Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України у складі :
суддів
Гошовської Т.В., Канигіної Г.В.,
розглянула в судовому засіданні в м. Києві 7 серпня 2008 року кримінальну
справу за касаційною скаргою захисника засудженого ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_2.
на вирок колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду
Житомирської області від 21 березня 2008 року.
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя АДРЕСА_1, громадянина
України, раніше судимого Андрушівським районним судом Житомирської області: 1)
16 грудня 1998 року за ч. 2 ст. 17, ч. 3 ст. 81, із застосуванням статей 45, 46 КК України
1960 року на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік; 2) 5 квітня 2000 року за ч. 2 ст. 140, із
застосуванням ст. 43 КК України 1960 року на 3 роки 6 місяців позбавлення волі;
3) 6 березня 2003 року за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 152, ч. 1 ст. 187, із
застосуванням статей 70, 71 на 6 років 29 днів позбавлення волі; звільненого
постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 25
червня 2007 року умовно-достроково на 1 рік 3 місяці 20 днів, -
засуджено за пунктами 4, 6 ч. 2 ст. 115 КК України КК України на 14 років
позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна; за ч. 4 ст. 187 КК України на 13 років
позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна; за ч. 3 ст. 357 КК
України на 3 місяці арешту.
На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення
менш суворого покарання більш суворим ОСОБА_1 остаточно призначено 14 років
позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому майна.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового
приєднання невідбутої частини покарання за вироком Андрушівського районного
суду Житомирської області від 6 березня 2003 року ОСОБА_1 остаточно визначено
покарання 15 років позбавлення волі з
конфіскацією всього належного йому майна.
Вирішено питання щодо речових доказів.
Як визнав встановленим суд, ОСОБА_1. вчинив злочини за таких обставин.
4 серпня 2007 року приблизно о 2 годині 40 хвилин ОСОБА_1., перебуваючи у
стані алкогольного сп'яніння, повторно, з метою відкритого заволодіння чужим
майном, підійшов до житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_2, який належав
ОСОБА_3, 1929 року народження, та пошкодивши одне з вікон, проник до приміщення
будинку, де напав на ОСОБА_3. Застосовуючи насильство, небезпечне для життя та
здоров'я, зокрема, завдаючи потерпілій удари кулаками рук по життєво-важливому
органу - голові, чим спричинив тяжке тілесне ушкодження у виді закритої
черепно-мозкової травми, почав вимагати видати йому належні їй гроші або
вказати їх місцезнаходження.
Не отримавши грошей та відомостей про їх місцезнаходження, а також
враховуючи те, що потерпіла впізнала його, уОСОБА_1, який перебував у стані
алкогольного сп'яніння, виник умисел, направлений на умисне вбивство ОСОБА_3 з
особливою жорстокістю та з корисливих мотивів.
Реалізуючи свій намір, ОСОБА_1., діючи з особливою жорстокістю,
усвідомлюючи, що своїми протиправними діями завдає потерпілій особливого
фізичного болю та страждань і бажаючи їх спричинення, почав з великою силою
завдавати ОСОБА_3, яка через свій похилий вік та безпорадний стан не могла
чинити опору, численні удари кулаками обох рук по життєво-важливому органу -
голові. Не припиняючи свої насильницькі дії, спрямовані на умисне вбивство з
особливою жорстокістю та з корисливих мотивів, ОСОБА_1. зв'язав знайденими у
будинку предметами одягу ОСОБА_3 руки і ноги, зав'язав обличчя та затулив рот.
У результаті поєднання злочинних дійОСОБА_1 потерпілій були заподіяні
тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми: крововиливу у м'які
тканини тім'яної ділянки голови, крововиливу у м'які мозкові оболонки
тім'яно-потиличних ділянок обох півкуль головного мозку, забою головного мозку,
набряку головного мозку, вклинення мигдаликів мозочку; крововиливів навколо
обох очей, садна на спинці носа, перелому кісток носа, крововиливу на
підборідді, странгуляційної борозни на шиї, кільцеподібного крововиливу у
м'яких тканинах шиї, відповідного странгуляційній борозні, дрібнокрапчастих
крововиливах у сполучних тканинах очей, саден біля кутів роту, странгуляційних
борозн у нижній третині обох передпліч та в ділянці обох гомілково-ступеневих
Після цього ОСОБА_1. залишив
ОСОБА_3. зв'язаною в її будинку, усвідомлюючи, при цьому, що завдає останній
особливого фізичного болю та страждань, і бажаючи їх спричинити, зачинив вхідні
двері на навісний замок, імітувавши, таким чином, відсутність у будинку
господаря та позбавивши потерпілу, яка перебувала у безпорадному стані,
можливості вжити заходів до самозбереження та отримання кваліфікованої медичної
допомоги, тобто умисно, з особливою жорстокістю та з корисливих мотивів вбив
Смерть ОСОБА_3 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в результаті закритої черепно-мозкової
травми: крововиливу у м'які тканини тім'яної ділянки голови, крововиливу у
м'які мозкові оболонки тім'яно-потиличних ділянок обох півкуль головного мозку,
забою головного мозку, набряку головного мозку, вклинення мигдаликів мозочку.
У результаті цих дій ОСОБА_1. заволодів майном ОСОБА_3 - наручним
годинником, вартістю 40 грн., та грошима в сумі 40 грн.
Одночасно ОСОБА_1. заволодів паспортом потерпілої НОМЕР_1, виданим 30
жовтня 1998 року Андрушівським РВ УМВС України в Житомирській області, який
У касаційній скарзі захисник порушує питання
про скасування вироку й направлення справи на новий судовий розгляд. При цьому
вказує, що у справі не здобуто й у вироку не наведено доказів наявності у ОСОБА_1 умислу на умисне вбивство
потерпілої, а сам ОСОБА_1. неодноразово вказував, що не мав наміру вбити
ОСОБА_3. і не бажав її смерті. Вважає, що суд неправильно застосував
кримінальний закон, оскільки діїОСОБА_1 щодо спричинення потерпілій тяжких
тілесних ушкоджень, внаслідок яких через 4 дні після подій настала смерть
останньої, повинні кваліфікуватися за ч. 2 ст. 121 КК України, а не за пунктами
4, 6 ч. 2 ст. 115 КК України. Також не погоджується з кваліфікацією дій
засудженого за п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України та вважає, що дії останнього в
частині умислу на заволодіння грошима потерпілої охоплюються ч. 4 ст. 187 КК
Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, яка заперечувала проти
задоволення касаційної скарги, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає
задоволенню з таких підстав.
Висновок суду про доведеність винностіОСОБА_1 у вчиненні зазначених
злочинних дій відповідає фактичним
обставинам справи, обґрунтований сукупністю доказів, розглянутих у судовому
засіданні, наведених у вироку і належно оцінених судом, і є правильним.
Цей висновок, зокрема, ґрунтується на показаннях самого засудженого як на
досудовому слідстві, так і при розгляді справи в суді, з яких убачається, що 4
серпня 2007 року після 2 години 40 хвилин, він, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, з метою заволодіння майном проник до будинку одинокої
сусідки ОСОБА_3, 1929 року народження. Перебуваючи у будинку, він, побачивши на
кухні ОСОБА_3., почав завдавати
їй неодноразові удари руками в область голови та вимагати гроші. Не отримавши
від потерпілої інформації про місце знаходження грошей, він якимись предметами
одягу зв'язав потерпілій, яка лежала на підлозі, руки, завівши їх за спину,
ноги в нижній частині та обличчя, затуливши рот, після чого почав обшукувати
будинок. Заволодів годинником, грошима в сумі 40 грн. та паспортом потерпілої.
Залишивши зв'язану потерпілу, він вийшов із будинку, зачинив вхідні двері і
накинув на петлі дужку навісного замка, щоб імітувати відсутність господарки у
Згідно з висновками судово-медичних експертиз смерть ОСОБА_3 настала від закритої
черепно-мозкової травми, яка утворилася внаслідок крововиливу у м'які тканини
тім'яної ділянки голови, крововиливу у м'які мозкові оболонки тім'яно
потиличних ділянок обох півкуль головного мозку, забою головного мозку, набряку
головного мозку, вклинення мигдаликів мозочку. Дані тілесні ушкодження могли
виникнути від дії тупих предметів, є небезпечними для життя і відносяться до
тяжких тілесних ушкоджень та знаходяться у прямому причинному зв'язку з
настанням смерті потерпілої. Крім того, у ОСОБА_3 виявлені наступні тілесні
ушкодження: крововилив навколо обох очей, садна на спинці носа, перелом кісток
носа, крововилив на підборідді, садна біля кутів роту, які свідчать, що
потерпіла перебувала у стані асфіксії, странгуляційні борозни на шиї з крововиливом
у м'які тканини шиї, у нижній третині
обох передпліч та в ділянці обох гомілково-ступеневих суглобів.
Зазначені тілесні ушкодження могли утворитися за обставин, на які
вказував ОСОБА_1. під час відтворення та
ВинністьОСОБА_1 підтверджується й іншими наявними у справі, дослідженими у
судовому засіданні доказами, аналіз яких суд дав у вироку.
Оцінивши зазначені докази в сукупності, суд обґрунтовано дійшов висновку,
що діїОСОБА_1 були спрямовані на умисне вбивство ОСОБА_3 - жінки похилого віку
- із користі під час розбійного нападу на неї, оскільки про це свідчать не
тільки показанняОСОБА_1, а й дані щодо кількості, характеру, локалізації
виявлених у неї тілесних ушкоджень, сили нанесення їй руками ударів в область
голови, достатньої для виникнення таких тілесних ушкоджень, які були виявлені в
області голови потерпілої.
За таких обставин той факт, що смерть ОСОБА_3 настала ІНФОРМАЦІЯ_2 у лікарні не свідчить про відсутність у
засудженого умислу на умисне вбивство потерпілої, оскільки він виконав усі дії,
які вважав необхідними для доведення злочину до кінця - настання смерті
Отже, доводи захисника з посиланням на показання засудженого про
відсутність у нього умислу на вбивство ОСОБА_3 є безпідставними.
Підстав для перекваліфікації дій засудженого з пунктів 4, 6 ч. 2 ст. 115 КК України на ч. 2 ст. 121
КК України, як про це ставиться питання у касаційній скарзі захисника, немає.
Відсутні й підстави вважати, що судом неправильно застосований кримінальний
ОСОБА_1., як установлено у справі, з метою заволодіння грошима ОСОБА_3
вчинив напад на неї і під час нападу вчинив її умисне вбивство.
Згідно з роз'ясненнями, що містяться у п. 10 постанови Пленуму Верховного
Суду України “Про судову практику в справах про злочини проти життя та здоров'я
особи” від 7 лютого 2003 року № 2, у разі вчинення умисного вбивства під час
розбійного нападу дії винного кваліфікуються за п. 6 ч. 2 ст. 115 і ч. 4 ст.
Правильними є і висновки суду щодо наявності в діях засудженого такої
кваліфікуючої ознаки умисного вбивства, як вчинення його з особливою
жорстокістю, оскільки, завдаючи потерпілій чисельні удари в область голови, а
також залишаючи її з отриманими тяжкими тілесними ушкодженнями в області голови
зв'язаною із затуленими органами дихання, ОСОБА_1. діяв не тільки з умислом на
вбивство ОСОБА_3, а ще й з умислом, спрямованим на її вбивство з особливою
За встановлених судом фактичних обставин справи дії засудженогоОСОБА_1 за
пунктами 4, 6 ч. 2 ст. 115, ч. 4 ст. 187, ч. 3 ст. 357 КК України кваліфіковані
Істотних порушень кримінально-процесуального закону, які тягнуть скасування
чи зміну вироку, у справі не встановлено.
Покарання засудженому призначено відповідно до вимог ст. 65 КК України в
межах санкцій статей КК України, за якими його засуджено, з урахуванням
тяжкості вчиненого, даних про його особу, обставин, що пом'якшують та обтяжують
покарання, і це покарання є справедливим.
Підстав для пом'якшення покарання колегія суддів не знаходить.
Керуючись статтями 394-396 КПК України, колегія суддів
касаційну скаргу захисника залишити без задоволення, а вирок апеляційного
суду Житомирської області від 21 березня 2008 року щодо ОСОБА_1 - без зміни.
Гошовська Т.В. Кравченко К.Т. Канигіна Г.В.