ПОСТАНОВА

25 березня 2008 року

Суддя Печерського
районного суду м. Києва Білоцерківець О.А., при секретарі Рудницькій З.А., за
участю прокурора Коваленка А.О., представника -адвоката ОСОБА_2, розглянувши
скаргу ОСОБА_1на постанову про порушення кримінальної справи від 14.09.2006
року, винесену прокуратурою м.Києва,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до
Печерського районного суду м. Києва із зазначеною скаргою, в якій просить
скасувати постанову про порушення кримінальної справи від
14.09.2006 року, якою прокурором відділу прокуратури м.Києва Коваленком А.О.
порушено кримінальну справу відносно
ОСОБА_1 за ст.15 ч.1, ст.191 ч.5 КК України.

В обгрунтування власної скарги заявник вказав,
що порушення кримінальної справи є незаконним, ґрунтується на суперечливих
даних без врахування наявних судових рішень, не відповідає вимогам кримінально
- процесуального законодавства та свідчить про поверхове, неповне та суто
формальне дослідження матеріалів перевірки.

Представник заявника в судовому засіданні
підтримала доводи скарги за наведених в ній підстав.

Прокурор у судовому
засіданні заперечував проти вимог
заявника та зазначив, що постанова про
порушення кримінальної справи відповідає вимогам закону, оскільки на момент
порушення справи були наявні приводи та підстави для цього.

Дослідивши в судовому
засіданні матеріали, на підставі яких було прийнято рішення про порушення кримінальної
справи, заслухавши думку сторін, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню за
наступних підстав.

Суд, розглядаючи
скаргу на постанову про порушення кримінальної справи, перевіряє наявність приводів і підстав для
винесення відповідної постанови.

Як вказує прокурор,
приводом для винесення вказаної постанови стало безпосереднє виявлення ним
ознак злочину, передбаченого ст.15 ч.1, ст.191 ч.5 КК України.

Дійсно оскаржувану
постанову винесено в рамках іншої кримінальної справи за №49-1884, порушеної 27.04.2006 року Генеральною прокуратурою
України відносно директора ТОВ “Оріон - груп” ОСОБА_1 за ст.212 ч.3 КК України.

Разом з тим,
відсутність підстав для порушення кримінальної справи виключає такий привід, як
безпосереднє виявлення прокурором ознак злочинів.

Згідно вимог ст.94
КПК України кримінальну справу може бути порушено тільки в тому випадку, коли є
достатні дані, які вказують на наявність ознак злочину за результатами повної,
всебічної та об'єктивної перевірки всіх обставин справи.

Відповідальність за
вчинення злочину, передбаченого ст.191 КК України настає лише за умови
здійснення наявності протиправних дій у вигляді заволодіння, привласнення чи
розтрати чужого майна, яке було ввірене особі чи перебувало в її віданні,
прямого умислу, корисливих мотивів та мети, наявності конкретно завданої шкоди.

Таким чином,
кримінальну справу в даному випадку за вказаною статтею кримінального закону
можна лише порушити у разі підтвердження прямого умислу на заволодіння,
привласнення чи розтрату, корисливого мотиву та мети, спричинення шкоди на
підставі належних достовірних і достатніх даних.

Висновок слідчого про
достатність підстав для порушення кримінальної справи не грунтується на
матеріалах справи, а оскаржувана постанова всупереч вимогам ст.130 КПК України
належно немотивована. Обґрунтування прийнятого рішення відсутнє.

Згідно постанови про
порушення кримінальної справи вказується, що ТОВ “Оріон груп” за податковий
період - лютий 2007 року подав декларацію з податку на додану вартість та заявив
суму ПДВ в розмірі 4448744 грн. до відшкодування з бюджету на рахунок
товариства в установі банку. Податковим повідомленням - рішенням від 16.09.2005
року визначено суму завищення бюджетного відшкодування з ПДВ в розмірі 4448572
грн. 27.06.2006 року за даним фактом за відсутності ознак злочину, передбаченого ст.212 КК України кримінальну
справу було закрито на підставі ст.6 ч.1
п.2 КПК України.

Кравець В.Р. будучи
директором товариства, уклав угоду,
згідно якої ТОВ “Оріон груп” придбав, а ТОВ “Яросвіт” продав комплекси
“Шаг контроль” на суму 26 652 000 грн., зокрема з ПДВ на суму 4 442 000 грн.

За такого
викладу встановлених прокурором обставин справи, в діях ОСОБА_1
відсутні ознаки заволодіння, привласнення чи розтрати, оскільки один лише факт
укладення угоди та відображення відповідних даних в податковій звітності без з'ясування фактичних обставин справи, підтвердження
незаконності дій певних осіб не може вказувати на наявність корисливого мотиву
та мети, а відтак - і на наявність в діях заявника складу злочину,
передбаченого саме ст.15 ч.1, ст.191 ч.5 КК України. Матеріали перевірки
взагалі не містять будь-яких даних, що підтверджують в даному випадку наявність
заволодіння, привласнення чи розтрати як
кримінально-караного діяння чи замаху на них.

Фактично в основу
висновку про необхідність порушення кримінальної справи покладено податкове
повідомлення - рішення №000282309/0 від
16.09.2005 року, яке не було узгодженим.

28.12.2005 року по
справі №29/455 Господарським судом м. Києва визнано недійсним вказане податкове
рішення - повідомлення, а 05.04.2006 року ухвалою Київського апеляційного
господарського суду рішення суду першої інстанції залишено в силі.

Згідно положень
ст.124 Конституції України судові рішення, які набрали законної сили, є обов'язковими
для виконання на всій території України.

Інших даних, окрім
недійсного рішення - повідомлення, які б свідчили про ознаки злочину в діях
ОСОБА_1, на момент винесення оскаржуваної постанови не було.

Згідно з ч. 2 ст.94 КПК України кримінальну справу може бути порушено
тільки в тих випадках, коли є достатні дані, які вказують на наявність ознак
злочину. Такими даними є фактичне
існування відомостей, які підтверджують реальність конкретної події злочину. Підставами для порушення кримінальної справи не можуть бути припущення або дані, які
не містять інформації про злочин.

За таких обставин
прокурором при прийнятті рішення порушені вимоги ст. ст. 94, 98 КПК
України, оскільки в постанові не наведені необхідні та достатні підстави для прийняття
рішення про порушення кримінальної справи за
ознаками злочину, передбаченого ст.15 ч.1 ст.191 ч.5 КК України, постанова
винесена передчасно, без з'ясування всіх обставин, які можуть впливати на висновки щодо
наявності чи відсутності приводів підстав для порушення кримінальної справи.

Винесення постанови
про порушення кримінальної справи безпосередньо стосується інтересів ОСОБА_1,
кримінальну справу порушено за відсутності достатніх ознак складу злочину в
діянні службової особи, може породити негативні наслідки для скаржника, а тому
постанова підлягає скасуванню.

На підставі
викладеного, керуючись ст. ст.55,64 Конституції України, ст.ст.94-98, 236-7,
236-8 КПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу ОСОБА_1- задовольнити.

Постанову про порушення кримінальної справи від
14.09.2006 року, якою прокурором відділу прокуратури м.Києва Коваленком А.О.
порушено кримінальну справу відносно
ОСОБА_1 за ст.15 ч.1, ст.191 ч.5 КК України - скасувати.

В порушенні кримінальної справи відносно
ОСОБА_1за ст.15 ч.1, ст.191 ч.5 КК України - відмовити.

На постанову може
бути подана апеляція прокурором чи особою, яка подала скаргу, протягом 7 діб з
дня її винесення.

Суддя О.Білоцерківець