Справа № 396/328/15-к
Провадження № 1-кп/396/49/15
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
05.08.2015 року Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1
секретаря судового засідання ОСОБА_2
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новоукраїнка, зареєстрованого АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, із середньою-спеціально освітою, не одруженого, не працюючого, раніше судимий від 07.10.2014 року вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області за ч.1 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік, судимість у встановленому законом порядку не знята та непогашена,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.307, ч.2 ст.317 КК України,
прокурорів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Новоукраїнка вказане кримінальне правопорушення, -

В судовому засіданні встановлено та доведено, що ОСОБА_3 на протязі 2014 року незаконно виготовляв, придбавав та зберігав наркотичні засоби без мети збуту.
Так, під час проведення огляду місця події 25.11.2014 року домоволодіння та прилеглої території яка розташована за адресою АДРЕСА_1 , де зареєстрований та постійно проживає ОСОБА_3 було виявлено та вилучено дев`ять поліетиленових пакетів з речовиною рослинного походження, два медичні шприци та скляну ампулу з нашаруванням речовини коричневого кольору, дві металеві чашки, одна фарфорова чашка та пластикова пляшка ємністю 1 л., з надписом «Розчин 646», дві металеві миски, прозора склянка та металева м`ясорубка. Відповідно до висновку судово-хімічної експертизи № 1469 від 02.12.2014 року дана речовина, є особливо небезпечним наркотичним засобом-маковою соломою. Загальна маса макової соломи в перерахунку на суху речовину становить 16 770, 407 г., що згідно до наказу МО від 01.08.2000 року №188 , рахується особливо великий розмір (5000, 0 і більше).
В судовому засіданні ОСОБА_3 , спочатку не визнав себе винним повністю, згодом визнав частково та пояснив, що протягом тривалого часу він являється наркозалежною особою. Наркотичні засоби він зберігав та виготовляв лише для власного вжитку і в невеликій кількості. У його домоволодінні проживав з ним разом гр. ОСОБА_8 , який по дані справі проходить як легендована особа на прізвисько « ОСОБА_9 ». 25.11.2014 року ОСОБА_8 приніс до його домоволодіння чотири пакети і поставив до мішка, який ним було принесено раніше, що знаходилось в тих пакетах він не знає, так як не цікавився. Заборонити ОСОБА_10 приносить в дім речі він не міг, так як дозволив жити у себе вдома. Дозвіл на огляд свого домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 він не давав, всі дії які проводились працівниками міліції, проводились без його згоди, жодних підписів йому не пропонували ставити.
Визнає себе винним лише в тому, що незаконно виготовляв та зберігав наркотичні засоби в невеликій кількості для власного вжитку.
Допитаний в судовому засіданні свідок обвинувачення ОСОБА_11 пояснив, що з обвинуваченим знайомий давно і з середини січня 2015 року на протязі десяти днів проживав у домоволодінні ОСОБА_3 , так як сильно хворів і останній доглядав за ним. Факти вживання ОСОБА_3 , наркотичних засобів, йому відомі, так як сам являється наркозалежним. Обвинувачений ніколи не дозволяв вживати наркотичні засоби у себе вдома, та не виготовляв наркотичні засоби для збуту, тим більше у великих розмірах. Він ходив збирав по городах по посадках опій (макову солому), і з знайденого виготовляв собі для власного вжитку. В 2014 році він разом з ОСОБА_3 , пройшли лікування від наркотичної залежності і більше не вживали наркотиків до часу затримання ОСОБА_3 .
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила, що з ОСОБА_13 проживає по сусідству і знає його з самого дитинства, нічого поганого про нього сказати не може. З сусідами він завжди поводив себе дружньо, був готовий допомогти. Після того як померли батьки обвинуваченого він зовсім себе погубив. ОСОБА_3 дуже хворіє, так як являється наркозалежним довгі роки в результаті чого він став інвалідом та онкохворим. Того дня, коли проводився огляд у домоволодінні ОСОБА_3 , її та сусіда ОСОБА_14 запросили працівники міліції бути понятими. Коли проводився огляд домоволодіння ОСОБА_3 , вона та інший понятий знаходились в будинку ОСОБА_15 , крім них в будинку були працівники міліції, їх було четверо чи п`ятеро. Вищезазначені міліціонери показували їм якісь пакети, які заносили знадвору і говорили, що це наркотики. ОСОБА_3 розповідав все добровільно його ніхто не бив, але з самого початку він пояснював, що наркотичні засоби у нього лише для власного вжитку і лише ті, що вилучені в будинку. Також додала, що їй невідомо, щоб ОСОБА_3 , комусь продавав наркотичні засоби і до нього до дому ходили якісь підозрілі особи. Дозволу на проведення обшуку ОСОБА_3 , в її присутності не писав, можливо писав коли її ще не було.
Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_16 пояснив, що він проводив судову експертизу наркотичних засобів № 1469 від 02.12.2014 року. Під час проведення експертизи він керувався ОСОБА_17 . На дослідження йому було надано дев`ять пакунків і це відображено в самій експертизі, але після відкриття цих пакунків, було виявлено пакет у пакеті і їх виявилось чотирнадцять. В методиці не зазначено обов`язком експерта нумерувати пакети, та як проводиться відео та фотофіксація його дій. Під час проведення експертизи досліджувалась загальна маса канабісу в об`єктах з №1 по № 14. Підписи та печатки, які маються на висновку експерта за № 1469 від 02.12.2014 року, належать йому, судовому експерту ОСОБА_18 .
Від допиту свідків ОСОБА_19 , та ОСОБА_20 , сторона обвинувачення відмовилась.
Судом також було досліджено ряд письмових доказів:
- протокол огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 із застосуванням технічних засобів за участю понятих ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , від 25.11.2014 року з невід`ємним додатком до нього (диском), який був переглянутий під час судового слідства, відповідно до якого під час огляду було виявлено та вилучено дев`ять поліетеленових пакетів з речовиною рослинного походження, два медичні шприци та скляну ампулу з нашаруванням речовини коричневого кольору, дві металеві чашки, одна фарфорова чашка та пластикова пляшка ємністю 1 л., з надписом «Розчин 646», дві металеві миски, прозора склянка та металева м`ясорубка. Вилучене було упаковано в мішки та пакети, опечатано, скріплено підписами понятих та передано для зберігання до камери зберігання речових доказів при Кіровоградському МВ УМВС України в Кіровоградській області ( а.с.162-165);
- заява обвинуваченого ОСОБА_3 , від 25.11.2014 року про добровільний дозвіл на огляд домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 (а.с.133);
- висновок судово-хімічної експертизи № 1469 від 02.12.2014 року з ілюстрованими фото таблицями, відповідно до якого надані на дослідження рослинні речовини, є особливо небезпечним наркотичним засобом-маковою соломою. Загальна маса макової соломи в перерахунку на суху речовину становить 16 770, 407 г., (а.с.137-141);
- висновок судово-хімічної експертизи № 1468 від 08.12.2014 року з ілюстрованими фото таблицями, відповідно до якого на внутрішніх поверхнях наданого на експертизу шприца місткістю 5 мл., містяться нашарування особливо небезпечного наркотичного засобу - концентрату макової соломи в перерахунку на суху речовину становить 0,038 грама. На поверхнях наданих на експертизу уламків прозорого скла містяться нашарування особливо небезпечного наркотичного засобу - концентрату макової соломи (опій екстракційний)). Маса концентрату макової соломи в перерахунку на суху речовину становить 0,084 грама. Загальна маса концентрату макової соломи в перерахунку на суху речовину становить 0,132 грама (а.с.145-148);
- висновок судово-хімічної експертизи № 1467 від 03.12.2014 року з ілюстрованими фото таблицями, відповідно до якого наданої на дослідження рідини міститься особливо небезпечний наркотичний засіб - концентрат макової соломи (опій екстракційний). Маса концентрату макової соломи в перерахунку на висушену речовину становить 0,041 г. На поверхні наданих предметів носіїв та в верхньому шарі двошарової рідини наркотичних алкалоїдів опію не виявлено (а.с.152-154);
- висновок судово-хімічної експертизи № 1466 від 03.12.2014 року з ілюстрованими фото таблицями, відповідно до якого на внутрішніх поверхнях наданої на експертизу металевої миски світло-коричневого кольору містяться нашарування особливо небезпечного наркотичного засобу - концентрату макової соломи (опій екстракційний). Маса концентрату макової соломи в перерахунку на суху речовину становить 0,678 грама (а.с.158-160);
- аудіозапис допиту свідка ОСОБА_20 , слідчим суддею у відповідності до ч.1 ст.225 КПК України від 13.01.2015 року.
Аналізуючи зібрані по справі докази та оцінюючи їх в сукупності, суд приходить до висновку, що органами досудового слідства невірно кваліфіковані дії ОСОБА_3 за ч.2 ст.307 КК України та вважає за необхідне перекваліфікувати його дії на ч.2 ст.309 КК України з наступних підстав.
Суд вважає недоведеним той факт, що обвинувачений незаконно виробляв, виготовляв, перевозив та зберігав наркотичний засіб саме з метою збуту, оскільки з пояснень обвинуваченого та свідків встановлено, що ОСОБА_3 протягом тривалого часу являється наркозалежною особою. Наркотичні засоби він зберігав та виготовляв лише для власного вжитку і в невеликій кількості, а саме в частині вилучення пакунку №1, в якому виявлено скляний стакан та фрагменти рослин ( частини плодів коробочок з плоским диском рильця, сіро-коричневого кольору, поверхня гладка) за анатомо-морфологічними ознаками, відповідають фрагментам рослин виду мак снотворний сіро-коричневого кольору, маса якого складає 192, 368 г. В іншій частині факт зберігання наркотичної речовини є не доведеним.
Так, відповідно до протоколу огляду місця події за адресою: АДРЕСА_1 із застосуванням технічних засобів за участю понятих ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , від 25.11.2014 року було виявлено та вилучено дев`ять поліетиленових пакетів з речовиною рослинного походження, два медичні шприци та скляну ампулу з нашаруванням речовини коричневого кольору, дві металеві чашки, одна фарфорова чашка та пластикова пляшка ємністю 1 л., з надписом «Розчин 646», дві металеві миски, прозора склянка та металева м`ясорубка.
Також судом було переглянуто під час судового слідства, невід`ємний додаток до вищезазначеного протоколу огляду (диск), відповідно до якого під час огляду було виявлено та вилучено лише об`єкт під №1 з речовиною рослинного походження, два медичні шприци та скляну ампулу з нашаруванням речовини коричневого кольору, дві металеві чашки, одна фарфорова чашка та пластикова пляшка ємністю 1 л., з надписом «Розчин 646», дві металеві миски, прозора склянка та металева м`ясорубка. Даний факт не заперечується обвинуваченим ОСОБА_3 , який наполягає на тому, що в його домоволодінні було виявлено та вилучено лише те, що було зафіксовано на DVD диску.
Аналізуючи даний доказ, суд приходить до висновку, що цей доказ в порядку ст.87 КПК України є недопустимим в частині вилучених наркотичних засобів, які виявлені на прилеглій території домоволодіння ОСОБА_3 , оскільки вони були вилучені без присутності господаря та понятих, що підтверджується як показами обвинуваченого так і свідка ОСОБА_22 , а також записом на DVD диску, який є невід`ємним додатком до протоколу огляду.
Сторона обвинувачення стверджувала також, що огляд домоволодіння проводився відповідно до дозволу, який був наданий добровільно ОСОБА_3 , однак в судовому засіданні обвинувачений заперечив даний факт та вказав, що даний дозвіл він не надавав та свій підпис не ставив, зауваживши, що в даній заві є виправлення дати написання заяви (а.с.133). Прокурор не скористався своїм правом заявити клопотання про проведення почеркознавчої експертизи для спростування заперечень ОСОБА_3 .
Крім того, при допиті свідка ОСОБА_12 встановлено, що коли проводився огляд домоволодіння ОСОБА_3 , її та сусіда ОСОБА_14 запросили працівники міліції бути понятими. Працівників міліції було четверо чи п`ятеро, і вони показували їм якісь пакети, які заносили знадвору і говорили, що це наркотики. ОСОБА_3 розповідав все добровільно його ніхто не бив, але з самого початку пояснював, що наркотичні засоби у нього лише для власного вжитку і його лише ті, що виявили в домоволодінні.
Факультативною ознакою суб`єктивної сторони даного складу злочину є мета, яка впливає на кваліфікацію злочину (чи був умисел на збут, чи було просто зберігання), у зв`язку з чим, в разі відсутності в справі переконливих даних про те, що особа займалася збутом наркотичних засобів іншим особам, суд вправі перекваліфікувати дії обвинуваченого за ч.2 ст.309 КК України, так як органами досудового розслідування та в судовому засіданні жодного факту збуту встановлено не було, а тому сама по собі кількість наркотичного засобу, який зберігався, - не може вказувати на мету збуту.
Суд проаналізувавши покази свідка (легендованої особи) ОСОБА_20 , який був допитаний за правилами ч.1 ст.255 КПК України, та в своїх поясненнях ствердно дав свідчення слідчому судді про те, що йому невідомі факти того, що ОСОБА_3 , збував наркотичні засоби будь-кому з інших осіб. Свідок також пояснив, що ОСОБА_3 , вживав наркотичні засоби виключно сам і давав йому декілька разів в рахунок того, що він допоможе порубати йому дрова чи наносить води, так як ОСОБА_3 , являвся інвалідом.
Вказаними показаннями свідка ОСОБА_20 , є не підтвердження достовірно факту збуту безпосередньо обвинуваченим ОСОБА_3 , наркотичного засобу іншим особам, крім легендованої, тобто, відсутня обов`язкова ознака суб`єктивної сторони даного складу злочину-мета, яка впливала на кваліфікацію злочину-умисел на збут та власне збут наркотичного засобу іншим особам.
В матеріалах справи відсутні будь-які докази про те, що збуті обвинуваченим наркотичні засоби були вилучені та ідентифіковані у встановленому порядку, не зафіксовано жодного прямого факту збуту наркотичних засобів, усі звинувачення щодо збуту наркотичних засобів ґрунтуються виключено на показаннях свідка ОСОБА_20 , який був залучений працівниками міліції з метою викриття злочинної діяльності обвинуваченого.
Стороною захисту неодноразово заявлялось клопотання про виклик та допит даного свідка у відповідності до ч.4 ст.225 КПК України. Прокурор в свою чергу, спочатку не заперечував проти виклику даного свідка до зали судових засідань та його допит, але потім відмовився від допиту вищезазначеного свідка, що свідчить про небажання сторони обвинувачення доводити висунуте обвинувачення в залі судових засідань, так як саме факт збуту обвинуваченим ОСОБА_3 , та надання приміщення для систематичного використання різними особами, з метою вживання наркотичних засобів, підтверджується лише показами свідка ОСОБА_20 .
Також, означеними показаннями є невстановленим факт надання обвинуваченим ОСОБА_3 , приміщення для систематичного використання різними особами, з метою вживання наркотичних засобів.
Положеннями ч.3 ст.17 КПК України регламентовано, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом.
Таким чином, не встановлено об`єктивної та суб`єктивної сторони кримінальних правопорушень, передбачених відповідно до ч.2 ст.317 КК України та ч.2 ст.307 КК України, що їх вчинення інкриміноване ОСОБА_3 .
Будь-яких інших доказів вини обвинуваченого ОСОБА_3 , у вчиненні вказаного кримінального правопорушення під час судового слідства не здобуто і здобути їх в подальшому неможливо, тому за ч.2 ст.317 КК України обвинуваченого ОСОБА_3 , слід виправдати за недоведеністю вини.
Крім наведеного, суд хоче зауважити на тому, що основним доказом сторони обвинувачення збуту наркотичних засобів ОСОБА_3 , є його кількість, яка є найбільш суттєвою та впливає на кваліфікацію ч.2 ст.307 КК України.
Європейським судом з прав людини визнано, що за умови, коли у справі відсутні дані про те, що особа займалась збутом наркотичних засобів іншим особам, крім легендованої, у органів досудового слідства та суду достатні підстави підозрювати, що мала місце провокація (правовий прецедент - рішення Європейського суду з прав людини від 15.12.2005 року по справі «Ваньян проти Россії» (Vanyan v. Russia).
Тлумачення провокації (підбурювання) Європейським судом з прав людини надано у рішенні від 09.06.1998 року «Тейксейра де Кастро проти Португалії» (Teixeira de Castro v. Portugal) та у рішенні від 05.02.2008 року «Раманаускас проти Литви» (Ramanauskas v. Lithuania) - підбурювання з боку поліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним розслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений.
Докази, отримані шляхом провокації, не можуть бути використані у судочинстві, оскільки це є порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції з прав людини та основоположних свобод.
Обвинувачення ґрунтується на припущеннях.
Судом проаналізовано представлені стороною обвинувачення докази, а саме:
- протокол огляду місця події за адресою: вул. Урицького, 14, м. Новоукраїнка, Кіровоградської області із застосуванням технічних засобів за участю понятих ОСОБА_19 , ОСОБА_21 , від 25.11.2014 року з невід`ємним додатком до нього (диском), який був переглянутий під час судового слідства, відповідно до якого під час огляду було виявлено та вилучено дев`ять поліетеленових пакетів з речовиною рослинного походження, два медичні шприци та скляну ампулу з нашаруванням речовини коричневого кольору, дві металеві чашки, одна фарфорова чашка та пластикова пляшка ємністю 1 л., з надписом «Розчин 646», дві металеві миски, прозора склянка та металева м`ясорубка. Вилучене було упаковано в мішки та пакети, опечатано, скріплено підписами понятих та передано для зберігання до камери зберігання речових доказів при Кіровоградському МВ УМВС України в Кіровоградській області ( а.с.162-165);
- заява обвинуваченого ОСОБА_3 , від 25.11.2014 року про добровільний дозвіл на огляд домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 (а.с.133);
- аудіозапис допиту свідка ОСОБА_20 , слідчим суддею у відповідності до ч.1 ст.225 КПК України від 13.01.2015 року.
Представлені докази не переконують суд у вчиненні обвинуваченим збуту наркотичних засобів, так як цими доказами не зафіксовано жодного факту збуту наркотичних засобів, а зміст аудіо запису свідка ОСОБА_20 , має неоднозначне тлумачення й не свідчать про вчинення обвинуваченим протиправних дій щодо збуту наркотичних засобів.
За наведених обставин, та в зв`язку з відсутністю переконливих доказів про збут обвинуваченим саме наркотичних засобів, суд погоджується із позицією захисту про те, що обвинувачений виготовляв, придбавав та зберігав лише для власних потреб.
Судом надано оцінку доводам прокурора про те, що показання обвинуваченого про те, що він ніколи не збував та не надавав приміщення іншим особам, для незаконного вживання наркотичних засобів, можуть бути способом захисту від пред`явленого обвинувачення із наміром уникнути відповідальності за вчинений злочин, а також факт наявності в обвинуваченого особливо великого розміру наркотичних засобів, що, на думку сторони державного обвинувачення, повинно свідчити про мету їх подальшого збуту.
Із наведеними доводами прокурора суд не погоджується з наступних підстав.
Пленум Верховного Суду України в пункті 4 Постанови № 4 від 26 квітня 2002 року «Про судову практику в справах про злочини у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів» роз`яснив судам, що про умисел на збут наркотичних засобів може свідчити, зокрема, така обставина, як особливо великий їх розмір.
Із наведеної правової позиції ВСУ вбачається, що особливо великий розмір наркотичних засобів не є прямим доказом умислу збути, а лише може свідчити про можливість такого умислу.
На переконання суду, особливо великий розмір наркотичних засобів може свідчити про наявність умислу на їх збут тільки за умови підтвердження принаймні одного факту такого збуту, й сам по собі не може бути переконливим доказом умислу обвинуваченого на збут наркотичних засобів.
Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а також на доказах, отриманих незаконним шляхом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість.
Разом з тим, згідно із ст. 9 КПК України прокурор, керівник органу досудового розслідування, слідчий, зобов`язані всебічно повно і неупереджено дослідити обставини кримінального провадження, виявити як ті обставини, що викривають так і ті, що виправдовують підозрюваного, обвинуваченого та забезпечити прийняття законних і неупереджених процесуальних рішень.
На переконання суду органи досудового слідства належним чином не дотримались цих вимог закону й не надали суду переконливих доказів виготовлення, зберігання та збуту обвинуваченим наркотичних засобів у великих розмірах.
Відтак, належних та допустимих доказів вчинення обвинуваченим ОСОБА_3 , незаконного виготовлення, зберігання та збуту наркотичних засобів у великих розмірах, як зазначено в обвинувальному акті, тобто кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України в ході судового розгляду обвинувачення у цій його частині свого підтвердження не знайшло.
З огляду на вищенаведене, дії обвинуваченого потрібно кваліфікувати за ч.2 ст.309 КК України, як незаконно виготовлення, придбання та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, вчинені повторно, оскільки особа раніше судима за ч.1 ст.309 КК України, в період іспитового строку вчинила новий злочин, розміри вилученого канабісу є невиликим, який найшов своє підтвердження під час судового слідства та становить 192, 368 г., про що зазначено в «Таблиці невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, що знаходяться у незаконному обігу», яка затверджена Наказом Міністерства охорони здоров`я України 01.08.2000 року №188 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 29.07.2010 року № 634), а умисел на збут наркотичного засобу стороною обвинувачення в ході розгляду справи не доведено.
При призначенні покарання, суд, згідно із вимогами ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Так, в силу ст.12 КК України - даний злочин є середньої тяжкості.
Обставин, які б пом`якшували або обтяжували покарання, судом не встановлено.
За місцем проживання ОСОБА_3 , характеризується негативно, не працює, вживає наркотичні засоби, проживає один, що підтверджується характеристикою та довідкою про склад сім`ї виданими Новоукраїнською міською радою Кіровоградської області від 03.02.2015 року за №1462/02-44та №4913 (а.с.193-194).
При встановленні анкетних даних судом та на протязі усього судового слідства, обвинувачений ОСОБА_3 , стверджував суду, що він являється інвалідом території групи надавши суду копію посвідчення інваліда серії НОМЕР_1 термін дії якого з 03.08.2004 по 31.08.2005 року (а.с.80). Жодного іншого письмового доказу на підтвердження своїх слів обвинувачений суду не надав, тому суд не може взяти цей доказ до уваги та посилатися на нього у вироку.
Відповідно до вимоги ОІТ при УМВД України в Кіровоградскій області за №39/5698 від 20.12.2014 року, ОСОБА_3 , раніше судимий, останній раз: 07.10.2014 року вироком Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області за ч.1 ст.309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробувальним терміном 1 рік, судимість у встановленому законом порядку не знята та непогашена (а.с.184-191).
У відповідності до довідки виданої Новоукраїнською ЦРЛ за №1733 від 16.12.2014 року ОСОБА_3 на «Д» обліку у лікаря психіатра не перебуває за психіатричною допомогою не звертався (а.с.180). Згідно до довідки виданої Новоукраїнською ЦРЛ за №336 від 11.12.2014 року ОСОБА_3 на «Д» обліку у лікаря нарколога перебуває з 2005 року (а.с.181)
Згідно довідки за №29/12-2 від 15.01.2015 року виданої КЗ «Кіровоградський обласний наркологічний диспансер» ОСОБА_3 , знаходився на стаціонарному лікуванні в обласному наркологічному диспансері з приводу психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання канабіноїдів з 18.12.2014 року по 15.01.2015 року. Запропонований курс стаціонарного лікування закінчив ( а.с.183).
Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» № 7 від 24.10.2003 року зі змінами від 06.11.2009 року звернуто увагу судів на те, що вони при призначенні покарання в кожному випадку і щодо кожного підсудного, який визнається винним у вчиненні злочину, мають суворо додержуватись вимог ст. 65 КК стосовно загальних засад призначення покарання, оскільки саме через останні реалізуються принципи законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання. Призначаючи покарання, у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення засудженого та попередження нових злочинів.
З урахуванням всіх обставин у провадженні, особи обвинуваченого ОСОБА_3 , суд вважає, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах санкції ч.2 ст.309 КК України у вигляді позбавлення волі, оскільки злочин є середньої тяжкості, вчинений в період іспитового строку повторно і підстав для застосування ст.ст. 69, 75 КК України суд не вбачає, так як прийшов до твердого переконання, що його виправлення і перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
Речові докази в кримінальному провадженні: наркотичні засоби, які згідно постанови про здачу предметів (речових доказів) на зберігання від 12 грудня 2014 року, здано в камеру зберігання речових доказів при Кіровоградському МВ УМВС України (а.с.164-165)- необхідно знищити після вступу вироку в законну силу.
Процесуальні витрати у кримінально провадженні становлять 1475 грн., 76 коп., за проведення судо-хімічних експертиз, які потрібно стягнути з обвинуваченого на користь держави ( а.с.136, 144, 151, 187).
Запобіжний захід, до набрання вироком законної сили, у виді тримання під вартою - залишити без змін.
Відповідно до ч.5 ст.72 КК України, зарахувати ОСОБА_3 в строк покарання, строк попереднього ув`язнення з моменту затримання 29.01.2015 року згідно ухвали від 29.01.2015 року слідчого судді Новокраїнського районного суду (а.с.174-175).
Керуючись ст.ст. 366-368, 373, 374, 376 КПК України, суд
ОСОБА_3 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.309 КК України та призначити йому покарання за ч.2 ст.309 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ч.1 ст.71 КК України частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Новоукраїнського районного суду від 07.10.2014 року і остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки 6 (шість) місяць.
За ч.2 ст.317 КК України ОСОБА_3 - виправдати.
Запобіжний захід, до набрання вироком законної сили, у виді тримання під вартою - залишити без змін.
Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту затримання з 29 січня 2015 року, зарахувавши в строк покарання, строк попереднього ув`язнення з 29 січня 2015 року.
Речові докази в кримінальному провадженні: наркотичні засоби, які згідно постанови про здачу предметів (речових доказів) на зберігання від 12 грудня 2014 року, здано в камеру зберігання речових доказів при Кіровоградському МВ УМВС України (а.с.164-165)- необхідно знищити після вступу вироку в законну силу.
Стягнути на користь держави з ОСОБА_3 процесуальні витрати у кримінально провадженні за проведення судо-хімічних експертиз в розмірі 1475 (одна тисяча чотириста сімдесят п`ять) грн., 76 коп.
На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Кіровоградської області протягом 30 діб з моменту його проголошення через Новоукраїнський районний суд Кіровоградської області.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання, якщо його не скасовано, після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору, а іншим учасникам судового провадження роз`яснити, що вони мають право отримати його копію в суді.
Головуючий: ОСОБА_1