У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія
суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного
Суду України у складі:

головуючого

Пивовара В.Ф.

суддів

Гошовської Т.В.,Мороза М.А.

розглянула в судовому
засіданні в м. Києві 31 травня 2007 року кримінальну справу щодо ОСОБА_1
за касаційною скаргою останнього на
судові рішення у даній справі.

Вироком
Ленінського районного суду м. Донецька
від 23 жовтня 2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
народження,

раніше
неодноразово судимого за

корисливі злочини
та в сфері обігу

наркотичних
засобів,

засуджено за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки 6
міс. позбавлення волі.

За вироком суду ОСОБА_1 визнано винним у тому, що
він, 22 березня 2006 року, близько 12
години 30 хв., біля АДРЕСА_1, за обставин встановлених судом і детально
наведених у вироку, з застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя
та здоров`я, відкрито викрав у ОСОБА_2
вказане у вироку майно на загальну суму 3040 грн. А 23 червня 2006 року,
близько 10-ої години 30 хв., розпиваючи спиртні напої разом з ОСОБА_3 біля АДРЕСА_2, відкрито
викрав в останнього мобільний телефон вартістю 1159 грн.

Ухвалою
Апеляційного суду Донецької області від
19 січня 2007 року апеляцію засудженого
у якій йшлося про фактичні обставини скоєного ним залишено без розгляду, оскільки
докази стосовно фактичних обставин справи та розміру цивільного позову за згодою
ОСОБА_1 та інших учасників судового розгляду судом не досліджувалися, і їм були роз'яснені наслідки
такої процесуальної дії, передбаченої ч.3 ст.299 КПК України, тобто, що у
такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в
апеляційному порядку.

У
касаційній скарзі, за її змістом, засуджений ОСОБА_1 покликається на істотні
порушення органами досудового слідства та судом кримінально-процесуального
законодавства, що призвело, до постановлення
стосовно нього незаконного вироку. Вказує на те, що висновки суду не
відповідають фактичним обставинам справи, грунтуються на сумнівних та
недостатніх доказах і приводить з приводу цього відповідні доводи. Зазначає
також, що судове слідство щодо нього проведено з порушенням
кримінально-процесуального законодавства, оскільки суд не роз'яснив йому
наслідків недослідження доказів стосовно фактичних обставин справи (ст.299 КПК
України). Просить судові рішення скасувати, а справу направити на новий судовий
розгляд.

Заслухавши доповідача, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів
вважає, що у задоволенні такої слід відмовити.

Як
вбачається з матеріалів кримінальної справи, висновки суду про доведеність
винності ОСОБА_1 у відкритому викраденні майна у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і
кваліфікацію його дій за ч.2 ст.186 КК
України відповідають фактичним
обставинам справи, які встановлені з
урахуванням усіх як об'єктивних, так і
суб'єктивних факторів, що мали бути взяті до уваги при з'ясуванні дійсних
обставин події та грунтуються на зібраних у справі доказах. Зокрема, вони
підтверджуються показаннями самого
засудженого ОСОБА_1, котрий як в стадії досудового слідства, так і в судовому
засіданні визнавав свою винуватість у відкритому викраденні майна у вказаних
потерпілих і в суді не заперечував проти недослідження інших доказів стосовно
фактичних обставин справи.

Перевіркою
матеріалів кримінальної справи процесуальних порушень при збиранні, дослідженні
й оцінені доказів, які б ставили під сумнів обгрунтованість висновків суду та
правильність кваліфікації дій ОСОБА_1,
як і тих, що стосуються права засудженого на захист і порядку судового
слідства судом касаційної інстанції не встановлено. Висновки суду грунтуються
на достатніх та допустимих доказах.

З
протоколу судового засідання, на який засуджений ОСОБА_1 зауваження не
подавав, вбачається, що останній,
визнаючи свою винуватість у вчинених грабежах, не заперечував проти того щоб суд не досліджував інших доказів
стосовно фактичних обставин справи і йому роз'яснювались наслідки цієї
процесуальної дії, передбачені ч.3 ст.299 КК України, а отже, доводи
засудженого у касаційній скарзі з приводу цього є безпідставними.

Що стосується
призначеного ОСОБА_1 покарання, то воно є справедливим, відповідає вимогам ст.
65 КК України, підстав для зміни вироку у цій частині також немає.

Таким
чином, перевіряючи справу в межах касаційної скарги, і не знаходячи, передбачених
ст. 398 КПК України підстав для призначення
її до розгляду касаційним судом, керуючись ст. 394 КПК України, колегія
суддів,

у х в а л и л а :

у
задоволенні касаційної скарги засудженого
ОСОБА_1 відмовити.

С у д д і:

Пивовар В.Ф. Гошовська Т.В. Мороз М.А.