Провадження №1-кп/447/16/15
Справа №447/3606/14-к

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.01.2015 року Миколаївський районний суд Львівської області
в складі головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
з участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4
потерпілого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Миколаєві кримінальне провадження, внесене в ЄРДР під № 0001197 від 12.10.2014 року, стосовно

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дмитрів Донецької області, зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, освіта середня, не працюючий, не військовозобов`язаного, раніше неодноразово судимого, останній раз вироком Львівського обласного суду від 28.11.2002 р. за ч.3 ст.142, ст. 93 п."а", "и", ст.42 КК України до 14 років позбавлення волі, 22.11.2013 року звільнений умовно-достроково на невідбутий термін покарання 2 роки 1 місяць 12 днів.

за ст. 185 ч. 2 КК України,

в с т а н о в и в :

05 жовтня 2014 року близько 14.00 години ОСОБА_4 перебуваючи у підсобному приміщенні, що знаходиться в АДРЕСА_1 , власником якого є ОСОБА_5 вчинив таємне викрадення чужого майна, а саме електро-лобзика марки «Nupower», бувшого у користуванні вартістю 650 гривень та чотирьохжильного мідного кабеля довжиною 13 метрів бувшого у користуванні вартістю 455 гривень, які лежали на підлозі біля вікна, заподіявши ОСОБА_5 майнову шкоду на загальну суму 1105 гривень.

Тим самим, своїми умисними діями ОСОБА_4 скоїв злочин, передбачений ч. 2 ст. 185 КК України.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у скоєнні злочину передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України визнав повністю, однак будь-які пояснення з даного приводу відмовився давати.

Враховуючи те, що учасниками судового провадження не оспорювалися фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позицій, а тому вислухавши думку учасників судового провадження, та роз`яснивши їм положення ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження інших доказів по справі.

Оцінивши встановлені по справі обставини та перевіривши докази у їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_4 у вчиненні злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України.

При визначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд виходить із вимог ст. 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, дані про особу винного, а також обставини, що обтяжують та пом`якшують покарання.

Відповідно до ст.12 КК України ОСОБА_4 вчинив злочин, який віднесений до категорії середньої тяжкості.

Згідно ст.67 КК України обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є рецидив злочину .

Згідно ст.66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Вивчаючи особу обвинуваченого ОСОБА_4 судом встановлено, що він на «Д» обліку в лікаря-психіатра та нарколога не перебуває, по місцю проживання характеризується типово, раніше неодноразово судимий.

За таких обставин суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_4 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому покарання обвинуваченому слід обрати у межах санкції статті, за якою кваліфікується злочин.

Крім того відповідно до ст.. 71 КК України до покарання за новим вироком обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Львівського обласного суду від 28.11.2002 р. за ч.3 ст.143, ст. 93 п."а", "и", ст.42 КК України, невідбута частина якого складає 2 роки 1 місяць 12 днів.

Керуючись ст.ст. 370,373,374 КПК України, -

з а с у д и в :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 2 (два) роки.

Відповідно до ст.. 71 КК України до покарання за новим вироком засудженому ОСОБА_4 частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Львівського обласного суду від 28.11.2002 р. за ч.3 ст.143, ст. 93 п. "а", "и", ст.42 КК України та остаточно визначити покарання у виді 2 (двох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу змінити на тримання під вартою, взявши під варту в залі суду.

Вирок може бути оскаржений у порядку та строки передбачені ст. 394,395 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1