В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.12.2013 Справа №1915/12719/2012
Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Базана Л.Т.

при секретарі Яцині О.І.

з участю прокурора Левчука А.О.

захисника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Тернополі кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Тернополя, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, жителя АДРЕСА_1, раніше судимого:

1). 03 травня 2012 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.1 ст.185 КК України до 80 годин громадських робіт, які відбув повністю 24 липня 2012 року;

2). 25 липня 2012 року Тернопільським міськрайонним судом за ч.2 ст.185 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільненого від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців із покладенням обов'язків відповідно до п.п.2-4 ст.76 КК України, постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 вересня 2013 року подання КВІ про скасування звільнення від відбування покарання випробуванням та направлення засудженого на відбування покарання задоволено, а ОСОБА_2 направлено для відбування покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі,

- за вчинення злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_2, будучи раніше судимим за вчинення злочинів, передбачених ст.185 КК України, на шлях виправлення та перевиховання не став, а знову вчинив умисний корисливий злочин, що мав місце за наступних обставин.

Так, 15 квітня 2012 року в обідню пору доби в підсудного ОСОБА_2, який перебував по місцю свого проживання, а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_1, виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, зокрема, належного його сестрі - ОСОБА_3, реалізовуючи який підсудний тоді ж і в тому ж місці, шляхом вільного доступу із кімнати даної потерпілої, з корисливих мотивів повторно таємно викрав наступні ювелірні вироби: золоті сережки, 585 проби, вагою 3 г, вартістю 1 350 грн., золоту обручку, 585 проби, вагою 3 г, вартістю 1 350 грн. та золоту печатку, 585 проби, вагою 5 г, вартістю 2 250 грн., з якими з місця вчинення злочину втік, чим спричинив потерпілій ОСОБА_3 матеріальну шкоду на загальну суму 4 950 грн.

Допитаний як підсудний ОСОБА_2 свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся та в судовому засіданні пояснив, що 15 квітня 2012 року в нього, підсудного, коли він перебував в обідню пору доби по місцю свого проживання, а саме в приміщенні квартири АДРЕСА_1, виник злочинний намір, направлений на таємне викрадення ювелірних виробів у своєї сестри ОСОБА_3, реалізовуючи який він, ОСОБА_2, тоді ж і в тому ж місці, дочекавшись допоки всі його рідні не покинуть приміщення вказаної квартири, зайшов в кімнату ОСОБА_3, де шляхом вільного доступу із шафи, що знаходилась у ній, таємно викрав ювелірні вироби, а саме золоті сережки, золоту обручку та золоту печатку, з якими з місця вчинення злочину пішов на центральний ринок м.Тернополя, де продав викрадене майно незнайомому чоловіку приблизно за 1 000 грн., які в подальшому витратив на алкогольні напої.

Підсудний ОСОБА_2, визнавши свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину передбаченого ч.2 ст.185 КК України, повністю погодився зі всіма зібраними в процесі досудового слідства доказами, що її підтверджують, відмовившись від їх дослідження під час судового розгляду.

Суд, з'ясувавши думку учасників процесу щодо визначення обсягу доказів, що підлягають дослідженню та порядку їх дослідження згідно ч.3 ст.299 КПК України (в редакції 1960 року) визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, з'ясувавши при цьому, чи правильно розуміє підсудний та інші учасники зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності та істинності їх позиції, а також роз'яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи та розмір цивільного позову у апеляційному порядку.

Таким чином, суд приходить до переконання про доведеність вини підсудного ОСОБА_2 у вчиненні злочину та кваліфікує дані його дії за ч.2 ст.185 КК України, тобто, таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинене повторно.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_2, суд відповідно до вимог ст.ст. 50, 65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до злочинів середньої тяжкості, фактичні обставини справи, особу винного, який раніше судимий за вчинення аналогічних злочинів, його молодий вік, що по місцю проживання характеризується позитивно, проте ніде не працює, зловживає алкоголем, з приводу чого страждає на розлади психіки і поведінки, та обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання, зокрема, до обставин, що пом'якшують покарання, суд відносить з'явлення зі зізнанням, щире каяття, повне визнання підсудним вини, а також активне сприяння розкриттю злочину.

Враховуючи сукупність пом'якшуючих обставин, особу підсудного, думку потерпілої ОСОБА_3, яка просила суворо не карати підсудного, суд вважає за можливе призначити ОСОБА_2 покарання в межах санкції статті обвинувачення у виді мінімального терміну позбавлення волі на певний строк.

Разом з тим, як слідує з матеріалів кримінальної справи ОСОБА_2 25 липня 2012 року був засуджений Тернопільським міськрайонним судом за ч.2 ст.185 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців і покладенням обов'язків відповідно до п.п.2-4 ст.76 КК України. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 вересня 2013 року подання КВІ про скасування звільнення від відбування покарання випробуванням та направлення засудженого на відбування покарання задоволено, а ОСОБА_2 направлено для відбування покарання у виді 1 року 6 місяців позбавлення волі, яке він не відбував.

Оскільки злочин за цим вироком вчинений ОСОБА_2 до постановлення попереднього вироку, то остаточне покарання йому слід визначити за сукупністю злочинів за правилами, що передбачені ч.4 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання, що визначене цим вироком більш суворим за вироком Тернопільського міськрайонного суду від 25 липня 2012 року, остаточно визначивши покарання у виді позбавлення волі на певний строк, оскільки за вищенаведеного суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_2 неможливі без його ізоляції від суспільства і що саме таке покарання буде необхідне і достатнє для виправлення підсудного та попередження нових злочинів.

Крім цього, згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У справі потерпілою ОСОБА_3 до підсудного ОСОБА_2 заявлено цивільний позов про стягнення з останнього в користь вказаної потерпілої 4 950 грн. на відшкодування заподіяної злочином матеріальної шкоди, який підлягає до повного задоволення, як такий, що є підставним та заснованим на матеріалах кримінальної справи і беззаперечно визнаний в судовому засіданні підсудним ОСОБА_2, шляхом стягнення даної суми із підсудного ОСОБА_2 в користь потерпілої ОСОБА_3

Також, у даній кримінальній справі в процесі провадження досудового слідства накладено арешт на майно підсудного ОСОБА_2, а саме на ? частини квартири АДРЕСА_1, який слід залишити без змін.

При цьому, раніше обраний підсудному ОСОБА_2 запобіжний захід у виді взяття під варту необхідно залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України (в редакції 1960 року) і п.11 Розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України (в редакції 2012 року), суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому за даним злочином покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання за цим вироком більш суворим за вироком Тернопільського міськрайонного суду від 25 липня 2012 року, остаточно визначити ОСОБА_2 покарання у виді 1 (одного) року 6 (шести) місяців позбавлення волі.

Строк відбування призначеного судом ОСОБА_2 покарання рахувати з 08 грудня 2013 року.

Цивільний позов потерпілої ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення з нього в користь даної потерпілої 4 950 грн. завданої злочином матеріальної шкоди - задовольнити - стягнути із ОСОБА_2 в користь потерпілої 4 950 грн. завданої злочином матеріальної шкоди.

Накладений арешт на майно засудженого ОСОБА_2, а саме на ? частини квартири АДРЕСА_1 - залишити без змін.

Раніше обраний ОСОБА_2 запобіжний захід у виді взяття під варту - залишити без змін.

Апеляція на вирок може бути подана до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий суддяЛ. Т. Базан