Справа №
11-290/2008 р. Головуючий у І інстанції Кучерявець
187 ч. 3 КК Доповідач Акуленко С.О.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 червня 2008 року
колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду
Чернігівської області в складі:

Головуючого-судді Акуленко С.О.

Суддів
- Широян Т.А., Білоброва В.Д.

При секретарі - Масловій О.В.

з участю прокурора -
Надточій О.О.

потерпілого - ОСОБА_1

адвоката -
ОСОБА_2

засуджених - ОСОБА_3, ОСОБА_4

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну
справу за апеляцією засудженого ОСОБА_3 та адвоката ОСОБА_2 в інтересах
засудженого ОСОБА_4 на вирок Носівського районного суду Чернігівської області від 11 лютого 2008
року.

Цим вироком

ОСОБА_3,ІНФОРМАЦІЯ_1, українець, громадянин України, уродженець м. Носівка Чернігівської області, житель АДРЕСА_1, з початковою освітою, неодружений,
непрацюючий, раніше судимий: 20.09.2005 року Носівський районним судом за ст.
ст. 185 ч.1, 296 ч.1 та ст. 70 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі
із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки,

засуджений за ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі;

за ст. 187 ч. 3 КК України до 7 років позбавлення волі з конфіскацією
всього його особистого майна;

за ст. 304 КК України до 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України за
сукупністю злочинів шляхом часткового складання призначених покарань остаточно
призначено покарання у вигляді 7 років 6
місяців позбавлення волі з конфіскацією всього його особистого майна.

На підставі ст. 71 КК України ОСОБА_3 до покарання призначеного даним
вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Носівського
районного суду від 20.09.2005 року і за сукупністю вироків остаточно йому
призначено покарання у вигляді 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього
його особистого майна.

ОСОБА_4,ІНФОРМАЦІЯ_2, українець, громадянин України, уродженець м. Ніжин
Чернігівської області, житель АДРЕСА_2, з середньою освітою, неодружений,
непрацюючий, раніше судимий: 03.11.2004 року Оболонським районним судом м.
Києва за ст. ст. 27 ч.5, 358 ч.1, 358 ч.3 та ст. 70 КК України до штрафу в
розмірі 40-ка неоподаткованих мінімумів доходів громадян; 18.05.2005 року
Шевченківським районним судом м. Києва за ст.ст. 289 ч.3, 69 КК України до 2
років позбавлення волі з конфіскацією всього майна,

засуджений за ст. 187 ч. 3 КК України до 7 років позбавлення волі з
конфіскацією всього його особистого майна.

Відносно неповнолітньої
ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_3, постановою Носівського райсуду від 11 лютого 2008 року
застосовані примусові заходи виховного характеру. Вона передана під нагляд
матері ОСОБА_6 до досягнення нею повноліття.

Вироком суду ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнані винними і засуджені за злочини,
скоєні при наступних обставинах.

02.08.2007 року близько 12 години ОСОБА_3 та неповнолітня
ОСОБА_5- ІНФОРМАЦІЯ_3 за попередньою змовою вчинили таємне викрадення з жилого
будинку ОСОБА_6 АДРЕСА_3 грошей в сумі 734 грн., які належали ОСОБА_6.

15.09.2007 року близько 16 години ОСОБА_3 та ОСОБА_4
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння і неповнолітня ОСОБА_5-
ІНФОРМАЦІЯ_3, за попередньою змовою вчинили напад на ОСОБА_1. В жилому будинку
ОСОБА_1 АДРЕСА_4 з метою заволодіння майном ОСОБА_1 завдали тілесні ушкодження,
що спричинили короткочасний розлад здоров'я та вчинили відкрите викрадення
майна: годинника „Омакс” вартістю 45 грн., золотих сережок вартістю 92 грн.,
мобільного телефону „Nokia” вартістю 420 грн., 2-а сувеніри загальною вартістю 20 грн., дитячу
іграшку вартістю 3 грн., 4-и пляшки вина „Ізабелла” загальною вартістю 52 грн.,
3-и пляшки горілки „Біленька” загальною вартістю 24 грн., сумку дорожню
вартістю 5 грн. та гроші в сумі 5 грн., а всього на загальну вартість 656 грн..

ОСОБА_3, ОСОБА_4 та неповнолітня ОСОБА_5рідні між собою,
вони походять від однієї матері ОСОБА_6, і ОСОБА_3 і ОСОБА_4 знали про дату
народження та вік ОСОБА_5, тобто, що ОСОБА_5 неповнолітня. ОСОБА_3 втягнув
ОСОБА_5в злочинну діяльність.

В апеляції адвокат ОСОБА_2 в інтересах засудженого
ОСОБА_4 вважає вирок суду незаконним, оскільки висновки суду, викладені у
вироку не відповідають фактичним обставинам справи, а також вважає, що ОСОБА_4
призначено занадто суворе покарання, яке не відповідає особі засудженого і
підлягає пом'якшенню з наступних підстав. Дії ОСОБА_4 необхідно кваліфікувати
за ст. 355 ч. 2 КК України, як примушування до виконання цивільно - правових
зобов'язань. Суд при винесенні вироку не врахував всі пом'якшуючи вину
обставини, те, що ОСОБА_4 за місцем роботи та проживання характеризується
позитивно, тяжких наслідків від вчиненого ним не настало, матеріальні збитки
заподіяні потерпілому він відшкодував у повному обсязі, перебуває у цивільному
шлюбі, має на утриманні неповнолітню дитину дружини. Просить вирок суду
змінити, перекваліфікувати дії ОСОБА_4 зі ст. 187 ч. 3 КК України на ст. 355 КК
України та застосувати до нього ст. 69 КК України.

Не погоджуючись з вироком суду засуджений ОСОБА_3 подав
апеляцію, в якій вказує на неправильність досудового слідства, свою вину у
вчиненні злочину передбаченого ст. 187 ч. 3 КК України не визнає, вважає, що
прийшов до потерпілого щоб забрати борг. При призначенні покарання суд не
прийняв до уваги, те, що він має на утриманні двох неповнолітніх дітей. Просить
пом'якшити призначене судом покарання.

По справі було проведено часткове судове слідство під час
якого встановлено наступне.

02.08.2007 року близько 12 години ОСОБА_3 та неповнолітня
ОСОБА_5- ІНФОРМАЦІЯ_3 за попередньою змовою проникли до жилого будинку ОСОБА_6
АДРЕСА_3 звідки таємно викрали гроші в сумі 734 грн., які належали ОСОБА_6.

15.09.2007 року близько 16 години ОСОБА_3 та ОСОБА_4
перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння і неповнолітня ОСОБА_5-
ІНФОРМАЦІЯ_3, за попередньою змовою вчинили напад з метою заволодіння чужим
майном, поєднаний із застосуванням насильства на ОСОБА_1, та відкрито викрали
майна на загальну суму 656 грн..

ОСОБА_3 достовірно знаючи, що ОСОБА_5є неповнолітньою
втягнув її у злочинну діяльність, тобто вчинив разом з нею таємне викрадення грошей
ОСОБА_8, поєднаного з проникненням у житло та розбійний напад на ОСОБА_1

В засіданні апеляційного суду засуджений ОСОБА_3 свою вину в пред'явленому
обвинуваченні визнав повністю і показав, що він сам вчинив викрадення з жилого
будинку ОСОБА_6 і розбійний напад в будинку ОСОБА_1, ОСОБА_5до вчинення
крадіжки з будинку ОСОБА_8, а ОСОБА_4 до вчинення розбійного нападу з будинку
ОСОБА_1 не причетні. Просив з урахуванням усіх обставин справи пом'якшити
призначене йому покарання.

Засуджений ОСОБА_4 вказував на непричетність до вчинення розбійного нападу в будинку ОСОБА_1. Він
пішов допомогти брату ОСОБА_3 забрати борг. Про те, що сталося жалкує, щиро
кається. Потерпілому відшкодував матеріальну і моральну шкоду. Просить
застосувати ст. 69 КК України та пом'якшити призначене покарання.

Заслухавши доповідача, засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_4 та
адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_4, які підтримали апеляції та
просили їх задовольнити, пом'якшити призначене судом покарання, думку прокурора
про залишення вироку суду без зміни, перевіривши матеріали справи, колегія
суддів приходить до наступного висновку.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у вчиненні
зазначених у вироку діянь за обставин встановлених судом, відповідає фактичним
обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних у справі і досліджених в
судовому засіданні доказів і є обґрунтованим.

З показів потерпілого ОСОБА_1 вбачається, що 15.09.2007 року він будучи сам
вдома, відпочивав, вхідні двері будинку були замкнені. Він чув стукіт у двері
будинку, але дверей він не відкривав, потім він побачив в середині ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5. До нього підійшов ОСОБА_3 і став вимагати гроші, вдаривши
рукою в тулуб, які він нібито не доплатив за розбирання печі в будинку. Він
відповів, що грошей у нього немає. До нього підійшов ОСОБА_4 і вдарив ногою по
голові. Потім його били руками і ногами по різних частинах тіла. Після цього
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5ходили по будинку, відкривали двері меблів і брали
пляшки з вином та горілкою, всупереч його волі. ОСОБА_3 забрав з кишені його
брюк 5 грн. і зняв з його руки годинник. Залишивши його на подвір'ї ОСОБА_3,
ОСОБА_4 та ОСОБА_5пішли від нього з його дорожньою сумкою в якій було вино та
горілка взяті в його будинку після його побиття.

Таким чином, твердження засудженого ОСОБА_4 про непричетність його до
вчинення розбійного нападу з будинку ОСОБА_1, колегія суддів розцінює, як
позицію захисту з метою уникнення кримінальної відповідальності.

Не дивлячись на позицію засуджених в засіданні апеляційного суду, їх вина в
інкримінованих злочинах, за яких їх засуджено підтверджується показами
потерпілих, свідків, висновками експертиз та іншими матеріалами справи, які
були досліджені в суді першої інстанції.

Так потерпіла ОСОБА_6 показувала, що 02.08.2007 року близько 12-ої години
до неї додому прийшли ОСОБА_3 та ОСОБА_5, вона бачила, що ОСОБА_5 була лише в
одній кімнаті і підходила до ліжка де під подушкою в гаманці у неї було 14 грн.
ОСОБА_3 пішов в іншу кімнату, сказавши, що іде ремонтувати радіоприймач. В тій
кімнаті на ліжку в її халаті було 720 грн., які вона збирала зі своєї пенсії,
щоб придбати собі на зиму палива. ОСОБА_3 довго не був в тій кімнаті, він
швидко вийшов з неї і нічого не кажучи пішов з будинку на подвір'я де його
чекала ОСОБА_5 Вони разом пішли на вулицю. Після того, як в будинку побували
ОСОБА_5та ОСОБА_3 в неї зникло 734 грн.

Свідок ОСОБА_7 показала, що 16.09.2007 року її співмешканець ОСОБА_4
передав їй золоті сережки в подарунок для її дочки, а 17.09.2007 року ті золоті
сережки вона віддала працівникам міліції. Де ОСОБА_4 взяв золоті сережки він їй
не говорив.

Також винуватість ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтверджується іншими доказами:
висновком судово-медичної експертизи, згідно якої ОСОБА_1 були заподіяні
тілесні ушкодження, які відносяться до легких тілесних ушкоджень та легкі
тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я, які могли
виникнути в результаті дій твердих тупих предметів з обмеженою поверхнею, в
тому числі руками чи ногами сторонньої особи (т. 1 а.с. 144 - 145), протоколами
огляду місця події (т. 1 а.с. 24, 44), протоколами очних ставок ( т.1 а.с.
34-35, 99-101, 102 - 103, 118-120), протоколами відтворення обстановки та
обставин події (т. 1 а.с. 37).

Як вбачається з матеріалів справи досудове слідство було проведено без
порушення вимог кримінально-процесуального законодавства.

Дії засудженого ОСОБА_3 за ст. ст. 185 ч. 3, 187 ч. 3, 304
КК України та ОСОБА_4 за ст. 187 ч. 3 КК України судом кваліфіковані
правильно.

Доводи наведені у апеляції сторони захисту про вчинення ОСОБА_4 дій
направлених на примушування до виконання цивільно - правових зобов'язань не
можуть бути прийняти до уваги, спростовуються матеріалами кримінальної справи
та показаннями самих засуджених. Підстав для перекваліфікації дій ОСОБА_4 колегія
суддів не встановила.

Як роз'яснено у п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від
24.10.2003 року № 7 „Про практику призначення судами кримінального покарання”,
згідно ст. 69 КК України призначення основного покарання, нижчої від найнижчої
межі, передбаченої законом за вчинений злочин, може мати місце лише за
наявності кількох (не менше двох) обставин, що пом'якшують покарання та
істотньо знижують ступінь тяжкості цього злочину, з врахуванням особи винного.

Під час розгляду справи достатніх підстав для застосування щодо ОСОБА_3 ст. 69 КК України судом не
встановлено і в його апеляції також не наведено.

При призначенні покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України
врахував ступінь тяжкості вчинених злочинів, дані про особу засудженого ОСОБА_3,
який в період умовно - дострокового звільнення вчинив нові злочини, а також всі
обставини справи, в тому числі й ті, на які є посилання в апеляціях.

Що стосується призначеного покарання ОСОБА_4, то судом враховано, що він позитивно характеризується, наявність обставин, що
пом'якшують покарання, як щире каяття, сприяння розкриттю злочину та повне
відшкодування завданих збитків, відсутність тяжких наслідків.

На думку колегії суддів, всі ці обставини давали суду підстави для
призначення засудженому ОСОБА_4 більш м'якого виду покарання, із застосуванням
ст. 69 КК України.

Керуючись ст. 365, 366, 377 КПК України, колегія суддів,
-

У Х
В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_3 залишити без задоволення, а вирок Носівського районного суду Чернігівської
області від 11 лютого 2008 року щодо нього без змін.

Апеляцію адвоката ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_4 задовольнити
частково.

Вирок Носівського районного суду
Чернігівської області від 11 лютого 2008 року щодо ОСОБА_4 в частині
призначеного покарання змінити.

Пом'якшити ОСОБА_4 покарання за ст. 187 ч. 3 КК України із застосуванням
ст. 69 КК України до 5 років позбавлення волі з конфіскацією всього його
особистого майна.

В решті зазначений вирок суду залишити без зміни.

С у д д і :

Широян Т.А. Акуленко
С.О.
Білобров В.Д.