Справа № 1007/2793/2012
Провадження № 1 /1007/176/2012
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 березня 2012 року м.Бровари

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого, судді - Рабець М.Д.

при секретарі - Гривко А.В.

з участю прокурора - Таран Л.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, вдівця, маючого неповнолітнього сина, працюючого електрослюсарем в ТОВ «Ерідан» м.Київ, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4 в, буд.№7/3 кв.№113, проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_5, нагород, інвалідності не маючого, раніше не судимого,-

у скоєні злочину, передбаченого ст. 185ч.З КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1 вчинив таємне викрадення чужого майна шляхом проникнення у сховище за наступних обставин.

Судом визнано доведеним, що підсудний ОСОБА_1 30 листопада 2011 року, приблизно о 20 годині, перебуваючи на вулиці Вокзальна в с.Заворичі Броварського району Київської області, де маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, через огороджувальний паркан проник на ділянку подвір'я домоволодіння № 25 на вказаній вулиці, де діючи умисно, із корисливих мотивів таємно викрав металеві вироби, а саме: металеві груби у кількості 6 шт. довжиною 1,5 м, вартістю 105 гри. - кожна; металеві швелери у кількості 6 шт. довжиною Зм шириною 100 мм. вартістю 95 грн. - кожний; кришку каналізаційного люку вартістю 450 гри,, які належали потерпілому ОСОБА_2 З викраденим майном підсудний ОСОБА_1 з місця скоєння злочину зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, чим заподіяв потерпілому ОСОБА_2 матеріальної шкоди на загальну суму 1650 грн.

Таким чином, своїми умисними діями які виразилися у таємному викраденні чужого майна, поєднаного з проникненням у сховище підсудний ОСОБА_1 вчинив крадіжку.

Такі дії підсудного ОСОБА_1 органом досудового слідства кваліфіковано за ст.185ч.З КК України.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 вину в таємному викраденні чужого майна з проникненням в сховище за обставин викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнав повністю, в скоєному розкаявся, не оспорював фактичні обставини справи встановлені досудовим слідством та викладені з пред'явленому йому обвинуваченні.

Пояснив, що він 30 листопада 2011 року з подвір'я сусіда, потерпілого ОСОБА_2В таємно викрав 6 металевих труб та 6 швелерів, кришку каналізаційного люка, які в гюслідуючому разом із Йовенко О М. здав на приймальний пункт металобрухту в с.Заворичі. За отримані кошти купив продукти харчування, спиртне. Металеві вироби викрав з двору потерпілого, де були ще і інші будівельні матеріали, на територію двору проникав через огороджу вальну сітку. З потерпілим на даний час розрахувався, заплатив йому 600 грн. в рахунок погашення спричинених збитків. За себе повідомив, що офіційно працевлаштований, отримує зарплату. На роботу їздить в м.Київ. Інколи зловживає спиртним. Інших злочинів не вчиняв, стосовно нього кримінальних справ немає. Також за себе вказав, що військову службу проходив в ДРА, приймав участь в бойових діях, був поранений.

Покази підсудного ОСОБА_1 є послідовними, логічними, відповідають фактичним обставинам справи, учасниками процесу не оспорюються і тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння підсудним змісту обставин злочинів, добровільності та істинності його позиції.

Визнавши недоцільним дослідження інших доказів стосовно фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються в порядку, передбаченому ст.299 КПК України, проти чого не заперечують учасники судового розгляду, з'ясувавши правильне розуміння підсудним та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин, за відсутності сумнівів у добровільності та істинності їх позицій, роз'яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку, суд обмежився лише допитом підсудного та дослідженням таких матеріалів справи, які характеризують його особу

Винність ОСОБА_1, крім його визнавальних показань, підтверджується також сукупністю зібраних по справі досудовим слідством доказів, на досліджені яких підсудний не наполягав, оскільки не оспорював фактичних обставини справи.

Таким чином, на підставі наведеного, суд робить висновок про доведеність винності ОСОБА_1 в пред'явленому йому обвинуваченні.

Суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчинені злочину, що йому інкримінуються доведена повністю та вважає, що його дії за ст.185 ч.З КК України кваліфіковано вірно, оскільки він вчинив таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднане з проникненням у сховище і за цією статтею повинен нести кримінальну відповідальність.

Цивільний позов по кримінальній справі в процесі досудового слідства та в судовому засіданні не заявлявся.

Обираючи покарання ОСОБА_1 суд враховує вимоги ст.65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ст.185 ч.З КК України, що вказаний злочин відноситься до категорії тяжких, особу винного, який раніше не притягався до кримінальної відповідальності, до скоєного характеризується посередньо.

Обставиною, що пом'якшує покарання підсудного ОСОБА_1, суд визнає те, що він щиро кається у вчиненому і активно сприяв розкриттю злочину та встановленню істини по справі, що передбачено п.1 ч.І ст. 66 КК України, а також що він має на утриманні неповнолітнього сина, добровільно відшкодував потерпілому завдані крадіжкою збитки.

Обтяжуючих покарання обставин передбаченими ст.67 КК України в діях ОСОБА_1 суд не встановив.

Призначаючи вид і міру покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, пом'якшуючі обставини, дані про його особу, що він посередньо характеризується за місцем проживання, працює, кається у вчиненому, думку прокурора та потерпілого про призначення покарання не пов'язаного із ізоляцією його від суспільства, його поведінка в суді свідчить, що він не є особою, яка твердо стала на шлях вчинення злочинів, значних наслідків від скоєного злочину не наступило, таму суд вважає, що його виправлення і перевиховання можливе без ізоляції від суспільства, при призначенні покарання відповідно до санкції інкримінованого злочину у вигляді позбавлення волі, при цьому вважає за необхідне звільнити його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України та покладенням на нього обов'язків передбачених ст.76 КК України.

Суд вважає, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення і перевиховання ОСОБА_1 та запобігання вчинення ним нових злочинів.

Судових витрат по справі немає, цивільний позов не заявлявся.

Питання щодо речових доказів по справі слід вирішити у відповідності до вимог ст.81 КПК України.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_3, визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ст.185ч,3 КК України та призначити йому за цією статтею покарання у виді позбавлення волі на строк З(три) роки.

Звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі на підставі ст.75 КК України, з випробуванням, встановити іспитовий строк терміном І(олин) рік, в період якого відповідно до ст.76 КК України зобов'язати його повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання, роботи та періодично з'являтися для реєстрації в ці органи.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_1 залишити без зміни у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця проживання.

Строк відбуття покарання ОСОБА_1 рахувати з часу проголошення вироку.

Речові докази по справі, а саме: 6 металевих труб та 6 металевих швелерів, які передані на зберігання потерпілому ОСОБА_2, необхідно залишити йому в користуванні та дозволити ними розпоряджатись після ц вступу вироку в законну силу.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, у зв'язку із тим, що вони ніким не оспорювалися - не може бути оскаржений учасниками судового розгляду.

В іншій частині вирок суду першої інстанції може бути оскаржений шляхом подачі апеляції до апеляційного суду Київської області через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом 15-ти діб з моменту його проголошення.

Суддя М.Д.Рабець