Справа №1-34/10 13.07.2010 13.07.2010 13.07.2010
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-426/10р. Головуючий 1 інстанції
Категорія: ч.2 ст.185 КК України ОСОБА_1
Доповідач апеляційного суду
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2010 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

Головуючого Ржепецького О.П.

Суддів Карпія В.М., Олещук Т.Л.

за участю прокурора Данчука В.М.

засудженого ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_3 на вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 квітня 2010року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше судимий 23.09.2009 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області за ч.1 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185, 70, 75, 76, 104 КК України на 3 роки позбавлення волі іспитовим строком на 2 роки,

засуджений за ч.2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання частково приєднане покарання за вироком Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 23.09. 2009 року та остаточно призначено до відбування 3 роки 1 місяць позбавлення волі.

Цим же вироком засуджений

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше не судимий,

за ч.2 ст.185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до штрафу у розмірі 850 грн., від якого апеляція не надходила.

Вироком суду ОСОБА_3 та ОСОБА_4 визнані винними в тому, що 03 листопада 2009 року близько 15 години ОСОБА_3, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, запропонував ОСОБА_4, який також знаходився у стані алкогольного спяніння, вчинити крадіжку саджанців, на що останній погодився. Після чого вони з городу, розташованого на території домоволодіння ОСОБА_5 в с. Мічуріно Первомайського району Миколаївської області, до якого потрапили шляхом вільного доступу, таємно викрали саджанці плодових дерев в загальній кількості 120 штук на загальну суму 1440 грн., причинивши потерпілому матеріальну шкоду на вказану суму.

В апеляції засуджений ОСОБА_3 просить вирок суду змінити, застосувавши відносно нього ст. 75 КК України. Посилається на те, що виріс в багатодітній родині, визнав свою вину, допомагав слідству, зазначає на відсутність претензій у потерпілого. В доповненнях до апеляції зазначає, що вчинив злочин, перебуваючи у хворобливому стані через вади психіки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_6 на підтримку апеляції, прокурора, який вважав, що вирок повинен бути залишеним без зміни, вивчивши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Оцінивши досліджені докази, суд правильно встановив фактичні обставини вчинення злочину та вірно кваліфікував дії ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 185 КК України, що апелянт не оспорює.

Доводи апелянта про те, що він вчинив злочин, перебуваючи у хворобливому стані через вади психіки, є підставними, оскільки під час досудового слідства засудженому ОСОБА_3 була проведена судово-психіатрична експертиза, за висновками якої він страждає легкою розумовою відсталістю, на даний час, а також на момент вчинення злочину він міг давати звіт своїм діям та керувати ними. Під час скоєння злочину він знаходився в стані простого алкогольного спяніння, у нього були відсутні ознаки тимчасового хворобливого стану (а.с. 31-34).

При призначенні покарання суд відповідно до вимог ст. 65 КК України врахував ступень тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що обтяжують та помякшують покарання.

Засуджений вчинив злочин середньої тяжкості. Як помякшуючи покарання обставини, суд врахував обставини, на які засуджений посилається в апеляції, в тому числі: вчинення злочину у неповнолітньому віці, його щире каяття та активно сприяння розкриттю злочину, відшкодування шкоди потерпілому.

Проте, при цьому суд правильно визнав, як обтяжуючу покарання обставину, вчинення злочину в стані алкогольного спяніння. А також те, що засуджений , як особа, характеризується негативно, вчинив новий умисний злочин в період іспитового строку.

Враховуючи у сукупності вищевикладені обставини, суд 1 інстанції правильно зробив висновок про можливість виправлення засудженого в умовах ізоляції від суспільства та призначив йому покарання у виді позбавлення волі в межах, передбачених санкцією ч. 2 ст. 185 КК України, остаточно визначивши до відбуття покарання за сукупністю вироків відповідно до вимог ст. 71 КК України.

За таких обставин підстав для звільнення засудженого від відбуття призначеного покарання відповідно ст. 75 КК України не вбачається.

Керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_3 залишити без задоволення, а вирок Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16 квітня 2010 року щодо нього залишити без зміни.

Головуючий

Судді