Виноградівський районний суд Закарпатської області
______________________________________________________________
Справа № 299/2828/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.07.2015 м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі :

головуючий-суддя ОСОБА_1

секретар судового засідання ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4 ,

захисників ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

потерпілого ОСОБА_8 , його представника ОСОБА_9 ,

перекладача ОСОБА_10 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження №0000098 по обвинуваченню

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, народженого в м.Берегово Закарпатської області, мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого, сільський голова с.Мужієво Берегівського району Закарпатської області,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.296, ч.2 ст.186 КК України,

В С Т А Н О В И В:
23 серпня 2012 року приблизно о 23.00 год. обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи за кермом легкового автомобіля марки « MІTSUBSISHI OUTLANDER 2.4 І» з державними номерними знаками НОМЕР_1 , на автодорозі сполученням Берегово-Виноградів, на відрізку дороги, що пролягає між населеними пунктами с.Четово Берегівського району та смт.Вилок Виноградівського району, наздогнав легковий автомобіль марки «AUDI А 6», реєстраційний номер Угорської Республіки НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_8 , та притискаючи його, в зв`язку з чим потерпілий ОСОБА_8 змушений був зупинити свій автомобіль на узбіччі дороги поблизу с.Перехрестя Виноградівського району, на грунті тривалих неприязних відносин, діючи умисно із застосуванням фізичного насильства щодо ОСОБА_8 , через відчинене вітрове скло водійський дверей легкового автомобіля марки «AUDI -А 6», реєстраційний номер Угорської Республіки НОМЕР_2 , в салоні якого на місці водія перебував ОСОБА_8 , наніс останньому два удари правою рукою стиснутою в кулак в область голови. В результаті нанесених ударів потерпілому ОСОБА_8 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді синця шкірних покровів нижньої повіки правого ока, садна шкірних покровів шиї по задній поверхні, які згідно висновку судово-медичного експертизи за № 346 від 19.11.2012 р. та п.2.3.2 «б» Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я. В результаті зіткнень автомобілів, обвинувачений ОСОБА_4 пошкодив ліву частину конструкції кузова легкового автомобіля марки «AUDI -А 6», а саме арку

лівого заднього крила у вигляді деформації у передній нижній частині, а також зчісу лакофарбового покриття, деформації пластмасової декоративної накладки у нижній частині дверцят, які згідно висновку судової транспортно-трасологічної експертизи за № 22/87 від 30.04.2014 р. утворені у результаті сил, вектори яких мають напрямок округлої форми направлені проти годинникової стрілки відносно лівого борту та ззаду наперед відносно повздовжньої осі автомобіля марки «MITSUBISHI OUTLANDER 2.4 І», чим самим завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальні збитки, пов`язані з проведенням відновлювальних робіт автомобіля, вартість яких згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи за № 23/367 від 03.07.2014 року складає 7019 грн.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні вину в інкримінованих йому злочинах не визнав та показав, що 23.08.2012 року він був у себе вдома. Десь о 22.30 хв. зателефонувала його дружина та повідомила, що вдарили її автомобіль марки «MІTSUBSISHI OUTLANDER 2.4 І». Обвинувачений на моторолері виїхав на місце події, викликав опергрупу. На місці події була дружина, двоє свідків та бармен. Зазначені особи повідомили обвинуваченому, що автомобіль дружини пошкодив автомобіль марки «АУДІ» під керуванням ОСОБА_8 , з яким обвинувачений тривалий час перебуває у неприязних стосунках. Оперативно-слідча група оглянула автомобіль і після огляду автомобіля він з дружиною поїхав додому. В той вечір він потерпілого не бачив. Обвинувачений просить виправдати його, так як він ніяких кримінальних правопорушень не вчиняв.

Потерпілий ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснив, що 23.08.2012 року десь біля 23.00 год. біля села Бакта він побачив, що хтось мигає фарами, це був Фіцай. Перед с.Мужієво він перекрив дорогу. Ця гонка тривала до Виноградівського району. Потерпілий намагався втекти. Біля бару «Голідей» обвинувачений наздогнав його. Потерпілий ОСОБА_8 спустив скло на дверці машини, обвинувачений зірвав з нього золотий ланцюжок, який в 2004 році подарував йому батько, два рази вдарив його по обличчі, потерпілий продовжив рух, а обвинувачений зіштовхнув його на обочину. В такий спосіб обвинувачений переслідував потерпілого до самого села. Разом з ОСОБА_4 були Орбан і ОСОБА_11 , які в руках тримали біти. Про те, що сталося він написав у Виноградівський райвідділ міліції.

Потерпілий пояснив, що ОСОБА_12 і ОСОБА_11 ніяких дій відносно нього не вчиняли.

Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали кримінального провадження, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що органом досудового слідства ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 23 серпня 2012 року о 23.00 год. являючись Мужіївським сільським головою Берегівського району, 6 скликання, перебуваючи за кермом легкового автомобіля марки «MITSUBISHI ОUТLANDER 2.4 І», з державними номерними знаками НОМЕР_3 , знаходячись по автодорозі сполученням Берегово - Виноградів, на відрізку дороги, що пролягає між населеними пунктами с.Четово, Берегівського району та смт. Вилок Виноградівського району, наздогнав легковий автомобіль марки «Audi-A6», з реєстраційним знаком Угорської Республіки « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_8 , який рухався в попутному з ним напрямку, після чого, діючи умисно, без будь-яких на те причин, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи правила поведінки, які існують у суспільстві, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій і їх караність, вчинив неодноразові бокові зіткнення правим переднім колесом керованого ним легкового автомобіля марки «MITSUBISHI OUTLANDER 2.4 І», з автомобілем, яким керував ОСОБА_8 .

В результаті зазначених зіткнень ОСОБА_4 пошкодив ліву частину конструкції кузова легкового автомобіля марки «Audi-A6», а саме арку лівого заднього крила у вигляді деформації у передній нижній частині, а також зчісу лакофарбового покриття хвильовими трасами округлої орієнтації у напрямку проти годинникової стрілки, задні ліві двері у вигляді незначної деформації із зчосами лакофарбового покриття трасами округлої форми у загальному напрямку проти годинникової стрілки та ззаду на перед по всій ширині, деформації пластмасової декоративної накладки у нижній частині дверцят, передні ліві (водійські) двері у вигляді незначної деформації із зчосами лакофарбового покриття трасами округлої форми у загальному напрямку проти

годинникової стрілки та ззаду на перед по всій ширині, деформації пластмасової декоративної накладки у нижній частині дверцят, які згідно висновку судової транспортно-трасологічної експертизи за № 22/87 від 30.04.2014 року утворені у результаті сил, вектори яких мають напрямок округлої форми направлені проти годинникової стрілки відносно лівого борту та ззаду на перед відносно поздовжньої осі автомобіля, тобто переднім правим колесом автомобіля марки «MITSUBISHI OUTLANDER 2.4 І», чим самим завдав потерпілому ОСОБА_8 матеріальні збитки, пов`язані з проведенням відновлювальних робіт автомобіля, вартість яких згідно висновку судової авто-товарознавчої експертизи за №23/367 від 03.07.2014 року складає 7019 гривень 64 копійок.

Внаслідок вчинення протиправних хуліганських дій з боку ОСОБА_4 , потерпілий ОСОБА_8 вимушений був зупинити свій автомобіль на узбіччі дороги поблизу с. Перехрестя, Виноградівського району, після чого ОСОБА_4 продовжуючи вчиняти хуліганські дії умисно, з хуліганських мотивів, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, підійшов до потерпілого ОСОБА_8 та, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність і настання суспільно - небезпечних наслідків, прагнучи показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки у суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження потерпілого ОСОБА_8 у присутності ОСОБА_13 , який був пасажиром останнього, через відчинене вітрове скло водійських дверей легкового автомобіля марки «Audi-А6», реєстраційний номер Угорської Республіки « НОМЕР_2 », наніс ОСОБА_8 два удари рукою затиснутої у кулак по голові, внаслідок чого останній отримав тілесні ушкодження у вигляді синця шкірних покровів нижньої повіки правого ока, садна шкірник покровів шиї по задній поверхні, які згідно висновку судово-медичної експертизи за № 346 від 19.11.2012 року, та п.2.3.2 «б» «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я, чим вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.296 КК України - хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Крім цього, ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що 23 серпня 2012 року, приблизно о 23 годині 10 хвилин, у с.Перехрестя по вул.Спортивній, Виноградівського району, ОСОБА_4 , припинивши вчинення хуліганських дій щодо потерпілого ОСОБА_8 , діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи на меті відкрите викрадення чужого майна, знаходячись на узбіччі автодороги біля с.Перехрестя, Виноградівського району, підійшов до потерпілого ОСОБА_8 та, усвідомлюючи протиправний характер своїх дій, їх караність і настання суспільно - небезпечних наслідків, із застосуванням фізичного насильства, що не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, через відчинене вітрове скло водійських дверей легкового автомобіля марки «Ауді-А6», реєстраційний номер Угорської Республіки « НОМЕР_2 », шляхом ривка відкрито викрав, зірвавши з шиї останнього, золотий ланцюжок, бувший у використанні, вагою 95 грамів, виготовлений із 585 проби золота. Залишкова вартість вказаного золотого ланцюжка згідно висновку судово-товарознавчої експертизи за .№23/101 від 18.03.2014 року, становить 34200,00 гривень. Крім того, в результаті ривка вказаного ланцюжка, потерпілий ОСОБА_8 отримав тілесні ушкодження у вигляді садна шкірних покровів шиї по задній поверхні, які згідно висновку судово-медичної експертизи за № 346 від 19.11.2012 року, та п.2.3.2 «б» «Правил судово-медичного визначення ступені тяжкості тілесних ушкоджень», затверджених Наказом №6 МОЗ України від 17.01.1995 року, відносяться до легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я, та згідно висновку додаткової судово-медичної експертизи за № l95 від 01.07.2014 року тілесне ушкодження у вигляді «садна шкірних покровів шиї по задній поверхні» виникло по механізму тертя, внаслідок ривка та зірвання сторонньою особою золотого ланцюжка з шиї потерпілого, і останній при цьому знаходився у вертикальному положенні сидячи, повернутим обличчям до нападника. Таким чином потерпілому ОСОБА_8 завдано матеріальної шкоди на суму 34 200,00 гривень.

Своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.186 КК України - грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого.

В судовому засіданні встановлено, що обвинувачений і потерпілий знайомі багато років, а на протязі десь трьох років між ними склалися неприязні відносини. Дану обставину визнали та підтвердили як потерпілий так і обвинувачений. Стосунки які склалися між потерпілим і обвинуваченим, характер дій обвинуваченого ОСОБА_4 свідчать про те, що обвинувачений не порушував громадський порядок, а в нього був умисел заподіяти тілесні ушкодження потерпілому.

В Постанові № 10 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хуліганство» від 22.12.2006 року зазначено, що суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій.

Дії що супроводжувались погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичі, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за стттями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

Жодний із допитаних в судовому засіданні свідків не підтвердив, що обвинувачений ОСОБА_4 порушував охоронюваний законом громадський порядок.

За таких обставин суд приходить до висновку, що в діях обвинуваченого ОСОБА_4 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1.ст.296 КК України.

В той же час в судовому засіданні доведена вина обвинуваченого ОСОБА_4 в умисному заподіянні ним потерпілому ОСОБА_8 легких тілесних ушкоджень.

Так, свідок ОСОБА_13 пояснив, що це сталося в серпні 2012 року біля 22 год.30 хв., він з міста Берегова добирався додому, стояв на дорозі на виїзді із м.Берегова. В цей час проїжджав на автомобілі марки «АUDI» ОСОБА_8 , який зупинився і підібрав його. У селі Мужієво вони не бачили автомобіль «MITSUBISHI OUTLANDER 2.4 І». Біля села Бакти вони побачили, що за ними їде автомобіль марки «MITSUBISHI OUTLANDER 2.4 І», автомобіль мигав фарами, але вони не зупинялися. Автомобіль «MITSUBISHI» переслідував їх до с.Четова, вони були перелякані і не зупинялися. Автомобіль «MITSUBISHI» наздогнав їх, зупинився перед ними, з автомобіля вийшов обвинувачений та ще двоє незнайомих чоловіків і як пізніше йому стало відомо, що це були ОСОБА_12 і ОСОБА_11 . Потерпілий спустив скло на дверях автомобіля, обвинувачений підійшов і два рази правою рукою вдарив потерпілого по обличчю, лівою рукою тримав його за комірець, а також зірвав з шиї потерпілого золотий ланцюжок. Свідок пояснив, що машина обвинуваченого дотикалася до автомобіля потерпілого, машини фактично їхали паралельно. Контакти автомобілів відбулися в с.Перехресті. Після зіткнень автомобіль «АUDI» під керуванням ОСОБА_14 не зупинявся, а продовжував рух. До нанесення потерпілому ударів із сторони Фіцая, зіткнення автомобілів не було. Внаслідок зіткнення на лівій стороні автомобіля потерпілого утворились подряпини. Свідок пояснив, що сторонніх осіб на місці події не було.

Свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 пояснили, що бачили, як автомобіль марки «MITSUBISHI» на відрізку дороги між с.Четово та с. Перехрестя десь в серпні місяці 2012 року близько 23.00 год. переслідував автомобіль марки « АUDI».

Свідок ОСОБА_17 пояснила, що вона працює судово-медичним експертом, огляд потерпілого здійснювався на підставі відношення слідчого ОСОБА_18 . На підставі огляду було встановлено, що під оком ОСОБА_8 був синець внаслідок дії тупого предмету з обмеженою поверхнею, а садно на шиї по задній поверхні виникло внаслідок тертя.

Вина ОСОБА_4 у заподіянні потерпілому умисно легких тілесних ушкоджень підтверджується також актом судово-медичного обстеження № 270 ОСОБА_8 , згідно з яким у ОСОБА_8 мали місце тілесні пошкодження у вигляді: синця шкірних покровів нижньої повіки правого ока; садна шкірних покровів шиї по задній поверхні. Зазначені тілесні пошкодження не спричинили розладу здоров`я і по цій ознаці згідно п.2.3.2 «б» «Правил чудово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я (т.1 а.п.69-70); медичною документацією на

ОСОБА_8 (т.2 а.п.13-19); висновком експерта № 346 від 6.11.12- 19.11.2012 р., згідно до якого у ОСОБА_8 мали місце тілесні пошкодження у вигляді: синця шкірних покровів нижньої повіки правого ока; садна шкірних покровів шиї по задній поверхні. Дані тілесні пошкодження виникли внаслідок дії тупого предмету у випадку виникнення тілесного пошкодження у вигляді синця шкірних покровів нижньої повіки правого ока ним могла бути стиснута в кулак рука чи інший подібний предмет при нанесенні удару ним, тобто по ударному механізму спричинення та механізму тертя у випадку виникнення тілесного пошкодження вигляді садна шкірних покровів шиї, при цьому потерпілий міг знаходитися у вертикальному чи близького до нього положенні, повернутим правою боковою поверхнею обличчя до особи, що нанесла удар. Виникнення виявлених тілесних пошкоджень внаслідок падіння з висоти власного зросту, в тому числі і при наданні тілу прискорення виключено. Описані пошкодження не спричинили розладу здоровя і по цій ознаці згідно п.2.3.2 «б» «Правил судово-медичного визначення степені тяжкості тілесних пошкоджень», затверджених Наказом № 6 МОЗ України від 17.01.1995 року кваліфікуються як легкі тілесні пошкодження, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я ( т.2 а.п.31-33); додатковим висновком судово-медичного експерта від 26.06.2014 р.- 01.07.2014 р. згідно з яким тілесне пошкодження у вигляді «садна шкірних покровів шиї по задній поверхні» виникло по механізму тертя, тобто цілком могло виникнути при обставинах описаних в постанові про призначення додаткової судово-медичної експертизи і при цьому він міг знаходитися в вертикальному чи близькому до нього положенні (сидячи), повернутим обличчям, лівою чи правою боковою поверхнею обличчя до особи, що зірвала ланцюжок з шиї ( т.2 а.п.41-43). Вина обвинуваченого ОСОБА_19 підтверджується протоколом огляду місця події від 24.08.2012 р., предметом огляду якого був автомобіль «АUDI А 6», реєстраційний номер Угорської Республіки НОМЕР_2 . В ході огляду виявлено зліва пошкодження передньої лівої дверки, дверка пом`ята, задня теж, з них знято шар покриття, а також пошкоджений нижній каркас, який всередині перерваний внаслідок сторонньої дії на нього (т.1 а.п.37-41).

Суд критично оцінює показання свідків захисту ОСОБА_20 (дружина обвинуваченого), ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , оскільки зазначені свідки не були очевидцями події, деякі з них є мешканцями с.Мужієво, де обвинувачений є сільским головою.

Аналіз зазазначених доказів свідчить про те, що в діях ОСОБА_4 наявний склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України як умисне заподіяння потерпілому легких тілесних ушкоджень.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з обвинувальним актом ОСОБА_4 обвинувачується у відкритому викраденні шляхом ривка із шиї потерпілого із застосуванням насильства золотого ланцюжка вагою 95 г, 585 проби, вартістю 34200 грн. В ході досудового слідства такий ланцюжок не виявлено. Суперечливими є пояснення потерпілого щодо придбання ланцюжка, то він стверджував, що ланцюжок він купив у магазині в Угорщині ( т.1 а.п.97-100), а в судовому засіданні стверджував, що такий йому подарував батько. Органом досудового слідства до матеріалів кримінального провадження додано фотокопію довідки про те, що ланцюжок був придбаний в Угорщині в магазині в 2004 році (т.1 а.п.103-104), а стороною захисту наданий документ, який свідчить, що ТОВ в якому ніби придбано золотий ланнцюг, зареєстровано тільки в 2012 році. Як пояснення потерпілого, так і довідки щодо придбання золотого ланцюжка є суперечливими, непослідовними, а тому такі судом до уваги не приймаються.

В судовому засіданні не здобуто доказів, щодо умислу обвинуваченого на відкрите викрадення майна потерпілого із застосуванням насильства. Сам факт нанесення ударів

потерпілому, не свідчить про застосування насильства з метою заволодіння майном потерпілого.

За таких обставин суд приходить до висновку, що вина обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України не доведена і він підлягає виправданню за цією статтею.

Відповідно до ст. 94 КПК України суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, керуючись законом, оцінює кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення.

Згідно приписів ч.3 ст.373 КПК України, обвинувальний вирок не може ґрунтуватися на припущеннях і ухвалюється лише за умови доведення у ході судового розгляду винуватості особи у вчиненні кримінального правопорушення.

Винуватість ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України грабіж, тобто відкрите викрадення чужого майна, поєднаний з насильством, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілого, не знайшла свого підтвердження, в його діях відсутній склад вказаного кримінального правопорушення.

За таких обставин суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_4 відсутній склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, тому він має бути виправданий з урахуванням вимог п.3 ч.1 ст.373 КПК України відповідно до якої виправдувальний вирок ухвалюється у разі, якщо не доведено що в діях обвинуваченого є склад кримінального правопорушення.

Суд вирішив, що в діяннях ОСОБА_4 містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України - умисне легке тілесне ушкодження, що не спричинило короткочасний розлад здоров`я. Обвинувачений ОСОБА_4 винен у вчиненні цього кримінального правопорушення та підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення.

Обвинувачений не вчинив кримінальне правопорушення у стані обмеженої осудності. Обставини, які виключають кримінальну відповідальність або є підставою закриття кримінального провадження, чи є підставою для звільнення від кримінальної відповідальності відсутні.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , судом не встановлено.

Обставини, які б обтяжували покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 за ч.1 ст.125 КК України, відповідно до ст. 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості, його ставлення до скоєного, дані про його особу, який по місцю свого проживання характеризується позитивно (а.п.109 т.2), а також те, що він раніше не судимий (а.п.103 т.2), на обліку у лікаря-психіатра не перебуває (а.п.113 т.2), має на утриманні неповнолітню дитину (а.п.111). За таких обставин суд призначає обвинуваченому покарання у межах, установлених санкцією ч.1 ст.125 КК України відповідно до положень Загальної частини КК України, у виді штрафу.

Потерпілим ОСОБА_8 в порядку ст.128 КПК України заявлено цивільний позов до ОСОБА_4 про стягнення шкоди, завданої злочином. ОСОБА_8 просив стягнути з ОСОБА_4 завдану матеріальну шкоду в розмірі 41219,64 грн. та моральну шкоди в розмірі 100000,00 грн. (а.с.105-107 т.1). Матеріальна шкода полягає у вартості заподіяних автомобілю механічних пошкоджень та вартості золотого ланцюжка. Моральна шкода полягає в сильному душевному хвилюванні, що спричинило розлад його здоров`я, внаслідок чого він звертався до лікаря.

Суд вважає, що вимоги цивільного позову про завдання моральної шкоди потерпілому ОСОБА_8 з боку обвинуваченого знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду справи та підлягають частковому задоволенню в порядку ст.ст.23, 1166-1167 ЦК України.

Відповідно до ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації,

ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Оцінюючи в сукупності встановлені обставини справи, суд приходить до висновку про те, що обвинуваченим ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_8 , який зазнав фізичні та душевні страждання, було завдано моральну шкоду. Виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, суд вважає за необхідне позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задовольнити частково у розмірі 15000,00 грн.

Що стосується вимог потерпілого ОСОБА_8 про стягнення матеріальних витрат то суд приходить до наступного висновку.

В ході судового розгляду кримінального провадження встановлено, що в діях ОСОБА_4 відсутній склад кримінального правопорушення за ч.2 ст.186 КК України. Згідно ч.3 ст.129 КПК України в разі виправдання обвинуваченого за відсутності в його діях складу кримінального правопорушення або його непричетності до вчинення кримінального правопорушення, суд залишає позов без розгляду. У зв`язку з цим позовні вимог ОСОБА_8 щодо стягнення вартості золотого ланцюжка в розмірі 34200,00 грн. слід залишити без розгляду.

Згідно висновку експерта №23/367 від 03.07.2014 року вартість відновлюваного ремонту досліджуваного КТЗ AUDI A6 QUATTRO 2.8, р.н. НОМЕР_2 , враховуючи ПДВ, складає 7019,64 грн.

Вирішуючи заявлений цивільний позов, суд виходить з того, що розмір шкоди завданої злочином підлягає доказуванню. Потерпілим ОСОБА_8 не подано суду документальних доказів матеріальних витрат на проведення відновлюваного ремонту автомобіля КТЗ AUDI A6 QUATTRO 2.8, р.н. НОМЕР_2 . У зв`язку з цим цивільний позов в частині стягнення з ОСОБА_4 вартості відновлюваного ремонту КТЗ AUDI A6 QUATTRO 2.8, р.н. НОМЕР_2 в розмірі 7019,64 грн. також підлягає залишенню без розгляду.

Майно, на яке накладено арешт відсутнє.

Питання про документи та речові докази слід вирішити в порядку ст.100 КПК України.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з ОСОБА_4 .

До набрання вироком законної сили ОСОБА_4 слід залишити запобіжний захід у вигляді застави. Після набрання вироком законної сили заставу слід повернути заставодавцю.

З огляду на вищевказане, керуючись ст.ст. 91, 94, 370, 374, 394 Кримінального процесуального кодексу України, суд -

З А С У Д И В :
ОСОБА_4 , РНОК НОМЕР_4 , визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850,00 (п`ятсот десять грн. 00 коп.) гривень.

ОСОБА_4 у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.186 КК України визнати невинним і виправдати у зв`язку з недоведеністю в діянні складу кримінального правопорушення.

Цивільний позов ОСОБА_8 задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 , РНОК НОМЕР_4 , на користь ОСОБА_8 моральну шкоду в розмірі 15000,00 (п`ятнадцять тисяч грн.. 00 коп.) гривень.

В решті вимог цивільного позову залишити без розгляду.

Речові докази:

- дерев`яну бейсбольну биту довжиною 62,5 см., яка передана на зберігання до кімнати зберігання речових доказів Виноградівського РВ УМВС України в Закарпатській області (а.п.4-5 т.2) знищити;

- медичну документацію №12725/870 від 24.08.2012 року відносно ОСОБА_8 , 1975 р.н. (а.п.20-21 т.2) залишити в матеріалах кримінального провадження;

- легковий автомобіль марки «AUDI», сірого кольору з реєстраційним номером Угорської

Республіки « НОМЕР_2 », 1996 року випуску, що переданий на зберігання потерпілому ОСОБА_8 (а.п.26-27) передати ОСОБА_8 .

Стягнути із ОСОБА_4 , РНОК НОМЕР_4 , на користь держави процесуальні витрати:

- за проведення судово-товарознавчої експертизи №23/101 від 18.03.2014 року в розмірі 245,70 (двісті сорок п`ять грн. 70 коп.) гривень (а.п.50 т.2);

- за проведення авто товарознавчої експертизи №23/367 від 03.07.2014 року в розмірі 196,56 (сто дев`яносто шість грн. 56 коп.) гривень (а.п.72 т.2);

- за проведення транспортно-трасологічної експертизи №22/87 від 30.04.2014 року в розмірі 368,94 (триста шістдесят вісім грн. 94 коп.) гривень (а.п.89 т2).

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_4 у виді застави, розмір якої визначено ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 24.07.2014 року у розмірі 24360,00 (двадцять чотири тисячі триста шістдесят грн. 00 коп.) гривень після набрання вироком законної сили скасувати і предмет застави (вказані грошові кошти) повернути ОСОБА_4 (а.п. 147 т.2).

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, вважається, що вирок суду не набрав законної сили.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Виноградівський районний суд Закарпатської області.

Документи залишити у матеріалах кримінального провадження протягом усього часу їх зберігання.

Роз`яснити право ознайомитися із журналом судового засідання і подати на нього письмові зауваження.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку чи ухвали суду. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.

ГоловуючийОСОБА_1