Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Шилової Т.С.,

суддів:
Марчук Н.О., Зубара В.В.,

за участю прокурора
Саленка І.В.,

розглянула в судовому засіданні 02
вересня 2014 року в м. Києві кримінальну
справу за касаційною скаргою захисника
ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2
на ухвалу колегії суддів судової
палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Херсонської області
від 14 січня 2014 року.

Вироком Скадовського районного суду
Херсонської області від 10 жовтня 2012
року

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України, судимого,

останній раз 11 березня 2009 року

вироком Скадовського районного

суду Херсонської області за ст. 297,

ст. 71 ч. 1 КК України на 3 роки

2 місяці позбавлення волі, звільненого

05 серпня 2010 року умовно-достроково

на невідбутий строк 11 місяців 14 днів,

засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України до
покарання у виді позбавлення волі на
строк 3 роки 6 місяців.

Ухвалою Апеляційного
суду Херсонської області від 18 грудня
2012 року вирок місцевого суду щодо
ОСОБА_2 залишено без зміни.

14 жовтня 2013 року
захисник ОСОБА_3 звернулась до
місцевого суду з клопотанням про
відновлення пропущеного строку на
касаційне оскарження ухвали
апеляційного суду від 18 грудня 2012 року
щодо ОСОБА_2

Постановою
Скадовського районного суду
Херсонської області від 28 жовтня 2013
року відновлено пропущений строк на
касаційне оскарження ухвали
апеляційного суду від 18 грудня 2012 ркоу
щодо ОСОБА_2

Прокурор, не
погоджуючись із постановою суду, подав
апеляцію.

Ухвалою Апеляційного
суду Херсонської області від 14 січня 2014
року апеляцію прокурора задоволено, а
постанову місцевого суду від 28 жовтня
2013 року скасовано, відмовлено
захиснику ОСОБА_3 у відновленні
пропущеного строку на касаційне
оскарження ухвали апеляційного суду
від 18 грудня 2012 року щодо ОСОБА_2

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_1, не
погоджуючись із ухвалою апеляційного
суду від 14 січня 2014 року через істотне
порушення вимог
кримінально-процесуального закону,
просить її скасувати, а справу
направити на новий апеляційний
розгляд. Свої вимоги захисник мотивує
тим, що суд апеляційної інстанції,
задовольняючи апеляцію прокурора та
відмовляючи у відновленні пропущеного
строку на касаційне оскарження, не
перевірив поважності причин цього
пропуску та не мотивував належним
чином свого рішення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення
прокурора на підтримання поданої
скарги, перевіривши матеріали справи,
обговоривши доводи, які містила
касаційна скарга, колегія суддів
дійшла висновку, що вона підлягає
задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 386 КПК
України (1960 року) касаційні скарги на
судові рішення, зазначені у частині
другій статті 383 цього Кодексу, можуть
бути подані протягом трьох місяців з
моменту набрання ними законної сили.
Згідно з вимогами ч. 4 ст. 386 КПК України
(1960 року) у разі подачі скарги з
пропуском встановленого частинами
першою і другою цієї статті строку і
при відсутності клопотання про його
відновлення скарга постановою судді
визнається такою, що не підлягає
розгляду. Цей строк може бути
відновлений у випадках і в порядку,
передбачених статтею 353 цього Кодексу.

За змістом ст. 353 КПК України ( 1960 року ) у
разі пропуску строку на касаційне
оскарження з поважних причин особи,
котрі мають право на подання
касаційної скарги, можуть заявити
клопотання перед судом, який
постановив вирок чи виніс ухвалу,
постанову, про відновлення пропущеного
строку.

До поважних причин пропуску строку на
оскарження судових рішень належать
обставини, які об'єктивно перешкодили
учаснику процесу вчасно подати
касаційну скаргу.

Крім того, ухвала апеляційного суду - це
рішення суду стосовно законності та
обґрунтованості судового рішення, що
перевіряється в апеляційному порядку.
Тому вона повинна відповідати тим же
вимогам, що й вирок суду першої
інстанції, тобто бути законною та
обґрунтованою.

Однак, апеляційний суд під час
апеляційного перегляду постанови
місцевого суду від 28 жовтня 2013 року не
дотримався вимог
кримінально-процесуального закону.

Як убачається з матеріалів
кримінальної справи, суд апеляційної
інстанції, переглядаючи постанову
місцевого суду від 28 жовтня 2013 року,
якою відновлено пропущений строк на
апеляційне оскарження ухвали
апеляційного суду від 28 грудня 2012 року
щодо ОСОБА_2, за апеляцією прокурора,
скасував її, проте своїх висновків
належним чином не мотивував, тобто
постановив ухвалу, яка не відповідає
вимогам ст. 377 КПК України (1960 року).

При цьому, колегія суддів звертає увагу
на те, що норми чинного
кримінально-процесуального закону не
передбачають виключного переліку
поважних причин пропуску строку на
оскарження судових рішень, про що
безпідставно зазначив в мотивувальній
частині ухвали апеляційний суд.

За таких обставин ухвалу суду
апеляційної інстанції не можна визнати
законною та обгрунтованою.

Ураховуючи викладене, колегія суддів
уважає, що ухвала апеляційного суду на
підставі п. 1 ч. 1 ст. 398 КПК України (1960
року) підлягає скасуванню, а справа -
направленню на новий апеляційний
розгляд, під час якого необхідно
врахувати вищезазначене, в тому числі й
доводи, зазначені в касаційній скарзі
захисника, та відповідно до вимог
кримінально-процесуального закону
постановити законне та обґрунтоване
рішення.

Керуючись статтями 395, 396 КПК України (1960
року), пунктами 11, 15 розділу XI
«Перехідні положення» Кримінального
процесуального кодексу України,
колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_1
задовольнити.

Ухвалу колегії суддів судової палати у
кримінальних справах Апеляційного
суду Херсонської області від 14 січня 2014
року, якою скасовано постанову
місцевого суду від 28 жовтня 2013 року та
відмовлено захиснику ОСОБА_3 у
відновленні пропущеного строку на
касаційне оскарження ухвали
апеляційного суду від 18 грудня 2012 року
щодо ОСОБА_2, скасувати, а справу
направити на новий апеляційний
розгляд.

С у д д і:

Т.С. Шилова Н.О. Марчук В.В. Зубар