№ 207/327/15-к
№ 1-кп/207/139/15
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 лютого 2015 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області в складі головуючого судді : ОСОБА_1

при секретарі : ОСОБА_2

за участі прокурора : ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпродзержинську кримінальне провадження № 0001400 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, громадянина України, освіта середня, одруженого, має на утриманні двох малолітніх дітей, працюючого в ПАТ «Дніпровагонмаш» фрезерувальником, раніше не судимого, мешкає в АДРЕСА_1 , за статтею 336 КК України,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_5 , згідно облікової картки, виданої ІНФОРМАЦІЯ_2 , є військовозобов`язаним, має військове звання солдат, має кваліфікацію технік металург, в збройних силах не служив, призивною комісією визнаний придатним до служби в Збройних Силах України.

Згідно ст. 9 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовозобов`язані особи, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави.

15 серпня 2014 року до ІНФОРМАЦІЯ_3 на виконання Указу Президента України № 607 від 21 липня 2014 року «Про часткову мобілізацію» для проведення призову за мобілізацією та проходження медичного огляду прибув військовозобов`язаний ОСОБА_6 .

Згідно довідки військово-лікарської комісії від 15 серпня 2014 року ОСОБА_5 придатний до служби в Збройних Силах України.

Однак, всупереч вказаних вимог законодавства, військовозобов`язаний ОСОБА_5 , 15 серпня 2014 року, в приміщені ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_2 ), з метою ухилитися від призову за мобілізацією, та не маючи правових підстав ні відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, від подальшого призову за мобілізацією відмовився, про що повідомив працівників Дніпродзержинського ОМВК.

Таким чином, військовозобов`язаний ОСОБА_5 усупереч вимог ст. 65 Конституції України, статей 1, 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», Указу Президента України № 607 від 21 липня 2014 року «Про часткову мобілізацію», з метою ухилитися від призову за мобілізацією, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи його суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, умисно та не маючи правових підстав на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації, без поважних причин від призову за мобілізацією ухилився.

Таким чином, ОСОБА_5 обвинувачується в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК України, тобто в ухиленні від призову за мобілізацією.

23 січня 2015 року між прокурором ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_7 укладено угоду про визнання винуватості у даному кримінальному провадженні. Відповідно до змісту угоди, обвинувачений вину визнав повністю. Крім цього, прокурор та обвинувачений дійшли згоди щодо правової кваліфікації дій останнього, а також покарання. Сторони дійшли до згоди про призначення ОСОБА_8 покарання у вигляді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбуття покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 рік і покласти обов`язки, передбачені п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

В тексті зазначено наслідки укладення та затвердження угоди, наслідки її невиконання.

Сторони просять затвердити мирову угоду та призначити обвинуваченому узгоджене покарання.

В судовому засіданні судом було з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє, що він має право на справедливий судовий розгляд, під час якого сторона обвинувачення зобов`язана довести кожну обставину щодо кримінального правопорушення, у вчиненні якого його обвинувачують, а він має права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені п. 1 ч. 1 ст. 473 КПК України; характер обвинувачення; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Суд переконався в тому, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Розглянувши вищезазначену угоду про визнання винуватості, укладену між прокурором та підозрюваним, суд приходить до висновків, що угода відповідає вимогам КПК України.

Аналізуючи вищевикладене, суд прийшов до висновків, що вина обвинуваченого ОСОБА_9 повністю доведена, його дії необхідно кваліфікувати за ст. 336 КК України, як ухилення від призову за мобілізацією.

При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

В якості обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_9 , окрім прямо передбачених в статті 336 КК України, по якій він підозрюється, в суді не встановлено.

В якості обставин, які пом`якшують покарання, суд враховує визнання ОСОБА_7 своєї вини повністю, його щире каяття в скоєному, має на утриманні малолітніх дітей.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 368, 370, 474, 475 КПК України, суд, -

З А С У Д И В :

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 23 січня 2015 року між старшим прокурором прокуратури Баглійського району м. Дніпродзержинська ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_10 .

ОСОБА_4 визнати винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 336 КК України та призначити йому узгоджену сторонами міру покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.

Згідно статті 75 КК України 2001 року ОСОБА_4 від відбування покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі, призначеного за цим вироком, звільнити з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік.

У відповідності з пунктами 2, 3 частини 1 статті 76 КК України 2001 року покласти на засудженого ОСОБА_4 обов`язки:

- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу

кримінально-виконавчої системи;

- повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання,

роботи або навчання.

Міра запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_4 не обиралась.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська протягом тридцяти днів з дня проголошення вироку з підстав, передбачених частиною 4 статті 394 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.

С у д д я : ОСОБА_11