Справа № 734/1513/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/584/2015
Категорія - ч. 2 ст. 186 КК Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06 липня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю сторін кримінального провадження

обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7

їх захисників адвокатів ОСОБА_8 та ОСОБА_9

прокурора ОСОБА_10

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000153,

щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Козелець Козелецького району Чернігівської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з неповною середньою освітою, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

щодо ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Калинівка Броварського району Київської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, з середньою освітою, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України,

за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 на ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 08 червня 2015 року,

В С Т А Н О В И Л А :

Цією ухвалою повернутий прокурору обвинувальний акт у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчинені злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, як такий, що не відповідає вимогам кримінально процесуального закону. При цьому продовжений строк тримання під вартою ОСОБА_6 і ОСОБА_7 до 10 серпня 2015 року включно.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору, суд вказав, що він не містить формулювання обвинувачення, в ньому лише зазначені фактичні обставини кримінального правопорушення, що є грубим порушенням вимог КПК України, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 337 КПК України судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення, відповідно до обвинувального акту.

В порушення вимог п. 9 ч. 2 ст. 291 КПК України в обвинувальному акті не зазначене конкретно місце його складання, а лише зазначено, що обвинувальний акт складений у смт. Козелець 03 червня 2015 року. Місце затвердження обвинувального акту не зазначене взагалі.

В переліку процесуальних рішень немає рішення про визнання потерпілим ОСОБА_12 та всупереч п. 1 ч. 2 ст. 109 КПК України не зазначено час проведення такої процесуальної дії як роз`яснення прав підозрюваним ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .

В апеляційній скарзі прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_11 просить ухвалу про повернення обвинувального акту скасувати та призначити новий судовий розгляд у суді першої інстанції, мотивуючи тим, що під час підготовчого судового засідання, істотно порушуючи вимоги кримінально-процесуального закону, суд надав оцінку пред`явленому обвинуваченню, яке сформульоване відповідно до вимог ст. 291 КПК України.

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ, наданих в інформаційному листі „Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України № 223-1430/0/4-2 від 03.10.2012 року, які згідно з п. 4 ч. 1 ст. 32 Закону України „Про судоустрій і статус суддів є обов`язковими для судів нижчих рівнів, суд має право повернути обвинувальний акт, якщо він містить положення, що суперечать один одному, містить недопустиму натуралізацію опису злочину, не підписаний слідчим чи не затверджений прокурором, до нього не долучені додатки, передбачені законом, чого в даному кримінальному провадженні не було.

Зауважує, що у п. 9 ч.2 ст. 291 КПК України не визначене поняття „місце складання обвинувального акту, яке слідчим зазначено як населений пункт смт. Козелець, а місце затвердження обвинувального акту зазначено на першій сторінці в правому верхньому куті аркуша.

Положення ст. 55 КПК України, не вимагають винесення постанови про визнання особи потерпілою, достатньо подання заяви про вчинення щодо неї злочину та визнання її потерпілою. У кримінально процесуальному законі, ст. 109 КПК України, не має переліку процесуальних дій, які повинні бути зазначені в реєстрі.

Апеляційні скарги обвинувачених ОСОБА_6 і ОСОБА_7 є однаковими, в яких вони просять ухвалу суду скасувати повністю, мотивуючи тим, що суд безпідставно повернув обвинувальний акт прокурору і за відсутності письмового клопотання про продовження їм строку тримання під вартою, безпідставно його продовжив.

Повертаючи обвинувальний акт прокурору суд першої інстанції, вийшовши за межі своїх повноважень, у підготовчому судовому засіданні, без надання йому будь-яких матеріалів та доказів вини обвинувачених, вже надав їх діям правову оцінку.

Відповідно до положень ч. 4 ст. 314 та ч. 2 ст. 392 КПК України, в прийнятті до розгляду апеляційних скарг ОСОБА_6 і ОСОБА_7 ,. в частині продовження строку тримання їх під вартою по 10 серпня 2015 року, було відмовлено, оскільки рішення про продовження строку тримання під вартою на стадії попереднього розгляду справи, апеляційному оскарженню не підлягає.

Заслухавши доповідача, обвинувачених та їх захисників, які просили про скасування ухвали як незаконної та необґрунтованої в частині повернення обвинувального акту, прокурора, який підтримав подану апеляційну скаргу та пояснював про відсутність законних підстав для повернення обвинувального акту прокурору, перевіривши матеріали судового провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

У підготовчому судовому засіданні, завданням якого, згідно положень статей 314-317КПК України, є процесуальне та організаційне забезпечення проведення судового розгляду, не вирішується питання про доведеність вини обвинувачених та правильність юридичної оцінки їх дій, оскільки це прерогатива суду під час судового розгляду.

Як убачається з обвинувального акту, досудовим розслідуванням встановлено, що 10 березня 2015 року близько 11 години 30 хвилин, ОСОБА_6 , який має непогашену судимість за вчинення крадіжок та за вчинення розбійного нападу, за попередньою змовою з ОСОБА_7 , з метою таємного викрадення чужого майна прибули до будинку АДРЕСА_3 , де шляхом зриву скоби навісного замка на вхідних дверях, проникли у квартиру АДРЕСА_4 .

В квартирі, під час заволодіння грошима в сумі 600 грн. були помічені потерпілим ОСОБА_12 , незважаючи на те, що їх дії перестали бути таємними, утримуючи при собі викрадені гроші, ОСОБА_6 з ОСОБА_7 вибігли з квартири.

Їх дії, які розпочалися як крадіжка, а потім були викриті потерпілим, розцінені прокурором як відкрите викрадення чужого майна, вчинене повторно, за попередньою змовою групою осіб, поєднане з проникненням у житло та кваліфіковані за ч. 3 ст. 186 КК України.

У обвинувальному акті, як того вимагає п. 5 ч. 1 ст. 291 КПК України, є виклад обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правова кваліфікація з посиланням на положення закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.

Зазначаючи про неконкретність обвинувачення, суд незрозуміло яку мав на увазі деталізацію злочину. Якщо обвинувачені своєї провини не визнають і не пояснюють про свою поведінку під час проникнення до квартири, то конкретно, хто зривав скобу на вхідних дверях та як поводилися при проникненні у житло, прокурор викласти не зможе. Таке обвинувачення не може розцінюватися як неконкретне.

Що стосується ознаки повторності злочину, то під час судового розгляду, вона може бути виключена судом, як необґрунтована, якщо буде з`ясовано, що попередні судимості зняті чи погашені в установленому законом порядку.

В обвинувальному акті зазначене місце його складання та затвердження, а саме смт. Козелець на аркушах 1 та 5 обвинувального акта, а тому посилання суду на невиконання вимог п. 9 ч.2 ст. 291 КПК України, є повністю безпідставними.

Згідно ч. 2 ст. 55 КПК України права та обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого, тому посилання суду на відсутність в переліку процесуальних рішень постанови про визнання ОСОБА_12 потерпілим, не ґрунтуються на законі.

Відсутність відомостей у реєстрі матеріалів досудового розслідування про роз`яснення процесуальних прав та обов`язків підозрюваним, суд мав можливість з`ясувати шляхом опитування сторони захисту, яка під час підготовчого судового засідання не заявляла про порушення своїх прав та просила призначити судовий розгляд по суті пред`явленого обвинувачення.

Отже, обвинувальний акт повернутий прокурору з надуманих підстав, а тому рішення суду підлягає скасуванню, як таке, що було прийняте з істотними порушеннями вимог кримінально процесуального закону, з поверненням кримінального провадження на новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 404-405, 407, 409, 424 КПК України колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_11 , обвинувачених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 задовольнити.

Ухвалу Козелецького районного суду Чернігівської області від 08 червня 2015 року в частині повернення обвинувального акту у кримінальному провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 та ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 186 КК України, скасувати, призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції в іншому складі суду.

Ухвала є остаточною і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_13 ОСОБА_14 ОСОБА_15