АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________
Справа № 614/293/15 Головуючий 1-ї інстанції: ОСОБА_1
Провадження №11кп/790/996/15 Доповідач: ОСОБА_2
Категорія: ч.2 ст.185,ч.3 ст.185, ч.2 ст.187 КК України
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 червня 2015 року, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Харківської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2

суддів - ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі - ОСОБА_5

за участю прокурора - ОСОБА_6

захисників - ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

обвинувачених - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 ,

ОСОБА_11 , ОСОБА_12

законного представника

н/п ОСОБА_10 - ОСОБА_13

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000573, від 08.05.2013 року за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на ухвалу Борівського районного суду Харківської області від 9 квітня 2015 року,

в с т а н о в и л а:
Вказаною ухвалою кримінальне провадження за обвинувальним актом за підозрою:

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уроженця м.Ізюм Харківської області, громадянина України, неоднаразово судимого, останій раз 21.09.2010 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ст.ст. 296 ч.2, 71, 72 КК України до 3 років позбавлення волі, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.2 ст.187 КК України,

ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уроженця м.Ізюм Харківської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, в силу ст.89 КК України не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_2 , проживаючого в АДРЕСА_3

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уроженця с.Куньє Ізюмського району Харківської області, громадянина України, судимого 15.05.2014 року Ізюмським міськрайонним судом Харківської області за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, зареєстрованого: АДРЕСА_4 , проживаючого в АДРЕСА_5 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.185, ч.3 ст.185 КК України,

ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уроженця м.Ізюм Харківської області, громадянина України, не одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_6 ,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.185, ч.2 ст.187 КК України,

ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уроженця с.Петрівське Балаклійського району Харківської області, громадянина України, не працюючого, не одруженого, в силу ст. 89 КК України не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_7 , проживаючого в АДРЕСА_8 .

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, повернуто прокурору в зв`язку з невідповідністю вимогам КПК України.

Відповідно до ухвали суду, в підготовчому судовому засідання при вирішенні питань, передбачених ст.ст. 314, 315 КПК України суд встановив, що обвинувальний акт стосовно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 не відповідає вимогам КПК України, що перешкодило призначенню кримінального провадження до судового розгляду.

Як зазначає суд, в обвинувальному акті дата внесення відомостей в ЄРДР вказана 08.05.2013 pоку, що не відповідає дійсності, містяться розбіжності щодо прізвища обвинуваченого ОСОБА_9 . В окремий абзацах обвинувального акту його прізвище зазначено як « ОСОБА_15 ». Не вказано, з якого часу неповнолітній ОСОБА_10 знаходиться під вартою, відсутні відомості про застосування до нього запобіжного заходу, не вказана роль неповнолітнього, наявність дорослих підбурювачів до вчинення злочину. У викладенні фактичних обставин кримінального правопорушення у обвинувальному акті стосовно обвинуваченого ОСОБА_11 вказано, що в ніч з 9 на 10 січня 2015 року він вчинив кримінальне правопорушення за попередньою змовою з самим собою. Загальна сума викраденого ОСОБА_11 та ОСОБА_9 різна, 17619,40 грн., та 19299,40 грн., хоча злочин вони вчинили 13.01.2015 року у співучасті. Правова кваліфікація розбою не співпадає з викладеними фактичними обставинами кримінального правопорушення та двозначно описані ролі кожного співучасника. Не вказано кому адресований уточнений цивільний позов ОСОБА_16 . До обвинувального акту додані ксерокопії позовів потерпілих ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , а не оригінали, та уточнений цивільний позов, за відсутності первинного, не вказане громадянство потерпілих по справі.

На вказане судове рішення прокурор у кримінальному провадженні подав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати в зв`язку з допущеними істотними порушеннями вимог кримінально-процесуального закону, обвинувальний акт направити до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області для розгляду у підготовчому засіданні. В обґрунтування доводів вказує на дотримання органом досудового розслідування вимог ст.291 КПК України при складанні та затвердженні обвинувального акту. При цьому посилається на відсутність в матеріалах справи підтверджуючих даних про належне повідомлення потерпілих про дату, час і місце судового засідання, чим грубо порушено їх права, передбачені ст.56 КПК України бути завчасно проінформованими про час і місце судового розгляду, брати участь у судовому провадженні. Просить про направлення обвинувального акту на розгляд до Ізюмського міськрайонного суду, де на данний час є можливість його розглянути, в квітні 2015 року прийняли присягу 2 судді, більшість потерпілих мешканці Ізюмського району, а транспортне сполучення з Борівським районом складне.

Крім цього апелянт, в обгрунтування вимог, зазначає, що обвинувачений ОСОБА_10 на даний час відбуває покарання у вигляді позбавлення волі за вироком Ізюмського міськрайонного суду від 14.05.2014 року, тому міра запобіжного заходу по кримінальному провадженню № 0000573 йому не обиралась. Він був доставлений в зал судового засідання, де були встановлені підстави перебування його під вартою. Матеріали, що характеризують особу ОСОБА_10 , у тому числі і вирок, наявні у матеріалах кримінального провадження, однак на даній стадії процесу до обвинувального акту не долучені. Вважає, що обвинувальний акт повернуто з підстав, які мають формальний характер.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який підтримував викладені в апеляційній скарзі підстави скасування ухвали суду, пояснивши, що обвинувальний акт відповідає вимогам ст.291 КПК України, обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , захисників ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , законного представника неповнолітнього ОСОБА_10 , ОСОБА_13 , вивчивши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 291 КПК України, обвинувальний акт має містити, зокрема, виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, формулювання обвинувачення, повні анкетні відомості потерпілих.

Згідно рекомендацій Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ за №223-1430/0/4/-12 від 03.10.2012 «Про порядок здійснення підготовчого судового провадження відповідно до Кримінального процесуального кодексу України», вагомі недоліки для повернення обвинувального акту можуть бути: наявність в наданих документах положень, що суперечать один одному, відсутність підпису слідчого (крім випадків, коли прокурор склав обвинувальний акт самостійно), чи затвердження прокурором, до обвинувального акта не долучено передбачених законом додатків, недопустима натуралізація опису злочину.

Розлянувши апеляційну скаргу прокурора в межах її доводів встановлено, що суд першої інстанції, повернувши прокурору обвинувальний акт щодо обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , зіслався на порушення, які не являються достатньо вагомими для його повернення.

Недоліки обвинувального акту щодо неповноти викладу фактичних обставин інкримінованих обвинуваченим кримінальних правопорушень, на які вказує суд: невстановлення ролі неповнолітнього ОСОБА_10 у вчиненні злочинів, обставин вчинення кримінального правопорушення в ніч з 9 на 10 січня 2015 року ОСОБА_11 , розбіжності щодо розміру заподіяної Будаковим та Бугаєвським матеріальної шкоди, щодо правової кваліфікації злочинів, в разі виникнення необхідності, можливо усунути в ході проведення процедури судового розгляду при дослідженні та дачі оцінки зібраним доказам у відповідності до вимог ст.94 КПК України, шляхом застосування прокурором вимог ст.ст.337-339 КПК України.

Відповідно до ч.4 ст. 291 КПК України, до обвинувального акту додається, зокрема, цивільний позов, якщо він був пред`явлений під час досудового розслідування. В данному випадку такі цивільні позови, а саме позовні заяви потерпілих ОСОБА_17 , ОСОБА_19 , ОСОБА_16 додані /а.с.13-15/.

Таким чином, висновки суду про порушення органом досудового розслідування та прокурором вимог ст.ст. 91, п.п. 3,5 ч.2 та ч.4 ст.291 КПК України не дають підстав для повернення обвинувального акту прокурору. Незазначення в обвинувальному акті повних реквізитів потерпілих також не являється підставою для повернення обвинувального акту. Тому доводи апеляційної скарги прокурора про скасування ухвали суду та призначення нового судового розгляду являються обгрунтованими та підлягають задоволенню. Однак відсутні правові підстави для задоволення вимог поданої апеляційної скарги в частині направлення обвинувального акту на розгляд до Ізюмського міськрайонного суду. Згідно п.4 ч.3 ст.314 КПК України, при наявності переконливих підстав суд першої інстанції за власною ініціативою, чи за клопотанням участників судового розгляду, вправі направити обвинувальний акт для визначення підсудності розгляду кримінального провадження до відповідного суду.

Оскільки суд без достатніх підстав повернув прокурору обвинувальний акт стосовно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_14 , який складений з дотриманням вимог КПК України та направлений до суду із необхідними додатками, в зв`язку з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону України /ч.1 ст.412 КПК України/, ухвала суду підлягає скасуванню як незаконна, з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Колегія суддів не знаходить підстав для задоволення клопотання обвинуваченого ОСОБА_11 про заміну обраного судом запобіжного заходу, з тримання під вартою на більш м`який. При цьому керується вимогами ст.177 КПК України, оскільки продовжують існувати ризики, які були підставами для обрання та продовження до 9 травня 2015 року такого запобіжного заходу судом першої інстанції. Вказаний запобіжний захід було продовжено судом апеляційної інстанції до 8 липня 2015 року.

Продовжують існувати вірогідні дані про можливість продовження вчинення ОСОБА_11 діяльності, внаслідок якої йому було повідомледно про підозру та складено обвинувальний акт. Він може переховуватись від суду, впливати на потерпілих, свідків. Міра запобіжного заходу в виді тримання обвинуваченого під вартою є необхідною і достатньою для забезпечення дотримання ним процесуальних обов`язків.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 419, 314 , 177 КПК України колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні задоволити.

Ухвалу Борівського районного суду Харківської області від 9 квітня 2015 року про повернення обвинувального акту по кримінальному провадженню стосовно обвинувачених ОСОБА_9 , ОСОБА_14 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 скасувати та призначити новий розгляд в суді першої інстанції.

Ухвала є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДІ:

______________ _______________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_20 ОСОБА_4