Справа № 712/8156/15-к
Провадження № 1кп/712/366/15-к
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 липня 2015 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
головуючого/судді : ОСОБА_1
при секретарі : ОСОБА_2

за участю: прокурора : ОСОБА_3
за участю адвоката : ОСОБА_4
обвинуваченого : ОСОБА_5
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси кримінальне провадження № 0000177 по обвинуваченню: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Хацьки, Черкаського району, Черкаської області, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, українця, освіта середня технічна, пенсіонера, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 ч. 1 КК України,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_5 обвинувачується у службовій недбалості, тобто невиконанні службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам, тобто у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України.

Так, наказом начальника УМВС України в Черкаській області № 192 о/с ОСОБА_5 17.08.2012 призначений на посаду начальника сектору дільничний інспекторів міліції Черкаського РВ УМВС України в Черкаській області.

Згідно з наказом начальника ГУМВС України в Черкаській області № 333 о/с від 30.11.2009 ОСОБА_5 присвоєне чергове спеціальне звання майор міліції.

У відповідності до ст. 20 Закону України «Про міліцію» ОСОБА_5 , як працівник міліції, був представником державного органу виконавчої влади законні вимоги якого є обов`язковими для виконання громадянами службовими особами. При виконанні покладених на нього обов`язків ОСОБА_5 повинен керуватись тільки законом, діяти в його межах підпорядковуватись своїм безпосередньому і прямому начальникам.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України ОСОБА_5 , як працівник органу державної влади, зобов`язаний діяти лише на підставі, в межа повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту органів внутрішніх справ України, затвердженого Законом України від 22.02.2006 № 3460-ІУ, на ОСОБА_5 , як працівника міліції, покладався обов`язок дотримуватись Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів та інших нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, підпорядкованих йому органів і підрозділів та Присяги працівника органі внутрішніх справ України.

Статтею 7 цього ж Статуту на ОСОБА_5 покладався обов`язок дотримуватись службової дисципліни, яка базується на високій свідомості і зобов`язує кожну особу рядового і начальницького складу, серед іншого дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяг працівника органів внутрішніх справ України, статутів і наказів начальники; захищати і охороняти від протиправних посягань життя, здоров`я, права і свободи громадян, власність, довкілля, інтереси суспільства і держави тощо. Крім того, відповідно до п. 20 ст. 10 Закону України «Про міліцію ОСОБА_5 як працівник міліції був зобов`язаний, серед іншого, конвоювати охороняти та у випадках, передбачених законом, утримувати осіб: затриманих у зв`язку із вчиненням злочину, взятих під варту, а також обвинувачених і засуджених на вимогу судових органів.

Для реалізації повноважень, покладених статтями 11, 12 та 14 Закону України «Про міліцію», ОСОБА_5 як працівнику міліції надавались, серед іншого, права затримувати і тримати у спеціально відведених для цього приміщеннях: осіб, підозрюваних у вчиненні злочину, обвинувачених, які переховуються від слідства чи суду, засуджених, які ухиляються від виконання кримінального покарання, - на строки і в порядку, передбачені законом, зберігати, носити і застосовувати спеціальні засоби, у тому числі і наручники, та зброю тощо.

Згідно з функціональними обов`язками начальника сектору ДІМ Черкаського РВ УМВС України в області, ОСОБА_5 повинен здійснювати контроль і облік службової діяльності дільничних інспекторів щодо реалізації усіх покладених на них завдань і функцій, дотримання ними законності при розгляді звернень громадян, виконання інших службових обов`язків; щомісяця здійснювати перевірку наявності та ведення дільничними інспекторами службової документації, яка міститься в їх службовому приміщенні, з відображенням результатів перевірки в журналі реєстрації відгуків і пропозицій громадян, який є в дільничного інспектора.

Отже, зважаючи на обсяг своїх повноважень, визначених Конституцією України, Законом України «Про міліцію», Положенням про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ, Дисциплінарним статутом органів внутрішніх справ України, прийнятою Присягою та Інструкцією ОСОБА_5 на час вчинення злочину був особою, яка постійно здійснювала функції представника влади, тобто був службовою особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про міліцію» працівник міліції у межах повноважень, наданих законодавством України, самостійно приймає рішення і несе за свої протиправні дії або бездіяльність, дисциплінарну чи кримінальну відповідальність.

Так, вироком Черкаського районного суду Черкаської області від 25.04.2013 року ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , засуджено до 4 років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами за вчинення злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. До вступу вироку в законну силу запобіжний захід ОСОБА_6 залишено попередній - підписка про невиїзд.

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 27.08.2013 вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 25.04.2013 щодо ОСОБА_6 залишено без зміни.

Таким чином, 27.08.2013 вирок Черкаського районного суду Черкаської області від 25.04.2013 набрав законної сили та підлягає виконанню.

На підставі п. 16.1.4. Інструкції з діловодства в місцевому загальному суді, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 68 від 27.06.2006, до Черкаського РВ УМВС України в Черкаській області для виконання направлено дві копії вироку Черкаського районного суду від 25.04.2013 ,дві копії ухвали апеляційного суду Черкаської області від 27.08.2013 і розпорядження про виконання вироку щодо ОСОБА_6 , що набрав законної сили, в частині взяття останнього під варту.

Статтею 4 Кримінально-виконавчого кодексу України регламентовано, що підставою виконання і відбування покарання є вирок суду, який набрав законної сили, інші рішення суду, а також закон України про амністію та акт помилування.

До Черкаського РВ УМВС України в Черкаській області 18.09.2013 надійшли для виконання копії вказаних рішень судів щодо ОСОБА_6 , які 23.09.2013 року згідно журналу обліку вхідної документації Черкаського РВ УМВС України в Черкаській області отримав ОСОБА_5 .

Відповідно до ст. 87 Кримінально-виконавчого кодексу України особи, засуджені до позбавлення волі, направляються для відбування покарання не пізніше десятиденного строку з дня набрання вироком законної сили або з дня надходження із суду розпорядження про виконання вироку, який набрав законної сили.

Не зважаючи на свій обов`язок служити закону, бути відданим народові України, суворо дотримуватись чинного законодавства України, в порушення ч. 2 ст. 19 Конституції України, п. 20 ст. 10 Закону України «Про міліцію», не виконавши свої службові обов`язки через несумлінне ставлення до них, маючи реальну можливість їх виконання, ОСОБА_5 не виконав сам, та не спрямував вирок суду щодо ОСОБА_6 для виконання до підпорядкованих працівників, а допустив втрату вказаних документів за невстановлених слідством обставин, у зв`язку з чим вирок Черкаського районного суду щодо ОСОБА_6 в частині взяття його під варту залишався не виконаним до 30.05.2014 року , тобто до моменту розгляду клопотання його захисника ОСОБА_7 про звільнення ОСОБА_6 від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію в 2014 році» від 08.04.2014.

Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 30.05.2014 клопотання захисника ОСОБА_7 задоволено та звільнено ОСОБА_6 від відбування покарання, призначеного йому вироком Черкаського районного суду від 25.04.2013 на підставі п. в) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014.

Втрата ОСОБА_5 вироку Черкаського районного суду від 25.04.2013 та ухвали апеляційного суду Черкаської області від 27.08.2013 щодо ОСОБА_6 призвела до невиконання вироку в частині взяття останнього під варту та уникнення ним відбуття покарання, призначеного судом, що тим самим підірвало авторитет держави в особі органів внутрішніх справ, як виконавчого органу влади, та правосуддя, не забезпечило нормальне здійснення державної політики у сфері виконання кримінальних покарань, та в свою чергу завдало істотної шкоди державним інтересам.

Дії ОСОБА_5 органом досудового розслідування кваліфіковано за 367 ч. 1 КК України, як службова недбалість, тобто невиконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам.

21 липня 2015 року була укладена угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним ОСОБА_5 без порушення чинного законодавства.
Як вбачається з даної угоди - прокурор та підозрюваний дійшли згоди щодо правової кваліфікації, істотних для даного кримінального провадження обставин та узгодили покарання ОСОБА_5 за ст. 367 ч. 1 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Зокрема сторони вважають, що ОСОБА_5 щиро покаявся, активно сприяв розкриттю правопорушення, допомагав органу досудового розслідування, а тому вказані чинники можна віднести до обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення та з урахуванням особи обвинуваченого, який характеризується позитивно, на обліках у лікаря психіатра та лікаря нарколога не перебував і не перебуває. Таким чином виправлення і перевиховання ОСОБА_5 можливе при призначенні йому покарання у вигляді штрафу.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим, суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 472 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.
Згідно з ч. 4 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
В судовому засіданні прокурор вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК України та КК України, просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.
Адвокат ОСОБА_4 в судовому засіданні не заперечував проти укладання угоди.
Обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні свою вину в кримінальному правопорушенні визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся, просив суд суворо його не карати та також просив угоду про винуватість затвердити.
При цьому обвинувачений визнав себе винним у вчиненні кримінального правопорушення, в обсязі пред`явленої підозри, дав згоду на застосування узгодженого виду покарання, заявивши, що здатний реально виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання.
Судом встановлено, що ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 ч. 1, яке відповідно ст. 12 КК України, є правопорушенням невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені в ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України; характер обвинувачення, щодо якого він визнає себе винуватим; вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.
Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, які передбачені в угоді.
Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального кодексу України та Кримінального кодексу України. Підстав для відмови у затвердженні угоди в суду відсутні.
Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про можливість затвердження угоди про винуватість між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 та призначення обвинуваченому узгоджену сторонами міри покарання.
Дії ОСОБА_5 суд кваліфікує за ст. 367 ч. 1 КК України, як службова недбалість, тобто невиконання службовою особою своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, що завдало істотної шкоди охоронюваним законом державним інтересам.

На підставі вище викладеного, суд вважає, що укладена угода між прокурором та обвинуваченим відповідає вимогам закону і не порушує законних прав та інтересів сторін.
Міра покарання, яка узгоджена сторонами є достатньою для виправлення та перевиховання ОСОБА_5 і відповідає загальним засадам призначення покарання.
Запобіжний захід ОСОБА_5 не обирався.
Цивільний позов по кримінальному провадженню відсутній.
Витрати на залучення експертів за проведення експертиз відсутні.
Речові докази по кримінальному провадженні необхідно знищити.
Керуючись ст.ст. 373, 374, 475 КПК України, суд,
ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 21.07.2015 року між прокурором та обвинуваченим ОСОБА_5 у кримінальному провадженні по обвинуваченню ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 367 ч. 1 КК України.
Визнати ОСОБА_5 винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 367 ч. 1 КК України та призначити йому узгоджене сторонами покарання:
за ст. 367 ч. 1 КК України штрафу у розмірі 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 4250 грн. з позбавленням права обіймати посади в правоохоронних органах строком на один рік.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України до апеляційного суду Черкаської області через Соснівський районний суд м. Черкаси протягом 30 днів з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку після постановлення ухвали апеляційним судом.

Головуючий : ОСОБА_1