Дата документу 05.06.2015 Справа № 554/1577/15-к
№ 1-кс/554/893/2015
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.06.2015 м. Полтава
Слідча суддя Октябрського районного суду м. Полтави ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 , на бездіяльність прокуратури Полтавської області,-
в с т а н о в и л а :
у лютому 2015 до суду надійшла вище вказана скарга, яка мотивована тим, що 27.01.2015 ОСОБА_4 звернувся до слідчого прокуратури Полтавської області із заявою, в якій виклав підстави для внесення до ЄРДР відомостей щодо дій працівників правоохоронних органів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 з правовою кваліфікацією за ст.ст.374, 365 КК України. Однак прокуратурою області 26.02.2015 відмовлено у задоволенні заяви. У зв`язку з цим, ініціатор скарги просить слідчого суддю визнати факт бездіяльності слідчого ОСОБА_7 щодо невнесення відомостей, викладених у заяві ОСОБА_4 та отриману ним від 27.01. 2015; зобов`язати прокуратуру області внести до ЄРДР відомості про вчинення працівниками правоохоронних органів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 кримінальних правопорушень, передбачених ст. ст. 365, 374 КК України.
У судове засідання скаржник ОСОБА_3 з`явився, підтримав скаргу з підстав, викладених у ній.
Слідчий ОСОБА_7 заперечив проти задоволення скарги, оскільки за результатами розгляду заяви ОСОБА_4 щодо неправомірних дій працівників міліції ОСОБА_5 та ОСОБА_8 не встановлено підстав для внесення відомостей до ЄРДПР за ст. ст. 365, 374 КК України. Так, ним проводилося розслідування кримінального провадження № 0000242 від 11.09.2014 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 373 КК України. В ході даного розслідування адвокатом ОСОБА_3 подано від імені ОСОБА_4 27.01.2015 вказану вище заяву, які він особисто отримав та передав до канцелярії прокуратури області. Рішення по заяві приймав начальник відділу прокуратури області ОСОБА_9 , який в подальшому повідомив заявника про результати прийнятого рішення.
Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку:
в даний час Кобеляцьким районним судом Полтавської області проводиться розгляд кримінального провадження № 0002195 по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст.27 ч.2 ст.28 ч.2 ст.377 ч.2.ст. 27, п.п.6,11,12 ч.2 ст.115 КК України.
11.09.2014 на підставі заяви ОСОБА_4 внесено відомості до ЄРДР за № 0000242 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 373 КК України. У поданій заяві ОСОБА_4 стверджував про те, що працівники міліції у приміщенні ІТТ примушували його давати показання щодо обставин вбивства ОСОБА_10 . Досудове розслідування по даному кримінальному провадженню проведено слідчим прокуратури області ОСОБА_7 .
27.01.2015 безпосередньо слідчому ОСОБА_7 адвокатом ОСОБА_3 від імені ОСОБА_4 подано заяву про внесення відомостей до ЄРДР щодо неправомірних дій працівників правоохоронних органів ОСОБА_5 та ОСОБА_8 з правовою кваліфікацією за ст.365, 374 КК України. Скарга мотивована тим, що останні 04.09.2014 та 06.09.2014 відвідували його в приміщенні ІТТ та вимагали надавати показання по обставинах вчинення вбивства ОСОБА_10 . При цьому дані працівники, будучи наділені повноваженнями слідчого, не ознайомили його з правами та обов`язками підозрюваного, не забезпечили участь захисника, не склали відповідний процесуальний документ щодо відмови від участі у проведенні слідчої дії.
26.02.2015 заступник начальника слідчого відділу прокуратури області ОСОБА_9 направив начальнику Полтавського слідчого ізолятора для оголошення підозрюваному ОСОБА_4 відповідь про відмову у задоволенні поданої тим заяви.
Підставою для прийняття даного рішення явилося те, що відповідно до змісту заяви, доводи щодо обставин, які можуть свідчити про вчинення зазначеними працівниками міліції кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 365, 374 КК України та у відповідності до положень до п.4 ч. 5 ст. 214 КПК України підлягають внесенню до ЄРДР, не знайшли свого підтвердження.
У частині 5 ст.214 КПК України надано перелік відомостей, які підлягають внесенню до ЄРДР, в тому числі короткий виклад обставин, що може свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведеного заявником, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення.
Частиною 1 ст.11 КК України визначено, що злочином (кримінальним правопорушенням) є передбачене цим Кодексом суспільно- небезпечне діяння, вчинене суб`єктом злочину.
Таким чином, з урахуванням положень частині 5 ст.214 КПК України до ЄРДР можуть бути внесені відомості, які можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, наведеного заявником, попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення.
В ході розгляду даної скарги встановлено, що начальник УБОЗ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 04.09.2014 року в умовах ІТТ на підставі наданого дозволу слідчого ОСОБА_11 здійснював виклик підозрюваного ОСОБА_4 .
Окрім цього, 06.09.2014 начальник УБОЗ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 та начальник УКР УМВС України в Полтавській області ОСОБА_8 в умовах ІТТ на підставі наданого дозволу слідчого ОСОБА_11 здійснював виклик підозрюваного ОСОБА_4 .
Дані обставини були предметом дослідження в рамках кримінального провадження № 0000242 з правовою кваліфікацією за ч. 1 ст. 373 КК України, яке слідчим прокуратури області ОСОБА_7 28.05.2015 закрито на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України ( з пояснень слідчого ОСОБА_7 наданими у судовому засіданні, на огляд слідчого судді дана постанова не надана).
У судовому засіданні слідчий ОСОБА_7 пояснив, що в ході розслідування кримінального провадження № 0000242 не було встановлено факт відвідування 06.09.2014 начальником УБОЗ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 та начальником УКР УМВС України в Полтавській області ОСОБА_8 в умовах ІТТ ОСОБА_4 . Факт відвідування останнього 04.09.2014 ОСОБА_5 знайшов своє підтвердження.
Однак, вважаю за неможливе відхилити доводів адвоката ОСОБА_3 в частині того, що підозрюваний ОСОБА_4 06.09.2014 не викликався начальником УБОЗ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 та начальником УКР УМВС України в Полтавській області ОСОБА_8 в умовах ІТТ, оскільки дані відомості наведені у відповіді начальника ІТТ, а будь які сумніви повинні трактуватися на користь підозрюваного.
Так, судовому засіданні слідчий ОСОБА_7 не зміг спростувати інформацію, викладену у відповіді начальника ІТТ № 96 від 11.09.2014 щодо того, що ОСОБА_4 викликався працівниками правоохоронних органів 06.09.2014 року та надати правову оцінку даній інформації, викладеній у вказаній відповіді як доказу.
Окрім цього, встановлено, що відвідини ОСОБА_4 працівниками міліції в умовах ІТТ 04.09.2014 та 06.09.2014 були викликані потребою провести бесіду із підозрюваним щодо отримання в ході проведення оперативно розшукових заходів інформації про причетність того до вчинення інкримінованих йому кримінальних правопорушень.
Як встановлено, будь яких доказів, які б викривали чи виправдовували ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушеннях за результатами проведених бесід отримано не було, оскільки підозрюваний відмовився від участі у проведенні будь яких слідчих дій.
При цьому, начальник УБОЗ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_5 та начальник УКР УМВС України в Полтавській області ОСОБА_8 діяли на підставі доручення, наданого слідчим ОСОБА_11 , а отже були наділені повноваженнями слідчого з огляду на положення ст. 38 КПК України.
Підозрюваний ОСОБА_4 заявив про вчинення щодо нього протиправних дій зі сторони вказаних вище працівників міліції, які ніби то примушували давати його показання по обставинах вбивства ОСОБА_10 , а саме по обставинах вчинення особливо тяжкого злочину.
Таким чином, вважаю, що доводи адвоката ОСОБА_3 в частині того, що працівники міліції, будучи наділені повноваженнями слідчого, не ознайомили його підзахисного з правами та обов`язками підозрюваного, не забезпечили участь захисника, не склали відповідний процесуальний документ щодо відмови від участі у проведенні слідчої дії під час проведення бесіди з ОСОБА_4 не можуть бути взяті до уваги, оскільки останній взагалі відмовився від проведення будь яких слідчих дій з ним, а отже дії вказані вище не були викликані реальною необхідністю та не свідчать про вчинення працівниками міліції кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 365, 374 КК України.
При цьому вважаю, що вказані вище доводи повинні бути досліджені та правова оцінка їм надана в рамках кримінального провадження № 0000242 із правовою кваліфікацією за ч. 1 ст.373 КК України.
З урахуванням викладеного, приходжу до висновку, що скарга адвоката ОСОБА_3 до задоволення не підлягає, підстав для внесення відомостей до ЄРДР викладених у заяві ОСОБА_4 немає.

Одночасно слід звернути увагу на невідповідність дій прокуратури області щодо дотримання строків розгляду заяви ОСОБА_4 про вчинення кримінального правопорушення, визначено Кримінально процесуальним законом.
Так, заява ОСОБА_4 , яка є предметом розгляду, була подана захисником ОСОБА_3 безпосередньо слідчому ОСОБА_7 27.01.2015. Останній для реєстрації здав її в цей же день до канцелярії прокуратури області, однак рішення по ній прийнято начальником відділу прокуратури області ОСОБА_9 лише 26.02.2015, що суперечить положенням ч. 1 ст. 214 КПК України відповідно до якої слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення зобов`язаний внести відповідні відомості до ЄРДР.
Оскільки встановлено, що подана скарга не містить повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення слідчий або прокурор зобов`язаний був повідомити про це у визначений ст.214 КПК України строк заявника.
Керуючись п.1 ч.1 ст.303, 306, п.4 ч.2 ст. 307 КПК України,-
у х в а л и л а:
в задоволенні скарги адвоката ОСОБА_3 , подану в інтересах ОСОБА_4 на бездіяльність прокуратури Полтавської області відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає.
СуддяОСОБА_1