ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 грудня 2013 року

м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний
суд міста Запоріжжя у складі
головуючого судді Кравченко Л.Ю., при
секретарі Григоренко Н.В., за участю
прокурора Міхайлова А.В.,
обвинуваченого ОСОБА_1, потерпілого
ОСОБА_2, розглянувши у відкритому
судовому засіданні у залі суду в м.
Запоріжжі кримінальне провадження,
внесене до Єдиного реєстру досудових
розслідувань за №0002104 від 15.07.2013
року за обвинуваченням

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м.Запоріжжя, громадянина України,
українця, з середньо технічною освітою,
не працюючого, одруженого,
проживаючого за адресою: АДРЕСА_1, на
підставі ст..89 КК України раніше не
судимого,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1
ст.122 КК України,

ВСТАНОВИВ:

08.06.2013 року, приблизно о 23.20 годині,
ОСОБА_1, знаходячись біля 2-го під'їзду
будинку №23 по вул.Матросова в
м.Запоріжжя, будучи в стані
алкогольного сп'яніння, маючи умисел
на спричинення тілесних ушкоджень
знайомому ОСОБА_2, в ході конфлікту
наніс останньому удари кулаками обох
рук та ліктями в область голови та
тулуба, від чого ОСОБА_2 впав на землю та
вдарився потилицею, спричинивши
множинні осколкові переломи кісток
лицьового черепа : очноямкової
пластинки решетчатої кістки зліва і
справа, кісткових перегородок
решетчатих осередків, нижнього краю
орбітні передньої стінки
верхньо-щелепної пазухи, що згідно з
висновком експертизи № 1757 від 02.07.2013
року кваліфікуються як тілесні
ушкодження середнього ступеню
тяжкості, не небезпечні для життя, але
які спричинили тривалий розлад
здоров'я більше 21 дня, садна в області
лівого ліктевого суглоба,
кваліфікуються як легкі тілесні
ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_1 повністю визнав
свою вину, та пояснив, що 08.06.2013 року
ввечері, він повертався додому на
велосипеді. У дворі дома він зустрів
знайомого ОСОБА_2, який був в стані
алкогольного сп'яніння. При цьому він
також був у стані легкого алкогольного
сп'яніння. Через те, що ОСОБА_2 образив
його дружину, він наніс удар в обличчя
ОСОБА_2, від якого той впав на землю.
Потім він, нахилившись над ОСОБА_2,
схопив за шию та кілька разів наніс
удари кулаком в обличчя. Він погано
пам'ятає події того дня, оскільки з того
часу пройшло півроку, тому більше не
може нічого повідомити. В скоєному
розкаюється.

Допитаний в судовому засіданні
потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що 08 червня
2013 року вечері він, вживши алкогольні
напої, сидів біля під'їзду на лавочці. В
цей час до нього підійшов ОСОБА_1, з яким
на той час вони були у товариських
відносинах, та через те, що він нібито
образив дружину ОСОБА_1, відлупцював
його. Після того як його побив ОСОБА_1
його забрала скора медична допомога і
він знаходився на стаціонарному
лікуванні у больниці.

На підставі ст..349 КПК України, з
урахуванням повного визнання вини
обвинуваченим ОСОБА_1, думки самого
обвинуваченого, який повідомив, що
бажає закінчити судове слідство по
справі без дослідження доказів, що
містяться в матеріалах кримінального
провадження, та думки прокурора та
потерпілого, які не заперечують, інші
докази щодо тих обставин, які ніким не
оспорюються, не досліджувалися.

Суд кваліфікує дії обвинуваченого
ОСОБА_1 за ч. 1 ст.122 КК України як
спричинення умисного середньої
тяжкості тілесного ушкодження, яке не є
небезпечним для життя, але таке, що
спричинило тривалий розлад здоров'я.

Відповідно до ст..66 КК України,
судом встановлені наступні пом'якшуючі
вину обвинуваченого ОСОБА_1 обставини:
щире каяття.

Обставин, що обтяжують вину ОСОБА_1
відповідно до ст. 67 КК України, судом не
виявлено.

При призначені покарання, суд приймає
до уваги характер і ступінь тяжкості
суспільно небезпечного діяння, особу
обвинуваченого, який раніше не судимий,
вину визнав повністю, розкаявся у
скоєному, думку потерпілого про не
суворе покарання, тому суд вважає, що
виправлення обвинуваченого можливе
без ізоляції від суспільства.

Речових доказів по кримінальному
провадженню не має.

Потерпілим ОСОБА_2 заявлений цивільний
позов на суму 2597,72 гривень матеріальної
шкоди, 10000 гривень моральної шкоди та 500
гривень витрат на правову допомогу.

Прокурором заявлений цивільний позов
на суму 5424,36 грн.

Суд, дослідивши матеріали
кримінального провадження та
цивільного позову, вислухавши думку
сторін, вважає, що позов прокурора
підлягає повному задоволенню, а позов
потерпілого ОСОБА_2 підлягає
частковому задоволенню, виходячи з
наступного.

Відповідно до доданих до позову
документів, загальна сума матеріальних
збитків складає 590,42 гривень, що
складається з 200,42 гривень витрат на
медикаменти та 390 гривень витрат на
діагностування.

Статтею 60 ЦПК України передбачено, що
кожна сторона зобов'язана довести ті
обставини, на які вона посилається як
на підставу своїх вимог і заперечень,
крім випадків, встановлених статтею 61
цього Кодексу.

Докази подаються сторонами та іншими
особами, які беруть участь у справі.

Доказування не може ґрунтуватися на
припущеннях.

Оцінив докази в їхній сукупності, суд
вважає, що за матеріальну шкоду,
завдану ОСОБА_2, з ОСОБА_1 слід стягнути
590,42 гривень.

Обґрунтовуючи розмір моральної шкоди,
позивач вказав, що після скоєння
злочину він знаходився на
стаціонарному лікуванні та знаходився
у нервовому стані у зв'язку з
неможливістю доглядати за своїм
недієздатним сином, також він страждав
на фізичний біль. .

Вина ОСОБА_1 в заподіяні моральної
шкоди ОСОБА_2 повністю підтверджується
матеріалами справи.

Розмір відшкодування моральної шкоди
суд визначає залежно від характеру
та обсягу страждань, яких зазнав
позивач та характеру немайнових втрат.
При цьому суд враховує важкість
морально-психологічних хвилювань та
розлад здоров'я внаслідок цього.

Розмір відшкодування моральної шкоди у
сумі 10000 грн., на думку суду достатніми
доказами не обґрунтований та не
відповідає фактичним обставинам
справи. Тому суд, виходячи з засад
розумності, виваженості та
справедливості вважає, що моральна
шкода підлягає відшкодуванню у розмірі
1500 грн.

Відповідно до ст..120 КПК України,
витрати на правову допомогу підлягають
стягненню.

В решті позову слід відмовити.

Керуючись ст.120, 368, 370, 374 КПК України, суд
-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, визнати
винним у вчиненні злочину
передбаченого ч.1 ст.122 КК України та
призначити йому покарання у вигляді
1-го (одного) року позбавлення волі.

Відповідно до ст..75 КК України
звільнити засудженого ОСОБА_1 від
призначеного йому покарання, якщо він
протягом випробувального строку 1
(одного) року не скоїть нового злочину.

На підставі ст. 76 КК України зобов'язати
засудженого ОСОБА_1. :

- не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу
органів кримінально - виконавчої
інспекції;

- повідомляти кримінально - виконавчу
інспекцію про зміну місця проживання,
роботи або навчання;

- періодично з'являтися для реєстрації
до кримінально - виконавчої інспекції.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави
5424,36 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь
ОСОБА_2 590,42 гривень матеріальної шкоди,
1500 гривень моральної шкоди та 500
гривень витрат на правову допомогу.

До набрання вироком законної
сили, міру запобіжного заходу, обрану
ОСОБА_1 у вигляді особистого
зобов'язання - залишити без змін.

Вирок може бути оскаржений в
апеляційний суд Запорізької області
протягом 30 діб з моменту його
проголошення.

Суддя
Л.Ю.Кравченко