Справа №487/1399/15-к 26.02.2015 26.02.2015 26.02.2015
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області
в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
за апеляційною скаргою прокурора прокуратури Заводського району м.Миколаєва на ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 19 лютого 2015 року про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання стосовно
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Зимовище Чорнобильського району Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
- підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_6
підозрюваний ОСОБА_5
захисник ОСОБА_7 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу про обрання стосовно ОСОБА_5 запобіжного заходу у виді домашнього арешту.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
До підозрюваного ОСОБА_5 застосовано запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання. Покладено на нього строком на 2 місяці такі обов`язки:
- прибувати до слідчого ОСОБА_8 у СВ Заводського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області з періодичністю двічі на тиждень кожного вівторка та четверга з 09.00 год. до 10.00 год., а також в інші дні за першою вимогою слідчого;
- не відлучатися за межі м. Миколаєва без дозволу слідчого, прокурора або суду, залежно від стадії кримінального провадження;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження про зміну свого місця проживання та місця роботи.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що матеріалами кримінального провадження підтверджується наявність ризиків, які дають підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_5 може вчинити інше кримінальне правопорушення у зв`язку з тим, що він має зобов`язання матеріального характеру, яке за його поясненнями і стало мотивом вчинення злочину, а також підозрюваний може продовжити злочинну діяльність, переховуватися від органів досудового розслідування та суду у зв`язку з відсутністю зареєстрованого місця проживання на території Миколаївської області.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
ОСОБА_5 підозрюється в тому, що він 02.02.2015 року о 17:50, в районі перехрестя вул. Бутоми та вул. Крилова в м. Миколаєві, вирвав з рук потерпілої ОСОБА_9 пакет з харчуванням та жіночу сумочку, в якій знаходився гаманець з грошовими коштами в сумі 230 грн. та 5 банківських карток. Після чого ОСОБА_5 з банківської карти зняв грошові кошти в сумі 1000 грн., які належать ОСОБА_9 , чим заподіяв останній майнову шкоду на загальну суму 1230 грн.
В обґрунтування рішення про застосування запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання, слідчий суддя вказав, що ОСОБА_5 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч.1 КК України, а прокурором доведено наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Разом з тим, слідчий суддя не погодився з доводами прокурора про існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, оскільки в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 має постійне місце проживання в м. Миколаєві та проживає з дружиною за її місцем проживання. На думку слідчого судді, доводи прокурора та слідчого щодо існування ризику переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду у зв`язку з реєстрацією місця проживання підозрюваного у Київській області, є такими, що суперечать суті самого клопотання, в якому ставиться питання про обрання підозрюваному запобіжного заходу у виді домашнього арешту, що свідчить про визнання наявності у підозрюваного постійного місця проживання.
Враховуючи викладене, слідчий суддя дійшов висновку, що в судовому засіданні прокурором не доведено недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання зазначеному ризику, а тому застосував більш м`який запобіжний захід ніж вказаний у клопотанні слідчого у вигляді особистого зобов`язання.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, прокурора на підтримку апеляційної скарги, підозрюваного та його захисника про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, вивчивши надані судом матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд встановив наступне.
Відповідно до вимог до ч.2 ст. 177 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою ст. 177 КПК України.
Ці вимоги закону дотримані слідчим суддею.
Розглядаючи клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу, слідчий суддя дійшов правильного висновку про обґрунтовану підозру у вчиненні ОСОБА_5 злочину, передбаченого ч.1 ст. 186 КК України, який відноситься до злочинів середнього ступеня тяжкості, та передбачає покарання у виді позбавлення волі строком до 4 років.
При розгляді клопотання слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку про наявність ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України, а саме про можливість вчинення підозрюваним іншого кримінального правопорушення, оскільки підозрюваний звільнений з попереднього місця роботи з 16.02.2015 року та іншого джерела доходу не має.
При розгляді клопотання слідчим суддею встановлено, що ОСОБА_5 , хоча зареєстрований в с. Рудницьке Київської області, проте тривалий час мешкає з дружиною в АДРЕСА_2 , має стійкі соціальні зв`язки одружений, звільнений з місця роботи у день затримання - 16.02.2015 року, та раніше до кримінальної відповідальності не притягувався.
Тому слідчий суддя дійшов вірного висновку про відсутність підстав вважати про можливість переховування підозрюваного від органів досудового розслідування та суду, тобто про існування ризику, передбаченого п.1 ч.1 ст. 177 КПК України, що позбавляє підстав доводи апелянта в цій частині.
З огляду на наведене, слідчий суддя дійшов обґрунтованого висновку, що прокурором в судовому засіданні не доведено недостатність застосування до підозрюваного більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику, передбаченого п. 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Отже, висновки слідчого судді про можливість забезпечення належної процесуальної поведінки підозрюваного та запобігання зазначеному ризику шляхом застосування більш м`якого запобіжного заходу особистого зобов`язання, належним чином мотивовані. Тому апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді та обрання стосовно підозрюваного іншого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, про що просить апелянт.
Керуючись ст. ст. 407 ч.3, 422 КПК України, апеляційний суд, -
п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Заводського району м.Миколаєва залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 19 лютого 2015 року у відношенні ОСОБА_5 про застосування до нього запобіжного заходу у виді особистого зобов`язання,- залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Судді: