АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1625/1718/12
Номер провадження 11/786/17/14
Категорія: ч.2 ст.273 КК України т.з.
Головуючий у 1-й інстанції ОСОБА_1
Доповідач ап. інст. ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2014 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
з секретарем ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
потерпілої - ОСОБА_7
захисника адвоката ОСОБА_8
виправданого - ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава справу за апеляцією прокурора Полтавського району на вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 21 жовтня 2013 року,

в с т а н о в и л а :

Цим вироком ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с.Зінці Полтавського району Полтавської області, громадянин України, освіта середня, одружений, працює наповнювачем балонів АГНКС №2 ТОВ «Екометан», проживає в АДРЕСА_1 , раніше несудимий,-
визнаний невинуватим і виправданий за ч.2 ст.273 КК України з підстав недоведеності його участі у вчиненні злочину.
Вирішено долю речових доказів.
Згідно вироку суду, органами досудового слідства ОСОБА_9 обвинувачувався в тому, що 10 січня 2011 року близько 12 годині 30 хвилин до п`ятого боксу між п`ятою та шостою колонками АГНКС №2 ТОВ «Екометан», що знаходиться поблизу с.Гора Полтавського району автомобіль «Ланос» притягнув на тросі автомобіль ГАЗ «Волга» д.н.з. НОМЕР_1 . Заправку зазначеного автомобіля здійснювали наповнювач балонів АГНКС №2 ОСОБА_9 та касир-оператор ОСОБА_10 .
Наповнювач балонів ОСОБА_9 , який вказану посаду займає відповідно до наказу генерального директора ТОВ «Екометан» №28к від 12 жовтня 2008 року, не перевірив строків опосвідчення балонів автомобіля ГАЗ «Волга» д.н.з. НОМЕР_1 , згідно документації; строки опосвідчення балонів, згідно таврування на самих балонах, розпочав заправку вказаного автомобіля. Заправка автомобіля тривала приблизно 4-5 хвилин. Після того, як на колонці почався завершальний етап заправки, тобто включилась друга ступінь інтенсивної подачі газу, почулося шипіння на місці з`єднання заправного шланга з балоном автомобіля. ОСОБА_9 вказав водієві ОСОБА_11 на необхідність перекриття заправочного крану у автомобілі, а сам відключив колонку та почав рухатися в напрямку четвертої коники, де здійснювалася заправка іншого автомобіля.
В цей час відбувся розрив одного з трьох газометанових балонів, встановлених на автомобілі ГАЗ-2131 д.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок якого загинув водій та власник автомобіля ОСОБА_11 .
Відповідно до висновку судової комплексної експертизи матеріалів та сплавів та у галузі охорони праці та безпеки життєдіяльності №7492/8254 від 18 серпня 2011 року наповнювач балонів ОСОБА_9 не забезпечив виконання вимог п.п. 12.1, 12.7, 12.8, 12.14, 12.19, 12.20, 12.21 ДНАОП 1.1.230106-02 Правил безпечної експлуатації та обслуговування обладнання автомобільних газонаповнювальних компресорних станцій (АГНКС), затверджених наказом Міністерства праці та соціальної політики України №369 від 29 липня 2002 року, п.п.2.2.3, 2.2.4, 2.2.5 Інструкції №9 з експлуатації колонок для от пуску стиснутого природного газу «Шельф.CNG» при заправці автотранспорту, затвердженої наказом генерального директора ТОВ «Екометан» №15 від 01 червня 2010 року, п.п.1.12.2, 1.15.3, 1.18.2, 1.18.3, 1.18.8, 1.18.9 Інструкції з охорони праці №2 для наповнювача балонів на АГНКС, затвердженої наказом генерального директора ТОВ «Екометан» №20 від 05 червня 2006 року, що виразилось у заправці 10 січня 2011 року автомобіля ГАЗ 3110 державний номерний знак НОМЕР_1 , на якому знаходились тавровані балони, без перевірки термінів чергового проходження технічного опосвідчення газобалонного обладнання (травень 2008 року).
Згідно обвинувального висновку, внаслідок допущених ОСОБА_9 вищевказаних порушень правил безпеки під час виконання робіт з підвищеною небезпекою, загинув власник та водій автомобіля ОСОБА_11 .
Дані дії підсудного ОСОБА_9 органами досудового слідства кваліфіковані за ч.2 ст.273 КК України, як порушення правил безпеки на вибухонебезпечному підприємстві особою, яка зобов`язана їх дотримуватись, що спричинило загибель людини.
Виправдовуючи ОСОБА_9 суд дійшов висновку, що його вина в обвинуваченні за ч.2 ст.273 КК України не доведена.
Так, ОСОБА_9 , на думку суду, були виконані вимоги п.п.1.18.2., 1.18.3., 1.18.8., 1.18.9. Інструкції, а саме: перевірено у водія контрольний талон, термін дії технічного огляду балонів. встановлених на автомобілі ГАЗ 3110 «Волга», оглянуто візуально, як того вимагає Інструкція, ГБО на відсутність механічних пошкоджень (іржі, тріщин, корозії, зміни форми). Як було встановлено в судовому засіданні, наявність таврування балонів було перевірити неможливо, оскільки вони були встановлені на автомобілі по різному, і свідчення ОСОБА_9 в цій частині не спростовано. Балони, які наповнювались газом, були щільно закріплені хомутами, що унеможливлювало їх зрушення з того положення, в якому вони знаходились, і це відповідає вимогам НПАОП 0.00-1.07-94 «Правила будови і безпечної експлуатації посудин, що працюють під тиском», затверджених наказом Держнаглядохоронпраці №104 від 18 жовтня 1994 року.
В апеляції прокурор Полтавського району просить вирок скасувати в зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи, що призвело до висновку суду про недоведеність вини ОСОБА_9 та постановити новий вирок, яким призначити йому покарання за ч.2 ст.273 КК України 2 роки позбавлення волі з позбавленням права обіймати відповідні посади строком на 2 роки, на підставі 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням на 1 рік з покладенням обов`язків, передбачених п.2,3 ст.76 КК України.
Інші учасники процесу вирок не оскаржили.
Заслухавши доповідача, думку прокурора про необхідність скасування вироку з постановленням нового з підстав, наведених у апеляції, міркування потерпілої ОСОБА_7 , яка не має претензій до ОСОБА_9 та покладається на розсуд суду, заперечення проти апеляції виправданого ОСОБА_9 та його захисника адвоката ОСОБА_8 , які вважають вирок місцевого суду законним та обґрунтованим, колегія суддів, провівши судове слідство, перевіривши доводи апеляції та матеріали справи приходить до висновку, що апеляція прокурора підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до вимог ст.367 КПК України (1960 року) підставами для скасування вироку є однобічність або неповнота дізнання, досудового чи судового слідства; невідповідність висновків суду, викладених у вироку, фактичним обставинам справи.
Як зазначено в ст.368 КПК України (1960 року) однобічним або неповним визнається дізнання, досудове чи судове слідство в суді першої інстанції, коли залишились недослідженими такі обставини, з`ясування яких може мати істотне значення для правильного вирішення справи.
Стаття 369 КПК України (1960 року) передбачає, що вирок вважається таким, що не відповідає фактичним обставинам справи, коли висновки суду не підтверджені доказами, дослідженими в судовому засіданні, коли суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, коли висновки суду, викладені у вироку містять істотні суперечності.
В порушення вимог ч.1 ст.22 КПК України про те, що слідчий та особа, яка проводить дізнання, зобов`язані вжити всіх передбачених законом заходів для всебічного повного й об`єктивного дослідження обставин справи, виявити як ті обставини, що викривають, так і ті, що виправдовують обвинуваченого, досудовим слідством допущено однобічність, неповноту та інші порушення кримінально - процесуального закону.
Розглядаючи справу по суті суд не тільки не усунув їх в судовому засіданні, а й теж неповно дослідив обставини справи та передчасно прийшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_9 складу злочину, передбаченого ч.2 ст.273 КК України з підстав недоведеності вини у його вчиненні.
Такий висновок суду є суперечливим і таким, що не відповідає вимогам ст.327 КПК України (в редакції 1960 року).
Відповідно до ч.4 вищевказаної статті виправдувальний вирок постановляється у випадках, коли не встановлено події злочину, коли в діянні підсудного немає складу злочину, а також коли не доведено участі підсудного у вчиненні злочину.
Усі названі підстави хоча і рівнозначні за правовими наслідками, проте різні за змістом, тому формулювання виправдання ОСОБА_9 за відсутністю складу злочину через недоведеність вини у його вчиненні є неправильним.
Крім цього, виправдовуючи ОСОБА_9 за ч.2 ст.273 КК України суд виходив з того, що він у своїй роботі керувався Інструкцією з охорони праці №2 для наповнювача балонів на АГНКС, затвердженої наказом генерального директора ТОВ «Екометан» №20 від 05 червня 2006 року, перевірив у ОСОБА_11 наявність контрольного талону газобалонного обладнання транспортного засобу, виданого на його автомобіль ТОВ «Форт». Згідно вказаного талону перевірка обладнання була здійснена 26 червня 2009 року і періодичність перевірки ГБО не повинна перевищувати терміни, визначені для проведення державного технічного огляду.
Разом з тим, такі висновки суду не підтверджені належними та допустимими доказами по справі і побудовані на припущеннях.
Зокрема, ці висновки суду не узгоджуються з показаннями самого виправданого ОСОБА_9 та касира АГНКС ОСОБА_10 , яким суд першої інстанції не дав будь-якої оцінки.
Так, в ході судового розгляду справи ОСОБА_9 пояснював, що 10 січня 2011 року на АЗС, де він працює, автомобіль марки «Ланос» на буксировочному тросі завіз автомобіль марки «Волга» і зупинився між п`ятою та шостою колонками. Водії автомобілів від`єднали буксировочний трос і пред`явили йому два талони, контрольний синій (на ньому стояла дата 2009 рік; талон свідчить, що газообладнання перевірено) який діє і білий, в якому вказана дата наступного посвідчення рік повірки з 2009 року по 2012 рік, тобто талон був дійсний). Згідно інструкції він провів візуальний огляд балонів і сумнівів ніяких не виникло. Він впевнився, що в автомобілі встановлено метанове ГБО та оглянув балони. З огляду на їх розташування, таврування на них він не зміг побачити. Потім попросив водія з білим талоном підійти до касира. Коли від касира надійшла команда «заправляти», розпочав заправку автомобіля «Волга».
Згідно пояснень ОСОБА_9 під час досудового слідства від 18.01.2011 року, водій автомобіля «Волга» ОСОБА_11 пред`являв йому лише один талон першої заправки білого кольору (а.с.132-133 т.1).
У своїх власноручно написаних поясненнях від 10.01.2011 року ОСОБА_9 вказував, що водій автомобіля «Волга» відразу пішов до каси, а потім самостійно підключив заправ очний шланг до газобалонного обладнання, яке знаходилось у багажнику автомобіля (а.с.6 т.1).
В ході судового слідства у апеляційному суді ОСОБА_9 наполягав на тому, що у водія ОСОБА_11 , крім синього талону, виданого товариством «Форт», і який не може бути підставою для заправки автомобіля з газобалонним обладнанням, був талон першої заправки, який містив усі необхідні реквізити.
Свідок ОСОБА_10 як на досудовому слідстві, так і в суді пояснювала, що не пам`ятає який саме талон пред`явив їй ОСОБА_11 для заправки автомобіля (а.с.130 т.1, 8-9 т.4).
В той же час, після пред`явлення для огляду в апеляційному суді контрольного талону (синього кольору) №0003764, виданого ТОВ «Форт» (а.с.41 т.2) ОСОБА_10 пояснила, що не дала б дозволу на заправку газобалонного обладнання власнику автомобіля на підставі оглянутого талону, оскільки вказаний талон не містить інформації про дату наступного проходження техогляду.
Не давши належної оцінки суперечностям в показаннях ОСОБА_9 щодо кількості наданих водієм ОСОБА_11 контрольних талонів суд передчасно дійшов висновку про те, що перевіривши наявність у водія контрольного талону, виданого ТОВ «Форт» ОСОБА_9 виконав вимоги п.2.2.3 Інструкції № 9 з експлуатації колонок для от пуску стиснутого природного газу, п. 1.18.8 Інструкції з охорони праці №2.
Такі висновки суду не узгоджуються і з висновками комплексної судової експертизи металів та сплавів та експертизи з охорони праці та безпеки життєдіяльності №7492/8254 від 18 серпня 2011 року, відповідно яких в діях ОСОБА_9 вбачаються порушення вимог ДНАПОП 1.1.23.-1.06-02 Правил безпечної експлуатації та обслуговування обладнання АГНКС, п.2.2.3 Інструкції № 9 з експлуатації колонок для от пуску стиснутого природного газу, п. 1.18.8 Інструкції з охорони праці №2, що виразилося у заправці 10 січня 2011 року автомобіля ГАЗ 3110 без перевірки дотримання термінів чергового проходження технічного опосвідчення ГБО (травень 2008 року).
Не погодившись з висновками експертів суд у вироку зазначив, що вони не відповідають встановленим судовим слідством обставинам про виявлення в ході огляду місця події контрольного талону ГБО транспортного засобу №0003764, виданого 26.06.2009 року ТОВ «Форт», який, на думку суду, є документом, що вказує на факт проходження опосвідчення встановленого на автомобілі ГБО.
Колегія суддів вважає такі висновки суду необґрунтованими та безпідставними.
Так, з матеріалів справи видно, що для вирішення поставлених питань експертам направлялась ксерокопія контрольного талону ГБО транспортного засобу №0003764, виданого 26.06.2009 року ТОВ «Форт». Однак, запитання чи достатньо надання такого талону водієм автомобіля з ГБО для проведення заправки наповнювачем балонів без порушення вимог Інструкції на вирішення експертизи не ставилось.
Крім цього, згідно протоколу огляду від 10.01.2010 року, який по суті являється протоколом огляду місця пригоди від 10.01.2011 року і рік у цьому протоколі вказаний помилково як 2010, було вилучено 2 фрагменти балону та 2 газові балони. Інші речі та документи в ході огляду не вилучались (а.с.27 т.2)
Також, згідно протоколу огляду від 10.01.2011 року був оглянутий труп ОСОБА_11 . До протоколу приєднані фото таблиці з загальним видом АГНКС, пошкодженого автомобіля та розташуванням трупа (а.с.28-32 т.2).
Як убачається з вищевказаних протоколів огляду, документи на автомобіль ОСОБА_11 на місці пригоди не були виявлені.
Разом з тим, за невідомих обставин, в кабінеті №31 Полтавського РВ УМВС 11.01.2011 року потерпіла ОСОБА_7 видала слідчому документи свого чоловіка ОСОБА_11 , який загинув в результаті вибуху, в тому числі і контрольний талон ГБО транспортного засобу №0003764, виданий 26.06.2009 року ТОВ «Форт» (а.с.37 т.2).
Крім цього, згідно матеріалів справи, ВДАІ м. Полтави на запит слідчого було направлено ксерокопію контрольного талону на автомобіль ГАЗ 3110 д.н.з. НОМЕР_1 , на якому чітко видно відтиск іменної печатки ОСОБА_12 (а.с.56 т.1), проте досудовим слідством не з`ясовано чи був у користуванні ОСОБА_11 такий талон і за яких обставин він йому видавався..
Також, згідно висновку експертизи (а.с.234 т.1) відповідаючи на поставлені запитання експерт ОСОБА_13 послався на показання водія ОСОБА_14 та на а.с. 158-160 щодо проведення зварювальних робіт на автомобілі ОСОБА_11 та перезаправки газобалонного обладнання автомобілів на колонці, де заправлявся потерпілий, однак показання вищезазначеного свідка у матеріалах справи відсутні, а аркуш, зазначеному експертом, пустий.
Про можливість проведення самостійно потерпілим ОСОБА_11 зварювальних робіт та заміну кріплення газобалонного обладнання на автомобілі «Волга», а також про наявність контрольного талону першої заправки автомобіля (білого кольору) у користуванні водія ОСОБА_11 у своїх показаннях стверджували і свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 , але їх показання належним чином досудовим слідством та судом не перевірялись.
З огляду наведеного, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки судове рішення ґрунтується на доказах суперечливих, не підтверджених іншими доказами, а також на доказах, достовірність яких викликає сумнів.
За таких суперечливих даних по справі суд повинен був ретельно перевірити в судовому засіданні всі матеріали досудового слідства та дати їм належну оцінку.
Таким чином, органи досудового слідства допустили істотну неповноту дослідження обставин справи, а суд не усунув їх під час судового розгляду.
Наведені порушення норм кримінально процесуального закону є істотними та тягнуть скасування вироку з направленням справи на додаткове розслідування.
Під час додаткового розслідування необхідно ретельно перевірити наведені вище обставини і з урахуванням встановленого прийняти рішення по справі.
На підставі наведеного колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає до часткового задоволення,
Керуючись ст.ст. 365, 366, 382 КПК України ( в редакції 1960 року) та главою ХІ Перехідних положень до КПК України, колегія суддів апеляційного суду, -
у х в а л и л а:

Апеляцію прокурора Полтавського району задовольнити частково.
Вирок Полтавського районного суду Полтавської області від 21 жовтня 2013 року щодо ОСОБА_9 скасувати, а справу направити прокурору Полтавського району для організації проведення додаткового розслідування.
с у д д і:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4