АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
------------------------------------------------------------------------------------------------
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_4 ,
обвинуваченого ОСОБА_5 ,
захисника ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 09.02.2015 року, якою кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, направлено прокурору для проведення додаткового розслідування,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 09.02.2015 року кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, направлено прокурору для проведення додаткового розслідування.
Повертаючи справу на додаткове розслідування, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що під час проведення досудового слідства була допущена така неповнота та неправильність досудового слідства, які не можуть бути усунуті в судовому засіданні. Зокрема пред`явлене ОСОБА_5 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачення є неконкретним і голослівним, оскільки в обвинуваченні слідчий не вказав коли, де та за яких обставин відбулась попередня змова між підсудними та іншими невстановленими досудовим слідством особами, а також не навів у обвинувальному висновку жодних доказів, які б доводили факт такої попередньої змови, чим порушено ст.ст.22, 64 КПК України 1960 року. Також органом досудового розслідування не доведено, що ОСОБА_7 приймав участь у господарській діяльності підприємства ТОВ Укрпаксервіс, як службова особа, та використавши своє службове становище, вчинив замах на заволодіння коштами державного бюджету в особливо великому розмірі. Крім того, ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 15 жовтня 2014 року, вирок Дніпровського районного суду м. Києва від 23 січня 2014 року скасовано, а кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч.5 ст.191, ч.1 ст.366 КК України, направлено прокурору для проведення додаткового розслідування. Направляючи справу відносно ОСОБА_9 на додаткове розслідування, суд апеляційної інстанції зокрема зазначив, що відповідно до обвинувачення, ОСОБА_9 вчинив інкримінований йому злочин в тому числі за попередньою змовою з директором ТОВ Медіафлора ОСОБА_8 , з яким створено документальну видимість виготовлення і продажу добавки біологічно-активної Суперпотентин-флора. Однак ОСОБА_8 , який за обвинуваченням сфальшував дозвільні документи на виготовлення БАД Суперпотентин-флора та виготовив весь обсяг продукції, що мав вигляд легально виготовленого продукту, взагалі не пред`являлось обвинувачення в замаху на заволодіння коштами державного бюджету на суму 4 794 570 грн., вчиненому за попередньою змовою з ОСОБА_9 , що свідчить про порушення органом досудового розслідування ст.26 КПК України (1960 року) та ставить під сумнів обвинувачення в частині причетності ОСОБА_9 до підроблення документів на виготовлення біологічно активної добавки, а пред`явлене органом досудового розслідування ОСОБА_8 обвинувачення, в частині створення документальної видимості щодо фіктивної реалізації добавки біологічно-активної Суперпотентин-флора, за попередньою змовою з ОСОБА_9 на ТОВ Вал, з метою заволодіння коштами державного бюджету в особливо великому розмірі є сумнівним.
Прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, подав апеляцію на вказану постанову, в якій просить апеляційний суд скасувати оскаржувану постанову, а справу направити на новий судовий розгляд в іншому складі суду через невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та істотним порушенням вимог КПК України. Обґрунтовуючи апеляцію, прокурор зазначає, що обвинувачення ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованих їм злочинів повністю доведене зібраними по справі доказами, а досудове слідство проведено всебічно, повно і об`єктивно, а тому суд повинен був надати оцінку доказам та прийняти законне рішення. При цьому, суд мав можливість усунути в судовому засіданні вказану ним неповноту та неправильність досудового слідства у судовому засіданні шляхом ретельного допиту підсудних, свідків, виклику й допиту нових свідків, витребування необхідних документів, а також шляхом надання судових доручень у порядку, передбаченому ст.315-1 КПК України. Крім того, ухвалюючи оскаржувану постанову, в порушення ст.ст. 275-278 КПК України 1960 року, суд послався на підстави направлення іншої справи для проведення досудового розслідування, а саме ОСОБА_9 . Питання об`єднання даних кримінальних справ в одне провадження в ході судового розгляду не вирішувалось.
Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників апеляційного розгляду, вивчивши матеріали справи, обговоривши і перевіривши доводи апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до вимог ст.281 КПК 1960 року України суд повертає справу на додаткове розслідування лише тоді, коли в ході досудового слідства допущена така неповнота і неправильність, яка не може бути усунута в судовому засіданні.
Повертаючи справу для проведення додаткового розслідування, суд першої інстанції не навів у постанові конкретні дані, які б свідчили, що під час досудового слідства не були дослідженні або були поверхово чи однобічно досліджені обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи (неповнота слідства), або дані, які б свідчили про неправильне застосування кримінального закону або істотне порушення вимог кримінально-процесуального закону, без усунення яких справа не може бути розглянута в суді (неправильність слідства).
Крім того, при поверненні справи на додаткове розслідування суд першої інстанції допустив порушення кримінально-процесуального закону (ст. 324 КПК 1960 року), оскільки проявив упередженість та вирішив питання, які повинні вирішуватись при постановленні вироку, а саме надав оцінку доказам, вирішив наперед питання щодо обсягу обвинувачення та його доведеності.
Перевірка доведеності пред`явленого обвинувачення, у справах які надійшли до суду з обвинувальним висновком, є предметом судового розгляду та не може бути підставою для повернення справи на додаткове розслідування.
Вказівки суду першої інстанції, якими слідчого зобов`язано в ході досудового слідства вжити заходів з метою визначення об`єму обвинувачення є незаконними, оскільки не відповідають вимогам ст.ст. 16-1, 22 КПК України 1960 року, згідно з якими обов`язок доказування обвинувачення покладається на прокурора.
Висновки суду про сумнівність пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення в частині створення документальної видимості щодо фіктивної реалізації добавки біологічно-активної Суперпотентин-флора, за попередньою змовою з ОСОБА_9 на ТОВ Вал, з метою заволодіння коштами державного бюджету в особливо великому розмірі, не ґрунтуються на вимогах закону і суперечать положенням ст. 140 КПК України 1960 року.
Посилання суду на іншу кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_9 , як на підставу проведення додаткового розслідування, грубо порушує вимоги ст. 275 КПК України 1960 року щодо меж судового розгляду.
Посилання суду на безглуздість пред`явленого ОСОБА_7 обвинувачення, як службовій особі, не передбачена нормами КПК України 1960 року і також порушує вимоги ст. 324 КПК 1960 року, оскільки таке питання вирішується судом при постановленні вироку за результатами судового розгляду та не може бути підставою для повернення справи на додаткове розслідування.
Висновки суду про невідповідність обвинувачення вимогам закону є неконкретними та не містять обґрунтування того, в чому саме полягає така невідповідність.
Висновки суду про голослівність і неконкретність пред`явленого ОСОБА_5 , ОСОБА_8 та ОСОБА_7 обвинувачення в частині не зазначення конкретних обставин за яких відбулась попередня змова між підсудними та іншими невстановленими досудовим слідством особами, а також не наведення у обвинувальному висновку доказів, які б доводили факт такої попередньої змови, суперечать положенням ст.ст. 132, 223 КПК 1960 року, відповідно до яких в постанові про притягнення як обвинуваченого і обвинувальному висновку зазначаються обставини вчинення злочину та справи, наскільки вони відомі слідчому і встановлені на досудовому слідстві.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції про повернення справи для проведення додаткового розслідування є незаконною та необґрунтованою, а тому підлягає скасуванню з поверненням справи на новий судовий розгляд.
З метою недопущення упередженості при розгляді справи, колегія суддів вважає, що справа повинна розглядатись іншим складом суду.
Керуючись п.п. 11, 15 розділу 11 КПК України 2012 року, ст.ст. 365, 366, 382 КПК України 1960 року, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити.
Постанову Дніпровського районного суду м. Києва від 09.02.2015 року, якою кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_5 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, ОСОБА_7 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 15, ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, ОСОБА_8 у вчиненні злочинів, передбачених ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 15, ч.5 ст. 191, ч.1 ст. 366 КК України, направлено прокурору для проведення додаткового розслідування скасувати, а справу повернути до Шевченківського районного суду м. Києва на новий судовий розгляд в іншому складі суду.
Обрані щодо ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 запобіжні заходи залишити без змін у виді підписки про невиїзд.

СУДДІ:

_________________ _________________ _________________
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3