Справа № 362/6327/13-к
Провадження № 1-кп/362/348/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2013 року Васильківський
міськрайонний суд Київської області у
складі: головуючого судді Грибанової
Ю.Л.

при секретарі Вакуленко О.О. ,

з участю прокурора Пархоменка В.В.

обвинуваченого ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в м. Василькові кримінальне
провадження 0001743 щодо ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця
АДРЕСА_1, громадянина України,
працюючого на випадкових роботах, не
одруженого, освіта
професійно-технічна, судимого 12.01.2010
року Білоцерківським міськрай
онним судом Київської області за
ст.ст. 289 ч.2, 15 ч.2 , 289 ч.2 КК України до 3
років позбавлення волі, звільненого
01.03.2012 року умовно достроково на 10
місяців 10 днів,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.1
ст. 286 КК України,

в с
т а н о в и в:

16.07.2013 року близько 05-30 годин водій
ОСОБА_1, керуючи технічно справним
автомобілем марки ВАЗ 21043,
реєстраційний номер НОМЕР_1, рухався по
вул.. Декабристів в м. Василькові
Київської області.

Під час руху, водій ОСОБА_1
невірно оцінив дорожні умови та
дорожню обстановку, що позбавило його
змоги постійно контролювати рух
автомобіля та безпечно керувати ним,
перевищив допустиму швидкість, не
впорався з керуванням та допустив
наїзд на праву по ходу руху бордюру,
що призвело до заносу автомобіля на
праве узбіччя, де відбулось
зіткнення з електроопорою.

В результаті дорожньо-
транспортної пригоди пасажир
автомобіля ОСОБА_2 отримав тілесні
ушкодження . Згідно
висновку судово -медичного експертизи
№ 457 м/д від 11.10.2013 року у ОСОБА_2
виявлені: відкритий перелом верхнього
полюса правого надколінника, струс
головного мозку, рвано-забійні рани
верхньої губи, носу і правого
колінного суглобу, садна лоба і
правого передпліччя. Вказаний перелом
кваліфікується як середнього ступеня
тяжкості тілесні ушкодження по
критерію тривалості загоєння більше 21
дня.

Таким чином, водій ОСОБА_1,
керуючи автомобілем? грубо порушив
вимоги Правил дорожнього руху України
, затверджених постановою Кабінету
Міністрів № 1306 від 10.10.2002 року а саме:

- п.1.3 - учасники дорожнього руху
зобов»язані знати й неухильно
виконувати вимоги цих правил , а також
бути взаємно ввічливими;

- п.1.5- дії або бездіяльність учасників
дорожнього руху та інших осіб не
повинні створювати небезпеку чи
перешкоду для руху , загрожувати життю
або здоров»ю громадян, завдавати
матеріальних збитків;

- п.12.1 - під час вибору в
установлених межах безпечної
швидкості руху водій повинен
враховувати дорожню обстановку, а
також особливості вантажу, що
перевозиться і стан транспортного
засобу, щоб мати змогу постійно
контролювати його рух та безпечно
керувати ним;

- 12.4 - у населених пунктах рух
транспортних засобів дозволяється із
швидкістю не більше 60 км /год.

Порушення водієм ОСОБА_1
вимог п.п. 1.3, 1.5, 12.1, 12.4 Правил
дорожнього руху України знаходиться в
причинному зв»язку із скоєною
дорожньо транспортною пригодою та
наслідками, що настали.

За клопотанням прокурора суд
відповідно до ст.349 КПК України визнав
недоцільним дослідження доказів
стосовно тих обставин, які ніким не
оспорюються, проти чого не заперечує
обвинувачений, навіть після
роз"яснення , що у такому випадку
учасники судового провадження будуть
позбавлені права оскаржити ці
обставини в апеляційному порядку.

Допитаний в судовому засіданні
обвинувачений ОСОБА_1 винність свою у
вчиненні злочину визнав повністю та
показав, що вранці 16.07.2013 року він їхав
на своєму автомобілі по
вул..Декабристів в м.Василькові з
пасажирами, з перевищенням
встановленої швидкості руху,
загальмував, автомобіль попав у
вибоїну з водою, його занесло на
узбіччя, де він вдарився в
електроопору, їх відвезли до лікарні,
потерпілий отримав тілесні ушкодження,
він допоміг йому коштами на лікування,
кається, просить його суворо не карати.

Потерпілий ОСОБА_2 до суду не з»явився,
подав письмову заяву з проханням
слухати справу без нього, претензій до
обвинуваченого не має.

Розглядаючи справу відповідно до
ст.337 КПК України лише в межах
висунутого обвинувачення відповідно
до обвинувального акту, оцінюючи
покази обвинуваченого ОСОБА_1, суд
прийшов до висновку про повну
доведеність його вини в порушенні
правил безпеки дорожнього руху особою,
яка керує транспортним засобом, що
спричинило потерпілому ОСОБА_2
середньої тяжкості тілесні
ушкодження, його дії вірно
кваліфіковані за ч.1 ст. 286 КК України.

Визнаючи винним обвинуваченого
ОСОБА_1 та призначаючи йому покарання,
суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого ним злочину, який згідно ст.12
КК України є злочином невеликої
тяжкості, особу винного, який
позитивно характеризується за місцем
проживання.

Обставин, що згідно ст..67 КК
України обтяжують покарання
обвинуваченого, суд не вбачає. Рецидив
злочинів не може бути визнаний
обтяжуючого обставиною, оскільки
ОСОБА_1 вчинив необережний злочин, а не
новий умисний злочин, як передбачено
ст.34 КК України, при наявності
судимості за умисний злочин.

Обставинами, що у відповідності
зі ст..66 КК України пом"якшують
покарання обвинуваченого, суд визнає
щире каяття, активне сприяння
розкриттю злочину, добровільне
відшкодування заподіяної шкоди.

Приймаючи до уваги викладені обставини
справи, суд вважає необхідним
призначити обвинуваченому ОСОБА_1
покарання у виді обмеження волі в
межах санкції статті з позбавленням
права керувати транспортними засобами,
із звільненням його їх від відбування
покарання з випробуванням на підставі
ст.75 КК України, так як його виправлення
із врахуванням характеру вчиненого
необережного злочину, особи винного,
який має постійне місце проживання,
позитивно характеризується ,
розкаявся, відшкодував заподіяну
шкоду, можливе без відбування
покарання.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_1 під час
досудового розслідування не обирався,
питання про це в судовому засіданні не
ставилося.

На підставі наведеного,
керуючись ст.ст. 370, 373, 374, 395 КПК України,
с у д,

З А С У
Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК
України та призначити йому покарання у
виді обмеження волі на строк 2(два) роки
з позбавленням права керувати
транспортними засобами на строк 1 (один)
рік.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України
звільнити ОСОБА_1 від відбування
призначеного покарання з
випробуванням, встановивши йому
іспитовий строк 1(один) рік,
зобов»язавши його періодично
з»являтися на реєстрацію в органи
кримінально- виконавчої інспекції,
повідомляти ці органи про зміну місця
проживання, місця роботи, не виїжджати
за межі України на постійне проживання
без дозволу органів
кримінально-виконавчої інспекції.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Київської області
через Васильківський міськрайонний
суд шляхом подачі апеляції протягом 30
днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його
проголошення вручити обвинуваченому
та прокурору.

СУДДЯ
ГРИБАНОВА Ю.Л.