У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого, судді

Редьки А.І.,

суддів прокурора

Лавренюка М.Ю., Заголдного В.В., Сорокіної О.А.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 6 грудня 2007 року кримінальну справу за касаційним поданням заступника прокурора
Запорізької області на вирок Жовтневого районного суду Запорізької області від
10 лютого 2006 року, яким засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1народження,

неодноразово судимого, останнього разу:

17.12.2003 р. за ч. 2 ст. 185 КК
України

на 1 рік 6 місяців позбавлення волі,

за ч. 3
ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі,
а на підставі ст. 75 КК України звільнено від покарання з випробуванням
з іспитовим строком 1 рік.

В апеляційному порядку вирок не переглядався.

Як визнав встановленим суд,
ОСОБА_1засуджено за те, що він 7 вересня 2003 року близько 16 годин 30 хвилин
за попередньою змовою з невстановленою особою, знаходячись біля АДРЕСА_1,
таємно викрав з автобуса “Ікарус” майно ОСОБА_2на загальну суму 2634 грн. 45
коп.

У касаційному поданні прокурор, не оскаржуючи висновків
суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 і кваліфікації його дій, порушує питання про
скасування вироку суду через істотні порушення кримінально-процесуального закону. Зазначає, що ухвалою апеляційного
суду від 4 травня 2005 року було скасовано постанову суду про направлення
справи щодо ОСОБА_1 на додаткове розслідування, а в резолютивній частині
зазначено, що справа підлягає поверненню на новий судовий розгляд в іншому складі суду. Однак, в порушення цієї
вказівки, справу було розглянуто тим же суддею, постанову якого скасовано, а
крім того, підсудного було позбавлено
права участі у судових дебатах.

Заслухавши доповідача, думку
прокурора на підтримку касаційного подання, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів вважає, що воно підлягає
задоволенню.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 374 КПК України, у разі скасування постанови
суду апеляційним судом його вказівки є обов'язковими для суду першої інстанції.

Як убачається з матеріалів справи, постановою Жовтневого районного суду м.
Запоріжжя від 20 січня 2005 року, винесену під головуванням судді Скользнєвої
Н.Г., справу щодо ОСОБА_1 було направлено на додаткове розслідування.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 4 травня 2005 року
вищезазначену постанову суду було скасовано, а справу направлено на новий
розгляд у той же суд в іншому складі.

При цьому, в ухвалі зазначено, що оскільки судом при направленні справи на
додаткове розслідування було допущено порушення кримінально-процесуального
закону, а саме, суд за власною ініціативою направив справу на додаткове
розслідування, а також до виходу в
нарадчу кімнату виказав свою думку, вказано на необхідність нового судового розгляду справи
в іншому складі суду.

Однак, справу було розглянуто та постановлено обвинувальний вирок тією ж
суддею Скользнєвою Н.Г., яка виносила постанову про направлення справи на
додаткове розслідування.

Крім того, з протоколу судових засідань видно, що під час судового розгляду справи, підсудного
ОСОБА_1 було позбавлено права виступати в судових дебатах, що є порушенням його
права на захист.

Враховуючи наведене, вирок суду через допущені істотні порушення
кримінально-процесуального закону підлягає скасуванню, а справа направленню на
новий судовий розгляд.

Керуючись ст.ст.
395, 396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

касаційне подання прокурора
задовольнити.

Вирок Жовтневого районного суду
Запорізької області від 10 лютого 2006 року щодо ОСОБА_1скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

судді:

Редька А.І. Лавренюк М.Ю. Заголдний В.В.