Справа № 524/4549/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06.07.2015 року, Автозаводський районний суд м. Кременчука Полтавської області у складі:
Слідчого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю: скаржника ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці скаргу ОСОБА_4 на постанову слідчого СВ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області про закриття кримінального провадження від 25.02.2015,
В судовому засіданні ОСОБА_4 свою скаргу підтримав в повному обсязі та просив задовольнити з підстав вказаних в скарзі.
Слідчий СВ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин, про день час та місце розгляду скарги був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомляв. Відсутність слідчого чи прокурора не є перешкодою для розгляду скарги.
У минулому судовому засіданні 26.06.2015, слідчий заперечив проти задоволення скарги.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 91 КПК України у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, зокрема, обставини, які є підставою закриття кримінального провадження.
Відповідно до ч. 2 ст. 93 КПК України сторона обвинувачення здійснює збирання доказів шляхом проведення слідчих (розшукових) дій та негласних слідчих (розшукових) дій, витребування та отримання від органів державної влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій,службових та фізичних осіб речей, документів, відомостей, висновків експертів, висновків ревізій та актів перевірок, проведення інших процесуальних дій, передбачених цим Кодексом.
Закриття кримінального провадження є одним із способів його остаточного вирішення, а тому провадження має закриватися після всебічного повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи та оцінки слідчим всіх зібраних та перевірених доказів.
Постанова слідчого про закриття кримінального провадження має бути мотивованою, її зміст повинен відповідати фактичним обставинам справи, встановленим матеріалами справи, зокрема в ній має бути викладено суть заяви особи, яка звернулась з метою захисту своїх прав та відповіді на всі поставлені нею питання, які виключають провадження у справі і обумовлюють її закриття, що є однією з гарантій забезпечення прав і законних інтересів учасників кримінального процесу.

Згідно з дослідженою у судовому засіданні постановою про закриття кримінального провадження від 25.02.2015, кримінальне провадження № 0000218 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 365 КК України, закрите на підставі п.1 ч.1 ст. 284 КПК України (встановлена відсутність події кримінального правопорушення).

У оскаржуваній постанові слідчий зазначив, що ході розслідування кримінального провадження встановлено, що відповідно до рішень виконкому Кременчуцької міської ради від 20.12.2002 року № 1424 «Про обмін та бронювання жилої площі у 2003 році в м. Кременчуці», від 22.12.2003 року № 1260 «Про обмін та бронювання жилої площі у 2004 році в м. Кременчуці», від 26.12.2005 року № 1258 «Про обмін та бронювання жилої площі у 2006 році в м. Кременчуці», від 29.12.2006 року № 1409 «Про обмін та бронювання жилої площі у 2007 році в м. Кременчуці» КП «Квартирне управління» доручено здійснювати підготовку документів та обмін жилих приміщень між громадянами міста та міжміськими заявниками на жилі приміщення, бронювання житла згідно з чинним законодавством та в подальшому приватизацію цих приміщень громадянами.

Об`єктивна сторона злочину, передбаченого ст. 365 КК України, перевищення влади або службових повноважень полягає у вчиненні активних дій, які явно виходять за межі цих повноважень, спричиняють істотну шкоду або тяжкі наслідки. В даному випадку рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради КП «Квартирне управління» були делеговані повноваження по підготовці документів та обміну житла згідно з чинним законодавством. Тобто, директор КП «Квартирне управління» ОСОБА_6 та заступник КП «Квартир управління» ОСОБА_7 в своїх діях щодо підготовки документів та обміну житла керувалися рішенням виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, тобто діяли в межах своїх службових повноважень. В ході досудового слідства також встановлено, що директор КП «Квартирне управління» ОСОБА_8 та заступник директора КП «Квартирне управління» ОСОБА_7 видавали обмінні ордери на житло, на підставі рішення виконкому Кременчуцької міської ради та документів передбачених законодавством, а саме: заяви встановленої форми, довідки з місця проживання про склад сім`ї та реєстрації за місцем проживання встановленого зразка обох сторін, довідки лікувально-профілактичного закладу про відсутність захворювання у всіх членів сім`ї, про що квартально звітували до виконкому Кременчуцької міської ради та здійснювали відрахування за видачу ордера на квартиру до міського бюджету. Укладення договорів купівлі - продажу не було передбачено у переліку документів, необхідних для отримання обмінного ордеру. Також встановлено, що видача обмінних ордерів урегульовано ст. 89 Житлового кодексу Української РСР від 1984 року, Правилами обміну, затвердженими Радою Міністрів 31.01.1986 № 33. Як до 2013 року та і на даний час зазначені правовідносини урегульовані вказаними нормами.

Також, як зазначає слідчий, відповідальні посадові особи, відносно дій яких відкрито кримінальне провадження, фізично не мали можливості передавати іншим особам право на державне майно по причині відсутності у держави такого права.

Даний факт підтверджується тим, що на свідоцтвах, виданих УЖКГ виконкому Кременчуцької міської ради, на які посилаються заявники ОСОБА_9 та ОСОБА_4 , є відмітка про те, що вказані квартири приватизовані згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» від 1992 року. Відповідно до п. 5 Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир у власність громадян оформлюється свідоцтвом про право власності на квартиру, яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення.

Таким чином, на думку слідчого посадові особи виконкому Кременчуцької міської ради передавали особам житло, а не майно, тобто діяли у відповідності до чинного законодавства та не завдали шкоди, а тому, на думку слідчого, підстави для проведення подальшого досудового розслідування кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 365 КК України відсутні, а кримінальне провадження № 0000218 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 284 КПК України.

Однак, із досліджених у судовому засіданні матеріалів кримінального провадження та скарги вбачається, що слідчим не у повній мірі проведено досудове розслідування у даному кримінальному провадженні, не встановлено усі обставини справи, а саме: не встановлено та не допитано усіх службових осіб виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, які готували документи та приймали рішення про приватизацію квартир громадян.

Крім цього, слідчим не було долучено та досліджено документи, на підставі яких уповноваженими особами приймались рішення про приватизацію квартир громадян та які були підставою видання відповідних розпоряджень органу приватизації.

Таким чином, дослідивши надані скаржником докази, матеріали кримінального провадження, вислухавши думку скаржника та слідчого, слідчий суддя вважає, що слідчий, приймаючи рішення, зробив висновки про обставини, що обумовлюють закриття провадження у справі передчасно, без перевірки всіх обставин, про які зазначив скаржник в своїй скарзі.

Тому постанова про закриття кримінального провадження від 25.02.2015, винесена слідчим СВ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 , підлягає скасуванню.

Ураховуючи викладене, керуючись ст. 303, 304, 306, 307, 309 КПК України, слідчий суддя,

ПОСТАНОВИВ:
Скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Постанову слідчого СВ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 від 25.02.2015 про закриття кримінального провадження № 0000218 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 365 КК України скасувати.

Зобов`язати уповноважених осіб СВ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області продовжити досудове розслідування по кримінальному провадженню № 0000218.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1