Справа №1-26/2007
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 березня 2007 року Бобринецький районний суду Кіровоградської області в
складі: головуючого -
судді - Бевз
О.Ю., при секретарі - Момонт
Г.М., з участю:

прокурора -
Івашина О.Є. захисника підсудного -
адвоката ОСОБА_1, представника
потерпілого - адвоката ОСОБА_2,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в
м.Бобринець кримінальну справу по
обвинуваченню

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя с.Новоградівка Бобринецького району,
українця, громадянина України, освіта н/середня, співмешкає, не
працюючий, в/зобов'язаний, раніше судимий Бобринецьким районним судом
Кіровоградської області:

- 15.12.1997 року за ст.81 ч.З, 46-1( в ред 1960 р) КК України до 3-х років

позбавлення волі з відстрочкою на 1 рік;

- 02.06.1999 року за ст.ст. 140 ч.З, 72, 42 (в ред. 1960 р) КК України до 3 років

позбавлення волі
з іспитовим терміном на 2
роки;

- 18.04.2001 року за ст.ст. 81 ч.З, 89 ч.1, 42, 43 ( в ред 1960 р) КК України

до 4 років
позбавлення волі;

- 22.06.2001 року за ст.ст.
17 ч.2 81 ч.2 42 ч.З (в ред 1960 р) КК України до 4 років
позбавлення волі, на
підставі ст.24 ( в ред 1960 р) КК України з
застосуванням примусового лікування від алкоголізму,-

за ст. 124 КК України,-

встановив:

ОСОБА_3
обвинувачується в тому, що 31.10.2006
року біля 18 години
ОСОБА_3 та ОСОБА_4, знаходячись
в с.Новоградівка Бобринецького району в дворі домоволодіння батьків ОСОБА_3 вживали
спиртні напої, під час вживання яких, між ними виникла сварка, яка переросла в
бійку. Під час бійки ОСОБА_3 та ОСОБА_4
почали наносити один одному удари руками в різні частини тіла, спричинивши
один одному тілесні ушкодження ,
після яких ОСОБА_4 вийшов з
двору і відразу повернувся до воріт домоволодіння, і не заходячи в двір, почав
ображати ОСОБА_3 брутальною лайкою. Після цього ОСОБА_3 та ОСОБА_4 почали знову
бійку, під час якої наносили один одному удари руками в різні частини тіла, спричинивши один одному тілесні
ушкодження, після чого, коли їх розборонили, порозходилися по своїх
домівках.

Біля 19 години ОСОБА_3, знаходився
у себе в будинку, розташованому в с.Новоградівка Бобринецького району, разом зі
своєю сім'єю, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння. В цей час до нього в
двір зайшов гр-н ОСОБА_4, в
якого в правій руці була сокира, і з яким у нього перед цим була сварка, та почав стукати в двері будинку. На стук вийшла
співмещканка ОСОБА_3 ОСОБА_5, яка відкрила вхідні двері і побачивши ОСОБА_4 з сокирою,
почала кричати. В цей час ОСОБА_3 відштовхнувши ОСОБА_5 вибіг з будинку на
поріг, і біля вхідних дверей вибив сокиру із рук ОСОБА_4, якою останній на нього замахнувся, при цьому погрожуючи
фізичною розправою і збив потерпілого з ніг.

Не дивлячись на
те, що ОСОБА_4. випустив
із рук сокиру і впав на землю у подвір'ї домоволодіння, ОСОБА_3 усвідомлюючи,
що потерпілий припинив свої протиправні дії, діючи з очевидним перевищенням меж
необхідної оборони, тобто маючи умисел на заподіяння йому тілесних ушкоджень,
що явно не відповідають небезпечності посягання
та обстановці захисту, сів зверху на лежачого на спині з повернутою в лівий бік
головою ОСОБА_4, і почав наносити йому удари руками в голову, поки його не
стягнула з ОСОБА_4 його
мати ОСОБА_6, спричинивши останньому: синці правого і лівого ока, перенісся,
правої щоки, лівої і правої скроневої ділянки, верхньої та нижньої губи, тут же
рани, садна правої лобної ділянки, перелом основи черепа зліва, епідуральний
крововилив, що згідно висновку судово-медичної експертизи № 198 від 08.12.2006 року, мають
ознаки тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент спричинення та
спричинили смерть потерпілого.

Органами попереднього слідства дії підсудного ОСОБА_3 кваліфіковано за ст.124 КК
України, кваліфікуючими ознаками якого є: умисне заподіяння тяжких тілесних
ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.

Допитаний в
судовому засіданні підсудний ОСОБА_3
свою вину у вчинені злочину, передбаченого ст.124 КК України
визнав повністю, підтверджуючи, що при вказаних обставинах він наносив
потерпілому ОСОБА_4 удари
руками, спричинивши йому вказані тілесні ушкодження, але умислу на вбивство не
мав.

Допитана в
судовому засіданні в якості потерпілої ОСОБА_7 показала, що вона є дружиною ОСОБА_4, 31.10. 2006 р. близько 19 години її
чоловіка побитого, в стані алкогольного сп'яніння привела до дому сестра
підсудного ОСОБА_8
та її чоловік ОСОБА_9. Її чоловік їй пояснив, що його побили ОСОБА_3:
батько і син. Чоловік її залишився на вулиці, а через деякий час ОСОБА_10 їй
повідомив, що її чоловік б'ється ОСОБА_3.
Коли вона прийшла до ОСОБА_3, то її чоловік лежав на землі весь побитий, в
крові.

Допитана в
судовому засіданні в якості потерпілої ОСОБА_11
показала, що вона є матір'ю ОСОБА_4, 01.11. 2006 р. сільський
фельдшер її повідомила, що ОСОБА_3 убив її сина, що відбувалося 31.10 2006 р. їй невідомо.

Допитаний в
судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12
показав, що 31.10. 2006 р. до
нього додому прибігла ОСОБА_13 і попросила допомогти, тому що ОСОБА_3 Бився з
ОСОБА_4 Він
завів машину іпоїхав до ОСОБА_3. Коли він приїхав, то ОСОБА_4 лежав на землі
весь в крові. Він відвіз його в ФАП.

Допитана в
судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 показала, що ОСОБА_3 Її син, 31.10 2006 р. близько 17 години до неї
додому разом з її сином прийшов ОСОБА_4
Вони разом розпивали спиртні напої, а потім ОСОБА_4 розпочав бійку, після чого ОСОБА_3 вигнав ОСОБА_4 і сказав, щоб
той більше не приходив. Пізніше того дня вона була в сина вдома, коли до нього
на подвір'я прийшов ОСОБА_4
з сокирою. Через деякий час вона побачила, що її син повалив ОСОБА_4, який був весь в
крові, а сокира була в стороні.

Допитана в
судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 показала, що вона є співмешканкою
ОСОБА_3, ОСОБА_4.
їм неодноразово погрожував і вони боялися його, 31.10. 2006 р. близько 20 години ОСОБА_4 прийшов до них
додому і в руках в нього була сокира, ОСОБА_3 Вийшов
до нього. Коли вона вийшла через деякий час, то ОСОБА_4 лежав на землі і вона побігла кликати на допомогу.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 показала, що
ОСОБА_3 її рідний брат, 31.10.
2006 р. близько 17 години
вона бачила як до них додому прийшов її брат з ОСОБА_4, згодом вона побачила
між ними бійку, яку розбороняв ОСОБА_14. Під час сварки ОСОБА_4. висловлював
погрози на адресу їх сім'ї. Згодом вона пішла до брата додому і їй відомо, що
приходив ОСОБА_4 і була
бійка між ним і її братом, але самої бійки вона не бачила.

Допитаний в
судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14 показав, що 31.10. 2006 р. він їхав по
дорозі повз будинок ОСОБА_3, близько 18
години його зупинила мати ОСОБА_3, щоб він розборонив ОСОБА_4 та ОСОБА_3, які билися.

Допитана в
судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 показала, що ОСОБА_3 є її
рідним братом, 31.10.
2006 р від ОСОБА_15 вона дізналася, що відбулася
бійка і близько 19 години пішла до ОСОБА_3 де забрала
побитого ОСОБА_4 і відвела його
додому, самої бійки вона не бачила.

Допитаний в
судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 показав, що ОСОБА_3 Рідний
брат його дружини, 31.10.
2006 р. від своєї сестри ОСОБА_15. Він дізнався
про бійку між ОСОБА_4 і ОСОБА_3, але коли він прийшов, то вони вже не билися. Він
з дружиною на вулиці надав допомогу ОСОБА_4
та відвів додому.

Допитана в
судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_15 показала, що 31.10. 2006 р. приблизно о 18 годині до неї
прийшла ОСОБА_13 і повідомила, що ОСОБА_3 І ОСОБА_4 б'ються. Згодом
про цю бійку вона повідомила подружжю ОСОБА_9 і пішла з ними до ОСОБА_3, де
бачила як ОСОБА_4 рвався у
двір до ОСОБА_3, при цьому він був побитий. Вони відвели ОСОБА_4 додому.

Допитаний в
судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_16 показав, що ОСОБА_3 Є його
сином, 31.10. 2006 р.
близько 17 години
до них додому прийшов син із ОСОБА_4, згодом між ними розпочалася сварка, а
потім бійка, так як ОСОБА_4.
ображав його і його сина. Їх розборонив ОСОБА_14, який проїжджав поряд і його зупинили, щоб допоміг
розборонити. Більше він нічого не бачив.

Крім визнання
своєї вини підсудним ОСОБА_3 його вина підтверджується слідуючими письмовими доказами,
а саме:

·
оглядом місця події від 31.10.2006 року яким є приміщення ФАП розташованого в с.Новоградівка
Бобринецького району, де був оглянутий труп
ОСОБА_4 (а.с.4-5);

· протоколом
огляду місця події домоволодіння ОСОБА_3 від 31.10.20006 року, під час
проведення якого було виявлено та вилучено сокиру, светр, футболку, . кросівки, на
яких виявлено плями бурого кольору схожими на кров ( а.с. 7);

·
протоколом огляду предметів речових доказів якими є:
кросівки, светер, футболка, сокира. (а.с.8);

·
матеріалами судово-медичної експертизи №337 від 16.11.2006 року, в ході
проведення якої було встановлено, виявлені тілесні ушкодження в ОСОБА_3 відносяться
до категорії легких тілесних ушкоджень (а.с. 73);

·
матеріалами судово-психіатричної експертизи № 604 від 21.11.2006 року, в ході
проведення якої, було встановлено, що ОСОБА_3 підпадає
під дію ст. 19 КК
України(81-82);

·
матеріалами судово-імунологічної експертизи № 766 від 06.11.2006 року, в ході
проведення якої на вилучених речах виявлена кров яка відноситься до однієї і
тієї ж самої групи ОСОБА_4 та
ОСОБА_3 (
а.с. 89-96);

·
матеріалами судово-медичної експертизи № 198 від 08.12.2006 року, в ході
проведення якої було встановлено виявлені тілесні ушкодження в ОСОБА_4 відносяться до
тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться в прямому причинно-наслідковому
зв'язку зі смертю (а.с. 102);

·
протоколом відтворення обстановки та обставин події з участю
ОСОБА_3 в ході проведення якого він розповів та показав як він спричинив
тілесні ушкодження ОСОБА_4
( а.с 58-64).

Суд,
вислухавши прокурора, підсудного, потерпілих, свідків, вивчивши матеріали
справи та оцінивши зібрані в судовому засіданні докази в їх сукупності,
приходить до висновку, що діяння ОСОБА_3 правильно та
обгрунтовано кваліфіковано за ст 124
КК України, кваліфікуючими ознаками якого є: умисне заподіяння тяжких
тілесних ушкоджень, вчинене у разі перевищення меж необхідної оборони.

При призначенні
покарання суд виходить з вимог ст.65 КК України та враховує

ступінь
суспільної небезпечності вчиненого злочину який відноситься до категорії
невеликої тяжкості, але від злочину настала смерть потерпілого.

Особа
винного за місцем проживання та колишньої роботи характеризується посередньо.

Обставини
, які пом'якшують
покарання підсудного ОСОБА_3 -
щире розкаяння, сприяння розкриттю злочину,

Обставини,
які обтяжують покарання підсудного ОСОБА_3 - скоєння злочину
в стані алкогольного сп'яніння

По
справі потерпілою ОСОБА_17(надалі позивачем) заявлено цивільний позов до
підсудного ОСОБА_3 про стягнення

4192 грн. - матеріальної
шкоди;

200000 грн. - моральної шкоди,
а також кошти на її утримання в сумі 165,33
грн. щомісячно, починаючи з 07.03.
2007 року до досягнення чотирнадцятилітнього
віку донькою потерпілого ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3.

Підсудний
ОСОБА_3 (надалі відповідач) цивільний позов по справі не визнав повністю та
попросив суд відмовити в його задоволенні за тих підстав, що ОСОБА_4. прийшов до його
помешкання з сокирою з метою його вбивства, а він лише оборонявся і не бажав
смерті ОСОБА_4 в результаті
перевищення меж необхідної оборони.

В судовому засіданні було встановлено, що потерпілою
ОСОБА_17 (позивачем) була надана до справи накладна НОМЕР_1 від п/п
ОСОБА_20 згідно якої вона понесла витрати на поховання ОСОБА_4 у сумі 667,50 грн. та накладна
НОМЕР_2 від п/п
ОСОБА_19 у сумі 956 грн.,
які суд бере як доказ матеріальної шкоди на загальну суму (667,50+956)= 1623,50 грн.

А такі
докази, що надав позивач, а саме довідку про видачу ТОВ АФ Новоградівське 01.11. 2006 р. ОСОБА_17 коштів у сумі 2000 грн. та двох квитанцій за НОМЕР_3 на суму 270 грн. та НОМЕР_4 на суму 258 грн. суд не може взяти за доказ матеріальних витрат, так
як позивачем не доведено коли та на які саме потреби були витрачені дані
кошти, а в останніх двох квитанціях взагалі не зазначені дати, коли ОСОБА_17
були придбані ліки зазначені в чеках.

Інших
доказів підтвердження матеріальної шкоди стороною відповідача до суду не
надавалось.

Відповідно
п.2 ст.23 ЦК
України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких особа
зазнала у зв'язку з ушкодженням здоров'я, відповідно п.З даної статті, при
призначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і
справедливості.

Відповідно
п.5 ч.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 "Про судову
практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди від 31.03.1995 року із змінами
та доповненнями станом на 25.05.2001
року, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності
обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної
(немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її
заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Суд, зокрема повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння
позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за
яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій
сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого
він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення
спору.

Щодо
вимоги позивача про стягнення 200000
грн. моральної шкоди, то суд вважає її розмір надмірним та виходячи із
принципів розумності та справедливості, враховуючи майновий стан підсудного та
потерпілих вбачає доцільним задовольнити суму стягнення моральної шкоди у
розмірі 5000 грн.

Щодо
позовної вимоги позивача про стягнення коштів на її утримання в сумі 165,33

грн. щомісячно, починаючи з 07.03. 2007 року до
досягнення чотирнадцятилітнього віку донькою потерпілого ОСОБА_18, ІНФОРМАЦІЯ_2, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3, то суд вважає,
що вона задоволенню не підлягає за тих обставин, що сам потерпілий ОСОБА_4. прийшов до будинку підсудного
ОСОБА_3 з сокирою якою замахувався на ОСОБА_3 та його співмешканку ОСОБА_5,
ОСОБА_3 же вибив сокиру з рук ОСОБА_4 та заподіяв останньому тілесні
ушкодження, перевищивши лише межі необхідної оборони в результаті чого настала смерть ОСОБА_4, а тому суд
вважає, що доцільним та справедливим буде задовольнити лише 1623,50 грн. - матеріальної
шкоди та 5000 грн.
моральної шкоди, а в даній вимозі відмовити.

За таких
обставин суд приходить до висновку, що заявлений ОСОБА_17 до підсудного
цивільний позов підлягає частковому задоволенню.

Судових витрат по справі немає.

Речові
докази, а саме светр, кросівки та футболка вилучені у підсудного ОСОБА_3 для
проведення експертизи підлягають поверненню власнику ОСОБА_3, а сокира -знищенню.

На
підставі викладеного, суд вважає, що виправлення та перевиховання підсудного
можливе лише при позбавленні його волі із застосуванням максимального покарання
передбаченого санкцією ст. 124
КК України.

Керуючись ст.ст.321- 328 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3
визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.124 КК України та
призначити йому за нею покарання у виді 6
місяців арешту, строк відбуття покарання рахувати з моменту затримання
ОСОБА_3, тобто з 01.11.
2006 року.

Міру
запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_3 залишити
тримання під вартою.

Цивільний
позов по справі потерпілої ОСОБА_17 до ОСОБА_3 задовольнити
частково та стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_17

· 1623,50 грн - матеріальної
шкоди,

· 5000 грн. - моральної шкоди,
в інших позовних вимогах відмовити.

Речові докази по
справі, а саме: кросівки, светр, футболку -
повернути підсудному ОСОБА_3, а сокиру - знищити.

На вирок може
бути подана апеляція до судової палати з кримінальних справ апеляційного суду
Кіровоградської області протягом 15
(п'ятнадцяти) діб з моменту його проголошення, а засуджений в той самий
строк з моменту отримання вироку.