Справа № 206/512/15-к
Провадження № 1-кп/206/63/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"20" лютого 2015 р. Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження № 0002264 за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, маючого на утриманні малолітню доньку 2010 року народження, раніше судимий:

- 16.05.2014 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 185 КК України до 200 годин громадських робіт;

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

сторони кримінального провадження:

прокурор - ОСОБА_4 ,

потерпілий - ОСОБА_5 ,

обвинувачений - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_3 , 26.12.2014 року приблизно о 13:00 год. знаходячись на сходовому майданчику другого поверху першого під`їзду буд. АДРЕСА_2 разом з раніше знайомим ОСОБА_5 , помітив на столі, який стояв на вказаному майданчику мобільний телефон марки Nokia 515.2 чорного кольору, що належить останньому. У цей час у ОСОБА_3 виник злочинний умисел на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), реалізуючи який, останній попросив ОСОБА_5 винести з квартири попити води. На прохання ОСОБА_3 , ОСОБА_5 погодився та зайшов у квартиру АДРЕСА_3 вищезазначеного будинку. Після чого, ОСОБА_3 , достовірно знаючи, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, таємно викрав мобільний телефон марки Nokia 515.2 чорного кольору вартістю 1700 грн. З сім-картами з сім-картами операторів мобільного зв`язку МТС та Лайф, що не представляють матеріальної цінності для потерпілого, взявши його зі столу на сходовому майданчику другого поверху першого під`їзду буд. АДРЕСА_2 .

Після скоєння злочину ОСОБА_3 зник, викраденим майном розпорядився на власний розсуд, спричинивши ОСОБА_5 , згідно висновку судово-товарознавчої експертизи від 12.01.2015 року, матеріальну шкоду на суму 1700 грн.

Обвинувачений ОСОБА_3 в судовому засіданні свою вину визнав в повному обсязі, пояснивши суду що він 26 грудня 2014 року зайшов до квартири ОСОБА_5 та викрав його мобільний телефон Нокиа.

Показання обвинуваченого в судовому засіданні послідовні і логічні, а тому не викликають сумнівів у суді в правильності і логічності його показань про обставини злочину, добровільності та істинності його позиції.
В судовому засіданні на підставі ч. 3 ст. 349 КПК України за клопотанням обвинуваченого та за відсутності заперечень інших учасників процесу, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин вчиненого обвинуваченим злочину, які ніким не оспорювалися.
Враховуючи показання обвинуваченого та його бажання не досліджувати інші докази по справі, керуючись ч. 3 ст. 349 КПК України, суд доходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого у скоєнні вказаного злочину.
Оцінюючи викладені докази, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними, несуперечливими, а викладені в них відомості, такими що вірно відображають фактичні обставини справи, у зв`язку з чим приходить до однозначного висновку про винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого злочину.
А тому, крім допиту обвинуваченого, інші докази, за погодженням з учасниками, не досліджувалися, за виключенням документів, які стосуються особи обвинуваченого та характеризуючих даних на нього.

Підводячи підсумок викладеному суд приходить до висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_3 у таємному викрадені чужого майна (крадіжка), вчинене повторно, тобто у вчиненні злочину передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України.

При визначенні виду та розміру покарання суд виходить із ступеня вчиненого злочину, особистості обвинуваченого, який за місцем мешкання характеризується посередньо, має на утриманні малолітню дитину 2010 року народження, раніше судимий за корисливий злочин, на обліку у лікаря-нарколога та психіатра не перебуває, вину визнав повністю та щиро розкаявся у вчиненому, відшкодував завдану шкоду, що суд відносить до пом`якшуючих обставин.
Обтяжуючих вину ОСОБА_3 обставин, під час судового розгляду, не встановлено.
Враховуючи викладене, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення і попередження вчинення нових злочинів призначити обвинуваченому покарання в межах санкції ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі.
Приймаючи до уваги наявність обставин, які пом`якшують покарання, враховуючи ставлення самого обвинуваченого до вчиненого злочину, суд приходить до висновку про те, що його виправлення та перевиховання можливе без ізоляції від суспільства і знаходить необхідним звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання з випробуванням згідно ст. 75 КК України, поклавши на нього обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.
Питання речових доказів суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.110, 369, 371-374 КПК України, суд, -
УХВАЛИВ:

ОСОБА_3 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробувальним терміном на 1 (один) рік та з покладенням на нього обов`язків п.п. 2, 3 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речовий доказ - мобільний телефон Nokia 515.2, переданий на зберігання ОСОБА_5 залишити останньому за належністю.
На вирок можуть бути подані апеляційні скарги протягом 30 днів з дня його проголошення до апеляційного суду Дніпропетровської області через Самарський районний суд міста Дніпропетровська.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1