У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:

головуючого

Пивовара В.Ф.

суддів

Гошовської Т.В., Мороза
М.А.

розглянула в судовому
засіданні в м. Києві 24 травня 2007 року кримінальну справу щодо ОСОБА_1 за касаційною скаргою
захисника останнього-адвоката ОСОБА_2 на судові рішення у даній справі.

Вироком
Бахчисарайського районного суду АР Крим від 29 травня 2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,

несудимого,

засуджено:

- за ч.1 ст.190 КК
України на 1 рік обмеження волі;

- за ч.3 ст.296 КК України на 4 роки
позбавлення волі;

- за ч.1 ст.122 КК України на 2 роки позбавлення волі;

- за ч.1 ст.187 КК України на 5 років позбавлення волі, а на підставі ст.70
КК України остаточно визначено покарання за сукупністю злочинів 6 років
позбавлення волі.

Постановлено стягнути в солідарному
порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь потерпілих: ОСОБА_4 1 093 грн. на
відшкодування матеріальної шкоди та 6 700 грн.- моральної шкоди; ОСОБА_5 376
грн. 37 коп. на відшкодування матеріальної шкоди та 5 000 грн.-моральної шкоди;
ОСОБА_6 1800 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 5 000 грн.- моральної
шкоди.

Цим вироком також засуджено ОСОБА_3 та
ОСОБА_7, які судові рішення в касаційному порядку не оскаржили та щодо них
не надходило касаційне подання прокурора.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винним в
тому, що він, у червні 2005 року, перебуваючи біля греблі водосховища поблизу
м. Бахчисарай, шляхом обману та зловживання довірою, з метою подзвонити
попросив у ОСОБА_8 мобільний телефон, а на вимогу останнього повернути його,
повідомив про повернення такого, а сам привласнив його, спричинивши потерпілому
матеріальну шкоду на суму 480 грн.

В ніч на 10 вересня 2005 року, ОСОБА_1, за попередньою змовою з ОСОБА_3 та
іншими невстановленими досудовим слідством особами, перебуваючи біля бару
“Колізей”, що розташований по вул. Фрунзе у м. Бахчисараї, за обставин,
встановлених судом та детально наведених у вироку, з хуліганських мотивів,
грубо порушуючи громадський порядок, брутально лаючись, вчинив побиття ОСОБА_5,
ОСОБА_4 та ОСОБА_6 В результаті побиття ОСОБА_4 спричинено середньої тяжкості
тілесні ушкодження, а ОСОБА_5 та ОСОБА_6- легкі тілесні ушкодження. Під час
побиття ОСОБА_4, ОСОБА_1, намагався заволодіти його мобільним телефоном,
порвавши задню кишеню штанів, але телефон випав на асфальтове покриття, після
чого ним таємно заволодів ОСОБА_7.

Ухвалою Апеляційного суду АР Крим від 22
серпня 2006 року вирок щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

У
касаційній скарзі захисник засудженого ОСОБА_1 -адвокат ОСОБА_2 вказує на
неповноту та однобічність досудового і судового слідства, істотні порушення
кримінально-процесуального законодавства та неправильне застосування
кримінального закону. Вказує на те, що ОСОБА_1 тілесних ушкоджень ОСОБА_4 не
заподіював, а висновком судово-медичної експертизи останньому неправильно
визначено ступінь тяжкості отриманих тілесних ушкоджень, що призвело до
неправильної кваліфікації дій його підзахисного за ч.1 ст.122 КК України.
Зазначає також, про безпідставне засудження ОСОБА_1 за ч.1 ст.187 КК України,
оскільки за заволодіння мобільним телефоном потерпілого ОСОБА_4 засуджено також
ОСОБА_7 за ч.1 ст.185 КК України. Стверджує про те, що конфлікт між ОСОБА_1 та
ОСОБА_5 виник не безпричинно, а на грунті неприязних відносин між ними, які
склались раніше. З урахуванням наведених доводів, просить судові рішення в
частині засудження ОСОБА_1 за ч.3 ст.296 та ч.1 ст.187 КК України скасувати за
відсутністю в його діях складу злочину, а в частині засудження за ч.1 ст.122 КК
України - скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної
скарги, колегія суддів вважає, що у задоволенні такої слід відмовити.

Як вбачається з матеріалів
кримінальної справи, висновки суду про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні
інкримінованих злочинів та кваліфікацію
його дій за ч.1 ст.190, ч.3 ст.296, ч.1 ст.121, ч.1 ст.187 КК України
грунтуються на зібраних у справі та детально досліджених в судовому засіданні
доказів, в їх сукупності та взаємозв`язку. Зокрема, вони грунтуються на
показаннях потерпілих ОСОБА_8, ОСОБА_5, ОСОБА_4 та ОСОБА_6, показаннях вказаних
у вироку свідків, у котрих, як свідчать матеріали справи, не було підстав для
обмови засудженого, даних протоколів слідчих дій, висновках судово-медичних
експертиз та інших доказах.

Місцевий суд, так й суд апеляційної інстанції ретельно
перевіряли доводи, аналогічні тим, що викладені у касаційній скарзі адвоката
ОСОБА_2, про необгрунтованість засудження ОСОБА_1 за ч.3 ст.296, ч.1 ст.187 КК
України та неправильну кваліфікацію його дій за ч.1 ст.122 КК України.
Викладені в судових рішеннях мотиви про визнання цих доводів безпідставними,
такими, що не відповідають матеріалам справи, колегія суддів знаходить
обгрунтованими. Як свідчать фактичні обставини справи, ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3
завдавали удари потерпілому ОСОБА_4, діючи узгоджено, тілесні ушкодження
заподіяно останньому спільними діями обох, і під час цих злочинних дій ОСОБА_1
заволодів майном потерпілого, а тому суд цілком обгрунтовано, розглядаючи
справу в межах пред'явленого обвинувачення, визнав його винуватим у розбійному
нападі.

Перевіркою матеріалів кримінальної справи
процесуальних порушень при збиранні, дослідженні й оцінені доказів, які б
ставили під сумнів обгрунтованість висновків суду та правильність кваліфікації
дій засудженого ОСОБА_1, судом касаційної інстанції не встановлено. Висновки
суду грунтуються на достатніх та допустимих доказах.

Зі справи видно, що органами досудового слідства і судом досліджені всі обставини справи,
які могли мати значення для прийняття правильного рішення у справі.

Що стосується призначеного ОСОБА_1
покарання, то воно є справедливим, відповідає вимогам ст. 65 КК України,
підстав для зміни судових рішень в цій частині немає.

Таким чином, не знаходячи, передбачених
ст. 398 КПК України підстав для призначення даної справи до розгляду касаційним
судом, керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів,

у х в а
л и л а :

у задоволенні касаційної
скарги захисника засудженого ОСОБА_1-адвоката ОСОБА_2 на вирок Бахчисарайського
районного суду АР Крим від 29 травня 2006 року та ухвалу Апеляційного суду АР
Крим від 22 серпня 2006 року відмовити.

Судді:

Пивовар В.Ф. Гошовська Т.В. Мороз М.А.