Справа №10-352/2010 14.12.2010 14.12.2010 14.12.2010
Справа № 10-352-2010 р. Головуючий суду 1інстанції
Категорія: запобіжний захід ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючої Погорєлової Г.М.

суддів Олещук Т.Л., Пісного І.М.

за участю прокурора Іванова А.О.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві справу з питань запобіжного заходу за апеляцією прокурора, з яким погоджено подання слідчого про обрання запобіжного заходу, на постанову судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 7 грудня 2010 р., якою відмовлено в обранні запобіжного заходу у вигляді взяття під варту

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше не судимого,

обвинуваченого у вчинені злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України.

ОСОБА_3 06.12.2010 р. предявлено обвинувачення в тому, що він 04.12.2010 р., приблизно о 20 год., в м. Снігурівка Миколаївської області, знаходячись в стані алкогольного спяніння біля загальноосвітньої школи по вул. Ленина, 138, застосував до ОСОБА_4 насильство, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого у виді удару кулаком в обличчя, завдавши потерпілому фізичного болю та відкрито заволодів його мобільним телефоном, зі стартовим пакетом і грошима на рахунку, загальною вартістю 280 грн. 17 коп.

Прийнявши таке рішення, суддя в постанові зазначив, що ОСОБА_3 раніше не судимій, має постійне місце проживання, дав обіцянку не змінювати його і своєчасно зявлятися за викликами до слідчого, характеризується посередньо, повністю визнав вину і сприяв встановленню істини у справі, має тимчасові заробітки і надає матеріальну допомогу дітям, викрадене майно повернуто власнику.

Тому відсутні підстави вважати, що, ОСОБА_3, знаходячись на волі, може перешкодити встановленню істини у справі, ухилитися від слідства і суду та продовжувати злочинну діяльність.

В апеляції прокурор, з яким погоджено подання слідчого про обрання запобіжного заходу, просить постанову судді скасувати та направити подання на новий судовий розгляд.

Зазначає, що судом, не врахована відповідно до ст. 150 КПК України тяжкість злочину, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_3, а цей злочин згідно із ст. 12 КК України є тяжким.

Вказує, що судом не взяті до уваги такі дані про особу обвинуваченого, як схильність до вчинення злочинів, притягнення в минулому до кримінальної відповідальності тричі, що через сварку з матірю він тимчасово мешкав на час події у раніше судимої особи, а це, на думку апелянта, свідчить про ймовірність вчинення ОСОБА_3 нових злочинів.

Стверджує, що у справі немає даних щодо наявності у обвинуваченого постійної або тимчасової роботи, що він з родиною не мешкає та дітей не утримує.

Наводить, що 18.08.2010 р. ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 178 ч.1 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора на підтримку апеляції, вивчивши матеріали справ та додатково надані в апеляційну інстанцію, обговоривши апеляцію, колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з таких підстав.

Посилання апелянта на ймовірність вчинення ОСОБА_3 нових злочинів у звязку із тимчасовим мешканням на час події у раніше судимої особи, є лише припущенням.

За змістом ст. 150 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу підлягають врахуванню повні дані про особу обвинуваченого, які й враховані судом, зокрема, те, що ОСОБА_3 визнається не судимим в силу ст.55 КК України 1960 р., ст. 89 КК України 2001 р.; з його слів має тимчасові заробітки та надає з них матеріальну допомогу 2-м дітям; вину за інкримінованим йому обвинуваченням визнав повністю.

Крім того, із матеріалів кримінальної справи вбачається, що мобільній телефон ОСОБА_4 виданий ОСОБА_3 добровільно, повернутий потерпілому 04.12.2010 р., тобто в день події.

Щодо необхідності забезпечення виконання процесуальних рішень, на чому наполягає прокурор, то з пояснень обвинуваченого в судовому засіданні слідує, що у нього є можливість зявлятися за викликами слідчого в м. Снігурівку за місцем провадження досудового слідства із с. Тамарине Снігурівського району Миколаївської області (із місця реєстрації та мешкання його матері), оскільки між цими населеними пунктами є транспортний звязок.

С огляду на наведене, беручи до уваги і те, що ОСОБА_3 обвинувачується у вчиненні тяжкого злочину, колегія суддів вважає, що процесуальну поведінку обвинуваченого може забезпечити більш мякий запобіжний захід, ніж взяття під варту, зокрема, підписка про невиїзд с місця реєстрації та постійного проживання обвинуваченого в с. Тамарине Снігурівського району Миколаївської області, яка й обрана йому слідчим 07.12.2010 р. після розгляду судом подання.

Таким чином, колегія суддів вважає, що судом не допущено порушення вимог ст.ст. 148, 150 КПК України при розгляді подання слідчого, погодженого с прокурором. Тому немає підстав для скасування постанови судді.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

Постанову судді Снігурівського районного суду Миколаївської області від 7 грудня 2010 р. у відношенні ОСОБА_3 залишити без зміни, а апеляцію прокурора, з яким погоджено подання слідчого про обрання запобіжного заходу - без задоволення.

Головуюча:

Судді: