Справа № 643/3389/15-к
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.05.2015 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2

за участі прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження № 0000679 від 10.02.2015 року, за підозрою:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с. Губарівка Богодухівського району Харківської області, маючого середню освіту, вдівця, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого: 22.12.1994 року за вироком Московського районного суду м. Харкова за ст.. 102 КК України до 1 року позбавлення волі, згідно ст.. 46-1 КПК України відстрочено виконання покарання, в силу п. 8 Указу президента України від 18.08.1994 року «Про амністію» звільнено від покарання; 21.07.1998 року за вироком Московського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 141 КК України до 5 років позбавлення волі; 08.12.2004 року за вироком Московського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України до 9 років позбавлення волі, звільнений постановою Харківського районного суду Харківської області від 25.01.2012 року умовно-достроково на невідбутий термін 8 місяців12 днів згідно ст. 81 КК України, постійно мешкаючого без реєстрації з 10.02.2015 року за адресою: АДРЕСА_1 ,

-у вчинені кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

03.02.2015 року приблизно о 12 годині, обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, буд. 145, в під`їзді №3, шляхом вільного доступу, діючи повторно, за раптово виниклим злочинним наміром, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, перевіривши, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, відірвав з віконного пройому металеві решітки розміром 1400Х900 мм, які були розташовані між 2 і 3, 5 і 6, 7 і 8 поверхами, в кількості 3 штук, які належать КП «Жилкомсервіс», та згідно висновку товарознавчої експертизи № 52 від 12.02.2015 року, їх вартість складає суму у розмірі 833,49 гривень. Після чого, обвинувачений ОСОБА_4 з місця скоєння ним кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном за власним розсудом, спричинивши своїми злочинними діями КП «Жилкомсервіс» матеріальну шкоду на загальну суму 833,49 гривень.

Більш того, 05.02.2015 року, біля 13 години, обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись: за адресою м. Харків, Салтівське шосе, буд. 145, в під`їзді №2, шляхом вільного доступу, діючи повторно, за раптово виниклим злочинним наміром, спрямованим на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігатиме, шляхом відриву з віконного пройому металевих решіток розміром 1400Х900 мм, які були розташовані між 3 і 4, 7 і 8 поверхами, таємно викрав металеві решітки в кількості 2 штук, які належали КП «Жилкомсервіс», та вартістю згідно висновку товарознавчої експертизи № 52 від 12.02.2015 року, у розмірі 555,66 гривень. Після чого, обвинувачений ОСОБА_4 з місця скоєння ним злочину зник, розпорядившись таємно викраденим ним чужим майном на власний розсуд, чим спричинив матеріальну шкоду КП «Жилкомсервіс» на загальну суму у розмірі 555,66 гривень.

Крім цього, 06.02.2015 року, приблизно о 15 годині, обвинувачений ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: м. Харків, Салтівське шосе, буд. 147, в під`їзді №7, шляхом вільного доступу, діючи за раптово виниклим умислом спрямованим на таємне викрадення чужого майна, діючи повторно з корисливих мотивів, з метою викрадення чужого майна, перевіривши, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, відірвав з віконного пройому металеву решітку розміром 1400Х900 мм, яка була розташована між 7 і 8 поверхами, в кількості 1 штуки, та належала КП «Жилкомсервіс» , вартість якої, згідно висновку товарознавчої експертизи № 52 від 12.02.2015 року, складає суму у розмірі 277,83 гривень, проте не виконав усі необхідні дії, які вважав необхідним для доведення злочину до кінця з причин, які не залежали від його волі оскільки на місці скоєння злочину був затриманий працівниками міліції. Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 з причин, що не залежать від його волі, виконав всі дії, які вважав необхідними для доведення злочину до кінця, але не мав можливості розпоряджатися таємно викраденим ним чужим майном, яке намагався викрасти, та вчинив замах на викрадення майна, що належить супермаркету КП «Жилкомсервіс» на загальну суму 277,83 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_4 у суді зазначив про те, що він розумів, що скоював злочини, та щиро розкаявся у їх вчинені, причину скоєння ним злочинів пояснив як знаходження у скрутному матеріальному становищі, та відсутністю грошей на їжу. Більш того, обвинувачений у суді зазначив, що дійсно 03.02.2015 року приблизно о 12 годині, він проходив біля під`їзду №3, будинку 145 по Салтівському шосе в м. Харкові, та скориставшись вільним доступом зайшов у під`їзд, де відірвав з віконного пройому металеві решітки розміром 1400Х900 мм, які знаходились між 2 і 3, 5 і 6, 7 і 8 поверхами. Після чого таємно викрадені ним три металеві решітки він відніс до пункту прийому металобрухту, розташованого на вул.. Р. Едельмана в м. Харкові, за які отримав приблизно 200 гривень, які в подалі витратив на їжу. 05.02.2015 року, о 13 годині, він зайшов до під`їзду №2, будинку АДРЕСА_2 , де скориставшись вільним доступом, таємно викрав дві металеві решітки між 3 і 4, 7 і 8 поверхами, розміром 1400Х900 мм, які потім також відніс до пункту прийому металобрухту, за отримані гроші він придбав їжу та напої. 06.02.2015 року, приблизно о 15 годині, він зайшов до під`їзду №7 будинку №147 по Салтівському шосе в м. Харкові, де скориставшись вільним доступом вирвав одну металеву решітку розміром 1400Х900 мм, між 7 і 8 поверхами, але потім біля під`їзду був зупинений робітниками міліції, тому скористатися на свій розсуд таємно викраденим ним майном він не зміг.

Обвинувачений ОСОБА_4 в суді зазначив, що позовні вимоги, заявлені в ході досудового розслідування КП «Жилкомсервіс» він взнає в повному обсязі.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_4 у скоєні ним злочинів 03.02.2015, 05.02.2015 року, та кваліфікує дії обвинуваченого за ч.2 ст.185 КК України, оскільки він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинену повторно.

Більш того, винуватість обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні ним злочину 06.02.2015 року, суд вважає доведеною, та кваліфікує його дії за ч.2ст.15, ч.2 ст.185 КК України, оскільки він скоїв закінчений замах на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинену повторно.

При призначенні покарання ОСОБА_4 , суд враховує тяжкість вчинених ним злочинів, які відповідно до ст.12 КК України є злочини середньої тяжкості. Більш того, обвинувачений раніше судимий, а саме: 22.12.1994 року за вироком Московського районного суду м. Харкова за ст.. 102 КК України до 1 року позбавлення волі, згідно ст.. 46-1 КПК України відстрочено виконання покарання, в силу п. 8 Указу президента України від 18.08.2994 року «Про амністію» звільнено від покарання; 21.07.1998 року за вироком Московського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 141 КК України до 5 років позбавлення волі; 08.12.2004 року за вироком Московського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 121, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України до 9 років позбавлення волі, звільнений постановою Харківського районного суду Харківської області від 25.01.2012 року умовно-достроково на невідбутий термін 8 місяців12 днів згідно ст. 81 КК України, офіційне не працевлаштований, вдівець, на обліку у лікаря психіатра не перебуває. За місцем останнього відбування покарання добре характеризується, з 10.02.2015 року має постійне місце мешкання, а саме в Харківському міському центрі реінтеграції бездомних осіб.

При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_4 суд враховує його щире каяття, та визнає цю обставину, відповідно до ст.66 КК України, такою, що пом`якшує його покарання. Обставиною, що обтяжує покарання останнього, яка передбачена ст. 67 КК України, судом не визнане.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за ч2 ст.15 ч.2 ст.185, ч.2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі в межах санкції частини статей, за якими кваліфіковані його дії. Суд на підставі викладеного вважає за необхідне відповідно до ч.1 ст. 70 КК України, визначити покарання обвинуваченому шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим.

Враховуючи наявність пом`якшуючої обставини, даних про особу винного, а також те, що, відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність, суд на підставі викладеного вважає за необхідне обрати обвинуваченому ОСОБА_4 міру покарання, яка не пов`язана з реальним позбавленням волі, тобто з випробуванням з іспитовим строком із застосуванням ст.75,ч.1 п.п.2, 3 ст.76 КК України.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 суд вважає доцільним залишити до набрання вироку чинності раніше обраний відносно нього у вигляді особистого зобов`язання.

Представником потерпілого, яка діє на підставі довіреності, ОСОБА_5 , в ході досудового слідства заявлені позовні вимоги, згідно до яких вона прохає стягнути з винної особи на користь КП « Жилкомсервіс» загальну суму спричиненого матеріального збитку з урахуванням балансової вартості, яка складає 1852 гривні 20 копійок. Суд вважає, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки таємно викрадені обвинуваченим ОСОБА_6 металеві решітки розміром 1400Х900 мм в кількості 6 штук, були визнані постановою слідчого від 12.02.2015 року речовими доказами по справі, та в ході досудового слідства повернуті представнику потерпілого, про що свідчить розписка, яку надано до суду.

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 , визнати винним у скоєнні злочинів, передбачених ч.2 ст.15-ч.2ст.185, ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання:

- за ч.2 ст.15-ч.2 ст.185 КК України у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі;

- за ч.2 ст.185 КК України у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України визначити покарання ОСОБА_4 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки.

Згідно ч.1 п.п.2, 3ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироку законної сили у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін.

Цивільні позови КП «Жилкомсервіс» - залишити без задоволення.

Речові докази по справі: металеві решітки в кількості 6 (шести) штук, які передані на зберігання представнику потерпілого КП «Жилкомсервіс» - повернути власнику КП «Жилкомсервіс».

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_4 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1