ун. № 759/7505/15-к
пр. № 1-кп/759/492/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 червня 2015 року Святошинський районний суд м. Києва в складі суду:

головуючого судді: ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

сторони кримінального провадження: прокурор ОСОБА_3 , обвинувачений ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження № 0007698 по обвинуваченню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Києва, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , освіта середня, неодруженого, непрацюючого, відповідно до ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості; у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 186 ч. 1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 04.09.2014 приблизно об 11 год. 40 хв., знаходячись по вул. Бахматській поблизу житлового будинку № 18-А в м. Києві, відкрито викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_5 .

Так, у ОСОБА_4 04.09.2014 під час перебування на території Святошинського району м. Києва, не маючи постійного місця роботи та інших джерел доходів, виник умисел на заволодіння чужим майном.

При цьому, 04.09.2014 приблизно об 11 год. 35 хв., знаходячись по вул. Бахматській поблизку житлового будинку № 18-А в м. Києві, ОСОБА_4 помітив раніше незнайомого йому ОСОБА_5 , та вирішив відкрито викрасти мобільний телефон, який належить останньому.

Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів з метою обернення на свою користь та особистого збагачення ОСОБА_4 підійшов до ОСОБА_5 шляхом ривка вихопив з рук останнього мобільний телефон «Samsung Galaxy Star Plus» вартістю 899 грн.

Заволодівши мобільним телефоном ОСОБА_5 ОСОБА_4 з місця вчинення злочину втік, розпорядившись в подальшому викраденим майном на власний розсуд.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину у вчиненні кримінального правопорушення за наведених вище обставин визнав у повному обсязі, щиро покаявся і дав показання, які за своїм змістом відповідають викладеним вище обставинам вчинення злочину, пояснивши, що дійсно, не маючи постійного заробітку та відчуваючи потребу в грошових коштах, 04.09.2014 приблизно об 11 год. 40 хв., знаходячись по вул. Бахматській поблизу житлового будинку № 18-А в м. Києві, побачив раніше незнайомого йому ОСОБА_5 , який тримав в руках мобільний телефон. Він, підійшовши до ОСОБА_5 , раптово вихопив у нього з рук мобільний телефон «Samsung Galaxy Star Plus», і в подальшому викрадений телефон повернуто ОСОБА_5 .
Враховуючи те, що учасники судового провадження не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам судового провадження положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даної справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 04.09.2014 приблизно об 11 год. 40 хв., знаходячись по вул. Бахматській поблизу житлового будинку № 18-А в м. Києві, відкрито викрав чуже майно, яке належить ОСОБА_5 , тобто вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж) - кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 186 КК України.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченому, суд визнає його щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання, при цьому суд не вбачає.
При призначенні обвинуваченому покарання суд згідно з вимогами ст. 68 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке згідно зі ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості, наявність пом`якшуючої покарання обставини, дані про особу обвинуваченого, який вину визнав повністю, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, відповідно до ст. 89 КК України вважається таким, що не має судимості.
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, матеріальний стан обвинуваченого, суд вважає за можливе призначити йому мінімальне за своїм розміром та видом покарання в межах санкції ч. 1 ст. 186 КК України, обравши покарання у виді штрафу, оскільки саме таке покарання, на думку суду, є справедливим, а також необхідним і достатнім для виправлення ОСОБА_4 та попередження вчинення ним нового злочину.
На підставі викладеного, керуючись ч. 3 ст. 349, ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:

ОСОБА_4 визнати винуватим вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, за якою призначити йому покарання у виді штрафу в розмірі п`ятидесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп.
Запобіжний захід у виді домашнього арешту ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити без змін.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду м. Києва шляхом подачі апеляції через Святошинський районний суд м. Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СУДДЯ: