Справа № 1-кп/679/69/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
07 липня 2015 року Нетішинський міський суд Хмельницької області

в складі: головуючої судді - ОСОБА_1

при секретарі - ОСОБА_2

за участю прокурора - ОСОБА_3

захисника - ОСОБА_4

обвинуваченого - ОСОБА_5

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Нетішин обвинувальний акт та угоду про визнання винуватості в кримінальному провадженні № 0000257 по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нетішин Хмельницької області, громадянина України, українця, неодруженого, непрацюючого, з середньою освітою, який не має на утриманні малолітніх дітей, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 в силу ст. 89 КК України раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України,

ВС Т А Н О В И В:

що 26 травня 2015 року, в м. Нетішині, близько 22 години, ОСОБА_5 , перебуваючи поблизу озера № 2, що розташоване ліворуч від дороги в напрямку ВП «Хмельницька АЕС», достовірно знаючи про те, що його дії являються протизаконними, з корисливих мотивів, маючи за мету здійснити незаконний вилов риби для власного вживання, без належного на те дозволу, у заборонений час, а саме в період, визначений наказом Управління охорони, використання і відтворення водних біоресурсів та регулювання рибальства в Хмельницькій області від 16.03.2015 № 14 «Про встановлення весняно-літньої заборони на лов риби, інших водних біоресурсів у рибогосподарських водних об`єктах Хмельницької області в 2015 році», заборони вилову водних біоресурсів, використовуючи заборонені знаряддя і спосіб лову, поставив у вказаній водоймі, неподалік берегу одну сітку довжиною 35 м, висотою 1 м, діаметром вічка 35 мм, для вилову риби, після чого повернувся додому.

27 травня 2015 року о 11 годині 00 хвилин ОСОБА_5 , ігноруючи вимоги п.п. 3.15, 4.4, 4.14.3, 5.3 «Правил любительського та спортивного рибальства», затверджені наказом Державного комітету рибного господарства України № 19 від 15 лютого 1999 року, порушивши встановлений порядок раціонального використання, охорони і відтворення рибної водної фауни, як важливої складової частини навколишнього природного середовища, повернувся назад до вказаного каналу, де, зайшовши у воду, дістав із водойми поставлену раніше сітку із впійманою рибою. Таким чином, ОСОБА_5 здійснив незаконний вилов цінних видів риби, чим заподіяв збитки, визначені відповідно до встановлених Постановою КМ України № 1209 від 21.11.2011 «Про затвердження такс для обчислення розміру відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного добування (збирання) або знищення цінних видів водних біоресурсів», а саме: лящ в кількості 10 штук, матеріальний збиток від вилову якої встановлений в розмірі 170 гривень за екземпляр на загальну суму 1700 гривень та окунь в кількості 4 штуки, матеріальний збиток від вилову якого встановлений в розмірі 17 гривень за екземпляр на загальну суму 68 гривень.

Своїми незаконними діями ОСОБА_5 , відповідно до довідки Хмельницькрибохорони, спричинив істотну шкоду навколишньому природному середовищу та рибним запасам України на загальну суму 1768,00 грн.

Таким чином, своїми умисними діями, які виразились в незаконному зайнятті рибним або іншим водним добувним промислом, що заподіяло істотної шкоди, ОСОБА_5 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 249 КК України.

На підставі ст. 474 КПК України, до суду, разом із обвинувальним актом, надійшла угода про визнання винуватості, укладена 12.06.2015 року між підозрюваним у кримінальному провадженні № 0000257 ОСОБА_5 та прокурором прокуратури м. Нетішин ОСОБА_3 .

Згідно вказаної угоди, ОСОБА_5 під час досудового розслідування повністю визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України, зобов`язався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри в судовому провадженні. Також вказаною угодою сторони узгодили міру покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 249 КК України у виді обмеження волі строком на 1 рік з конфіскацією знарядь і засобів промислу та всього добутого. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття основного покарання у вигляді обмеження волі із випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості, суд виходив з наступного.

Прокурор в підготовчому судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

Захисник в підготовчому судовому засіданні просив цю угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджене в угоді покарання та інші передбачені угодою заходи.

У підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 беззастережно визнав свою вину у вчинення кримінального правопорушення, із запропонованим видом та мірою покарання погодився.

При цьому, судом з`ясовано, що обвинувачений повністю розуміє свої права визначені в п. 1 ч. 4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, передбачені ч. 2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, які були йому роз`яснені судом.

На підставі пояснень обвинуваченого, суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.

Відповідно до ст. 468 КПК України, у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Згідно ч. 4 ст. 469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Так, злочин передбачений ч. 1 ст. 249 КК України, у вчиненні якого обвинувачений ОСОБА_5 визнав себе винним, згідно ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості за який передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення волі на строк не більше п`яти років.

При призначенні покарання, суд згідно із вимогами ст.65 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Як особа, ОСОБА_5 , згідно ст. 89 КК України раніше не судимий, компрометуючими даними відносно нього суд не володіє, на обліках у лікаря нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає повне визнання винності у вчиненому кримінальному правопорушенні, щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, судом не виявлено.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинуваченого суд вважає, що узгоджене сторонами покарання відповідає не тільки тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, обставинам справи, але й особі обвинуваченого, є обґрунтованим та буде відповідати цілям покарання.

Також, при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує, що узгоджені сторонами в угоді про визнання винуватості вид і міра покарання відповідають загальним правилам призначення кримінальних покарань та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним кодексом України.

Відповідно до ч.1 ст. 475 КПК України, якщо суд переконається, що угода може бути затверджена, він ухвалює вирок, яким затверджує угоду і призначає узгоджену сторонами міру покарання.

На підставі вищевикладеного, суд прийшов до висновку про можливість затвердження угоди про визнання винуватості укладеної між прокурором прокуратури м. Нетішин ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 та призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання.

Керуючись статтями 314, 373, 374, 475 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 12 червня 2015 року між прокурором прокуратури м. Нетішин ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_5 в кримінальному провадженні № 0000257.

Визнати винним ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 249 КК України та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 1 рік з конфіскацією знарядь і засобів промислу та всього добутого. На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбуття основного покарання у вигляді обмеження волі із випробуванням, встановивши іспитовий строк тривалістю 1 рік, з конфіскацією у власність держави риболовну сітку довжиною 35 метрів, що знаходиться в камері зберігання речових доказів Нетішинського МВ УМВС України в Хмельницькій області.

Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_5 :

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Речові докази: риболовна сітка в кількості 1 шт. по 35 метрів, що прийнята на зберігання, відповідно до квитанції № 000148 від 02.06.2015 року, слідчим СВ Нетішинського МВ УМВС України в Хмельницькій області, конфіскувати у власність держави.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Хмельницької області через Нетішинський міський суд шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1