Справа №1-405/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22
серпня 2007 р. Святошинський районний суд м.
Києва в складі головуючого судді Сержанюка А.С. , з участю секретарів Жук О.В., Загірної Л.П., прокурора Демиденко Л.В., адвоката Шпирука В.Г., розглянувши в судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця
м. Києва, українця,
громадянина України, не
працюючого, зареєстрованого та
проживаючого в АДРЕСА_1, раніше
засудженого:

01.02.2001
року Шевченківським районним судом м.
Києва за ст. ст.
145 ч. 2, 215-3 ч. 2, 42 КК України до 1 року позбавлення
волі, звільненого 13.09.2001 р. за
відбуттям покарання;

03.10.2006
року Подільським районним судом м. Києві
за ст.
186 ч. 1 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1
рік,

за ст. 186 ч.3 КК України,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженця м.
Києва, лезгіна, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого в
АДРЕСА_2, раніше не судимого,

за ст. 186 ч.3 КК України,

ОСОБА_1
25.03.2007 року, приблизно в 22 години
30 хвилин, знаходячись по місцю мешкання
свого знайомого ОСОБА_2 - АДРЕСА_2,
вступили між собою в попередню злочинну змову на скоєння крадіжки чужого
майна громадян.

З метою
виконання свого злочинного умислу,
ОСОБА_1 і ОСОБА_2, 25.03.2007
року, приблизно в 23 години 10
хвилин, прибули до будинку
АДРЕСА_3, де піднялися ліфтом на верхній
поверх.

Спускаючись
вниз по сходах, ОСОБА_1 почав перевіряти
вхідні двері квартир мешканців вказаного будинку.

Під час
цього, виявивши незачинені на замок
вхідні двері до загального коридору квартир № 71 і №72, ОСОБА_1 проник в приміщення, пристосоване для зберігання матеріальних
цінностей мешканців вищевказаних квартир.

В цей
час, ОСОБА_2, діючи згідно раніше досягнутої з ОСОБА_1
домовленості, залишився на площадці
поверху, біля кабіни ліфта, та спостерігав за навколишньою
обстановкою, щоб у випадку виникнення
небезпеки бути затриманими на місці вчинення злочину, попередити ОСОБА_1

Останній, продовжуючи знаходитись у
загальному коридорі квартир № 71 і 72,
з метою обернення на свою користь та особистого збагачення, таємно викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_3, а саме:

СД - плеєр
„Панасонік" в комплекті з навушниками,
загальною вартістю 600 грн.; МП-3 „Траннсенд" - 200 грн;
куртку-вітровку, чорного кольору - 300
грн., а всього майна на загальну
суму 1 100 грн.

В цей
час, ОСОБА_3 почув шум в загальному
коридорі і подивився в дверне „вічко" і,
помітивши злочинні дії ОСОБА_1,
вибіг із квартири за останнім,
який став втікати з місця скоєння грабежу.

При
цьому, ОСОБА_3 став бігти по східцям за
ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та кричати щоб останні залишили його майно.

Однак, ОСОБА_1 і ОСОБА_2, не зважаючи на законні вимоги ОСОБА_3, продовжуючи свої злочинні дії, з метою утримання викраденого, продовжували втікати з місця скоєння
злочину.

Не
дивлячись на це, ОСОБА_1 був затриманий
біля під'їзду будинку знайомими потерпілого ОСОБА_3, а ОСОБА_1 вдалося втекти.

В подальшому
ОСОБА_2 також був затриманий працівниками міліції.

Таким
чином, ОСОБА_13а попередньою змовою з
ОСОБА_2, групою осіб, з проникненням в інше приміщення, а перший,
окрім цього, повторно, відкрито викрали чуже майно яке належить
ОСОБА_3, тобто своїми умисними діями
скоїли злочин, передбачений ст.
186 ч.3 КК України.

В
судовому засіданні підсудні винними себе визнали повністю і підтвердили
встановлені судом обставини відкритого викрадення чужого майна за попередньою
змовою між собою у встановлений судом час і місці - 25.03.2007 року із
загального коридору квартир № 71 і №72 по вул.
Уборевича, 21 в м. Києві.

Вина
підсудних, окрім цього, підтверджується зібраними та дослідженими по
справі доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_3, свідки
ОСОБА_4 , ОСОБА_5,
підтвердили встановлений судом факт скоєння грабежу підсудними при зазначених
вище обставинах. В виборі міри покарання поклалися на розсуд суду.

Свідок
ОСОБА_6 вказав на дотримання вимог чинного законодавства при розслідуванні
кримінальної справи відносно підсудних,
визнання їх вини в ході досудового слідства та достатність доказів на
підтвердження пред»явленого обвинувачення.

Час, місце скоєння діяння та механізм відкритого
заволодіння майном потерпілого, участь
в ньому підсудних підтверджується протоколами усної заяви ( а.с. 7-8 ),
огляду місця події (а.с.
9-10), фототаблицями до нього
(а.с. 11-15), явкою з повинною ОСОБА_1 ( а.с. 20-21 ) у відповідності до яких ОСОБА_13а
попередньою змовою з ОСОБА_2, групою
осіб, з проникненням в інше
приміщення, а перший, окрім цього, повторно,
відкрито викрали чуже майно яке належить ОСОБА_3

Пояснення
підсудних, потерпілого, свідків та докази по справі не викликають у
суду сумніву щодо їх достовірності, оскільки вони послідовні та непротиречиві між
собою.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку про обґрунтованість
пред'явленого підсудним обвинувачення в частині діяння, встановленого судом, та правильності кваліфікації їх дій за ст.
186 ч.3 КК України, оскільки
ОСОБА_13а попередньою змовою з ОСОБА_2,
групою осіб, з проникненням в
інше приміщення, а перший, окрім цього, повторно,
відкрито викрали чуже майно яке належить ОСОБА_3

При
обранні міри покарання підсудним, судом
враховується характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного, їх особистість та характеристику, склад їх сімей,

притягнення до кримінальної відповідальності ОСОБА_2 вперше, відшкодування матеріальної шкоди, стан здоров'я як самих підсудних, так і членів сімей.

Обставиною, що пом'якшує відповідальність підсудних, суд визнає їх допомогу в ході слідства по
розкриттю злочину та суду, щире каяття, з»явлення із зізнанням ОСОБА_1 і обтяжуючою для нього - рецидив злочину
за ст.
ст. 145 ч. 2, 215-3 ч. 2 КК України.

Враховуючи
наведене, суд прийшов до висновку, що для досягнення мети покарання, виправлення підсудних, їм необхідно призначити покарання у вигляді
позбавлення волі, строком 4 роки, кожному.

Однак, на підставі
ст. 75 КК України, суд вважає за можливе виправлення підсудного
ОСОБА_2 без відбування покарання,
виходячи із тяжкості злочину,
особи винного, інших викладених
обставин по справі, в силу чого
необхідно його звільнити від відбування покарання з випробуванням на 3 роки.

До
призначеного за новим вироком, на
підставі ст. 71 ч. 1 КК України, суд вважає за необхідне частково приєднати
підсудному ОСОБА_1 невідбуту частину покарання за вироком Подільського
районного суду м. Києва від 03.10.2006
року, строком в 6 місяців і остаточно
визначити - 4 роки 6 місяців позбавлення волі.

Саме
таке покарання, на думку суду, є необхідним й достатнім для виправлення
підсудних та попередження нових злочинів.

Керуючись ст.
ст. 323 - 324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1, ОСОБА_2,
обох, визнати винними за ст.
186 ч.3 КК України і призначити їм покарання у вигляді позбавлення волі:
ОСОБА_1 - за ст. 186 ч.3 КК України, строком
4 ( чотири ) роки;

ОСОБА_2
- за ст.
186 ч.3 КК України, строком 4
(чотири) роки.

Остаточну
міру покарання ОСОБА_1 за сукупністю вироків,
на підставі ст. 71 ч. 1 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої
частини покарання за вироком Подільського районного суду м. Києва від 03.10.2006 року, строком в 6 місяців, призначити у вигляді позбавлення волі -
строком 4 ( чотири ) роки 6 ( шість ) місяців.

На
підставі ст. ст.
75, 76 КК України, звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного
покарання з випробуванням і встановити йому іспитовий строк в 3 (три )
роки, поклавши на нього обов'язок не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи,
повідомляти вказані органи про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру
запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1 залишити попередню - тримання під вартою
в Київському СІЗО № 13 УДДВП в м. Києві
та Київській області, а ОСОБА_2 -
змінити в залі судового засідання з тримання під вартою в Київському СІЗО № 13
УДДВП в м. Києві та Київській області на
підписку про невиїзд.

Строк
покарання ОСОБА_1 рахувати з 30 березня 2007 р. і в строк відбуття покарання
зарахувати йому знаходження в Святошинському РУ ГУ МВС України в м. Києві з 27 по 29 березня 2007 року, включно.

Речові
докази по справі - гроші у сумі 46, 50 грн.,
стартовий пакет мобільного зв'язку,
оператора „Life" - передати
потерйдим за належністю.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва протягом 15 діб з

моменту його проголошення.

Головуючий Сержанюк А.С.