ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2015 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1

з участю секретаря - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі кримінальне провадження №0004266 від 11.08.2014р. стосовно

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Житомира, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого:

27.04.2007р. Корольовським районним судом м.Житомира за ст.ст.185 ч.3, 186 ч.2, 186 ч.3,70КК України на 6 років позбавлення волі;

18.08.2011р. Ємільчинським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.185,71КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі;

Ухвалою Коростенського міськрайонного суду Житомирської області від 13.06.2013р. на підставі ст.81КК України звільнений умовно-достроково на 6 місяців 7 днів

за ч.2 ст.185КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4

обвинуваченого ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_5

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 11 серпня 2014 року близько 01 години 50 хвилин проходячи повз будинок АДРЕСА_3 , побачивши, що на паркані висить килим світло-зеленого кольору, розміром 3х3 м, та у нього виник злочинний умисел направлений на таємне викрадення вказаного килима.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_3 в цей же день, час, місці та за вказаних обставин, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, керуючись корисливим умислом, шляхом вільного доступу, таємно, повторно викрав чуже майно, а саме килим світло-зеленого кольору вартістю 600грн, який належить ОСОБА_5 , після чого утримуючи викрадене майно при собі, місце вчинення кримінального правопорушення залишив, чим заподіяв ОСОБА_5 матеріальної шкоди на вказану суму.

Своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими повторно ОСОБА_3 , вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст.185 КК України.

25 серпня 2014року обвинувачений ОСОБА_3 та потерпіла ОСОБА_5 уклали угоду про примирення, згідно якої обвинувачений визнав свою винуватість за вказаною в обвинувальному акті статтею кримінального кодексу, відшкодував спричинену шкоду, було визначено та узгоджено вид та розмір покарання у виді 2 роки позбавлення волі. Відповідно до ст.75КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання з іспитовим строком на 2 роки. Відповідно до ст.76КК України на ОСОБА_3 покласти обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження означеної угоди, встановлені ч.1 ст.473КПК України та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 в повному обсязі визнав свою вину, підтримав угоду, укладену між ним та потерпілою.

Потерпіла ОСОБА_5 в судовому засіданні угоду підтримала та ствердила, що матеріальних претензій до обвинуваченого не має.

Прокурор висловила думку про затвердження угоди, оскільки її умови відповідають вимогам закону.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до вимог ст.468КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим.

Відповідно до вимог ч.3 ст.469КПК України угода про примирення між потерпілим та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої та середньої тяжкості.

Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ч.2ст.185КК України, який згідно ч.3 ст.12КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_3 цілком розуміє права визначені абзацами 1-4 п.1 ч.5 ст.474КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені п.1 ч.1ст.473КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, що передбачені в угоді.

Суд приходить до висновку, що дана угода відповідає вимогам КПК України та може бути затверджена і на ній може бути ухвалений вирок, оскільки умови угоди не суперечать його вимогам, правова кваліфікація кримінального правопорушення вірна, умови угоди не порушують права, свободи та інтереси сторін, укладення угоди було добровільним, очевидна можливість виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань, встановлені фактичні підстави для визнання винуватості.

При визначенні виду та міри покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує, що обставинами, що пом`якшують його покарання є щире каяття, добровільне відшкодування завданого збитку. Обставин, які обтяжують його покарання по справі не встановлено.

Також суд враховує, що ОСОБА_3 раніше судимий, вчинив умисне кримінальне правопорушення, не працює, що була укладена угода про примирення між обвинуваченим та потерпілою. З врахуванням встановлених обставин справи та особи винуватого суд вважає призначити ОСОБА_3 покарання у виді позбавлення волі.

Питання стосовно речових доказів судом вирішуються в порядку ст.100КПК України.

Процесуальні витрати у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 373, 374, 375, 394, 475 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про примирення між обвинуваченим ОСОБА_3 та потерпілою ОСОБА_5 , укладену 25 серпня 2014року по кримінальному провадженню №0004266 від 11.08.2014р. по обвинуваченню ОСОБА_3 за ч.2 ст.185КК України.

ОСОБА_3 визнати винуватим за ч.2 ст.185КК України та призначити покарання за цим законом 2(два) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом двох років іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст.76 КК України:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 не обирати.

Речові докази: килим світло-зеленого кольору, переданий потерпілій ОСОБА_5 , залишити останній як власниці.

Вирок суду на підставі угоди про примирення може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня проголошення до апеляційного суду Житомирської області:

обвинуваченим виключно з підстав призначення покарання суворішого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 5-7 ст.474КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;

потерпілою виключно з підстав призначення покарання менш суворого ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами 6-7 ст.474КПК України, в тому числі не роз`яснення наслідків укладення угоди;

прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду, який набрав законної сили обов`язковий для осіб, які беруть участь у кримінальному провадженні, а також для усіх фізичних та юридичних осіб, органів державної влади та органів місцевого самоврядування, їх службових осіб, і підлягають виконанню на всій території України.

Суддя ОСОБА_1