Справа №1-283/10 15.07.2010 15.07.2010
Справа № 11-429/2010 року Головуючий у 1-й інстанції: Беспрозванний О.В.
Категорія: ч. 2 ст. 263 КК України Доповідач у 2-й інстанції: ОСОБА_1
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області

у складі:

головуючого Погорєлової Г.М.

суддів Кателіна В.П., Значок І.С.

за участю прокурора Омеляна В.М.

15 липня 2010 року, розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 травня 2010 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше судимий: 27.07.2009 року Жовтневим районним судом Миколаївської області за ч. 1 ст. 309 КК України на 2 роки обмеження волі з випробуванням, з іспитовим строком на 1 рік 6 місяців,

-засуджений за ч. 2 ст. 263 КК України до 2 роки обмеження волі.

Відповідно до ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання не відбутої частини покарання за вироком Жовтневого районного суду Миколаївської області від 27.07.2009 року остаточно призначено 2 роки 6 місяців обмеження волі.

Постановлено стягнути із засудженого ОСОБА_2 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Миколаївській області судові витрати у розмірі 456, 35 грн.

Згідно вироку суду, 17.10.2009 року, близько 11 години, ОСОБА_2, знаходячись на автобусній зупинці в с. Засілля Жовтневого району Миколаївської області, незаконно придбав (знайшов) кастет, який незаконно переніс та зберігав за місцем свого проживання.

21.10.2009 року, близько 12.30 години, ОСОБА_2, перебуваючи в стані алкогольного спяніння в торгівельних рядах ринку «Колос», розташованого на пр. Миру, 2 в м. Миколаєві, носив кастет при собі без передбаченого законом дозволу.

В своїй апеляції засуджений ОСОБА_2, не оспорюючи встановлених судом фактичних обставин справи та кваліфікації його дій, просить помякшити призначене покарання, призначивши його у межах ч. 2 ст. 263 КК України, однак не повязане з обмеженням волі, тим самим надавши йому можливість проживати з дружиною та утримувати будинок, у вчиненому щиро кається.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора про залишення апеляції без задоволення, а вироку суду без зміни, перевіривши матеріали кримінальної справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні злочину, за який його засуджено, є обґрунтованим і підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні та викладених у вироку доказів.

Покарання засудженому ОСОБА_2 призначено у відповідності до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, даних про особу засудженого, обставин, що впливають на міру покарання.

Так, при призначенні покарання суд врахував, що ОСОБА_2 вчинив злочин середньої тяжкості, раніше судимий, характеризується позитивно.

Обставиною, що обтяжує покарання суд обґрунтовано визнав вчинення злочину в стані алкогольного спяніння та рецидив злочинів.

З урахуванням викладеного, суд прийшов до висновку про призначення покарання у виді позбавлення волі в мінімальних розмірах строку покарання, передбаченого законом за вчинений злочин.

Підстав для помякшення покарання колегія суддів не вбачає.

З урахуванням того, що засудженим скоєно злочин в період іспитового строку за попереднім вироком, при призначенні остаточного покарання суд обґрунтовано застосував положення ст.71 КК України.

Посилання апелянта на те, що суд недостатньо врахував дані про його особу при призначенні покарання є безпідставними.

За таких обставин, підстав для зміни вироку та помякшення покарання засудженому ОСОБА_2, про що просив апелянт в апеляції, колегія суддів не знаходить.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Ленінського районного суду м. Миколаєва від 14 травня 2010 року відносно ОСОБА_2 без зміни.

Головуючий:

Судді: