поляна Снігурівського району Миколаївської області в ході бійок на грунті
особистих неприязних стосунків підсудний
ОСОБА_3, нанесенням потерпілому ОСОБА_1 ударів по обличчю та тулубу, заподіяв
легкі тілесні ушкодження у вигляді чотирьох подряпин на лобі і правій щоці,
чотирьох подряпин у верхній третині
лівого плеча та крововилива на задній поверхні лівого плеча.

Підсудний ОСОБА_3 винним себе не
визнав, суду пояснив, що 12.06.2007 року
після 18 години побачивши потерпілого, який перелазив через огорожу
території фермерського господарства, членом якого він є, під»їхав до нього
з»ясувати причину. ОСОБА_1 відмовився дати пояснення, тому
рукою штовхнув його в плече. Після 20 години того ж дня на вулиці села знову
зустрів потерпілого, який, маючи у руці металевого прута, намагався спричинити
йому побої, один раз вдарив у плече. Застосувавши силу, відняв металевий прут
та відкинув у бік. Після цього вдарив ОСОБА_1 рукою по обличчю. Вважав, що діяв
в межах необхідної оборони.

Незважаючи на те, що підсудний винним себе не визнав, його вина підтверджується слідуючими
доказами.

- показаннями потерпілого ОСОБА_1, про те, що між ним і підсудним існують неприязні
стосунки. Користуючись його незахищеністю, ОСОБА_3 неодноразово попередньо
застосовував до нього фізичну силу. 12.06.2007 року біля 19 години в с.Поляна Снігурівського
району Миколаївської області він шукав худобу сім”ї ОСОБА_4 біля
старих силосних ям. Там його побачив підсудний і без будь-яких підстав
наніс удар рукою по потилиці, схопив за
волосся, став бити ногами. Намагався вирватися, втікав. Цього ж дня, біля 20
години 30 хвилин зустрів ОСОБА_3 на вулиці села. Останній вийшов з машини з
монтировкою і тричі вдарив в плече та по спині. Потерпілий просив про
задоволення заявленого ним позову про відшкодування спричиненої моральної шкоди
на суму 20000грн., обґрунтовуючи розмір стягнення перенесеним фізичним болем,
психологічними стражданнями, необхідністю витрати часу на звернення до лікарні,
правоохоронних органів та необхідністю
сплати на користь підсудного розміру відшкодування матеріальної шкоди та
моральних збитків, визначеного вироком суду щодо нього за заподіяння ОСОБА_3
тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості.

-
показаннями свідка ОСОБА_5, яка пояснила, що 12.06.2007 року біля 19 години йшла у своїх справах по вулиці с.Поляна і
бачила як біля старих силосних ям, які не є територією фермерського
господарства «Номировський» підсудний лупцював потерпілого. Удари наносив
ногами по ногам ОСОБА_1, який намагався
втікти. Пізніше увечорі того ж дня їй від сім»ї ОСОБА_4 та зі слів самого потерпілого стало відомо, що
мала місце ще одна сутичка між останнім та ОСОБА_3, який побив ОСОБА_1
металевим предметом.

- показаннями свідка ОСОБА_4 та ОСОБА_6, які повідомили, що 12.06.2007 року
після 20 години бачили як підсудний якимось предметом наносив удари
потерпілому, між ними сталася бійка. Внаслідок вказаного у потерпілого були
царапини на обличчі, почервоніння шкіри
на плечі та спині.

- показаннями свідка ОСОБА_7 (які були досліджені судом з матеріалів
кримінальної справи № 1-158 2007 року - протокол судового засідання від
31.10.2007 року) про те, що про побиття підсудним знає зі слів потерпілого, на
тілі якого бачила тілесні ушкодження.

-
заключенням
судово-медичного експерта № 117 від
31.08.2007 року, за яким у ОСОБА_1 виявлено чотири подряпини
на лобі і правій щоці, чотири подряпини у
верхній третині лівого плеча та крововилив на задній поверхні лівого плеча. Наведені тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень без
короткочасного розладу здоров»я, виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою
контактуючою поверхнею, не виключно в строк і за обставин, на які вказав
потерпілий.

-
вироком Снігурівського районного суду Миколаївської області від 20 листопада
2007 року по кримінальній справі за
обвинуваченням ОСОБА_1 за ст.122 ч.1 КК України (набравшого чинності), за яким
встановлено факт бійки між ОСОБА_3 та
ОСОБА_1 12 червня 2007 року в с.Поляна Снігурівського району, в ході якого
останнім ОСОБА_3 заподіяно середнього ступеню тяжкості тілесні
ушкодження.

Дослідив
докази суд кваліфікує дії підсудного за ст. 125 ч. 1 КК України, як спричинення
умисно легкого тілесного ушкодження.

Судом
не приймаються посилання підсудного на ту обставину, що він діяв в межах
необхідної оборони, що спростовується доказами, які досліджені під час судового
слідства. Підсудний не заперечував факту нанесення ним ударів потерпілому за
обставин, коли загрози його здоров»ю з боку ОСОБА_1 не було. Так при події біля 19 години потерпілий взагалі
не чинив дій на застосування до підсудного фізичної сили. А в ході сутички
приблизно о 20-30 стверджував, що вдарив ОСОБА_1 після того як відняв у
останнього знаряддя нападу. Крім того,
суд приймає наведені показання свідків ОСОБА_5, ОСОБА_4, ОСОБА_6 та ОСОБА_7 по
факту заподіяння потерпілому легких тілесних ушкоджень, бо вони узгоджуються з
фактичними обставинами справи та підтверджують
заключення судово-медичного експерта про кількість, розташування та
характер тілесних ушкоджень у потерпілого при його освідування 13 червня 2007
року.

Призначаючи
покарання суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, вчинено злочин невеликої тяжкості, особу винного, який за
місцем проживання та роботи характеризується позитивно, його першу судимість,
сімейний стан - на утриманні двоє малолітніх дітей.

Обставин, що обтяжують відповідальність підсудного суд не вбачає.

Цивільний
позов потерпілого про відшкодування моральної шкоди суд вважає підлягаючим частковому задоволенню
у розмірі 500 грн. на підставі ст. 1167
ЦК України, як доведений матеріалами кримінальної справи .

Встановлюючи
розмір відшкодування моральної шкоди суд враховує на ступінь фізичних та
психічних страждань потерпілого, тяжкість тілесних ушкоджень, спричинених
неправомірними діями підсудного, порушення його нормальних життєвих зв”язків і
застосовує принцип розумності та справедливості відшкодування.

Керуючись
ст. ст. 323, 324 КПК України суд,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України та
призначити покарання у вигляді штрафу
розміром 510 (п»ятьсот десять) грн. на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь
ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 500 грн. (п”ятсот) грн..

На вирок може бути подана апеляційна скарга
до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд протягом
15 днів.

СУДДЯ