Провадження № 1-КП/359/14/2015
Справа № 359/5108/14-к
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«16» червня 2015 року
Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 ,
потерпілої ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_6 ,
представника цивільного відповідача ОСОБА_7 ,
при секретарі ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, українець, громадянин України, освіта вища, пенсіонер, не судимий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
12.04.2014, біля 22 години, водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем МІТSUBISHI LANCER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автошляху від с. Проців Бориспільського району до автодороги Бортничі-Ревне-Рогозів, в напрямку до автодороги Бортничі-Ревне-Рогозів.
Під час руху ОСОБА_3 проявив злочинну недбалість, не діяв таким чином, щоб не загрожувати життю та здоров`ю громадян, чим порушив вимоги п. 1.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, введених в дію 01.01.2002 (далі по тексту ПДР), проявив неуважність та безпечність, чим порушив вимоги п. 2.3 б) ПДР. Виїжджаючи на головну дорогу, не надав переваги в русі транспортному засобу, який рухався по ній, чим порушив вимоги дорожнього знаку 2.1 розділу 33 ПДР, унаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 211440, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 , який рухався по автошляху Бортничі-Ревне-Рогозів, в напрямку с. Рогозів.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ВАЗ 211440 ОСОБА_4 , згідно висновку експерта № 79Е від 30.05.2014, отримала тілесні ушкодження у вигляді перелому 5-8 ребер праворуч, які за своїм характером тягнуть тривалий розлад здоров`я на строк понад 21 день, і за цією ознакою відносяться до тілесних ушкоджень середньої тяжкості.
Таким чином водій ОСОБА_3 грубо порушив вимоги наступних пунктів Правил дорожнього руху України, а саме:
· п. 1.3., де вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими;
· п. 1.4., де вказано, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.
· п. 1.5., де вказано, що дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків;
· п. 2.3., де вказано, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:
· б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі;
· розділу 33. Дорожні знаки,
· п. 2.1 «Дати дорогу», де вказано, що водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі.
Грубі порушення водієм ОСОБА_3 вимог п. 1.3., п. 1.4., п. 1.5., п. 10.1 та п. 10.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, введених в дію 01.01.2002, знаходяться в прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою та наслідками, що настали - спричинення середньої тяжкості тілесних ушкоджень ОСОБА_4 .
Обвинувачений в судовому засіданні вину у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати, у повному обсязі визнав та підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті, пояснив, що більше такого не повториться. Просив звільнити його від відбування покарання у зв`язку з амністією, оскільки має статус особи, яка на день набрання чинності цим законом досягла пенсійного віку. Цивільний позов ОСОБА_3 не визнав і вважає, що в його задоволені слід відмовити.
Крім повного визнання своєї вини, вина обвинуваченого у скоєнні інкримінованого йому кримінального правопорушення (злочину) знайшла своє підтвердження в оголошених в судовому засіданні письмових матеріалах провадження, а саме в наступному:
Даними протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди зі схемою та фото таблицею, протоколом огляду транспортного засобу, якими підтверджено та зафіксовано наявність слідів та речових доказів на місці пригоди;
Даними висновків судової інженерно-технічної експертизи, якими підтверджено відсутність в обох автомобілях, що приймали участь у ДТП, технічних несправностей, які могли за собою потягнути зіткнення автомобілів;
Даними посвідчення водія обвинуваченого, якими підтверджується, що обвинувачений, під час керування транспортним засобом, мав право на керування ним;
Даними свідоцтв про реєстрацію транспортних засобів, якими підтверджено, що власником автомобіля «МІТSUBISHI LANCER» № НОМЕР_1 , є «НВК ЕКОТЕХНОЛОГІЯ» ЗАТ;
Даними договору оренди автомобіля № 02/14 від 31.03.2014 року, який підтверджує, що ОСОБА_3 використовував даний транспортний засіб на законній підставі;
Даними постанови про визнання автомобілів речовими доказами та передачу їх на зберігання, якими підтверджено наявність автомобілів, які приймали участь у ДТП;
Показами потерпілого, які вона дала в судовому засіданні.
Потерпіла ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що з вини обвинуваченого було скоєно ДТП, внаслідок якої вона отримала тілесні ушкодження середнього ступеню тяжкості. Витрати на лікування склали 7032 грн. 42 коп., які вона просить стягнути солідарно з обвинуваченого та «НВК Екотехнологія» ЗАТ. Також їй заподіяно моральну шкоду, яка проявилась у перенесеному болі та у душевних стражданнях у зв`язку з цим, і яку вона оцінює в 200000 грн., які просить стягнути солідарно з обвинуваченого та «НВК Екотехнологія» ЗАТ на її користь.
Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що дійсно, 12.04.2014, близько 22 години, водій ОСОБА_3 , керуючи технічно справним автомобілем МІТSUBISHI LANCER, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по автошляху від с. Проців Бориспільського району до автодороги Бортничі-Ревне-Рогозів. Під час руху ОСОБА_3 проявив злочинну недбалість, не діяв таким чином, щоб не загрожувати життю та здоров`ю громадян, чим порушив вимоги п. 1.5 Правил дорожнього руху України, проявив неуважність та безпечність, чим порушив вимоги п. 2.3 б) ПДР. Виїжджаючи на головну дорогу, не надав переваги в русі транспортному засобу, який рухався по ній, чим порушив вимоги дорожнього знаку 2.1 розділу 33 ПДР, унаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем ВАЗ 211440, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_10 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля ВАЗ 211440 ОСОБА_4 , отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості.
Таким чином, ОСОБА_11 своїми необережними діями, які виразилися в порушенні правил безпеки дорожнього руху (п. п. 1.5, 2.3 б), знак 2.1 розділу 33 ПДР) особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому ОСОБА_4 середньої тяжкості тілесні ушкодження, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 286 КК України.
Отже, суд вважає ОСОБА_9 винним у скоєнні зазначеного кримінального правопорушення (злочину).
Суд вважає, що ОСОБА_11 підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення (злочин), оскільки доказів іншого учасниками судового провадження суду надано не було.
При обранні обвинуваченому виду і міри покарання суд враховує характер, ступінь суспільної небезпеки та тяжкість скоєного злочину, особу винного.
Обвинувачений скоїв злочин середньої тяжкості з необережності, тяжких наслідків від цього не настало.
Обвинувачений раніше не судимий, пенсіонер, має постійне місце проживання, де характеризується позитивно, одружений, дружина пенсіонер, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, вину свою визнав у повному обсязі, у скоєному щиро розкаявся, цивільні позови не визнав.
Обставиною, що згідно до ст.66 КК України пом`якшує покарання обвинуваченого є щире каяття.
Обставин, що згідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Згідно до вимог ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових злочинів, як засудженим, так і іншими особами.
На підставі наведеного суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинуваченого можливе без ізоляції від суспільства і єдиним та достатнім покаранням для обвинуваченого буде засудження його до сплати штрафу в дохід Держави, але враховуючи те, що до скоєння даного злочину призвело грубе порушення обвинуваченим ПДР, суд вважає за необхідне позбавити його права керування транспортними засобами.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 просив звільнити його від відбування покарання у зв`язку з амністією, оскільки має статус особи, яка на день набрання чинності цим законом досягла пенсійного віку.
Згідно з копією пенсійного посвідчення № НОМЕР_3 , серія НОМЕР_4 від 06.09.2006 року, ОСОБА_3 на день набрання чинності З.У. «Про амністію у 2014 році» досяг пенсійного віку.
Відповідно до п."ґ" ст. 1 З.У. "Про амністію у 2014 році" від 08 квітня 2014 року, особи, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст.12 Кримінального кодексу України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст.12 Кримінального кодексу України, які на день набрання чинності цим Законом досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 З. У. «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі.
Будь-яких обставин, передбачених ст. 8 Закону України "Про амністію у 2014 році", які би перешкоджали застосуванню амністії в даному випадку, не вбачається, а тому ОСОБА_3 необхідно звільнити від відбування покарання, основного і додаткового, внаслідок акта амністії.
Потерпілою ОСОБА_4 було подано цивільний позов в якому в якості співвідповідача залучено власника транспортного засобу ЗАТ «НВК ЕКОТЕХНОЛОГІЯ».
Представник цивільного відповідача ОСОБА_7 вказав, що ЗАТ «НВК ЕКОТЕХНОЛОГІЯ» дійсно є власником транспортного засобу МІТSUBISHI LANCER, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Даний автомобіль був переданий обвинуваченому ОСОБА_3 згідно договору оренди автомобіля та акту прийому-передачі орендованого автомобіля за договором, що в свою чергу покладає на нього усю повноту відповідальності за будь-які негативні наслідки, пов`язані з використанням автомобіля. Зазначив, що цивільна відповідальність осіб, які керують автомобілем застрахована, як і власника автомобіля, тому підстав для покладення відповідальності як на ЗАТ «НВК ЕКОТЕХНОЛОГІЯ», так і на обвинуваченого немає. З цього приводу просить відмовити в задоволені цивільного позову.
Відповідно до ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Так, відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року № 4, «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України).
Відповідно до п. 7.2.7. договору оренди № 02/14 від 31 березня 2014 року, орендар зобов`язується усувати наслідки аварії та пошкоджень автомобіля, що виникли під час його експлуатації.
Таким чином в частині стягнення з «НВК Екотехнологія» ЗАТ майнової та моральної шкоди слід відмовити, оскільки ОСОБА_3 на правовій підставі володів транспортним засобом і тому саме він повинен нести відповідальність за завдання шкоди.
Крім того, суд оцінивши досліджені докази, вважає, що цивільний позов потерпілої ОСОБА_4 до ОСОБА_3 в частині стягнення майнової шкоди у сумі 7032 гривні 42 копійки підлягає задоволенню.
Речові докази по справі повернути власникам, а саме:
Автомобіль МІТSUBISHI LANCER, № НОМЕР_1 - повернути ЗАТ «НВК ЕКОТЕХНОЛОГІЯ».
Також підлягають стягненню з обвинуваченого на користь Держави судові витрати за проведення експертизи.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України, Суд,
З А С У Д И В :
ОСОБА_9 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ч.1 ст. 286 КК України.
ОСОБА_13 призначити покарання за ч. 1 ст. 286 КК України у виді стягнення штрафу в доход Держави у розмірі 300 (трьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на час винесення вироку складає 5100 (п`ять тисяч сто) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.
На підставі п. «ґ» ст.1, ст.9 Закону України «Про амністію у 2014 році» ОСОБА_9 звільнити від основного та додаткового покарання за цим вироком у зв`язку з застосуванням по відношенню до нього акту амністії.
Запобіжний захід ОСОБА_13 до набрання чинності вироком не обирати.
Цивільний позов ОСОБА_14 задовольнити частково.
В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Києва, українець, громадянин України, освіта вища, пенсіонер, не судимий, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_5 , ІДПН НОМЕР_3 на користь Держави судові витрати за проведення експертизи у розмірі 786 (сімсот вісімдесят шість) грн. 24 коп.
Речові докази по справі повернути власникам, а саме:
Автомобіль ВАЗ-211440, № НОМЕР_2 повернути ОСОБА_12 ;
Автомобіль МІТSUBISHI LANCER, № НОМЕР_1 - повернути ЗАТ «НВК ЕКОТЕХНОЛОГІЯ».
На вирок може бути принесено апеляцію до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області на протязі 30 (тридцяти) днів з моменту проголошення.
Після закінчення строку на апеляційне оскарження вирок набирає законної сили.
Копія вироку вручається прокурору і обвинуваченому негайно, після оголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_1