Справа № 309/2064/15-к
Провадження № 1-кп/309/47/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 липня 2015 року м. Хуст

в складі: головуючого-судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

захисника: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст кримінальне провадження № 0000428 від 05.04.2015 року відносно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, військово не зобов`язаного, раніше судимого вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 10.09.1999 року за ст. 103 КК України до двох років позбавлення волі; вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 31.01.2005 року за ст. 185 ч. 3 КК України до трьох років позбавлення волі; вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 07.04.2008 року за ст. 122 ч. 1 КК України до одного року обмеження волі; вироком Хустського районного суду Закарпатської області від 22.12.2009 року за ст. 121 ч. 1 КК України до п`яти років позбавлення волі ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 121 ч. 1 КК України,
В С Т А Н О В И В:

05.04.2015 року близько 10 години ОСОБА_5 , знаходячись у своєму власному будинку АДРЕСА_1 , де проживає разом зі своїм братом ОСОБА_6 , під час розпивання алкогольних напоїв та сварки, яка виникла між ними на ґрунті особистих неприязних відносин, схопив зі столу кухонних ніж і умисно заподіяв своєму гостеві ОСОБА_7 тяжкі тілесні ушкодження.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 , свою вину у пред`явленому обвинуваченні у скоєнні злочину передбаченого ст.121 ч.1 КК України, визнав повністю і показав, що 05.04.2015 року приблизно 10 годині, знаходячись у себе вдома розпивав спиртні напої і під час суперечки з потерпілим ОСОБА_7 , наніс йому удар ножем у праву ногу.

Потерпілий ОСОБА_7 в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву від 06.07.2015 року в якій просив суд справу розглядати у його відсутності. Претензій до обвинуваченого ОСОБА_5 ані матеріального, ані морального характеру не має.

Обвинувачений ОСОБА_5 вважає, що досліджувати інші докази не має необхідності, зміст та значення ст. 349 КПК України йому зрозумілі.

Беручи до уваги, що ОСОБА_5 повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, його показання відповідають суті пред`явленого обвинувачення, суд за згодою обвинуваченого та учасників судового розгляду, враховуючи, що не оспорювалися фактичні обставини справи, відповідно до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України визнає їх встановленими в судовому засіданні та вважає недоцільним дослідження доказів щодо цих обставин, роз`яснивши при цьому учасникам судового розгляду наслідки застосування даної статті КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_5 , дослідженням висновку експерта про ступінь тілесного ушкодження та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого.

За висновком експерта № 206 від 15.04.2015 року, тілесне ушкодження у ОСОБА_7 відноситься до тяжких тілесних ушкоджень /а.с. 31-35/.

Свою вину в скоєному злочині обвинувачений визнає, щиро розкаюється в скоєному.

Суд вважає доведеною вину обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, яке виразилось в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння.

При обранні покарання, відповідно до ст. 65 КК України суд враховує те, що ОСОБА_5 вчинив тяжкий злочин, дані про особу підсудного, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, негативно характеризується за місцем проживання, на обліку у лікаря нарколога не знаходиться.

Також суд враховує пом`якшуючі вину обставини, якими суд визнає: щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставини передбачені ст. 67 КК України, що обтяжують покарання - вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння.

Кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 121 КК України, відповідно до ч. 4 ст. 12 КК України відноситься до тяжкого злочину.

Враховуючи вищенаведені обставини, суд вважає, що в даному випадку досягнення мети покарання та виправлення обвинуваченого ОСОБА_5 не можливе без його ізоляції від суспільства, і не знаходить підстав для застосування вимог ст.75 КК України.

Разом з тим, враховуючи пом`якшуючі покарання обставини, відсутність претензій з боку потерпілого,поведінку обвинуваченого після вчинення ним злочину, беручи до уваги, що обвинувачений раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, негативно характеризується по місцю проживання, що свідчить про схильність обвинуваченого до вчинення злочинних діянь, про стійкість його злочинного умислу та небажання ставати на шлях виправлення, суд приходить до висновку що виправлення та перевиховання ОСОБА_5 можливе лише в місцях позбавлення волі та вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції статті, пов`язане з позбавленням волі .

Відповідно до ст. 96 КК України примусове лікування може бути застосовано судом, незалежно від призначеного покарання, до осіб, які вчинили злочини та мають хворобу, що становить небезпеку для здоров`я інших осіб.

Враховуючи те, що ОСОБА_5 хворіє на туберкульоз і дана хвороба становить загрозу для здоров`я інших осіб, суд вважає, що до підсудного слід застосувати примусове лікування від туберкульозу за місцем відбування покарання.

Питання про речові докази суд вирішує відповідно до ст. 100 КПК України.

Судові витрати по кримінальному провадженню відсутні.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 373, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України та призначити йому покарання у вигляді п`яти років позбавлення волі.

Строк відбування покарання засудженому ОСОБА_5 рахувати з дня його затримання - 22 травня 2015 року.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_5 до вступу вироку в законну силу залишити без змін тримання під вартою.

На підставі ст. 96 КК України застосувати до засудженого ОСОБА_5 заходи примусового лікування від туберкульозу за місцем відбування покарання.

Речовий доказ по справі, зазначений у постанові слідчого СВ Хустського МВ УМВС України в Закарпатській області від 07.04.2015 р. (а.с. 37) кухонний ніж, який згідно квитанції про отримання на зберігання речових одказів під час кримінального провадження № 0000428 знаходяться в кімнаті зберігання речових доказів Хустського МВ УМВС України в Закарпатській області знищити.

Виконання вироку в частині знищення речових доказів покласти на Хустський МВ УМВС України в Закарпатській області про що повідомити Хустський районний суд Закарпатської області в місячний строк.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Закарпатської області через Хустський районний суд протягом 30 діб з моменту його проголошення, а засудженим в той же строк з моменту вручення копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку, а копія вироку обвинуваченому та прокурору підлягає врученню негайно після проголошення.

Головуючий суддя

Хустського районного суду підпис: ОСОБА_1

З оригіналом вірно:

Суддя Хустського

районного суду ОСОБА_1 .