Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:
суддів
Жука В.Г. і Канигіної Г.В.,
розглянула в судовому засіданні 22 листопада 2007 року в м. Києві
кримінальну справу за касаційним поданням
заступника Генерального прокурора України на постанову Феодосійського
міського суду АР Крим від 18 квітня 2006
ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,
раніше не судимого,
звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 296 КК України, а справу провадженням закрито у зв'язку з примиренням сторін.
В апеляційному порядку вирок не
ОСОБА_1 було пред'явлено обвинувачення у тому, що 27.11.2005 року, він,
вчинив хуліганські дії, а саме, перебуваючи в нетверезому стані, знаходячись в
будинку АДРЕСА_1, грубо порушуючи
громадський порядок, проявив безсоромність, роздягнувся і почав
приставати до престарілої ОСОБА_2 і
намагався вступити з ОСОБА_2 в статевий зв'язок, при цьому заподіяв легкі
У касаційному поданні прокурор
порушує питання про скасування постанови
та направлення справи на досудове слідство у зв'язку з неправильним застосуванням
кримінального закону, оскільки, як зазначається у поданні, суд в установчій
частині постанови описав дії ОСОБА_1, як передбачені ст. 15 і ч. 1 ст. 153 КК
України. У постанові про направлення справи в суд для вирішення питання про
звільнення ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності у зв'язку із примиренням
сторін з потерпілою також описано дії ОСОБА_1, як передбачені ст. 15 і ч. 1 ст.
153 КК України. На думку автора подання, органи досудового слідства, а в
подальшому і суд неправильно кваліфікували дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 296 КК
Заслухавши доповідача, прокурора,
який підтримав касаційне подання,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів вважає,
що подання підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до вимог ст. 398 КПК
України підставою для скасування або зміни вироку, ухвали чи постанови є,
зокрема, неправильне застосування кримінального закону або невідповідність висновків
суду фактичним обставинам справи.
Як убачається з матеріалів справи,
суд, закриваючи справу щодо ОСОБА_1 за
вчинення ним злочину, передбаченого ч. 1
ст. 296 КК України, за примиренням сторін, в установчій частині постанови
описав злочинні дії ОСОБА_1, які підпадають під ознаки ст. 15 і ч. 1 ст. 153 КК
України як замах на задоволення статевої пристраті неприродним способом із
застосуванням фізичного насильства.
У постанові старшого слідчого СУ
Феодосійського МВ ГУ МВС України в АР Крим від 3 березня 2006 року про
направлення справи в суд для вирішення питання про звільнення ОСОБА_1 від
кримінальної відповідальності у зв'язку з примиренням обвинуваченого з
потерпілою також описано злочинні дії ОСОБА_1, як замах на задоволення статевої
пристраті неприродним способом із застосуванням фізичного насильства (ст. 15 і
ч. 1 ст. 153 КК України), а не хуліганські дії.
Однак, при цьому у зазначеній
постанові не вказано у чому обвинувачується ОСОБА_1 та за якою статею
кваліфікуються його дії.
За таких обставин, колегія суддів
вважає, що постанова суду підлягає скасуванню, а справа направленню на
досудовий розгляд, оскільки із змісту
постанови про направлення справи до суду для вирішення питання про звільнення
від кримінальної відповідальності у зв'язку з примиренням обвинуваченого з
потерпілою від 3 березня 2006 року та постанови суду 18 квітня 2006 року вбачаються ознаки
злочину, передбаченого ст. 15 і ч. 1 ст. 153 КК України, а не хуліганства.
Таким чином, висновки суду,
викладені у постанові містять істотні суперечності, отже, постанова підлягає
скасуванню, а справа направленню на нове досудове слідство, в ході якого
необхідно ретельно проаналізувати дії обвинуваченого та дати їм належну правову
Керуючись ст. ст. 394-396 КПК
України, колегія суддів
касаційне подання заступника
Генерального прокурора України задовольнити.
Постанову Феодосійського міського
суду Автономної Республіки Крим від 18 квітня 2006 року щодо ОСОБА_1 скасувати,
а справу направити прокурору м. Феодосії для проведення досудового слідства.
Судді:
К.Т. Кравченко В.Г. Жук Г.В. Канигіна