Справа № 1-82/07
ВИРОК

ІMEНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2007 р. Кролевецький районний суд Сумської області

в складі: головуючого -
судді Сірої Г.І.

при секретарі Малик Г.М.

з участю потерпілої ОСОБА_1

та адвоката ОСОБА_2

розглянувши у відкритому
судовому засіданні в залі суду в м.Кролевець справу про обвинувачення
ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки с.Погорілівка Кролевецького району Сумської
області, громадянки України, з середньою освітою, одруженої, пенсіонерки,
жительки АДРЕСА_1, не судимої, -

- за ст.125 ч.1 КК У
країни, -

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уродженця с.Терехова Кролевецького району Сумської області, громадянина
України, з базовою вищою освітою, одруженого, пенсіонера, жителя АДРЕСА_1, не
судимого,-

- за ст. 125 ч. 1 КК
України,-

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_3,
уродженки та мешканки АДРЕСА_2, громадянки України, з вищою освітою,
неодруженої, має неповнолітнього сина, ІНФОРМАЦІЯ_4, приватного підприємця, в
теперішній час - начальника Кролевецького відділення ІНФОРМАЦІЯ_5, не судимої,
-

- за ст.125 ч.1 КК України,-

встановив:

Підсудні умисно заподіяли
потерпілій ОСОБА_1легкі тілесні ушкодження за таких обставин.

Між сім'єюОСОБА_3 та ОСОБА_4та
сім'єю потерпілоїОСОБА_1 тривалий час існують неприязні стосунки, пов'язані з
вирішенням різних проблем та непорозумінь, що виникають з сусідських відносин.

12 травня 2007 року біля 18
години з приводу насаджень дерев вишні між ОСОБА_1 та ОСОБА_3. виникла сварака,
в процесі якої ОСОБА_3. тупими предметами та предметами з обмеженою поверхнею
стала наносити удари ОСОБА_1 в різні частини тіла. ОСОБА_4. та ОСОБА_5, які
підійшли до місця сварки, також стали наносити удари тупими предметами та
предметами з обмеженою поверхнею, в тому числі кулаками в різні частини тіла
потерпілої.

Відповідно до висновку
судово-медичної експертизи №251 від 21 вересня 2007 року потерпілій заподіяні
тілесні пошкодження у виді множинних синяків тулуба на животі та на верхніх і нижніх
кінцівках різної величини та форми, які відносяться по ступеню тяжкості до
легких тілесних ушкоджень.

Допитана в судовому
засіданні підсудна ОСОБА_3. винною себе не визнала та пояснила, що дійсно з
ОСОБА_1 склалися неприязні відносини із-за поведінкиОСОБА_1, в зв'язку з чим їх
взаємовідносини та поведінкаОСОБА_1 були предметом розгляду як в суді, так і
різних комісій органів влади. 12 травня 2007 р. вона прала білизну, розвісила
її для просихання в установленому місці. ВишнюОСОБА_1, яка торкалася білизни,
вона нахилила до огорожі. Коли вона поралася по господарству, то побачила, що
біля огорожі була зламана посаджена нею вишня, з приводу чого вона зробила
зауваження ОСОБА_1, яка вийшла у двір. У відповідь ОСОБА_1 вчинила сварку,
кричала, висловлювала погрози, розкидала каміння, куски шиферу. Біля 1930
прийшов чоловік додому і вони впоравшись по господарству, пішли до доньки. Ні
донька, ні чоловік не брали участі в конфлікті з ОСОБА_1 12.05.2007 р. ні вона,
ні, тим більше, чоловік або донька, не били її.

Підсудний ОСОБА_4., не
визнавши своєї вини, пояснив що, з ОСОБА_1 час від часу

2

виникають конфлікти. 12 травня 2007 р. біля 1930 він
пригнав корову додому і від дружини дізнався, що у неї з ОСОБА_1 була сварка,
під час якої ОСОБА_1 розкидала каміння біля паркану, шифер, після чого дружина
пішла додому. Дружина подоїла корову і вони пішли до доньки, додому повернулися
після 23 год. Він участі в сварці не брав.

ОСОБА_5 вину не визнала і пояснила, що між батьками та
ОСОБА_1 мають місце конфлікти, вона не має до цих конфліктів ніякого
відношення. 12.05.2007 р. біля 20 год.
до неї додому прийшли батьки і від матері вона дізналася, що
того дня у неї з ОСОБА_1 велика сварка з виниОСОБА_1 з приводу насаджень
вишень. Батьки після 22 години пішли додому, а 14.05.2007 р. вона від них
дізналася, що того дня, 12.05.2007 р. до них приходили працівники міліції, але
вони дверей не відкрили, так як було пізно. Ніякого відношення вона до
виявлених уОСОБА_1 тілесних ушкоджень не має, участі в конфлікті між матір'ю та
ОСОБА_1 вона не приймала.

Незважаючи на невизнання вини підсудними, їх вина в
заподіянні тілесних ушкоджень ОСОБА_1 знайшла підтвердження при розгляді справи
в суді.

Так, потерпіла ОСОБА_1 дала покази про те, що 12 травня
2007 року в денний час, вийшовши у двір вона побачила, що ОСОБА_3., вивішуючи
прання для просихання, одну з вишень скрутила і засунула за огорожу. Вона
витягла цю вишню і пішла до себе в квартиру разом з ОСОБА_6. Чоловік пішов з
дому, а вона на веранді розмовляла з ОСОБА_6. Потім вона стала поратись по
господарству і побачила, що вишенька знову скручена. Розкрутивши її, вона
провела ОСОБА_6, яка пішла в магазин, і продовжила виконувати роботи по
господарству. Згодом побачила зламані вишні. ОСОБА_6, повернувшись з магазину,
розповіла, що вишні зламала ОСОБА_3. і пішла за сарай. Звернувши увагу на
якийсь гомін, вона почула як ОСОБА_4. говорив ОСОБА_3. "що ти робиш, знову
буде драча". Вийшовши з веранди стала спостерігати за діями ОСОБА_3. і
побачила як вона лопатою зарівнювала рівчак, на що зробила їй зауваження. У
відповідь ОСОБА_3. вдарила її лопатою по ногам. Зі сторони сараю вийшла ОСОБА_5
і стала говорити, що їй надоїли сварки і пропонувала матері написати заяву в
миськраду. В цей час до них підійшов ОСОБА_4 з якоюсь металевою палицею, став
штовхати її в живіт, наносити удари по руках, ОСОБА_5 пішла у двір і
повернулася до них з сокирою, стала штовхати її топорищем, обухом вдарила по
руці, потім била кулаками, потім вона стала рубати вишню, говорячи, що вони їй
вже надоїли і вона їх знищить. ОСОБА_3. стала кричати, щоб донька викликала
працівників міліції. Вона після вказаного конфлікту зателефонувала сину, а коли
він прийшов, то від нього дізналася, що було повідомлення в міліцію про те, що
вона в нетверезому стані бігає з сокирою. Син повідомив про те, що трапилося в
конфлікті з підсудними, в РВ УМВС. Від сусідів дізналася, що вони були
очевидцями конфлікту. Того ж дня приїхали працівники міліції, які поцікавилися,
де живутьОСОБА_4, однак, їх не було вдома. Після дачі пояснень, її відвезли в
лікарню, де провели обстеження, а потім вона повернулася додому. ВвечеріОСОБА_4
були вдома, але вони не відкрили дверей працівникам міліції. В той же день
більше ні з ким у неї конфліктів не було, як і напередодні, тілесні ушкодження
заподіяні внаслідок дій підсудних.

Вина підсудних підтверджується показами свідків по
справі:

Свідок ОСОБА_7. пояснила, що 12 травня 2007 р. вона була
свідком конфлікту між ОСОБА_1 та підсудними, бачила як ОСОБА_5. наносила удари
потерпілій лопатою, ОСОБА_5 -сокирою, а ОСОБА_4. якимось штирем. Вона стала
кричати "що ви робите", а ОСОБА_3. кричала доньці, щоб та викликала
міліцію. В ході сварки ОСОБА_4. висловлював на адресуОСОБА_1 погрози. По дорозі
до сараю бачила як ОСОБА_5 заспокоювала батька. Наступного дня відОСОБА_1
дізналася, що конфлікт виник із-за вишень.

Із показів свідка ОСОБА_8 вбачається, що вона була
12.05.2007 р. очевидцем того, як ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5 побили ОСОБА_1 при
цьому у ОСОБА_3. в руках була лопата, якою вона і била потерпілу; у ОСОБА_4була
якась палка, він бив по руках і животу потерпілу. ОСОБА_5 в руках тримала
сокиру, біля неї була собака. Нанесення ударів ОСОБА_5 вона не бачила, однак,
вона була учасником конфлікту. Як пояснила свідок вони всі скублися. Того ж дня
вона спілкувалася з потерпілою, бачила, що руки були пухлі, з почервоніннями.

Свідок ОСОБА_6 Л.І. пояснила, що 12.05.2007 р. вдень
прийшла до ОСОБА_1 біля 14 год;
ОСОБА_1 не бачила, чула, що він поїхав на рибалку. О 18 год. ОСОБА_1
сказала, що їй треба нагодувати поросят і пішла поратися по господарству. Потім
вона пішла в магазин, а, повернувшись побачила, що ОСОБА_3. зламала верхівки
вишень і віднесла за сарай. Знаходячись з ОСОБА_1 в веранді, почули якийсь
скрегіт, після чого вийшла з веранди ОСОБА_1, а вона пішла за нею. Вийшовши з веранди, вона побачила як
ОСОБА_3. лопатою б'є ОСОБА_1 Потім із-за сараю вийшла ОСОБА_5 з собакою. На
деякий час ОСОБА_5 відійшла з місця конфлікту і повернулася з сокирою.
Сказавши, що всі питання зараз будуть вирішені, ОСОБА_5 зрубала вишню, а потім
вдарила обухом ОСОБА_1 по руці. ОСОБА_4. при цьому штовхав ОСОБА_1 металевою
палицею в живіт, бив по рукам.

Із показів свідка ОСОБА_9 вбачається, що ввечері
12.05.2007 року вона була уОСОБА_4в, знаходилась в квартирі, коли почула крики.
Вийшовши з квартири, зустріла ОСОБА_3., яка забрала її назад в квартиру і стала
телефонувати в міліцію. Вона не цікавилася, що трапилося, не була свідком
сварки, так як знаходилася в будинку. Того ж дня ОСОБА_4. прийшов в квартиру
біля 21 год.; ввечері того ж дня до батьків

3

приходила
і ОСОБА_5, однак точно час її перебування вона вказати не
може, так як не надавала значення подіям, перебуваючи з дітьми в будинку.

Вина підсудних підтверджується зібраними по справі
доказами:

- висновком судово-медичної експертизи №251 від 21
вересня 2007 року про те, що при судово-медичному обстеженніОСОБА_1 14 травня
2007 року виявлені множинні синяки тулуба на животі та на верхніх і нижніх
кінцівках різної величини та форми.

Вищевказані тілесні ушкодження виникли від дії твердих
тупих предметів та твердих предметів з
обмеженою контактною поверхнею, на що вказує закритий характер виявленої
травми, величина, форма синяків.
Індивідуальні особливості будови травмуючих предметів на одежі та тіліОСОБА_1
не виявлені. По ступеню тяжкості це легкі тілесні ушкодження. Пошкодження,
виявлені уОСОБА_1 могли виникнути в термін, на який вона вказує. Це
підтверджується кольором виявлених синяків (а.с.98-101). Як видно з висновку
додаткової судово-медичної експертизи №281 від 30.10.2007 р. об'єктивних і даних, які могли б більше детально
характеризувати механізм утворення тілесних ушкоджень і чи можливе їх утворення за обставин, на які посилається
потерпіла, не виявлено (а.с.136-139). Судом проаналізовані висновки СМЕ, в тому
числі і в тій частині розміщення та характер виявлених пошкоджень вказують на
те, що вони знаходились в місцях, доступних і для нанесення своїми руками.

Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_10,
підтвердивши свої висновки, пояснив, що дійсно синяки виявлені на тілі
потерпілої, знаходились в місцях, доступних для нанесення своїми руками.
Оскільки таке питання було поставлено в постанові суду, відповідь була надана.
Разом з тим, такий висновок обумовлений наявністю питання, а не є стверджуючим
і таким, що виключає заподіяння тілесних ушкоджень іншими особами. Що
стосується відсутності об'єктивних даних про можливість заподіяння їх за
обставин, на які посилається потерпіла,
то при її освідуванні не було виявлено ушкоджень, які б безперечно підтверджували
факт нанесення ударів лезом лопати - різані рани, сокирою - рубані рани чи відпечаток обуха та т. ін. Тому він і вказав
у висновку про те, що тілесні ушкодження заподіяні твердими тупими предметами та твердими предметами з
обмеженою контактною поверхнею. Сліди від нанесення ударів залежать як від сили нанесення
ударів, так і від наявності одягу на потерпілій, тому виключати можливість
заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень, крім, наприклад, кулаками, іншими
предметами, немає підстав. Однак, в зв'язку з відсутністю характерних слідів від
нанесення ударів певними предметами, він не може більш конкретизувати характер
предметів, ніж вказав у висновках СМЕ.

З врахуванням вищезазначеного, суд вважає, що висновки
СМЕ не суперечать показам потерпілої та свідчить про те, що саме підсудні
заподіяли потерпілій тілесні ушкодження, а підтверджують ці покази. У суду
немає підстав ставити під сумнів як покази потерпілої, так і покази свідків,
зазначених у вироці. При цьому суд враховує також дані матеріалів №332 Кролевецького
РВ УМВС про відмову в порушенні кримінальної справи за заявою ОСОБА_1,
відповідно до яких 23 червня 2007 р. було відмовлено в порушенні кримінальної
справи за ст. 129, 296 КК України з зазначенням того, що 12.05.2007 р. між
ОСОБА_1 та підсудним мала місце сварка на грунті неприязних стосунків, в ході
якої і були заподіяні тілесні ушкодження ОСОБА_1 (а.с.2 матеріалів). Із
вказаних матеріалів також вбачається, що ОСОБА_1 12.05.2007 р. була освідована
в Кролевецькій ЦРЛ на предмет вживання спиртних напоїв, було встановлено стан
тверезості (а.с.16), що спростовує твердження підсудних про її стан сп'яніння.
Як з висновків СМЕ, так і матеріалів перевірки вбачається, що 13.05.2007 р.
поетрпіла звернулася за медичною допомогою, посилаючись на побиття її 12.05.2007
р.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11
підтвердив, що по вказівці чергового по РВ УМВС він виїздив по заявіОСОБА_1,
яка повідомила, що її побили ОСОБА_3.,
ОСОБА_4. та їх донька, показала руки з слідами побоїв,
скаржилась на біль в області живота. ОСОБА_1 того вечора доставляли в
райлікарню. По прибуттю доОСОБА_1 він ходив доОСОБА_4в, однак, їх не було
вдома. Після поїздки до лікарні він також заходив до них, однак, жінка не
відкрила двері, посилаючись на пізній час. Того ж вечора ОСОБА_1 розповідала,
що ОСОБА_3. била держаком лопати, ОСОБА_4. -металевим прутом, била такое їх
донька, а скарка виникла на грунті неприязних стосунків.

З заявою про притягнення до відповідальності підсудних
ОСОБА_1 звернулася 13.05.2007 р.
(а.с.2), посилаючись на те, що всі троє заподіяли їй тілесні ушкодження.

Допитані в суді свідки давали пояснення в ході перевірки,
які підтвердили в суді.

З врахуванням викладеного суд приходить до висновку про
доведеність вини підсудних у вчиненні злочину за обставин, викладених у вироку.
їх посилання на те, що потерпіла ОСОБА_1 сама могла заподіяти собі тілесні
ушкодження з врахуванням висновку, суд визнає безпідставними, надуманими і
такими, що суперечать зібраним по справі доказам, в тому числі і висновкам СМЕ та
показам експерта ОСОБА_10 з врахуванням інших зібраних по справі доказів. При
цьому суд критично відноситься до показів свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_5.П., які є
племінниками підсудного ОСОБА_4щодо перебування ОСОБА_4на час конфлікту на
пасовищі, враховуючи як той факт, що покази ОСОБА_4суперечать об'єктивним
даним (а.с.151), а також те, що при
обставинах подій 12.05.2007 р. не виключена можливість їх спілкування, враховуючи відстань між місцем конфлікту та
пасовища. Крім того, їх покази суперечать показам свідків, зазначених у вироці, які були очевидцями і
які не викликають у суду сумніву.

Позиція підсудних щодо непричетності їх до тілесних
ушкоджень, виявлених у потерпілої, на

4

думку
суду, носить характер захисту, в тому числі щодо
відсутності і ОСОБА_5 на місці конфлікту, факт чого як і участі в
побиттіОСОБА_1, знайшов підтвердження, а тому суд і визнає її саме такою, а в
основу вироку суд вважає за необхідне покласти покази потерпілої та свідків про
обставини заподіяння їй тілесних ушкоджень.

Вивчивши зібрані по справі
докази, суд вважає, що дії підсудних ОСОБА_3., ОСОБА_4, ОСОБА_5 слід
кваліфікувати за ст. 125 ч.1 КК України, оскільки вони умисно заподіяли
потерпілій ОСОБА_1 тілесні ушкодження.

Вирішуючи питання про вид
та міру покарання підсудним, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особи винних, пом'якшуючі їх вину обставини. Обтяжуючих їх вину обставин суд не
вбачає.

Всі підсудні раніше не
судимі, за місцем проживання характеризуються позитивно, ОСОБА_3. та ОСОБА_4. є
пенсіонерами, ОСОБА_5 має неповнолітню дитину.

За вищезазначених обставин
суд вважає, що до підсудних слід застосувати покарання у виді штрафу.

Потерпіла ОСОБА_1 заявила
позов про відшкодування їй моральної шкоди підсудними в сумі 17000 грн., а
також відшкодування майнової шкоди в сумі 75 грн. 17 коп., пов'язаної з
поїздкою в м.Глухів - 51 грн. 37 коп., придбання медикаментів - 23 грн. 80 коп.
Потерпілою не надані документи в підтвердження витрат, вказаних у скарзі, тому
в цій частині позов слід залишити без розгляду.

Що стосується позову про
відшкодування моральної шкоди, то на думку суду, виходячи з положень ст. 23, 1167 ЦК України, його слід задовольнити частково.

Вина підсудних
в заподіянні потерпілій умисно легких тілесних ушкоджень
доведена. Внаслідок їх дій
потерпіла відчула фізичний біль і страждання. Беручи до уваги характер
вчиненого підсудними злочину, глибину фізичних та душевних страждань, з
врахуванням вимог розумності та справедливості, на думку суду, вимоги
потерпілої щодо розміру відшкодування моральної шкоди є завищеними і суд вважає
за необхідне визначити розмір відшкодування в 1500 грн.

ВимогиОСОБА_1 щодо
відшкодування витрат на надання юридичної допомоги відповідають положенням
діючого законодавства і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 323, 324 КПК
України,-

засудив:

ОСОБА_3 визнати винною у
вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, і призначити їй за цим
законом покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн.

ОСОБА_4 визнати винним у
вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК
і України, і призначити йому за цим законом покарання у виді штрафу в
розмірі 510 грн.

ОСОБА_5 визнати винною у
вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.1 КК України, і призначити їй за цим
законом покарання у виді штрафу в розмірі 510 грн.

До вступу вироку в законну
силу запобіжний захід відносно всіх засуджених обрати у виді підписки про
невиїзд.

Цивільний позов
задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1
в порядку відшкодування моральної шкоди 1500 (одна тисяча п'ятсот) грн. в
солідарному порядку.

Позов про відшкодування
майнової шкоди залишити без розгляду.

В решті позовних вимог
відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3, ОСОБА_4,
ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 по 133 грн. 33 коп. з кожного за витрати по наданню
юридичної допомоги.

На вирок може бути подана
апеляція до апеляційного суду Сумської області через райсуд протягом 15 діб з моменту проголошення.