Справа № 359/1955/15-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-сс/780/101/15 Доповідач у 2 інстанції Говоруха
Категорія 12.03.2015

УХВАЛА
Іменем України
12 березня 2015 року. м. Київ.

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5 , за участю прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 та в режимі відеоконференції підозрюваного ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_8 ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 4 березня 2015 року у кримінальному провадженні № 0002043, якою застосовано запобіжний захід у вигляді триманні під вартою щодо

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

який підозрюється у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України,-

в с т а н о в и л а :
Органами досудового розслідування ОСОБА_8 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 189 КК України.

Згідно ухвали слідчого судді, 20 вересня 2014 року близько 10 години під час перебування на території гаражного кооперативу, що розташований по вулиці Радгоспній в м. Бориспіль, у ОСОБА_8 та невстановленої особи виник злочинний умисел, направлений на незаконне заволодіння грошовими коштами в сумі 50 000 доларів США шляхом вимагання.

Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи спільно та за попередньою змовою з невстановленою особою, перебуваючи на території вищезазначеного кооперативу, ОСОБА_8 умисно, з корисливих мотивів пред`явив ОСОБА_9 вимогу в передачі йому належних ОСОБА_9 грошових коштів в сумі 50 000 доларів США, погрожуючи при цьому останньому вбивством та застосувавши до нього фізичне насильство, небезпечне для життя та здоров`я, у вигляді нанесення одного удару ногою в обличчя, спричинивши ОСОБА_9 тілесні ушкодження у вигляді перелому кісток носу які, відповідно до висновку експерта № 247 від 20.10.2014, тягнуть розлад здоров`я на строк понад 6, але не менше ніж 21 день і за цією ознакою відносяться до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Після цього, продовжуючи реалізовувати свій злочинний умисел, ОСОБА_8 , за попередньою змовою з невстановленою особою, застосовуючи газовий балончик та металеві кайданки, незаконно викрали ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , помістили їх до салону автомобілі «Фольцваген Транспортер Т4», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та приблизно до 16 години 20 вересня 2014 року возили їх по території Бориспільського та Баришівського районів Київської області, вимагаючи грошові кошти в сумі 50 000 доларів США в ОСОБА_9 .

До Бориспільського міськрайонного суду Київської області звернувся слідчий СВ Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області ОСОБА_11 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 .

Ухвалою слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 4 березня 2015 року клопотання слідчого задоволено та застосовано до ОСОБА_8 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Районний суд своє рішення мотивував тим, що є достатні підстави вважати, що існують ризики, а саме: враховуючи тяжкість злочину, у вчиненні якого підозрюється ОСОБА_8 , а також те, що є достатні підстави вважати, що він буде переховуватися від органів досудового розслідування та суду, оскільки перебував у розшуку та своїми діями може впливати на потерпілого та свідків, а тому більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам передбаченим ст. 177 КПК України.

Не погоджуючись з рішенням суду захисник ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, постановити нову ухвалу про застосування щодо ОСОБА_8 інший запобіжний захід не пов`язаний з позбавленням волі.

Свою апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що до ОСОБА_8 можливо застосування більш м`якого запобіжного заходу, оскільки останньому не було відомо про те, що він знаходиться у розшуку, ніяких повісток або повідомлень він не отримував, про наявність підозри у вчиненні злочину йому не повідомлялося, а як тільки ОСОБА_8 дізнався про існування кримінального провадження стосовно нього, отримавши повістку, не будучи затриманим, негайно, самостійно, з`явився для допиту у м. Бориспіль, після чого, йому оголосили про підозру, два дні перебуваючи на волі, розуміючи, що може бути її позбавлений, очікував прийняття рішення про обрання щодо нього запобіжного заходу, без будь-якого впливу з боку працівників правоохоронних органів.

Також захисник вказує, на те, що мотивом дій підозрюваного були недотримання потерпілим своїх цивільно-правових зобов`язань, що не заперечується і самим потерпілим, а також те, що два знайомі, які були співучасниками ОСОБА_8 у вчинення даного злочину, засуджені Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч. 2 ст. 146 КК України, і при цьому суд вивчивши обставини справи та факти прийшов до висновку про відсутність складу злочину передбаченого ст. 189 КК України у діях спільників ОСОБА_8 , а відповідно і останнього.

Крім того, оцінюючи свої дії, ОСОБА_8 погоджується в їх незаконності, та визнає вину у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 146 КК України, щиро розкаюється, і готовий надавати всю необхідну допомогу слідству і понести заслужене покарання.

Захисник просить врахувати що ОСОБА_8 одружений, виховує сина, що підкреслює його міцні соціальні зв`язки, не притягувався до кримінальної відповідальності, будь-якою діяльністю, пов`язаною з незаконною він не займався, а вів абсолютно законну господарську діяльність виготовлення кондитерських виробів.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який просив залишити без змін ухвалу слідчого судді, пояснення підозрюваного та його захисника, які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали судової справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як вбачається із представлених в апеляційний суд матеріалів, в провадженні СВ Бориспільського МВ ГУМВС в Київській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002043 від 22 жовтня 2014 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 189 КК України. Слідчий, за погодженням з прокурором, звернувся до суду з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою. Клопотання обґрунтовано тим, що ОСОБА_8 , підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, і в обґрунтування необхідності застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою покладається необхідність запобігти спробам підозрюваного переховуватись від органів досудового розслідування та суду, продовжити злочинну діяльність.

З журналу судового засідання та ухвали слідчого судді вбачається, що наведені доводи перевірялись судом при розгляді клопотання. При цьому, був допитаний підозрюваний ОСОБА_8 , вислухана думка прокурора, захисника, а також з`ясовані обставини, які мають значення для вирішення питання про обрання запобіжного заходу.
Так, відповідно до ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 183 КПК України утримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.
Розглядаючи клопотання про застосування запобіжного заходу до ОСОБА_8 слідчий суддя встановив наявність пред`явленої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, обґрунтував наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, врахував характеризуючи дані про особу підозрюваного та дійшов висновку про застосування щодо підозрюваного виняткового запобіжного заходу у виді тримання під вартою.
Разом з тим, як вважає колегія суддів, застосовуючи до ОСОБА_8 винятковий запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, слідчий суддя не в повній мірі дотримався вимог кримінального процесуального законодавства України, а саме припустився таких порушень вимог ст.ст. 177, 178,183, 194 КПК України, які істотно вплинули на правильність прийнятого рішення та тягнуть за собою його скасування.
Так, колегією суддів з`ясовано, що у клопотанні слідчого, в порушення вимог ч. 1 ст. 194 КПК України, немотивована наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним злочину, передбаченого саме ч.3 ст. 189 КК України та відповідно недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Як видно із матеріалів кримінального провадження 20 вересня 2014 року громадяни ОСОБА_9 та ОСОБА_10 звернулись до правоохоронних органів з заявою про їх викрадення ОСОБА_8 та іншими особами на підставі чого було відкрито кримінальне провадження за ст. 146.ч.2 КК України. В подальшому, як видно із вироку Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 17 листопада 2014 року , який набрав чинності, ОСОБА_12 та ОСОБА_13 засуджені за те, що за попередньою змовою з ОСОБА_8 близько 10 години 20 вересня 2014 року з метою повернення боргу незаконно позбавили волі та викрали ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , яких утримували до 16 годин того ж дня. З повідомлення про підозру від 22 жовтня 2014 року видно, що ОСОБА_8 було інкриміновано вчинення спільно з ОСОБА_12 та ОСОБА_13 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 146 КК України. Однак 4 березня 2015 року ОСОБА_8 пред`явлена підозра у скоєнні спільно з невстановленою особою в той же час, за тих же обставин, стосовно тих же потерпілих уже іншого злочину, передбаченого ч.3 ст. 189 КК України. При цьому жодного обґрунтування зміни підозри процесуальний документ не містить. За таких обставин, приймаючи до уваги наявність судового рішення, яке на даний час є чинним і в якому зазначається про вчинення групою осіб за обставин наведених у повідомленнях про підозру ОСОБА_8 злочину, передбаченого ст. 146, ч.2 КК України у колегії суддів викликає сумнів наявність обґрунтованої підозри у скоєнні підозрюваним кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 189 КК України.

Підозрюваний ОСОБА_8 визнає свою вину у скоєнні злочину передбаченого ч.2 ст. 146 КК України, який відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості і відповідно до вимог ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до осіб, які підозрюються у скоєнні злочинів даної категорії і раніше не були судимі може бути застосований лише коли прокурор доведе, що перебуваючи на волі особа переховувалась від органу досудового розслідування, перешкоджала кримінальному провадженню. В суді апеляційної інстанції підозрюваний ОСОБА_8 заявив, що під час досудового слідства він від правоохоронних органів не переховувався, після допиту в якості свідка з дозволу слідчого виїхав до місця свого проживання та реєстрації в м. Харків , де проживав весь час і з`явився до слідчого після надходження повістки, про те, що перебуває в розшуку не знав, жодних повідомлень чи викликів до нього не надходило, працював весь цей час в м. Харкові, займався приватними перевезеннями.

Покази підозрюваного ОСОБА_8 прокурором не спростовані і крім того, що в матеріалах справа наявна постанова про оголошення розшуку інших доводів не наведено.

Перевіряючи справу в апеляційній інстанції, колегією суддів встановлено, що необхідності обмеження права особи на свободу, передбаченого кримінальним процесуальним законом України, ст. 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини в контексті зазначеного кримінального провадження, немає, а тому ухвалу слідчого судді слід скасувати та застосувати до ОСОБА_8 запобіжний захід у виді домашнього арешту на певний період доби, який, як вважає колегія суддів, забезпечить запобіганню ризиків, передбачених ст. 177 КПК України. Розглядаючи клопотання та приймаючи рішення про застосування щодо ОСОБА_8 запобіжного заходу, колегія суддів враховує визнання ОСОБА_8 вини у скоєнні злочину, ризиків, передбачених ст. 177 КПК України та відповідно до статті 178 КПК України, враховує вагомість наявних доказів про вчинення ОСОБА_8 кримінального правопорушення, дані про особу підозрюваного в їх сукупності, а саме, що він раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, характеризується позитивно, одружений, має на утриманні дитину, міцність соціальних зв`язків, наявність місця реєстрації та проживання.

З урахуванням викладеного, ухвала слідчого судді, якою задоволено клопотання слідчого та обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 , як така, що постановлена з порушенням вимог кримінального процесуального закону України, підлягає скасуванню, з постановленням нової ухвали про застосування до підозрюваного ОСОБА_8 запобіжного заходу у виді домашнього арешту на певний період доби, заборонивши останньому залишати місце свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 . з 20 години до 7 годин наступної доби, за виключенням часу пов`язаного з явкою до органів досудового слідства та суду, оскільки саме такий запобіжний захід забезпечить виконання підозрюваним, покладених на нього, процесуальних обов`язків.
Керуючись ст. ст. 181, 183,194,309, 407,422 КПК України, колегія суддів,-
УХВАЛИЛА:
Апеляційну скаргу захисника задовольнити .
Ухвалу слідчого судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 4 березня 2015 року, якою задоволено клопотання слідчого СВ Бориспільського МВ ГУ МВС в Київській області та застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 - скасувати.
Клопотання слідчого СВ Бориспільського МВ ГУ МВС в Київській області про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_8 - задовольнити частково.
Застосувати до ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не судимого, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді домашнього арешту на певний період доби, заборонивши останньому залишати місце свого проживання за адресою - з 20 годин до 7 годин наступної доби за виключенням часу пов`язаного з явкою до органів досудового слідства та суду.
Визначити строк дії ухвали до 10 травня 2015 року.
ОСОБА_8 з-під варти звільнити негайно.
Зобов`язати ОСОБА_8 після звільнення з-під варти негайно прибути до місця свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .
Зобов`язати ОСОБА_8 протягом дії запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з`являтися за кожною вимогою слідчого, суду чи іншого органу державної влади.
Роз`яснити підозрюваному ОСОБА_8 , що відповідно до частини 5 статті 181 КК України, працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за його поведінкою, мають право з`являтися в житло, під арештом в якому він перебуває, вимагати надання усних чи письмових пояснень з питань, пов`язаних із виконанням покладених на нього обов`язків, використовувати електронні засоби контролю.
Ухвалу апеляційного суду про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту направити до органу внутрішніх справ за місцем проживання ОСОБА_8 для виконання.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Головуючий:

Судді: