У Х В А Л А

31 жовтня 2014 року Личаківський районний суд м. Львова

Слідчий суддя ОСОБА_1 з участю секретаря ОСОБА_2 , скаржника ОСОБА_3 , розглянувши скаргу ОСОБА_3 , на бездіяльність слідчого та прокурора прокуратури Личаківського району м.Львова

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернувся до слідчого судді Личаківського районного суду м. Львова зі скаргою на бездіяльність слідчого Личаківського РВ УМВСУ у Львівській області та прокурора прокуратури Личаківського району м.Львова, саме, в описовій частині скарги вказує, що громадянами ОСОБА_4 було вчинене щодо нього кримінальне правопорушення передбачене ст..190 та ст.. 382 КК України. З зазначеною заявою він звернувся в Личакцівський РВ. За його заявою було відкрите кримінальне провадження, слідство в межах якого проходить вже понад три роки В прохальній частині просить витребувати матеріали справи для ознайомлення за №0001987 та №0001046 та об`єднати в одне провадження,зобов`язати працівників правоохоронних органів розслідувати дану справу відповідно до закону із врахуванням вищеперерахованих статей у заяві та роз`яснення Верховного суду України від 01.11.2008 року, термінів розгляду ст.. 219 КПК України, притягнути особу до відповідальності за ст.. 190 та ст..382 КК України, скасувати постанову про закриття кримінального провадження, якщо вона існує, зобов`язати працівника правоохоронних органів відповідно до ст.. 281 КПК України оголосити в розшук, провести затримання при перетині кордону гр.. ОСОБА_4 та повідомити про підозру, притягнути ОСОБА_4 до відповідальності згідно ст..23-25,28 КК Укратїни та ст..ст.190, 382 КК України.

Оглянувши матеріали скарги, вважаю, що скаржнику слід відмовити у задоволенні скарги з наступних підстав.

У відповідності до ч. 1 ст. 303 КПК України на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора:

1) бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення, у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами статті 169 цього Кодексу, а також у нездійсненні інших процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником, володільцем тимчасово вилученого майна;

2) рішення слідчого, прокурора про зупинення досудового розслідування, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

3) рішення слідчого про закриття кримінального провадження, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником;

4) рішення прокурора про закриття кримінального провадження, заявником, потерпілим, його представником чи законним представником, підозрюваним, його захисником чи законним представником;

5) рішення прокурора, слідчого про відмову у визнанні потерпілим, особою, якій відмовлено у визнанні потерпілою;

6) рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора при застосуванні заходів безпеки, особами, до яких можуть бути застосовані заходи безпеки, передбачені законом;

7) рішення слідчого прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій, особою, якій відмовлено у задоволенні клопотання, її представником, законним представником чи захисником;

8) рішення слідчого, прокурора про зміну порядку досудового розслідування та продовження його згідно з правилами, передбаченими главою 39 цього кодексу підозрюваним, його захисником чи законним представником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно з ч. 3 ст. 93 КПК України сторона захисту, потерпілий здійснює збирання доказів шляхом витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, службових та фізичних осіб речей, копій документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій, актів перевірок; ініціювання проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій та інших процесуальних дій, а також шляхом здійснення інших дій, які здатні забезпечити подання суду належних і допустимих доказів.

Ініціювання стороною захисту, потерпілим проведення слідчих (розшукових) дій здійснюється шляхом подання слідчому, прокурору відповідних клопотань, які розглядаються в порядку, передбаченому статтею 220 цього Кодексу. Постанова слідчого, прокурора про відмову в задоволенні клопотання про проведення слідчих (розшукових) дій, негласних слідчих (розшукових) дій може бути оскаржена слідчому судді.

В скарзі ОСОБА_3 не вказує конкретно, яку саме дію чи бездіяльність слідчого Личаківського РВ ЛМУ ГУ МВС України у Львівській області він оскаржує а також які самі дії прокурора прокуратури Личаківського району м. Львова. Крім того слідчому судді не надано достовірної інформації щодо існування постанови про закриття кримінального провадження яку має намір оскаржити скаржник, крім того не уточнено в разі існування такої постанови по якому саме кримінальному провадженні вона винесена, адже як вбачається зі скарги таких є два:№0001987 та №0001046

З врахуванням наведеного, керуючись вимогами статей 93, 303, 304, 306, 307, 372, 392 КПК України, -

УХВАЛИВ:

В задоволені скарги ОСОБА_3 на дії прокурора прокуратури Личаківського району м. Львова та слідчого Личаківського РВ УМВС України у Львівській області відмовити за безпідставністю.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя: ОСОБА_1