КП №278/5344/14-к

В И Р О К
Іменем України
13 липня 2015 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Курськ, Російської Федерації, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, проживаючого без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого, 14 червня 2014 року в межах кримінального провадження №0002955 Житомирським МВ УМВС України в Житомирській області оголошено про підозру у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, -

у вчинені злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, -

В С Т А Н О В И В:
09 серпня 2014 року обвинувачений ОСОБА_5 , знаходячись в с. Глибочиця, Житомирського району, Житомирської області, з метою вчинення відкритого викрадення чужого майна, вступив у злочинний зговір з ОСОБА_8 , провадження щодо якого закрито ухвалою Житомирського районного суду від 11.02.2015 року, у зв`язку із смертю останнього. Згідно із вказаним злочинним зговором, ОСОБА_8 мав вчинити викрадення чужого майна, а ОСОБА_5 , в свою чергу, очікувати в обумовленому місці на заздалегідь підготовленому автомобілі марки «ВАЗ 2105», державний номер НОМЕР_1 , з метою швидкого залишення місця вчинення злочину.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна за попередньою змовою, ОСОБА_8 , 09 серпня 2014 року близько 15 години, перебуваючи поблизу сільського клубу, що розташований в с. Глибочиця по вул. Михайла Грушевського, 51, Житомирського району, діючи узгоджено із ОСОБА_5 , через незачинене вікно автомобіля марки «Газель Рута», державний номер НОМЕР_2 , який знаходився поряд з тією ж адресою, не зважаючи на знаходження у вказаному автомобілі потерпілого ОСОБА_6 , який в той час лежав на сидіннях водія та переднього пасажира, відкрито, за попередньою змовою з ОСОБА_5 , викрав барсетку, яка матеріальної цінності для потерпілого не становить, в якій знаходився гаманець, який також матеріальної цінності для потерпілого не становить, документи на ім`я потерпілого ОСОБА_6 , талони на пальне (газ), загальною кількістю 55 літрів, вартістю 8 грн. 48 коп. за 1 літр пального, та грошові кошти в сумі 1100 грн.

Вказані злочинні дії ОСОБА_8 були помічені потерпілим ОСОБА_6 , проте ОСОБА_8 , не припиняючи скоювати злочин, втік з викраденим майном від потерпілого до вказаного автомобіля марки «ВАЗ 2105», який зупинився на відстані близько 20 метрів від місця вчинення злочину. Потім ОСОБА_9 застрибнув на переднє пасажирське сидіння цього автомобіля, на якому під керуванням ОСОБА_5 , за попередньою домовленістю, незважаючи на переслідування потерпілого ОСОБА_6 , зник з місця злочину, а викраденим майном розпорядилися разом з обвинуваченим на власний розсуд, заподіявши потерпілому ОСОБА_6 майнової шкоди на загальну суму 1556 грн. 40 коп.

В ході судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_5 винним себе у вчиненні інкримінованого злочину не визнав, оскільки не вчиняв його, а надавав ОСОБА_8 послуги таксиста.

Незважаючи на те, що обвинувачений не визнав себе винним у вчиненні згаданого викрадення майна, винуватість останнього у вчиненні інкримінованого йому злочину повністю доведена дослідженими у судовому засіданні доказами.

Показаннями потерпілого ОСОБА_6 , який в суді підтвердив, що 09 серпня 2014 року, як водій маршрутного таксі, в обідній час біля клубу в с. Глибочиця відпочивав на передньому сидінні вказаного таксі. В цей час ОСОБА_8 через незачинене вікно схопив рукою його барсетку та почав тікати. Він вибіг з автомобіля через дверці водія та почав кричати до ОСОБА_8 , щоб той зупинився і повернув йому барсетку. Проте останній почувши крик не зупинився, а прискорив швидкість та підійшовши до автомобіля марки «ВАЗ 2105», у якого працював двигун, швидко сів до нього. Вказаний автомобіль відразу поїхав, у зв`язку із чим, він, розуміючи, що не наздожене цей автомобіль, запам`ятав його державні номера та викликав міліцію. Згодом обвинуваченого затримали, а потерпілому повернули викрадені у нього гаманець, гроші, документи та талони на пальне, які до викрадання знаходились в документах.

Свідок ОСОБА_10 , в суді підтвердив покази потерпілого та пояснив, що 09.08.2014 року перебував в маршрутці, на якій працює потерпілий та бачив, як невідома особа викрала у потерпілого згадану барсетку. Потерпілий вибіг з маршрутки та побіг за цієї особою, при цьому кричав останньому, щоб той зупинився, але викрадач швидко сів до автомобіля марки «ВАЗ», яка стояла на відставні приблизно 50 метрів від їх автомобіля, та відразу швидко уїхав.

Протоколом огляду місця події від 09 серпня 2014 року, у відповідності до якого в автомобілі обвинуваченого ОСОБА_5 було виявлено викрадені у потерпілого ОСОБА_6 картки на газ, загальною кількістю 55 літрів, які зі слів обвинуваченого йому передав ОСОБА_8 (а.с. 28-52).

Протоколом огляду місця події від 09 серпня 2014 року, згідно якого ОСОБА_8 вказав місце, де викинув викрадений гаманець, в якому знаходилися речі, документи та фотокартки, що належать потерпілому, які під час огляду були виявлені та вилучені (а.с. 76-83).

Протоколом огляду предметів від 12 серпня 2014 року за участю потерпілого ОСОБА_6 , відповідно до якого, останній впізнав вказані вище належні йому картки на пальне, які були у нього викраденні 09 серпня 2014 року (а.с. 174-176).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 12 серпня 2014 року з потерпілим, під час якого останній показав, як він знаходився в маршрутному таксі в положенні лежачи під час викрадення у нього барсетки з документами та грошима, в якому місці лежала наведена барсетка, а також показав місце, яке розташоване приблизно в 10 метрах від місця події, куди під`їхав автомобіль марки «ВАЗ», до якого сів ОСОБА_8 (а.с. 177-184).

Протоколом проведення слідчого експерименту від 06 жовтня 2014 року зі свідком ОСОБА_10 , в ході якого останній показав місце, куди під`їхав автомобіль «ВАЗ-2105», місце де зупинилося маршрутне таксі під керуванням потерпілого, місце у вказаному маршрутному таксі, де знаходилися потерпілий, його барсетка, а також сам свідок, та напрямок руху автомобіля, який швидко поїхав після того, як до нього сів ОСОБА_8 , а саме в напрямку виїзду з с. Глибочиця, Житомирського району (а.с. 202-213).

Суд не вірить доводам обвинуваченого, оскільки вони є суперечливими, не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються вищевказаними доказами.

Зокрема, обвинувачений в суді стверджує, що знав ОСОБА_8 понад 2 роки. У вказаний день погодився в якості таксиста завести останнього з майдану Перемоги у м. Житомирі до пам`ятнику, що у центрі села Глибочиця, за 50 грн. При цьому з міста Житомира до села Глибочиця, вони їхали по дорозі республіканського значення, сполученням Київ-Чоп. Приїхавши за вказаною адресою в с. Глибочиця, а саме до центру села біля пам`ятника, ОСОБА_8 наказав йому розвернутися та чекати його. Десь через 15 хв. ОСОБА_8 зателефонував йому та наказав їхати до пам`ятника, він під`їжджаючи до пам`ятника побачив ОСОБА_8 , який сів до нього в автомобіль на переднє пасажирське сидіння, після чого той наказав йому їхати до м. Житомира. При цьому, саме ОСОБА_8 наказав йому повертатися до м. Житомира по іншій дорозі, а саме через село Глибочиця, а потім по полю, яка є довшою за попередню та гіршою по покриттю. Він скорився та поїхав до м. Житомира дорогою вказаною ОСОБА_9 . Окрім цього, обвинувачений категорично стверджує, що коли ОСОБА_9 сів до нього у автомобіль, то в руках останнього нічого не було, тобто він не бачив ані барсетки, ані гаманця. У полі, біля лісопосадки, ОСОБА_9 наказав йому зупинитися, оскільки захтів у туалет, повернувшись через 2-3 хв., ОСОБА_8 повідом, що йому в с. Глибочиця не вдалося забрати у знайомого гроші, а тому він запропонував розрахуватись з ним за послуги таксі талонами на газ, в кількості 55 літрів. Згодом, коли вони приїхали до м. Житомира, на перехресті вулиць Гоголя-Мануїльського, він висадив ОСОБА_9 , а сам заїхав у двір розвернутися. У згаданому дворі його зупинили працівники міліції, які вилучили талони на газ.

Отже, покази обвинуваченого є суперечливими виходячи з наступного.

ОСОБА_5 вказує, що привіз ОСОБА_8 до пам`ятника в с. Глибочиця, а через 15 хв. останній зателефонував йому, щоб він під`їхав до пам`ятника. Таким чином, ці покази є алогічними, оскільки навіщо ОСОБА_9 телефонувати обвинуваченому, щоб він під`їхав до пам`ятника, якщо обвинувачений вже був біля пам`ятника.

Окрім цього, обвинувачений категорично стверджує, що не бачив у ОСОБА_8 будь-який речей в руках, коли той сідав на переднє пасажирське сидіння. Проте потерпілий вказує, що талони на газ знаходились серед документів (прав водія, технічного талону на автобус, фотокарток та іншого), які були разом з гаманцем у барсетці. В свою чергу, під час огляду автомобіля обвинуваченого, у нього були виявлені лише талони на газ, а у відповідності до протоколу огляду місця події від 09.09.2014 року за участю ОСОБА_8 на околиці с. Глибочиця був виявлений гаманець з документами, які останній викинув. Вказані докази спростовують показання обвинуваченого про те, що він не бачив в руках ОСОБА_9 барсетку та гаманця. А тому, ці покази обвинуваченого не відповідають встановленим обставинам справи та повністю спростовуються вищевказаними протоколами огляду місця пригоди та автомобіля, а також показами потерпілого.

Суперечливість та неправдивість показів обвинуваченого полягає у тому, що згідно його показів, назад до м. Житомира, вони їхали по дорозі на яку вказав ОСОБА_9 та яка є гіршою та довшою ніж так по який вони їхали до села. Однак, суд звертає увагу обвинуваченого, що саме він, як водій таксі, має право обирати кращий та швидкий шлях до пункту призначення визначеного клієнтом, а не за вказівкою останнього їхати до м. Житомира замість дороги республіканського значення через поле. Викладене свідчить про обізнаність обвинуваченого щодо злочинних дій ОСОБА_9 та існування між останнім та обвинуваченим попередньої домовленості стосовно вчинення даного злочину.

До того ж, факт вчинення обвинуваченим даного злочину за попередньою домовленістю із ОСОБА_9 підтверджується тим, що ОСОБА_9 надав обвинуваченому талони на газ, вартість яких значно перевищує вартість його перевезення з м. Житомира до Глибочиці та назад, і яка, згідно до показів обвинуваченого, становила 50 грн.

З огляду на викладене, суд вважає, що обвинувачений дає неправдиві покази з метою уникнути відповідальності за скоєний ним злочин.

Суд виключає з обсягу обвинувачення кваліфікуючу ознаку, як вчинення ОСОБА_5 вказаного злочину повторно, оскільки стороною обвинувачення не доведено, що останній до 09.08.2014 року вчинив інший злочин проти власності, а саме викрадання чужого майна.

Зокрема, прокурором не надано на підтвердження вказаної кваліфікуючої ознаки злочину відповідного рішення суду про вчинення обвинуваченим до скоєння інкримінованого йому злочину іншого злочину, передбаченого ст.ст. 185, 186, 187, 189-191, 262 КК України, як того вимагає Закон.

Таким чином, оцінивши всі зібрані докази по справі у їх сукупності, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин кримінального провадження, вважає, що стороною обвинувачення доведено, що ОСОБА_5 вчинив злочин, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб.
Призначаючи покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який є тяжким злочином, але від вчинення якого тяжких наслідків не настало, так як гроші та документи були повернуті потерпілому, особу винного, який задовільно характеризується за місцем проживання, має молодий вік та відсутність обставин справи, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Також, при призначенні покарання, суд враховує думку потерпілого, який не наполягає на суворості покарання.

На підставі викладеного, враховуючи викладене, а саме особу обвинуваченого, думку потерпілого, суд дійшов висновку, що ОСОБА_5 слід призначити покарання, необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів у виді позбавлення волі на мінімальний строк, передбачений ч. 2 ст. 186 КК України.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України суд стягує з обвинуваченого на користь держави 196 грн. 56 коп. витрат на залучення експертів під час проведення судової експертизи.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та призначити йому покарання у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

Обрати ОСОБА_5 до вступу вироку в закону силу запобіжний захід тримання під вартою, взявши останнього під варту негайно із-зали суду.

Строк відбування покарання рахувати ОСОБА_5 з часу взяття його під варту, тобто з 13.07.2015 року, та зарахувати у строк покарання, строк утримання ОСОБА_5 під вартою з 26 листопада 2014 року по 20 січня 2015 року.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави 196 грн. 56 коп. витрат на залучення експертів під час проведення судової експертизи.

Речові докази у вигляді документів на ім`я ОСОБА_5 , а саме: свідоцтво про закінчення навчального закладу з підготовки водіїв транспортних засобів, талон попереджень НОМЕР_3 , тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами, екзаменаційну картку водія, акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протокол про адміністративне правопорушення, довіреність, водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_5 , технічний паспорт на автомобіль марки «ВАЗ 2105», державний номер НОМЕР_4 , мобільний телефон марки «Самсунг», грошові кошти в сумі 332 грн., які передані на зберігання ОСОБА_5 , повернути останньому.

Талони на газ об`ємом 55 л, гаманець з документами на ім`я ОСОБА_6 , що передані потерпілому ОСОБА_6 , повернути останньому.

Грошові кошти в сумі 100 грн., мобільний телефон марки «Самсунг», ІМЕІ якого НОМЕР_5 , що знаходяться на зберіганні в Житомирському РВ УМВС України в Житомирській області, повернути законному володільцю.

Шприци в кількості 3 штук знищити.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд Житомирського району протягом тридцяти днів з моменту його проголошення.

Суддя: