Справа № 128/6176/14-к
ВИРОК
Іменем України
14 січня 2015 року Вінницький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

з участю прокурора: ОСОБА_3

обвинуваченого: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за №0001244 по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця проживаючого та зареєстрованого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною вищою освітою, одруженого, має на утриманні одну неповнолітню дитину, працюючого охоронником ТК «Бастилія», раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.336 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 з 11.11.2004 року по теперішній час перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_2 як військовозобов`язаний.

ОСОБА_4 , являючись військовозобов`язаним, у зв`язку із умовами особливого періоду у державі та оголошенням часткової мобілізації до Збройних Сил України на підставі Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» від 21.07.2014 № 607/2014, зобов`язаний з`явитися на збірний пункт військового комісаріату у строки, зазначені в отриманій ним повістці.

Військовозобов`язаний ОСОБА_4 29.04.2014 пройшов медичний огляд військово-лікарською комісією, за рішенням якої він визнаний за станом здоров`я придатним до військової служби та його було призвано на військову службу за мобілізацією до збірного пункту який знаходився на території в/ч НОМЕР_1 за адресою АДРЕСА_2 , для комплектування команди.

Всупереч вимог ст. 65 Конституції України - захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, та вимог ст.ст. 1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ОСОБА_4 не бажаючи виконувати свій конституційний обов`язок та проходити військову службу, маючи намір ухилитися від призову за мобілізацією, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав для відстрочки від призову на військову службу під час мобілізації, розуміючи, що він може в подальшому вибути в зону проведення АТО та приймати участь у бойових діях, знаючи про призов, усвідомлюючи протиправність своїх дій, передбачаючи суспільно - небезпечні наслідки таких дій та бажаючи їх настання, отримавши повістку про прибуття з відповідними речами на пункт збору 07 серпня 2014 року відмовився від подальшого проходження військової служби про що власноручно написав відповідну заяву, що призвело до неякісного комплектування команди військовозобов`язаних.

Таким чином, військовозобов`язаний ОСОБА_4 в порушення вимог Закону України «Про затвердження Указу Президента України «Про часткову мобілізацію», ст. ст. 1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», ст. 39 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», з метою ухилитись від призову на військову службу за мобілізацією, будучи придатним за станом здоров`я для проходження військової служби та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, діючи з прямим умислом, протизаконно припинив виконувати свій конституційний обов`язок по захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який повинен виконувати кожний громадянин України на підставі ст. ст. 17, 65 Конституції України.

Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ст.336 КК України, як умисне ухилення від призову за мобілізацією, що суд вважає вірним.

08.12.2014 року між прокурором прокуратури Вінницького району юристом 3 класу ОСОБА_3 , якій на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0001244, та обвинуваченим ОСОБА_4 була укладена угоду про визнання винуватості.

Згідно угоди про визнання винуватості, ОСОБА_4 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.336 КК України в обсязі підозри. Також вказаною угодою сторони погодили покарання ОСОБА_4 у виді трьох років позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України зі звільненням від відбування призначеного покарання з випробовуванням з іспитовим терміном на один рік, та покладенням обов`язків відповідно до ст.76 ч.1 п.2,3 КК України.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч.4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Так злочин, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_4 за ст.336 КК України, відповідно до ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості, ОСОБА_4 вперше притягується до кримінальної відповідальності та повністю визнав свою вину у вчиненні даного злочину.

Судом з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_4 цілком розуміє права, визначені п.1 ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального Кодексу України.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 314, 373, 374, 475 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 08.12.2014 року між прокурором прокуратури Вінницького району та обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості.

Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст.336 КК України і призначити йому узгоджене сторонами покарання у виді 3 (трьох) роки позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування покарання позбавленні волі з випробуванням, встановивши іспитовий термін строком на 1 (один) рік.

На підставі ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 :

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області шляхом подачі апеляції протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: