Справа № 1-261 /11
В И Р О К

Іменем України

11 листопада 2011 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області в складі :

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарях Хутінаєвій О.Ю., Алфімовій І.М.

за участю прокурорів Дідорук С.І., Мойсієнко О.В.

захисника ОСОБА_1

законного представника ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, українки, громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_2, учениці ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженої, уродженки і жительки с. Перегуди Бориспільського району, Київської області, вул. Леніна 23, раніше судимої 04.06.2010 року Бориспільським міськрайонним судом Київської області за ч.1 ст.185 КК України з іспитовим строком в 1 рік - в скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 185 КК України,-

встановив:

ОСОБА_3, маючи не зняту та непогашену судимість за вироком Бориспільського міськрайонного суду, на шлях виправлення не стала і в період іспитового строку скоїла умисний злочин середньої тяжкості при наступних обставинах.

07.02.2011 року, близько 10 год. 25 хв. перебуваючи в роздягальні Сеньківської ОСОБА_4 ступенів, що знаходиться за адресою с. Сеньківка, Бориспільського району, Київської області, вул.. Леніна 1 побачила на лавці сумку ОСОБА_5, залишену останньою на час проведення уроку фізкультури.

Завідомо знаючи, що в даній сумці знаходяться грошові кошти, ОСОБА_3, діючи умисно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю ОСОБА_5 та тим, що за її діями ніхто не спостерігає, таємно викрала з внутрішньої кишені сумки грошові кошти належні матері ОСОБА_5 ОСОБА_6

Будучи допитаною в судовому засіданні в якості підсудної ОСОБА_3 свою вину в скоєнні інкримінованого їй злочину визнала повністю і пояснила, що дійсно 07.02.2011 року, вона знаходячись в роздягальні Сеньківської школи де побачила на лавці сумку ОСОБА_5, залишену останньою на час проведення уроку фізкультури. Знаючи, що в даній сумці знаходяться грошові кошти вона скориставшись відсутністю ОСОБА_5 та тим, що за її діями ніхто не спостерігає, викрала з внутрішньої кишені сумки грошові кошти в сумі 1000 грн. Викрадені гроші вона використала на власні потреби.

Від дослідження письмових та інших доказів по справі підсудна відмовилася, визнавши свою вину повністю в предявленому обвинуваченні. Тому суд визнав недоцільним дослідження тих доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, зясувавши правильне розуміння підсудною та іншими учасниками судового розгляду змісту цих обставин та обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом підсудної та матеріалів справи, які її характеризують. З цього приводу підсудній та учасникам судового розгляду судом розяснено вимоги ст. 299 КПК України, про те, що вони позбавлені права посилання на докази, які судом не досліджувалися, в апеляційній інстанції.

Таким чином, суд, оцінюючи вищевикладене, вважає, що в судовому засіданні знайшло своє підтвердження вчинення ОСОБА_3 злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, що кваліфікується як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) вчинена повторно.

Обираючи покарання підсудній, суд керується вимогами ст.ст. 65, 103 КК України і враховує суспільну небезпеку вчиненого злочину, особу неповнолітньої підсудної, обставини, що обтяжують і помякшують покарання, її вік та стан здоровя, умови життя та виховання підсудної. Підсудній ОСОБА_3 має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Підсудна ОСОБА_3 по місцю проживання характеризується негативно, на обліках у лікарів наркологів-психіатрів не перебуває, вчинила злочин в період іспитового строку, знаходиться в стані вагітності.

Обставин, що у відповідності до ст.67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_3 судом не встановлено. До обставин, що у відповідності до ст.66 КК України помякшують покарання ОСОБА_3 суд відносить те, що підсудна активно сприяла розкриттю злочину, у вчиненому розкаялася, виховувалася в неповній сімї, вчинила злочин будучи неповнолітньою.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 слід залишити без розгляду, оскільки він не оголошений потерпілою в судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324, 330,331,332 КПК України, суд

з а с у д и в :

Визнати ОСОБА_3 винною у злочині, передбаченому ч.2 ст.185 КК України і призначити їй покарання 6 місяців позбавлення волі.

У відповідності до ст.71 КК України, частково приєднати невідбуту частину покарання за попереднім вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 04.06.2010 року і остаточно призначити ОСОБА_3 покарання 7 місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3 рахувати з моменту взяття її під варту тобто з 28.09.2011 року.

До вступу вироку в законну силу міру запобіжного заходу ОСОБА_3 тримання під вартою, залишити без змін та утримувати її в СІЗО №13 ДДВП України в Київській області.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_6 залишити без розгляду.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Київської області протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою з моменту отримання копії вироку.

Суддя підпис ОСОБА_7