Справа №150/38/13-к
Провадження по справі №1-кп/150/1/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
8 травня 2015 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючої: судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

з участю захисника адвоката ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №0000081 від 14.12.2012 року про обвинувачення

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Чечельник, Вінницької області, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, розлученого, раніше не судимого, працюючого водієм ПП «Кряж» смт. Крижопіль, жителя АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, -
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , перебуваючи з 24.01.2011 року на посаді водія приватного підприємства «Кряж», що розташоване в смт. Крижопіль Вінницької області, під час експлуатації автопоїзда в складі вантажного автомобіля «КРАЗ 64431», державний номерний знак НОМЕР_1 та напівпричепа «ВАРЗ 0192», державний номерний знак НОМЕР_2 , який, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 , має вантажопідйомність 23000 кг, не стежив належним чином за його технічним станом, а саме після самостійного проведення ремонтно-відновлювальних робіт, пов`язаних з роботою гальмівної системи транспортного засобу, не переконався у належній працездатності та ефективності її роботи, продовжував експлуатувати технічно-несправний автопоїзд, що мав непрацездатний клапан керування гальмівними механізмами середньої і задньої вісі автомобіля-тягача та напівпричепа, а також розгерметизовано пневмокамеру гальмівного механізму правого колеса задньої вісі напівпричепа.

В ході судового слідства встановлено, що ОСОБА_5 , не маючи достатніх практичних навиків та права керування транспортними засобами категорії «СЕ», 19.08.2012 року, близько 11 години 10 хвилин, керуючи технічно-несправним автопоїздом у складі вантажного автомобіля «КРАЗ 64431», державний номерний знак НОМЕР_1 та напівпричепа «ВАРЗ 0192», державний номерний знак НОМЕР_2 , що був у його присутності завантажений камінням, загальною вагою біля 29240 кг, чим на 6240 кг було перевищено максимально дозволену масу вантажу, яка могла перевозитись на даному транспортному засобі, рухаючись в напрямку смт. Чернівці по вулиці Перемоги в с. Борівка, Чернівецького району, Вінницької області, на ділянці дороги, що має спуск та заокруглення ліворуч по ходу руху, не переконавшись, що його маневр буде безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, прийняв праворуч та здійснив частковий виїзд правими колесами автопоїзда на узбіччя, при виїзді з якого допустив потрапляння колес у вибоїну, що призвело до розгерметизації шини правого колеса задньої вісі напівпричепа. Внаслідок чого, з урахуванням технічного стану транспортного засобу, ОСОБА_5 втратив змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, що в своїй сукупності призвело до перекидання автопоїзда та вантажу на

пішоходів ОСОБА_6 , 1969 року народження, ОСОБА_7 , 1988 року народження та ОСОБА_8 , 2009 року народження, які рухались по правому узбіччю в попутному напрямку.

Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, пішоходи: ОСОБА_6 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №314/125 від 03.09.212 року, отримала тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть потерпілої ОСОБА_7 відповідно до висновку судово-медичної експертизи №316/126 від 03.09.2012 року, отримала тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть потерпілої; ОСОБА_8 , відповідно до висновку судово-медичної експертизи №315/126 від 03.09.2012 року, отримав тяжкі тілесні ушкодження, що спричинили смерть потерпілого.

Згідно висновку комісійної судово-автотехнічної експертизи 1451/1452/12-21/282а від 01.11.2012 року, технічний стан автопоїзда в складі автомобіля «КРАЗ 64431», державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом «ВАРЗ 0192», державний номерний знак НОМЕР_2 , не відповідав вимогам п.2.3 «а», п.31.1 Правил дорожнього руху України, у зв`язку з непрацездатним станом клапана керування гальмівними механізмами середньої та задньої вісей автомобіля-тягача, які виникли на протязі тривалого часу до ДТП. Виявлені несправності являються наслідком невідповідності правил експлуатації автопоїзда, що можливо було виявити при зовнішньому огляді як механіком, так і водієм при увімкненні стоянкової гальмівної системи автопоїзда.

ОСОБА_5 порушив вимоги п.п. 1.10, 2.1 «а», 2.3 «а», «б», 10.1, 12.1, 22.1 Правил дорожнього руху України, де зазначено:

п. 1.10 «Терміни, що наведені в Правилах дорожнього руху України, мають таке значення: «узбіччя» - виділений конструктивно або суцільною лінією дорожньої розмітки елемент автомобільної дороги, який прилягає безпосередньо до зовнішнього краю проїзної частини, розташований з нею на одному рівні та не призначений для руху транспортних засобів…»;

п.2.1 «а» - «Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортними засобами відповідної категорії»;

п.2.3 «а», «б» - «Для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний; а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу…»;

п.10.1 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху»;

п.12.1 «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним»;

п.22.1 «Маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу».

Порушення ОСОБА_5 вимог п. п. 1.10, 2.1 «а», «б», 10.1, 12.1, 22.1 Правил дорожнього руху України, знаходяться в причинному зв`язку із смертю пішоходів ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінальному правопорушенні при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав та показав, що 19.08.2012 року в його автомобіль було завантажено близько 26-30 тон каміння. Зважувального пристрою чи ваг при завантажені немає, тому точнішої інформації обвинувачений надати не може. Після завантаження він оглянув автомобільна предмет справності, долив в охолоджувальний радіатор води, накачав повітря в гальмівну систему, при цьому вона була герметична. Після чого поїхав в напрямку с. Моївка. Попереду нього рухався завантажений автомобіль «КРАЗ» під керуванням ОСОБА_9 , за яким рухався ОСОБА_5 з дистанцією біля 1 км. По дорозі ніяких поломок чи несправностей не було. В`їхавши в с. Борівка, Чернівецького району, в полі зору автомобіль ОСОБА_9 , він не бачив. Швидкість автомобіля обвинуваченого на початку спуску була біля 30 км/годину, при цьому важель коробки передач був ввімкнений в положенні « 5-ї передачі, підвищеної». З моменту початку руху на спуск, ОСОБА_5 рухався на вказаній передачі, плавно, не екстрено пригальмовуючи, при цьому гальма нормально працювали, тому з початку спуску таким чином, він проїхав відстань біля 100 метрів. Після чого, коли до кінця спуску залишалась відстань 50-70 метрів, раптово відчув, що педаль гальм упруга, однак ефективного гальмування автомобіль не здійснював, при цьому педаль відкидається назад, в первинне положення, при забиранні ноги з неї. Таким чином обвинувачений зрозумів, що гальмування не є ефективним, тому спочатку затягнув ручне гальмо в робоче положення та перекинув важель коробки передач в положенні « 3-ї передачі, пониженої», щоб загальмувати. Від цих дій автомобіль спочатку накренився на лівий бік, однак він зміг вирівняти рух транспортного засобу, після чого відразу став кренитися в праву сторону. Коли ОСОБА_5 переключився на «з-тю передачу», в кінці спуску побачив трьох дорослих жінок-пішоходів. Вказати чи попутному або зустрічному з ним напрямку вони рухались не може, так як не встиг зорієнтуватись. Однак бачив, що пішоходи ніяк не реагували на звуковий сигнал його автомобіля. Вказати, де відносно пішоходів рухалась дитина, обвинувачений не зміг, так як до ДТП її взагалі не бачив. При подальшій траєкторії руху, з урахуванням його швидкості та габаритів автопоїзда, зрозумів, що здійснює наїзд на пішоходів, тому, з метою уникнення наїзду, відвернув кермо ліворуч, зміщуючись до лівого краю дороги. Коли ОСОБА_5 почав виїжджати в лівий поворот, автомобіль знову накринило вправо, тоді він почав вивертати кермо праворуч, щоб поїхати в правий кювет, з метою уникнення наїзду на пішоходів, однак побачив, що його тягач проїхав повз пішоходів з інтервалом біля двох метрів, при цьому причеп вже був в стадії перекидання та майже перекинувся на правий бік. Після чого, обвинувачений з`їхав в кювет, де автомобіль повністю перекинувся на правий бік. ОСОБА_5 виліз з кабіни та побіг назад, при цьому побачив, що на рівні задньої частини причепа, притиснута ним до землі лежала одна жінка, а під останньою було тіло ще однієї жінки. Де була дитина та ще одна жінка він не бачив. В скоєному щиро розкаявся, що добровільно погасив завдані матеріальні збитки.

Потерпілий ОСОБА_10 , допитаний у режимі відеоконференції під час трансляції з Лисичанського міського суду Луганської області, суду показав, що у серпні 2012 року його цивільна дружина ОСОБА_7 разом з їхнім неповнолітнім сином ОСОБА_8 та матір*ю дружини - ОСОБА_6 гостювали у бабусі його дружини ОСОБА_11 19 серпня 2012 року близько 11 години 30 хвилин йому зателефонував тесть ОСОБА_12 , який повідомив, що його рідні загинули в дорожньо транспортній пригоді. Претензій ні матеріального, ні морального характеру до обвинуваченого не має та просив суд суворо не карати ОСОБА_5 . Повідомив, що місце перебування ОСОБА_13 у зв*язку із проведенням АТО йому невідоме, зв*язок з особою втрачений.

Суд неодноразово намагався повідомити потерпілого ОСОБА_13 про необхідність з*явитися до суду в телефонному режимі, однак, оператор мобільного зв*язку інформує про відсутність зв*язку з абонентом.

Відповідно до ч.2 ст.8, ч.5 ст.9 КПК України кримінальне процесуальне законодавство застосовується з урахуванням практики Європейського Суду з прав людини. Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов*язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні права.

Судом вжито всіх можливих і передбачених заходів для забезпечення принципу змагальності учасників судового процесу та надання можливості потерпілому взяти особисту участь в судових засіданнях та надати покази у справі.

З метою забезпечення оперативності судового провадження, уникнення тяганини судового процесу, об*єктивності розгляду справи, дослідження всіх обставин, встановлення істини та прийняття законного, обґрунтованого судового рішення, а також з метою проведення і завершення судового розгляду протягом розумного часу, судом неодноразово виносились ухвали про здійснення судового провадження у режимі відеоконференції під час трансляції з Лисичанського міського суду Луганської області та дорученняу зв*язку із цим Лисичанському міському суду Луганської області, на території юрисдикції якого перебувають потерпілі по даному кримінальному провадженні ОСОБА_10 , мешканець АДРЕСА_2 та ОСОБА_13 , мешканець АДРЕСА_3 , здійснити дії, передбачені ч.4 ст.336 КПК України.

Однак, потерпілий ОСОБА_13 до Лисичанського міського суду Луганської області жодного разу не з*являвся, що унеможливило його допит.

Крім того, місто Лисичанськ Луганської області (місто, в якому проживає потерпілий ОСОБА_13 , входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснюється антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 р. № 1053-р., що в свою чергу унеможливлює його прибуття в судові засідання за викликами суду.

З метою дотримання розумних строків розгляду кримінального провадження, передбачених статтею 28 КПК України, суд, заслухавши думку інших учасників процесу про можливість розгляду справи у відсутність ОСОБА_13 , обмежившись оголошенням в судовому засіданні письмової заяви потерпілого.

Як свідчить оголошена в судовому засіданні заява потерпілого ОСОБА_13 претензій ні матеріального, ні морального характеру до обвинуваченого не має та просив суд суворо не карати ОСОБА_5 .

Оскільки обставини справи ніким не оспорюються, а обвинувачений правильно розуміє зміст цих обставин, сумнівів у добровільності його позицій немає, то суд відповідно до ст. 349 КПК України за відсутності заперечень з боку учасників судового провадження визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, а обмежився допитом обвинуваченого, обов*язковість якого встановлено частиною 4 статті 349 КПК України та потерпілого.

Своїми діями ОСОБА_5 вчиненив кримінальне правопорушення, передбачене ст.286 ч.3 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту особою, яка керує транспортним засобом, що спричинили загибель кількох осіб.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, особу винного позитивно характеризується по місцю проживання, наявність у відповідності до ст.66 КК України обставин, які пом`якшують покарання - щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та добровільне відшкодування завданої шкоди під час досудового розслідування, у відповідності до ст.67 КК України не знаходить обставин, що обтяжують покарання.

Обираючи покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд виходить із встановленої ст.50 КК України його мети кари, виправлення та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень, заснованих на вимогах виваженості та справедливості. При цьому суд враховує визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи, передбачені ст.66 КК України обставини, що пом*якшують покарання та передбачені ст.67 КК України обставини, що обтяжують покарання, і з урахуванням особи винного, який повністю відшкодував спричинені потерпілим збитки, раніше не судимий, позитивно характеризується по місцю проживання і роботи, має на утриманні неповнолітню дитину, цивільну дружину, яка важко хворіє та бере до уваги прохання потерпілих щодо не застосування до обвинуваченого суворого покарання, а також необережний характер дій останнього.

Враховуючи в сукупності вище вказані обставини суд приходить до висновку, що позбавлення волі обвинуваченого та наслідки такого покарання в даному випадку не будуть відповідати самій меті покарання та виправлення, враховуючи, що обвинувачений в повній мірі усвідомив скоєне та вжив всіх можливих заходів до зменшення наслідків вчиненого діяння, тому вважає, що необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень буде покарання, призначене на підставі ст.69 КК України, тобто більш м`який вид основного покарання, не зазначеного в санкції статті Особливої частини КК України - обмеження волі з позбавленням права керувати транспортними засобами.

В строк відбування покарання обвинуваченого ОСОБА_5 підлягає зарахуванню строк попереднього ув`язнення у відповідності до положень ст.72 КК України.

Запобіжний захід у вигляді застави, обраний щодо обвинуваченого, до вступу вироку в законну силу змін не потребує.

Відповідно до ч. 11 ст. 182 КПК України застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу.

Питання про долю речових доказів підлягає вирішенню у відповідності до положень ч.9 ст.100 КПК України.

Відповідно до положень статті 118 КПК України витрати, пов*язані із залученням експертів являються процесуальними витратами.

Частиною 2 статті 124 КПК України встановлено, що у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.

Процесуальні витрати по справі, пов*язані із проведенням автотехнічної, комісійної автотехнічної експертиз та експертизи технічного стану транспортного засобу в розмірі 5832 (п`ять тисяч вісімсот тридцять дві) гривні 96 копійок. підлягають стягненню із обвинуваченого на користь держави відповідно до ст. 118, 124 КПК України, оскільки їх розмір та підстава підтверджуються матеріалами кримінального провадження.

Крім цього, підлягає стягненню з обвинуваченого майнової шкоди, завдана Чернівецькій ЦРЛ в розмірі 2201 (дві тисяч двісті одна) гривня 91 копійка.

Керуючись ст. ст. 373, 374 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України, і призначити йому покарання на підставі ст. 69 КК України у вигляді обмеження волі строком на 5 /п*ять/ років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 /три/ роки.

На підставі статті 72 КК України в строк відбуваня покарання ОСОБА_5 зарахувати строк попереднього ув`язнення з 19.08.2012 року по 05.03.2013 року.

Речові докази по справі:

- автомобіль «КРАЗ 64431», державний номерний знак НОМЕР_1 та напівпричіп «ВАРЗ 0192», державний номерний знак НОМЕР_2 , які знаходяться на зберіганні в Чернівецькому РВ УМВС у Вінницькій області - повернути власнику ПП «Кряж», смт. Крижопіль Крижопільського району Вінницької області;

- клапан керування гальмівної системи вищезазначеного напівпричепа (в зборі) та 2 пневмопружини гальмівних камер (гальмівних енергоакумуляторів) правого колеса середньої вісі тягача чи правого колеса задньої вісі напівпричепа, які зберігаються в камері схову Чернівецького РВ УМВС у Вінницькій області повернути власнику ПП «Кряж», смт. Крижопіль, Крижопільського району, Вінницької області;

- оригінал дорожнього листа №87 від 17.08.2012 року залишити в матеріалах кримінального провадження;

- посвідчення водія НОМЕР_4 на ім`я ОСОБА_5 на правити в ВРЕР УДАІ;

- компакт-диск «DVD+R 8x DATA/VIDEO 4/7 GB/120min», на якому міститься відеозапис, застосований під час огляду місця пригоди 19.08.2012 року - залишити в матеріалах кримінального провадження.

Стягнути із ОСОБА_5 на користь держави витрати на залучення експертів, у зв`язку з проведенням авто технічної, комісійної авто технічної експертиз та експертизи технічного стану транспортного засобу у розмірі 5832 (п`ять тисяч вісімсот тридцять дві) гривні 96 копійок та майнову шкоду, завдану Чернівецькій ЦРЛ на загальну суму 2201 (дві тисяч двісті одна) гривня 91 копійка.

Запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 25000 гривень залишити до набрання вироком законної сили.

Застава, що не була звернена в дохід держави, повертається обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу відповідно до ч.11 ст.182 КПК України.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного суду Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення в суді, а особою, яка перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення їй копії вироку.

Судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 цього Кодексу.

Суддя: ОСОБА_1