Справа №591/5711/14-к Головуючий у суді у 1 інстанції - ОСОБА_1
Номер провадження 11-кп/788/173/15 Суддя-доповідач - ОСОБА_2
Категорія - Хуліганство
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 квітня 2015 року колегія суддів з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Сумської області в складі:

головуючого-судді - ОСОБА_2 ,

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря судового засідання - ОСОБА_5

прокурора - ОСОБА_6

обвинуваченого - ОСОБА_7

законного представника обвинуваченого - ОСОБА_8

захисника ОСОБА_9

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Суми кримінальне провадження № 0003074 за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_9 на вирок Зарічного районного суду м. Суми від 22 січня 2015 року, яким

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженець та мешканець м. Суми,

раніше не судимий,

засуджений за ст. 296 ч. 2 КК України до позбавлення волі на строк 1 рік. На підставі ст. 104 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік,

ВСТАНОВИЛА:
Як зазначено у вироку, 21 червня 2014 року приблизно о 17.40 годині ОСОБА_10 , знаходячись у дворі будинку АДРЕСА_1 , біля гаражів, що розташовані на відстані близько 30 метрів від входу до першого під`їзду зазначеного будинку, в групі з особою, матеріали відносно якої виділені в окреме провадження, діючи умисно, використовуючи незначний привід, грубо порушуючи громадський порядок, виражаючи явну неповагу до суспільства, з хуліганських спонукань, діючи з особливою зухвалістю, брутально лаючись, умисно, безпричинно наніс потерпілому ОСОБА_11 один удар рукою в область носа, заподіявши потерпілому легкі тілесні ушкодження.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_12 , не погоджуючись з вироком суду, подав апеляційну скаргу, в якій вказує про відсутність складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 296 КК України, а саме те, що з суб`єктивної сторони в діях ОСОБА_10 відсутній такий мотив як явна неповага до суспільства, а також не встановлена особлива зухвалість чи винятковий цинізм його дії. Адвокат стверджує, що в даній події мало місце особисте з`ясування стосунків між потерпілим та ОСОБА_10 . При цьому посилається на п.4 постанови Пленуму ВСУ № 10 від 22.12.2006 р., відповідно до якого суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Зокрема, дії, що супроводжувались заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. У зв`язку з цим, захисник переконує апеляційний суд в тому, що висновки суду ґрунтуються на припущеннях, а вирок суду ухвалений з порушенням норм матеріального права і просить вирок суду змінити, перекваліфікувавши дії ОСОБА_10 з ч. 2 ст. 296 КК України на ч. 1 ст. 125 КК України та звільнити його від кримінальної відповідальності із застосуванням примусових заходів виховного характеру.

Вислухавши доповідь судді, думку захисника ОСОБА_12 , обвинуваченого ОСОБА_10 , законного представника обвинуваченого ОСОБА_13 , які просили вирок суду змінити та перекваліфікувати дії ОСОБА_10 на ст. 125 ч. 1 КК України, прокурора, який вважав, що вирок суду є законним і просив цей вирок залишити без змін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів приходить до висновку, що подана по справі апеляційна скарга захисника підлягає до часткового задоволення.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_10 у вчиненні злочину передбаченого ст.296 ч.2 КК України ґрунтуються на сукупності зібраних по справі доказів, які були детально проаналізовані судом та наведені у вироку.

Так, сам обвинувачений ОСОБА_10 не заперечує того факту, що дійсно він вдарив потерпілого по обличчю, при цьому свої дії він мотивує тим, що раніше потерпілий у соціальних мережах помістив негативну інформацію щодо знайомої дівчини його товариша ОСОБА_14 . В той же час зазначив, що ці події були близько місяця тому і він потерпілому ніяких претензій не пред`являв.

За таких обставин, колегія суддів вважає правильним висновок суду стосовно того, що ОСОБА_10 використав незначний привід для вчинення хуліганських дій та нанесення удару в обличчя потерпілому і як результат заподіяння тому легких тілесних ушкоджень.

Колегія суддів бере до уваги і ту обставину, що розмова про негативну інформацію відносно знайомої дівчини ОСОБА_14 відбувалась між потерпілим та самим ОСОБА_14 , а ОСОБА_10 втрутився у їх конфлікт та вдарив потерпілого.

Зазначені обставини підтвердив потерпілий ОСОБА_15 , свідки ОСОБА_16 та ОСОБА_14 .

З дослідженого судом протоколів слідчих експериментів за участю потерпілого ОСОБА_15 та обвинуваченого ОСОБА_10 випливає, що ОСОБА_10 дійсно наніс удар в обличчя потерпілому ОСОБА_15 .

Те що в результаті удару потерпілому були заподіяні легкі тілесні ушкодження, підтверджується дослідженим судом висновком судово-медичної експертизи, з якої випливає, що дійсно потерпілому були заподіяні легкі тілесні ушкодження.

За таких обставин, суд прийшов до правильного висновку, про те, що ОСОБА_10 дійсно 21 червня 2014 року близько 17 години 40 хвилин використовуючи незначний привід з хуліганських спонукань у групі з невстановленою особою, грубо порушуючи громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, з особливою зухвалістю вдарив потерпілого ОСОБА_15 в обличчя, заподіявши тому легкі тілесні ушкодження і вірно кваліфікував дії ОСОБА_10 за ст.296 ч.2 КК України.

З огляду на це, доводи апеляційної скарги захисника стосовно того, що ОСОБА_10 наніс удар потерпілому не з хуліганських спонукань, а на грунті особистих неприязних взаємовідносин не відповідають дійсності і не дають підстав для зміни вироку суду та перекваліфікації дій ОСОБА_10 з ст.296 ч.2 КК України на ст.125 ч.1 КК України, адже жодних вагомих підстав вважати, що між обвинуваченим та потерпілим існували раніше чи то виникли під час подій 21 червня 2014 року, не існує.

Що стосується призначеного покарання обвинуваченому ОСОБА_10 то на думку колегії суддів, суд при вирішенні цього питання не в повному обсязі врахував обставини при яких було вчинено злочин, наслідки які настали від дій обвинуваченого і насамперед не врахував вік обвинуваченого, якому на час вчинення ним злочину виповнилось лише 15 років і як результат призначив занадто суворе покарання обвинуваченому. При цьому суд не обговорив питання, щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбування покарання та застосування відносно обвинуваченого примусових заходів виховного характеру.

В той же час, з матеріалів кримінального провадження випливає, що в процесі судового розгляду справи обвинувачений заявляючи про те що він частково визнає свою вину, фактично визнав факт вчинення ним злочину повністю, покаявся в цьому, попросив вибачення у потерпілого, запевнив суд про те, що у майбутньому він не допустить порушень закону. Окрім цього, з досліджених судом доказів випливає, що ОСОБА_10 позитивно характеризується, з боку батьків здійснюється належний контроль за його поведінкою. Всі ці обставини дають підстави суду зробити висновок, що за таких умов обвинувачений не потребує застосування відносно нього кримінального покарання, натомість до нього можуть бути застосовані примусові ходи виховного характеру, як це і передбачено ст.105 КК України.

За таких обставин, вирок суду належить скасувати і відповідно до вимог ст.105 ч.2 КК України застосувати до ОСОБА_10 примусові заходи виховного характеру, частково задовольнивши таким чином апеляційну скаргу захисника.

На підставі наведеного і керуючись ст.ст.404,405,407,418,419 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_9 задовольнити частково.

Вирок Зарічного районного суду міста Сум від 22 січня 2015 року відносно ОСОБА_7 в частині призначення йому покарання скасувати, та відповідно до вимог ст.105 ч.2 п.п.1 і 3 КК України, застосувати до ОСОБА_7 примусові заходи виховного характеру у виді застереження та з передачею ОСОБА_7 під нагляд його матері ОСОБА_8 .

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту її проголошення.

СУДДІ:
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

Копія відповідає оригіналу:

Суддя апеляційного суду

Сумської області ОСОБА_2