Справа № 183/8240/14
№ 1-кп/183/118/15
В И Р О К
іменем України
13.01.2015 року м.Новомосковськ
Новомосковский міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді ОСОБА_1

за участі секретаря судового засідання ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

потерпілої ОСОБА_4

обвинуваченої ОСОБА_5

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості у кримінальному провадженні № 0003205 стосовно:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянки України, не одруженої, не працюючої, із середньою спеціальною освітою, що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судима:

- 13.11.2013 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ст. 309 ч. 1 КК України к позбавленню волі на строк 1 рік, на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання звільнена з іспитовим строком 1 рік,

обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України, суд
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_5 23 серпня 2014 року приблизно о 08-30 годині проходила повз магазин ПП «Саввіна», розташованого по вул. Шевченко міста Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, де помітила стоячий біля вказаного магазину велосипед «Салют», що належить ОСОБА_4 .

В цей час, тобто 23 серпня 2014 року приблизно о 08-35 годині у ОСОБА_5 виник злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, а саме велосипеду «Салют».

Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на таємне викрадення чужого майна, діючи умисно, з корисливих мотивів, 23 серпня 2014 року близько 08-40 години, ОСОБА_5 , переконавшись, що за її діями ніхто не спостерігає, підійшла до магазину ПП «Саввіна», розташованому по вул. Шевченко в м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, та таємно викрала велосипед «Салют», що належить ОСОБА_4 .

Після чого, ОСОБА_5 з місця скоєння злочину з викраденим майном втекла, чим спричинила потерпілій ОСОБА_4 , матеріальну шкоду, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 3490-14 від 28.11.2014 року, на загальну суму 270 гривень.
Умисні дії ОСОБА_5 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України.

Під час досудового розслідування, 09 грудня 2014 року між підозрюваною ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 укладено угоду про примирення у даному кримінальному провадженні. Сторони дійшли до згоди про призначення ОСОБА_4 покарання у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 473 КПК України, та наслідки її невиконання.

В судовому засіданні судом було з`ясовано, що обвинувачена цілком розуміє, що вона має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого її обвинувачують, а вона має права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до неї у разі затвердження угоди судом. Також судом було з`ясовано, що потерпіла цілком розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, передбачені п. 2 ч. 1 ст. 473 КПК України.

Суд в судовому засіданні переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Розглянувши вищезазначену угоду про примирення, укладену між обвинуваченим та потерпілим, суд приходить до висновків, що угода відповідає вимогам КПК України.

Аналізуючи вищевикладене, суд прийшов до висновків, що вина обвинуваченої ОСОБА_5 знайшла своє повне підтвердження, її умисні дії необхідно кваліфікувати за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

Перевіряючи угоду в частині призначення міри покарання на відповідність вимогам КПК України, суд вважає, що вона узгоджена в межах санкції ч. 1 ст. 185 КК України, відповідає тяжкості злочину та особі обвинуваченої.

Зважаючи на те, що ОСОБА_5 вчинене кримінальне правопорушення протягом іспитового строку за вироком Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2013 року, то відповідно до вимог ст. 78 КК України покарання ОСОБА_5 повинно бути призначене за правилами, передбаченими в статтях 71, 72 КК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 474, 475 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про примирення, укладену 09 грудня 2014 року між обвинуваченою ОСОБА_5 та потерпілою ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 визнати винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити їй узгоджену сторонами міру покарання у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

На підставі ст.ст. 71, 72 КК України зазначений вирок та вирок Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 листопада 2013 року стосовно ОСОБА_5 виконувати окремо.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана сторонами кримінального провадження з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до апеляційного суду Дніпропетровської області через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти діб з дня проголошення вироку суду.

Суддя ОСОБА_1