Єдиний унікальний номер 243/2767/15-к
Номер провадження 11-кп/775/15/2015

УХВАЛА

Іменем України

29липня 2015 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

при секретарі ОСОБА_4 ,

за участю:

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 ,

законного представника

неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі видеоконференціїв місті Артемівську кримінальне провадження відносно ОСОБА_7 та ОСОБА_9 за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні та захисника на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27квітня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськаДонецької області,громадянина України,з середньою освітою, студента 1 курсу Слов`янського хіміко-механічного технікуму, не одруженого, який зареєстрованийта проживає за адресою: АДРЕСА_1 , судимого 30.12.2014р. Слов`янським міськрайонним судом за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, з іспитовим строком 2 роки,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі строком 3 /три/ роки. Згідно до ст. 71 КК Українидо покарання, обраного за даний злочин, частково приєднано покарання за вироком Слов`янськогоміськрайонного суду від 30.12.2014 року і остаточно ОСОБА_7 обрано покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 /три/рокита 6 (шість) місяців;

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Слов`янськаДонецької області, громадянина України,учня 10 класу школи інтернат № 1 м. Слов`янська, не одруженого, не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки. В силу ст.ст. 75, 104 КК України, ОСОБА_9 звільнено від відбування покарання з випробувальним строком 2 (два) роки, -

ВСТАНОВИЛА:

Відповідно до вироку суду, 06.01.2015р., приблизно о 23-40 год., ОСОБА_9 разом з ОСОБА_7 та особою, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, перебували у приміщенні квартири АДРЕСА_3 , де домовившись між собою про вчинення крадіжки з якого-небудь автомобіля, тим самим вступили в злочинний зговір, та приблизно о 20 хвилині на першу годину ночі, 07.01.2015р., пішли на мікрорайон «Артема» м. Слов`янська.

Приблизно о 01-20год.07.01.2015р., обвинувачені ОСОБА_9 та ОСОБА_7 , за попередньою змовою між собою та з особою, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи спільну мету і єдиний умисел на таємне викрадення чужого майна, підійшли до автомобіля марки «ВАЗ 21063» червоного кольору, д/н НОМЕР_1 , який знаходився між будинками АДРЕСА_4 .

Реалізуючи свій злочинний намір, обвинувачений ОСОБА_7 , згідно відведеної йому ролі, залишився стояти біля автомобіля та стежити за довкіллям, а обвинувачений ОСОБА_9 , зламав замок передньої правої двері автомобіля, разом з особою, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, проникли до салону зазначеного автомобіля, та повторно, таємно викрали пару акустичних динаміків «Нуundai Н-СSЕ 693», чорного кольору, вартістю 388, 58 грн., які належать ОСОБА_10 ..

Обвинувачені ОСОБА_9 , ОСОБА_7 та особа, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, з місця скоєння злочину втекли, викраденим розпорядились на свій розсуд, чим спричинили ОСОБА_10 шкоду на суму 388,58 грн.

Продовжуючи протиправні дії, 08.01.2015р., о 2 годині ночі, обвинувачений ОСОБА_7 , разом з особою, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, перебували у приміщенні квартири АДРЕСА_5 , де домовились між собою про вчинення крадіжки з якого-небудь автомобіля, тим самим вступили в злочинний зговір, та приблизно о 3-10год., 08.01.2015р., пішли на вул. Ж.Революції м. Слов`янськ.

Реалізуючи свій злочинний намір, обвинувачений ОСОБА_7 , за попередньою змовою групою осіб, спільно з особою, матеріали у відношенні якого виділені в окреме провадження, діючи умисно, з корисливих мотивів, маючи спільну мету і єдиний умисел на таємне викрадення чужого майна, о 3-10 год., 08.01.2015р., підійшли до автомобіля ВАЗ 21061 синього кольору д/н НОМЕР_2 , який стояв біля будинку №53-А по вул. Ж.Революції м. Слов`янськ, шляхом злому замка передньої правої двері проникли до салону вказаного вище автомобіля, звідки викрали пару акустичних динаміків «Sony», чорного кольору, вартістю 480,69 грн., які належать ОСОБА_11 ..

Обвинувачений ОСОБА_7 та особа, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження, з місця скоєння злочину втекли, викраденим розпорядились на свій розсуд, чим спричинили ОСОБА_11 шкоду на суму 480,69 грн.

Крім того, з 05.01.2015 року по 11.01.2015 року ОСОБА_9 та особою, матеріали у відношенні якої виділені в окреме провадження скоїли ряд злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України.

На вказаний вирок суду надійшли апеляційні скарги прокурора у кримінальному провадженні та захисника.

Прокурор ОСОБА_12 в своїй апеляційній скарзі просить вирок судустосовно ОСОБА_7 та ОСОБА_9 змінити в частині призначення ОСОБА_7 покарання за ч. 2 ст. 185, КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців, відповідно до ст. 71 КК України остаточне покарання призначити у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки. Вважає, що вирок є незаконним та необґрунтованим з підстав невідповідності призначеного судом покарання ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, яке є несправедливим через суворість. Зазначає, що суд при призначенні покарання ОСОБА_7 не в повній мірі урахував позицію сторони обвинувачення та вимоги п. 3 ч. 1 ст. 65 КК України, п. 2 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 24.10.03 р. «Про практику призначення судами кримінального покарання» та п. 1 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 16.04.05 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про злочини неповнолітніх», у відповідності до яких суди повинні призначати покарання з урахуванням ступеню тяжкості скоєного неповнолітнім злочину, обставин злочину, особистості винного та обставин, які пом`якшують чи обтяжують покарання.

Захисник ОСОБА_13 в своїй апеляційній скарзі просить вирок Слов`янського міськрайонного суду від 27.04.2015 року суду в частині призначення ОСОБА_7 покарання у вигляді 3 років 6 місяців позбавлення волі з урахуванням ст. 71 КК України - скасувати. Вирок Слов`янського міськрайонного суду від 27.04.2015 року суду в частині призначення ОСОБА_7 покарання у вигляді 3 років за ст. 185 КК України пом`якшити, не позбавляти його волі та призначити покарання з відтермінуванням виконання вироку на підставі ст. 75 КК України та виконувати його самостійно. Вважає, що згідно ст. 71 КК Українивирок винесено з порушенням чинного законодавства. На його думку, на момент скоєння злочинів 07 та 08 січня 2015 року вирок Слов`янськогоміськрайонного суду від 30.12.2014 року не набув законної чинності, а тому неправильно застосована ст. 71 КК України та відповідно неправильно частково приєднана невідбута частина покарання за попереднім вироком. Крім того, вважає що призначення покарання за ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі по своєї суворості не відповідає тяжкості скоєного кримінального злочину з урахуванням обставин його скоєння та з урахуванням особистих даних ОСОБА_7 : повністю визнав провину, щиро розкаявся, шкода потерпілим відшкодована в повному обсязі та відсутність претензій, позитивна характеристика, вчиться на 1-му курсі технікуму, з моменту скоєння злочину та дотеперішній час він не скоїв нового злочину, не представляє загрози для суспільства та ін.

Заслухавши суддю-доповідача, думку прокурора, який підтримав свою апеляційну скаргу та заперечував проти доводів апеляції захисника, думку ОСОБА_14 , неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_7 та його законного ОСОБА_15 , які підтримали апеляційні скарги, дослідивши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги прокурора та захисника обвинуваченого задоволенню не підлягає, вирок суду слід залишити без змін, з наступних підстав.

Суд, встановивши фактичні обставини справи, пришов до правильного висновку про об`єм та доведеність вини обвинуваченого, кваліфікацію його дій.

Висновки суду підтверджуються перевіреними та викладеними у вироку доказами.

Згідно з вимогами ст. 404 КПК України, суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Оскільки фактичні обставини справи та доведеність вини ОСОБА_7 у скоєнні інкримінованого кримінального правопорушення ніким, в тому числі самим обвинуваченим, не оспорюються, колегія суддів перевіряє законність вироку тільки в межах апеляційної скарги.

На думку колегії суддів міра покарання неповнолітньому ОСОБА_7 призначена у відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з урахуванням тяжкості злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості, конкретних обставин справи, даних про його особу, який раніш судимий за аналогічне кримінальне правопорушення і йому призначалось покарання з застосуванням вимог ст.ст. 75, 104 КК Українита він звільнявся від відбування покарання з випробуванням, а також пом`якшуючи обставини - щире каяття, повне визнання вини, скоєння злочину в неповнолітньому віці.

Міра покарання обвинуваченому ОСОБА_16 призначена в мінімальних межах санкції.

Судом правильно враховано, що вироком цього ж суду від 30.12.20014 ОСОБА_17 засуджений за ст. 185 ч. 3 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки, а тому суд обґрунтовано застосував вимоги ст.71 КК України, та до покарання за новим вироком частково приєднав покарання за вироком Слов`янськогоміськрайонного суду від 30.12.2014 року та остаточно обрав ОСОБА_18 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

Колегія суддів вважає, що обрання покарання у вигляді позбавлення волі є необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання нових злочинів, оскільки неповнолітній ОСОБА_19 після першого вироку за скоєння тяжкого кримінального правопорушення ніяких висновків не зробив та через короткий час скоїв новий злочин.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що, на його думку, суд невірно застосував вимоги ст. 71 КК України, оскільки він вважає, що на момент скоєння нового злочину, 07 та 08.01.2015 року, попередній вирок суду від 30.12.2014 року не набув чинності, є хибними.

Згідно з ч. 1 ст.71 КК України призначення покарання за сукупністю вироків застосовується, якщо засуджений після постановлення вироку, але до повного відбуття покарання вчинив новий злочин. Тобто, постановлення вироку завершується його публічним проголошенням, тому правиласт. 71 КК України використовуються у випадках вчинення особою нового злочину не тільки після, але й до набрання вироком чинності.

Доводи апеляційної скарги прокурора про можливість пом`якшення обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ст. 185ч. 2 КК України задоволенню також не підлягають.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, за попереднім вироком ОСОБА_7 засуджений за ч.3 ст. 185 КК України до позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки. Новий злочин він скоїв, не відбувши покарання за вироком за попередній злочин. Згідно з вимогами ч. 4 ст. 71 КК України остаточне покарання, крім випадків, коли воно визначається шляхом поглинення одного покарання іншим, призначається у максимальному розмірі, має бути більшим від покарання, призначеного за новий злочин, а також від невідбутої частини покарання за попереднім вироком. Таким чином, покарання, призначено судом першої інстанції, є законним та обґрунтованим.

На думку колегії суддів підстав для пом`якшення обвинуваченому покарання немає.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції при розгляді справи не допущено таких суттєвих порушень КПК України, які б тяглі за собою зміну чи скасування вироку.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 412 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляційні скарги прокурора та захисника - залишити без задоволення.

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27 квітня 2015 року щодо ОСОБА_20 - залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення. На ухвалу може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді