У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого Федченка О.С.,

суддів Таран
Т.С. і Кармазіна Ю.М.

за участю прокурора Саленка І.В.

і захисника ОСОБА_1,

розглянувши в судовому
засіданні в м. Києві 15 липня 2008 року справу за касаційним поданням
заступника прокурора Тернопільської області і касаційною скаргою захисника
ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2.,

в с т а н о в и л а:

постановою Долинського районного суду Івано-Франківської
області від 6 березня 2007 року ОСОБА_2. замінено невідбуту частину покарання,
призначеного вироком Борщівського районного суду Тернопільської області від 12
травня 2005 року у виді обмеження волі строком на чотири роки, на покарання у
виді виправних робіт строком на один рік дев'ять місяців чотирнадцять днів за
місцем роботи з відрахуванням у дохід держави 20 % заробітку.

Відбуваючи виправні роботи на ВАТ ”Борщівський сирзавод”
з 15 травня 2007 року, ОСОБА_2. 27 липня того року звернувся із заявою до суду
про його звільнення від невідбутої частини покарання внаслідок акта амністії.

Постановою Борщівського районного суду Тернопільської області від 13 серпня 2007 року в
задоволенні заяви ОСОБА_2., засудженого 12 травня 2005 року вироком цього ж
суду, про його звільнення на підставі п. “б” ст. 3 Закону
України “Про амністію” від 19 квітня 2007 року від невідбутої частини покарання
відмовлено.

Постановою судді Борщівського районного
суду Тернопільської області від 24 вересня 2007 року апеляцію захисника ОСОБА_1
в інтересах засудженого ОСОБА_2. на постанову цього ж суду від 13 серпня 2007
року залишено без розгляду.

Ухвалою колегії суддів судової палати у
кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області від 21 листопада
2007 року зазначену постанову місцевого суду залишено без зміни.

У касаційному поданні прокурор просить
ухвалу апеляційного суду скасувати, а справу направити на новий апеляційний
розгляд. Вважає, що апеляційний суд залишаючи без зміни постанову суду про
залишення апеляції захисника ОСОБА_1. без розгляду, порушив вимоги
кримінально-процесуального закону.

Аналогічні доводи містяться і в
касаційній скарзі захисника ОСОБА_1., який просить скасувати, крім ухвали
апеляційного суду, також і постанову Борщівського районного суду Тернопільської
області від 24 вересня 2007 року, як такі, що, на його думку, винесені з
порушенням вимог кримінально-процесуального закону.

Заслухавши доповідача, думку прокурора,
який просив ухвалу апеляційного суду скасувати, а справу направити на новий апеляційний
розгляд, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційних подання і
скарги, колегія суддів вважає, що касаційне подання підлягає
задоволенню, а касаційна скарга задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з ухвали апеляційного суду, апеляцію захисника ОСОБА_1. в інтересах засудженого
ОСОБА_2 залишено без задоволення, а постанову Борщівського районного суду
Тернопільської області від 24 вересня 2007 року - без зміни з тих підстав, що
постанова суду, якою відмовлено в задоволенні заяви засудженого про звільнення
його від невідбутої частини покарання, в переліку судових рішень, визначених
ст. 347 КПК України, відсутня.

Однак, такий висновок апеляційного суду не відповідає вимогам закону.

Із змісту ст. 347 КПК України
вбачається, що в апеляційному порядку
можуть бути предметом оскарження й інші постанови місцевого суду, які не
зазначені у цій статті.

Оскільки Конституція України, як зазначено в її ст. 8, має найвищу юридичну
силу, а її норми є нормами прямої дії, суди при розгляді конкретних справ мають
оцінювати зміст будь-якого закону чи іншого нормативно-правового акта з точки
зору його відповідності Конституції і в усіх необхідних випадках застосовувати
Конституцію як акт прямої дії.

Отже, виходячи із конституційних засад захисту прав і свобод людини і
громадянина (ст. 55 Конституції України), згідно з якими кожному гарантується
право на оскарження в суді рішень органів державної влади, суд не повинен
відмовляти особі в прийнятті чи розгляді скарги з підстав, передбачених
законом, який це право обмежує.

За таких обставин ухвалу апеляційного суду в зв'язку з порушенням вимог
кримінально-процесуального закону, що істотно вплинуло на правильність
прийнятого ним судового рішення, необхідно скасувати, а справу за заявою
ОСОБА_2 направити на новий апеляційний розгляд.

Керуючись ст. ст. 394, 396 КПК України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційне подання заступника прокурора Тернопільської області задовольнити,
а касаційну скаргу захисника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Тернопільської області від 21 листопада 2007 року скасувати, а справу за
заявою ОСОБА_2 про застосування до нього амністії направити на новий
апеляційний розгляд у той же суд в іншому складі суддів.

Судді:

О.С. Федченко Т.С.
Таран Ю.М. Кармазін