Справа № 455/2124/13-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/210/14 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
про залишення апеляційної скарги без руху

21 березня 2014 року місто Львів

Суддя Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області ОСОБА_2 , перевіривши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 на вирок Старосамбірського районного суду Львівській області від 20 січня 2014 року, яким:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . уродженця міста Перемишль Республіки Польша, громадянина республіки Польща, із середньою базовою освітою, учня гімназії для дорослих при Центрі Безперервного навчання в Перемишлі, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

визнано винним та засуджено за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 104 КК України неповнолітнього ОСОБА_4 звільнено від відбування покарання, якщо він на протязі 2 (двох) років не вчинить нового злочину, а у відповідності зі ст.76 КК України повідомлятиме кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і навчання та періодично з`являтиметься для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Запобіжний захід неповнолітньому ОСОБА_4 до вступу вироку у законну силу залишено раніше обраний - передачу під нагляд матері ОСОБА_5 .

Цивільний позов не вирішувався,

в с т а н о в и в :
20.03.2014 року до Апеляційного суду Львівської області надійшло кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_4 з апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_3 на вирок Старосамбірського районного суду Львівській області від 20 січня 2014 року, в якій скаржник просить вирок районного суду скасувати та справу скерувати на новий судовий розгляд.

Перевіривши апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 , вважаю, що вона не може бути прийнята судом апеляційної інстанції до провадження і підлягає залишенню без руху, оскільки її подано без додержання вимог, передбачених ст. 396 КПК України.

Так, відповідно до вимог ст. 396 КПК України 2012 року в апеляційній скарзі зазначаються: найменування суду апеляційної інстанції; прізвище, ім`я та батькові (найменування), місце проживання (перебування) особи, яка подає апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; судове рішення, яке оскаржується, і назва суду, який його ухвалив; вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу, про дослідження доказів; перелік матеріалів, які додаються.

Як вбачається з апеляційної скарги потерпілого ОСОБА_3 , вона не відповідає п. 4 ч. 2 ст. 396 КПК України, оскільки в ній не вказано підстав для скасування вироку суду першої інстанції, передбачених ст. 409 КПК України.

Так, згідно ст. 409 КПК України, підставою для скасування або зміни судового рішення при розгляді справи в суді Апеляційної інстанції є:

- неповнота судового розгляду,

- невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні фактичним обставинам кримінального провадження;

- істотне порушення вимог кримінального процесуального закону;

- неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність.

Таким чином, в апеляційній скарзі обов`язково повинні міститись вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу та обґрунтування цих вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність та необґрунтованість рішення суду.

Особа, яка подає апеляційну скаргу повинна зазначити конкретні порушення процесуального закону, встановлені ст. 409 КПК України, та які конкретизовані в ст. 410-412 того ж Кодексу, що є підставами для зміни судового рішення, і постановлення нової ухвали, які на її думку були допущені суддею при постановленні судового рішення, що оскаржується, та привести конкретні докази й аргументи в обґрунтування своєї позиції.

При цьому, у своїй апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_3 просить вирок Старосамбірського районного суду Львівській області від 20 січня 2014 року скасувати, кримінальне провадження скерувати на новий судовий розгляд.

В скарзі потерпілий зазначає, що вирок підлягає скасування в зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду, викладених у рішенні суду фактичним обставинам кримінального провадження та невідповідності призначеного покарання кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Крім цього вказує, що органи досудового розслідування не зібрали належні докази у кримінальному провадженні, а суд не дав їм належної оцінки і не засудив обвинуваченого до реального покарання.

На досудовому розслідуванні слідчим не було йому-потерпілому роз`яснено право на подання цивільного позову, а також судом не прийнято поданого ним цивільного позову, тому він був позбавлений на відшкодування завданої кримінальним правопорушенням йому шкоди.

Також, слідчим під час досудового розслідування не допитано усіх свідків, зокрема сусідів, а також членів його сім`ї не визнано потерпілими, яким також частково належать викрадені з їх будинку грошові кошти.

Проте, як вбачається з матеріалів кримінального провадження потерпілий, як під час досудового розслідування, так і при розгляді справи в суді першої інстанції будь яких клопотань, зокрема про визнання потерпілими членів його сім`ї і часткову належність їм викрадених коштів, виклик додаткових свідків, тощо, не заявляв.

Крім того, у судових дебатах, потерпілий просив суд суворо не карати обвинуваченого неповнолітнього.

Що стосується цивільного позову, 13.01.2014 року потерпілий дійсно подав до суду цивільний позов, однак після закінчення проведення судових дебатів у даному кримінальному провадженні.

Згідно статті 128 КПК України, особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та,або торальної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечні діяння.

Крім того слід зазначити, що скерування кримінального провадження на новий судовий розгляд, як того просить потерпілий, можливе лише у відповідності до пунктів 2, 3, 4, 5, 6, 7 ст. 412, ст. 415 КПК України, що у свою чергу потерпілим в апеляційній скарзі не ґрунтується.

За таких обставин, згідно ст. 399 ч. 1 КПК України, апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_3 підлягає залишенню без руху, з встановленням достатнього строку для усунення зазначених в цій ухвалі недоліків.

Керуючись ст.ст. 369-371, 396, 399, 409, 410-412 КПК України, -

у х в а л и в :
Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_3 залишити без руху для виконання вимог процесуального закону протягом семи днів з дня отримання ним копії ухвали.

Копію даної ухвали невідкладно надіслати потерпілому ОСОБА_3 .

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду

Львівської області ОСОБА_2