У Х В А Л А

12 листопада 2013 року

м. Фастів

Фастівський міськрайонний суд
Київської області в складі:

головуючого судді -
Бончева І.В.,

при секретарі -
Гапонюк І.В.,

справа № 1-КП/381/91/13

розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальне провадження №
0000199 за обвинуваченням ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста
Василькова Київської області,
проживаючого АДРЕСА_1, у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК
України, за участю сторін
кримінального провадження: прокурора -
Бакаєвої А.М., потерпілих - ОСОБА_2,
ОСОБА_3, ОСОБА_4, обвинуваченого - ОСОБА_1,
його захисника - адвоката ОСОБА_5,

В С Т А Н О В И В:

Органами досудового розслідування, а
також прокурором в судовому засіданні
ОСОБА_1 підозрюється в тому, що маючи у
користуванні технічно справний
транспортний засіб - легковий
автомобіль «ВАЗ 21093», реєстраційний
номер НОМЕР_1, посвідчення водія
категорії «В», видане 16.02.2007 року,
порушив правила безпеки дорожнього
руху, допустивши дорожньо-транспортну
пригоду за наступних обставин.

05.10.2011 року, близько 18 години, ОСОБА_1,
керуючи по дорученню автомобілем
НОМЕР_2, що належить ОСОБА_7, за
нормальних дорожніх умов та дорожньої
обстановки, рухався по вул.
Якубовського в м. Фастові Київської
області.

Під'їхавши до перехрестя з головною
автодорогою вул. Ч. Шлях, ОСОБА_1, не
впевнившись в безпеці руху, не
виконавши вимоги знаку пріоритету 2.1
«Дати дорогу» ПДР України, виїхав на
головну авто дорогу з другорядної,
порушивши своїми діями вимоги п. 10.1 ПДР
України, згідно якого «Перед початком
руху, перестроюванням та будь-якою
зміною напрямку руху водій повинен
переконатися, що це буде безпечним і не
створить перешкод або небезпеки іншим
учасникам руху», а також вимоги п.16.11
ПДР України, згідно якого «На
перехресті нерівнозначних доріг водій
транспортного засобу, що рухається по
другорядній дорозі, повинен дати
дорогу транспортним засобам, які
наближаються до даного перехрещення
проїзних частин по головній дорозі,
незалежно від напрямку їх подальшого
руху», де допустив зіткнення з
автомобілем «КІА РІО» реєстраційний
номер НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_4,
який рухався по своїй смузі руху
головної автодороги в напрямку м.
Фастова вул. Ч. Шлях, та керувався в свою
чергу вимогами п.1.4 ПДР України, згідно
якого «Кожний учасник дорожнього руху
має право розраховувати на те, що й інші
учасники виконують ці Правила» та
вимогами знаку пріоритету 2.3 «Головна
дорога».

В результаті даної
дорожньо-транспортної пригоди
пасажири автомобіля «ВАЗ 21093» ОСОБА_2
згідно висновку СМЕ №26/д/51/д від 15.03.13
отримала тілесні ушкодження у вигляді
закритої травми грудної клітки,
перелому 4-8 ребер справа, правобічного
гемопневмотараксу, закритої
черепно-мозкової травми, струсу
головного мозку, садна лобної і
скроневої ділянки зліва, перелому
правої сідничної кістки, що мають
ознаки: закрита травма грудної клітки,
перелом ребер справа, правобічний
гемопневмоторакс - тяжких тілесних
ушкоджень по критерію небезпеки для
життя; перелом правої сідничної кістки
- тілесних ушкоджень середньої
тяжкості, як таке, що викликає розлад
здоров'я терміном понад 21 добу; закрита
черепно-мозкова травма, струс
головного мозку і садна обличчя -
легких тілесних ушкоджень, що
спричинили короткочасний розлад
здоров'я, ОСОБА_3 згідно висновку СМЕ
№25/д від 23.04.13 отримала тілесні
ушкодження у вигляді закритого
уламкового перелому лівої ключиці в
середній третині зі зміщенням,
перелому лівої лобкової і сідничної
кісток, гематоми в ділянці лівої
надбрівної дуги і мають ознаки:
переломи ключиці, лобкової і сідничної
кісток зліва - тілесних ушкоджень
середньої тяжкості, як такі, що
викликають тривалий розлад здоров'я,
терміном понад 21 добу; гематома - легких
тілесних ушкоджень.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані по ч. 2 ст. 286 КК
України, за ознаками: порушення правил
безпеки дорожнього руху особою, яка
керує транспортним засобом, що
заподіяло потерпілому тяжке тілесне
ушкодження.

В судовому засіданні на стадії
закінчення з'ясування обставин та
перевірки їх доказами прокурором
Бакаєвою А.М. було заявлене усне
клопотання про надання доручення
органу досудового розслідування на
проведення певних слідчих дій
враховуючи те, що висновком
комплексної судової
транспортно-трасологічної та
автотехнічної експертизи № 7065/7066/13-52
від 16.10.2013 року, яка проводилась за
клопотанням сторони захисту не
встановлено питання, які вимоги ПДР і
ким саме були порушені, що, як на думку
сторони обвинувачення унеможливлює
прийняття законного рішення в цьому
кримінальному провадженні.

Інші учасники судового провадження, у
тому числі й сторона захисту, залишили
вирішення клопотання на розсуд суду.

Заслухавши клопотання прокурора, думку
обвинуваченого, його захисника, інших
учасників судового розгляду,
проаналізувавши матеріали
кримінального провадження суд вважає,
що зазначене клопотання не підлягає
задоволенню, враховуючи таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 333 КПК України, у
разі, якщо під час судового розгляду
виникне необхідність у встановленні
обставин або перевірці обставин, які
мають істотне значення для
кримінального провадження, і вони не
можуть бути встановлені або перевірені
іншим шляхом, суд за клопотанням
сторони кримінального провадження має
право доручити органу досудового
розслідування провести певні слідчі
(розшукові) дії.

Як вбачається з матеріалів
кримінального провадження після
призначення судом
транспортно-трасологічної та
автотехнічної експертизи, 24.07.2013 року
експертом ОСОБА_9 були заявлені окремі
клопотання, у тому числі і щодо
отримання окремих вихідних даних
шляхом проведення додаткових слідчих
дій (т. 2 а.к.п. 104-105).

01.08.2013 року судом в адресу Фастівської
міжрайонної прокуратури було
направлено відповідне повідомлення (з
копією клопотання), в якому зазначалось
на необхідність проведення
відповідних слідчих дій, для вирішення
питань, що як недоліки виникли при
проведенні експертизи. Судом при цьому
зверталась увага прокурора на
необхідність у визначений КПК України
спосіб виправити наявні недоліки
досудового слідства (т. 2 а.к.п. 106).

Як видно з відповіді прокурора
Бакаєвої А.М. (т. 2 а.к.п. 107-109) з додатками,
прокурор клопотання експерта виконала
частково і не задовольнила питання №№
3 - 5, при цьому на вимогу суду, таке своє
рішення не мотивувала. Також під час
проведення експертизи прокурор в
порядку ст. 333 КПК України з клопотанням
про надання доручення органу
досудового розслідування на
проведення окремих слідчих дій,
достовірно знаючи про таку нагальну
необхідність, не звернувся взагалі.

У зв'язку з такими діями виключно
сторони обвинувачення, висновком
комплексної судової
транспортно-трасологічної та
автотехнічної експертизи № 7065/7066/13-52
від 16.10.2013 року, відповіді на питання
№№ 4 та 5, не надані.

Про необхідність проведення слідчого
експерименту іще на стадії досудового
розслідування кримінального
провадження, свідчать відповідні
вказівки прокурора (т. 1 а.к.п. 3), які
залишені без виконання, оскільки з
підозрюваним ОСОБА_1 такий експеримент
не проведений. При цьому саме
прокурором Бакаєвою А.М. особисто
затверджений обвинувальний акт та
направлений до суду.

Слідчий по справі свідок ОСОБА_10 в
судовому засіданні пояснював, що
розслідуючи кримінальне провадження
про такі вказівки прокурора знав добре,
але не виконав їх у зв'язку з тим, що не
вважав це за необхідне, оскільки, як на
його переконання, зібраних доказів
вини ОСОБА_1 в матеріалах провадження
достатньо. З цих же причин власної
впевненості у кінцевому позитивному
для слідства результаті, ним не
призначалась судова автотехнічна
експертиза.

Натомість, допитаний в судовому
засіданні експерт ОСОБА_11, пояснюючи
такі самі причини не дачі ним повного
висновку, звертав увагу учасників
судового розгляду і на те, що оскільки
обома учасниками ДТП пошкодженні
транспортні засоби відремонтовані і
втратили сліди, які могли б слугувати
предметом дослідження, тому відповісти
на додаткові питання на цей час не є за
можливе.

Зазначені обставини відновлення
транспортних засобів підтвердили в
судовому засіданні як потерпілий
ОСОБА_4, так і обвинувачений ОСОБА_1

Отже, в судовому засіданні достовірно
встановлено, що слідчі дії, про
проведення яких заявив клопотання
прокурор, не були проведені під час
досудового розслідування не через
обставини, які не були тоді відомі та
які б свідчили про необхідність їх
проведення, а внаслідок систематичного
невиконання спочатку слідчим вказівок
прокурора про проведення слідчого
експерименту, а потім прокурором
вказівок суду про таке за клопотанням
експерта та свідчать перш за все про
намагання сторони обвинувачення
необґрунтовано затягнути судовий
розгляд, що потребує критичного до
цього ставлення.

Відповідно до ч. 4 ст. 333 КПК України, суд
відмовляє в задоволенні клопотання
прокурора, якщо він не доведе, що слідчі
(розшукові) дії, про проведення яких він
просить, не могли бути проведені під
час досудового розслідування через те,
що не були і не могли бути відомі
обставини, які свідчать про
необхідність їх проведення.

Керуючись ст.ст. 333, 350, 371, 372 КПК України,
суд,

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання прокурора
Бакаєвої А.М. про надання доручення
органу досудового розслідування на
проведення певних слідчих дій в
кримінальному провадженні № 0000199
за обвинуваченням ОСОБА_1 у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК
України - відмовити.

СУДДЯ:
І.В. БОНЧЕВ