Справа № 161/1786/15-к Провадження №11-кп/773/298/15 Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Категорія:ч. ч. 1, 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України Доповідач: ОСОБА_2
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 липня 2015 року місто Луцьк
Апеляційний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

потерпілого ОСОБА_7 ,
представника потерпілого ОСОБА_7 захисника ОСОБА_8 ,
представника служби у справах дітей ОСОБА_9 ,
педагога ОСОБА_10
захисників ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 ,
законних представників обвинувачених ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,
неповнолітніх обвинувачених ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальні провадження №0001408 та №0003053 за апеляційними скаргами представника потерпілого ОСОБА_7 захисника ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_18 на вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 травня 2015 року, яким неповнолітні:
1. ОСОБА_18 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_1 , непрацюючий, з неповною середньою освітою, учень 9-го класу Сенкевичівської ЗОШ - інтернату, неодружений, раніше судимий 18.12.2014 року вироком Луцького міськрайонного суду за ч. 1 ст. 185 КК України до покарання у виді позбавлення волі строком на 1 рік й на підставі ст. ст. 75, 76, 104 КК України звільнений від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 1 рік;

- засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, за ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено покарання ОСОБА_18 , за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

На підставі ч. 1 ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до покарання призначеного за даним вироком, ОСОБА_18 частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком від 18.12.2014 року у виді 1 місяця позбавлення волі, та остаточно призначено останньому покарання 5 років 1 місяць позбавлення волі без конфіскації майна;
Запобіжний захід ОСОБА_18 до набрання вироком законної сили змінено з домашнього арешту на взяття під варту, і останнього взято під варту в залі суду.

Строк відбуття покарання ОСОБА_18 постановлено рахувати з моменту його взяття під варту з 18 травня 2015 року.

2. ОСОБА_22 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_2 , з неповною середньою освітою, учень 11-го класу Луцької вечірньої (змінної) школи, неодружений, непрацюючий, раніше несудимий;

- засуджений за ч. 1 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі, за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено покарання ОСОБА_22 , за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 років позбавлення волі.

3. ОСОБА_19 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, уродженець м. Ковеля, Волинської області, житель АДРЕСА_3 , з неповною середньою освітою, учень 11-го класу Сенкевичівської ЗОШ - інтернату, неодружений, раніше несудимий;

- засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі, за ч. 2 ст. 289 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено покарання ОСОБА_19 , за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 5 років позбавлення волі без конфіскації майна.

4. ОСОБА_20 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_4 , з неповною середньою освітою, учень 10-го класу Сенкевичівської ЗОШ - інтернату, неодружений, раніше несудимий;

- засуджений за ч. 3 ст. 185 КК України, із застосуванням ст. 69 КК України, на 1 рік позбавлення волі.
5. ОСОБА_23 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_5 , з неповною середньою освітою, учень 9-го класу Луцького правознавчого ліцею школи - інтернату, неодружений, непрацюючий, раніше несудимий;

- засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено покарання ОСОБА_23 , за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 років позбавлення волі.

6. ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянин України, уродженець та житель АДРЕСА_6 , з неповною середньою освітою, учень 1-го курсу ВТ НУХТ, неодружений, непрацюючий, раніше несудимий;

- засуджений за ч. 2 ст. 185 КК України на 1 рік позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України призначено покарання ОСОБА_21 , за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 3 років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України звільнено ОСОБА_22 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_23 та ОСОБА_21 від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо вони протягом іспитового строку 1 рік не вчинять нового злочину і виконають покладені на них обов`язки, передбачені п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Запобіжні заходи щодо ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_21 до набрання вироком законної сили залишено попередні особисте зобов`язання.

Вироком вирішено долю цивільних позовів, судових витрат та речових доказів.

За вироком суду неповнолітні обвинувачені ОСОБА_18 , ОСОБА_22 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_23 та ОСОБА_21 визнані винними та засуджені за вчинення злочинів при наступних обставинах.

Так, обвинувачений ОСОБА_22 , перебуваючи в м. Луцьку:

- 09.06.2014 року, близько 23.00 год., таємно викрав з під`їзду буд. АДРЕСА_7 , належний ОСОБА_24 велосипед Дельта вартістю 1 950 грн.;

- 18.01.2015 року, близько 01.00 год., з під`їзду буд. АДРЕСА_8 , повторно, таємно викрав спортивний велосипед, марки Редді Дах, вартістю 2 058 грн., який ОСОБА_25 ;

якими в подальшому розпорядився на власний розсуд.

Крім цього, обвинувачений ОСОБА_18 :

- 23.11.2014 року, близько 10 год. 10 хв., знаходячись неподалік будівлі ТЦ Слон, що по вул. Кравчука, 23, у м. Луцьку, повторно, таємно викрав з відчиненого багажного відсіку автомобіля марки Мерседес, д.н.з. НОМЕР_1 , відеокамеру Самсунг із картою пам`яті Інтеграл, ємкістю 16 гб., чим заподіяв ТзОВ Дієса матеріальну шкоду на загальну суму 1 400 грн. 17 коп.;

- 23.11.2014 року, близько 22.00 год., за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_19 та ОСОБА_20 , проникли в складське приміщення, що по АДРЕСА_9 , звідки повторно таємно викрали належні ОСОБА_7 15 шт. неробочих акумуляторів загальною вартістю 450 грн.;

- 23.11.2014 року, близько 23.00 год., за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_19 , проникли у складське приміщення, що по АДРЕСА_9 , звідки повторно таємно викрали скутер Хонда Діо, вартістю 4 790 грн., який належав ОСОБА_7 ;

- 29.12.2014 року, близько 23 год. 30 хв., за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_19 , проникли у підсобне приміщення, що між 5 та 6 поверхами буд. АДРЕСА_10 , звідки повторно таємно викрали належні ОСОБА_26 металеві двері, вартістю 630 грн.;

- 28.12.2014 року, за попередньою змовою групою осіб з разом ОСОБА_22 та ОСОБА_23 , проникли у гаражне приміщення, що у дворі буд. АДРЕСА_11 , звідки повторно таємно викрали електродриль Сатурн, зарядно-пусковий пристрій до автомобіля, та кухонну витяжку, які належали ОСОБА_27 , а всього майна на загальну суму 3 413 грн.;

якими в подальшому розпорядились на власний розсуд.

Цим же вироком неповнолітні ОСОБА_22 та ОСОБА_23 також визнані винними та засуджені за те, що:

- 08.01.2015 року, за попередньою змовою групою осіб проникли у підвальне приміщення, що по АДРЕСА_12 , звідки повторно таємно викрали: сушку для фруктів та овочів Землер, електросоковижималку побутовуНектар СВСП 302, та 6 пляшок горілки іноземного виробництва, об`ємом 1 л. кожна, а всього майна ОСОБА_28 на загальну суму 1 485 грн.;

- 07.01.2015 року, за попередньою змовою групою осіб з ОСОБА_21 , проникли у кладову кімнату гаражного приміщення, що по АДРЕСА_13 , звідки повторно таємно викрали належні ОСОБА_29 кросівки Версаче, та ДВД-програвач марки Філіпс, загальною вартістю 3 275 грн.;

якими в подальшому розпорядились на власний розсуд.

Крім цього, 09.06.2014 року, близько 23.00 год., ОСОБА_23 та ОСОБА_21 , за попередньою змовою групою осіб повторно таємно викрали з під`їзду буд. АДРЕСА_14 , належний потерпілій таємно викрали спортивний велосипед марки Шел Рунер, вартістю 1 200 грн., яким в подальшому розпорядились на власний розсуд.

У поданих апеляційних скаргах, не оспорюючи доведеності вини обвинувачених та правильність кваліфікації їх дій, в той же час:

- представник потерпілого захисник ОСОБА_8 посилається на невідповідність призначеного обвинуваченим ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 покарання ступеню тяжкості вчинених ними злочинів та особі обвинувачених. Вказує, що останніми, як під час досудового розслідування, так і на час розгляду кримінального провадження в суді, не було відшкодовано будь-яких збитків потерпілому ОСОБА_7 , що вказує на відсутність у них щирого каяття, як пом`якшуючу їх вину обставину.

Просить скасувати вирок в частині призначеного останнім покарання та постановити новий, яким призначити неповнолітнім обвинуваченим ОСОБА_18 покарання за вчинені злочини 6 років позбавлення волі, ОСОБА_19 5 років позбавлення волі, ОСОБА_20 із застосуванням ст. 69 КК України, 1 рік позбавлення волі. В решті вирок залишити без змін.

- обвинувачений ОСОБА_18 посилається на неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність й вважає призначене йому покарання надто суворим. В обгрунтування зазначає, що суд при призначенні йому покарання неправильно застосував положення ч. 1 ст. 70 та ч. 1 ст. 71 КК України. Враховуючи, що злочини за ч. ч. 2, 3 ст. 185, ч. 2 ст. 289 КК України були ним вчинені до постановлення вироку від 18.12.2014 року щодо нього, а тому суду слід було призначити йому покарання із застосуванням лише ч. 4 ст. 70 КК України.

Просить вирок суду в частині призначеного йому покарання змінити, виключити з вироку посилання на ст. 71 КК України, призначивши останньому більш м`яке покарання, із застосуванням ст. 75 КК України.

Вирок суду щодо ОСОБА_22 , ОСОБА_23 та ОСОБА_21 ніким не оскаржувався.

Заслухавши доповідача, який виклав суть вироку та доводи апеляційних скарг, обвинуваченого ОСОБА_18 та його захисника, які підтримали свою апеляційну скаргу та заперечили іншу апеляційну скаргу, потерпілого та його представника, які підтримали свою апеляційну скаргу заперечивши при цьому апеляційну скаргу обвинуваченого, інших обвинувачених їх законних представників та захисників, які підтримали апеляцію ОСОБА_18 та заперечили апеляцію представника потерпілого, прокурора, який просив залишити вирок суду без зміни, перевіривши матеріали кримінального провадження за доводами апеляційних скарг, апеляційний суд приходить до висновку, що вони задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_18 , ОСОБА_22 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_23 та ОСОБА_21 у вчиненні інкримінованих їм злочинах, за які вони засуджені, підтверджуються зібраними в кримінальному провадженні та дослідженими у судовому засіданні доказами, які ніким не оспорюються і яким суд дав правильну юридичну оцінку, вірно кваліфікувавши їх дії за відповідними статтями КК України.

Згідно ст. ст. 50, 65 КК України, суд призначає покарання з врахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, що пом`якшують та обтяжують його покарання, з тим, щоб особі, яка вчинила злочин, було призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Посилання в своїх апеляційних скаргах представника потерпілого та обвинуваченого на невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості вчинених обвинуваченими злочинів та особі винних, першого - через його м`якість, а іншого через його суворість, а ОСОБА_18 ще й про неправильне застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, апеляційний суд вважає безпідставними.

Як вбачається з вироку, при призначенні обвинуваченим покарання судом першої інстанції було враховано тяжкість вчинених ними злочинів, які відносяться до категорії середньої тяжкості та тяжких злочинів, характер і обставини вчинення злочинів, дані про особи винних, а саме, що всі вони є неповнолітніми, ОСОБА_18 частину злочинів вчинив під час іспитового строку визначеного йому за вироком суду від 18.12.2014 року, будучи їх ініціатором, ОСОБА_19 та ОСОБА_20 вперше притягуються до кримінальної відповідальності, за місцем проживання характеризуються задовільно.
В якості ж обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченим, суд підставно визнав вчинення ними злочину в неповнолітньому віці, їх щире каяття у вчиненому, активне сприяння у розкритті злочинів та часткове відшкодування потерпілим завданих збитків.
Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченим у кримінальному провадженні не встановлено.
Посилання представника потерпілого в своїй апеляційній скарзі на невідшкодування всіма обвинуваченими заподіяної шкоди, як на підставу скасування вироку, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки дана обставина була врахована судом при призначенні покарання останнім, і сама по собі вона не може слугувати безумовною підставою для скасування вироку.

Твердження обвинуваченого ОСОБА_18 про неправильне застосування до нього положень ч. 1 ст. 70, ч. 1 ст. 71 КК України є безпідставними.

Враховано, що ОСОБА_18 дві з трьох інкримінованих йому крадіжок чужого майна шляхом проникнення в приміщення вчинив під час іспитового строку, а тому судом обгрунтовано призначено йому покарання за сукупністю злочинів на підставі ч. 1 ст. 70 КК України, а остаточне за сукупністю вироків на підставі ч. 1 ст. 71 КК України шляхом часткового приєднання до покарання визначеного за оскаржуваним вироком невідбутої частини покарання за вироком Луцького міськрайонного суду від 18.12.2014 року.

З огляду на вищенаведене та, приймаючи до уваги всі обставини вчинення інкримінованих злочинів, їх кількість та тяжкість, особу винних, думку потерпілих щодо покарання, обставин, що пом`якшують покарання, а ОСОБА_20 й істотно знижують ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, відсутність обставин, що обтяжують покарання останніх, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку:

- що виправлення та перевиховання ОСОБА_18 не можливе без ізоляції від суспільства, а тому підставно призначив йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій інкримінованих статей КК України, однак ближче до мінімальних;
- про можливість призначення неповнолітньому ОСОБА_20 покарання із застосуванням ст. 69 КК України у виді 1 року позбавлення волі, ОСОБА_19 в межах санкції інкримінованих йому статей КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, й можливість виправлення та перевиховання останніх без ізоляції від суспільства, а тому підставно застосував до них ст. 75 та ст. 104 КК України, звільнивши їх від відбування покарання з випробуванням, поклавши на них на цей період обов`язки, передбачені п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК України.

Призначене ОСОБА_18 , ОСОБА_19 та ОСОБА_20 покарання відповідає вимогам ст. ст. 50, 65 КК України, є необхідним і достатнім для їх виправлення і попередження вчинення ними нових злочинів.

За таких обставин апеляційний суд не вбачає підстав для зміни, чи скасування вироку з мотивів, викладених в апеляційних скаргах представника потерпілого та обвинуваченого ОСОБА_18 , а тому, керуючись ст. ст. 404, 407 КПК України,

У Х В А Л И В:
Апеляційні скарги представника потерпілого ОСОБА_8 та обвинуваченого ОСОБА_18 залишити без задоволення, а вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 травня 2015 року щодо ОСОБА_18 , ОСОБА_22 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_23 , ОСОБА_21 без зміни.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той же строк з дня вручення йому копії даної ухвали.

Головуючий:

Судді: