СУД КІРОВОГРАДСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11а - 361/2008
р. Головуючий у суді І інстанції Охременко В.А.
Категорія: ст.153 ч.3
Доповідач у суді ІІ інстанції
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 травня 2008 року. Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду Кіровоградської області
у складі :

головуючого -
судді Зубка К.А.,

суддів Ремеза П.М., Лещенка Р.М.,

за участю прокурора Чабанюк Т.В.

та захисника - адвоката ОСОБА_1.

розглянула
у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальну справу за
апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_2., на вирок Новоукраїнського районного
суду Кіровоградської області від 13 березня 2008 року, яким

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1

народження,
росіянин, громадянин України,

з середньою
освітою, не працює,

проживає в АДРЕСА_1, не судимий

засуджений за ч.3 ст.153 КК України
до
8 років позбавлення волі.

Із ОСОБА_2. стягнуто на користь
представника малолітнього потерпілого ОСОБА_3. - ОСОБА_4. у відшкодування моральної
шкоди - 3 000 грн.

Суд визнав винним ОСОБА_2. у тому, що він 25 травня 2007 року близько 10
години в АДРЕСА_1, знаходячись біля свого домоволодіння покликав до себе
малолітнього потерпілого ОСОБА_3., 2000 року народження, який проживав по
сусідству. Засуджений та потерпілий знаходилися біля паркану межі домоволодінь.
ОСОБА_3. попросив у ОСОБА_2. вила, на що останній пообіцяв дати вила, якщо
потерпілий задовольнить його статеву пристрасть. На пропозицію ОСОБА_2.,
ОСОБА_3. погодився, після чого засуджений задовольнив статеву пристрасть
неприродним способом, використавши безпорадний стан малолітнього потерпілого.

В своїй зміненій апеляції засуджений ОСОБА_2. просить вирок суду змінити та
пом'якшити призначене покарання, мотивуючи тим, що вирок не відповідає тяжкості
вчиненого ним злочину та його особі. Водначас просить врахувати, що він
позитивно характеризується, перебуваючи у слідчому ізоляторі жодного разу не
допустив порушень режиму утримання, хворіє на ожиріння, є єдиним працездатним
членом сім'ї, а також те, що від його дій тяжких наслідків не
настало.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, про залишення вироку без зміни, а
апеляційної скарги без задоволення, пояснення засудженого ОСОБА_2.,
захисника-адвоката ОСОБА_1., які підтримали змінену апеляційну скаргу. При
цьому ОСОБА_2. продовжував заперечувати свою причетність до вчиненого злочину.
Перевіривши матеріали кримінальної
справи та, обговоривши доводи апеляції,
колегія суддів вважає, що апеляційна скарга засудженого не
підлягає задоволенню з таких підстав.

Як вбачається із матеріалів кримінальної справи, висновок суду про винність
ОСОБА_2. у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.153 КК України є
обґрунтованим дослідженими судом
доказами і являється правильним.

Так, сам засуджений ОСОБА_2. на досудовому слідстві свою вину у задоволенні
статевої пристрасті неприродним способом з використанням безпорадного стану
малолітнього потерпілого ОСОБА_3. визнав повністю та неодноразово, у тому числі
і у присутності захисника, пояснював, що він 25 травня 2007 року близько 10
години в АДРЕСА_1 знаходячись біля свого домоволодіння покликав до себе
потерпілого ОСОБА_3., який проживав по сусідству. Вони знаходились біля паркану
межі їхніх домоволодінь. ОСОБА_3. попросив у нього вила, на що він пообіцяв
дати вила, якщо потерпілий задовольнить його статеву пристрасть. На його
пропозицію ОСОБА_3. погодився, після чого він задовольнив статеву пристрасть
неприродним способом.

(а.с. 7, 13, 65, 75,)

У судовому засіданні по викладеному епізоду засуджений ОСОБА_2. змінив свої
показання, вказавши, що 25.11.2007 року він потерпілого взагалі не бачив, а
обмовив себе через те, що слідчий змусив давати такі показання, однак факт
застосування до ОСОБА_2. недозволених методів слідства перевірявся судом першої
інстанції і не знайшов свого підтвердження.

(а.с. 133, 138)

Більше того про обставини задоволення
статевої пристрасті неприродним способом послідовно пояснював на досудовому
слідстві так і в суді першої інстанції малолітній потерпілий ОСОБА_3. і підстав
недовіряти його показанням не має.

Також вина засудженого підтверджується матеріалами справи, а саме:
послідовними і узгодженими показаннями представника малолітнього потерпілого
ОСОБА_3. - ОСОБА_4. (а.с. 5, 56, 135), свідків: ОСОБА_5. (а.с. 57, 136),
ОСОБА_6. (а.с. 58-59), ОСОБА_7. (а.с. 60, 136), наданими ними під час
досудового слідства так і під час судового розгляду справи в суді першої
інстанції.

Таким чином районний суд правильно взяв до уваги перші показання
засудженого на досудовому слідстві, оскільки вони є послідовними та узгодженими
між собою і обґрунтовано кваліфікував дії ОСОБА_2., як задоволення статевої
пристрасті неприродним способом з використанням безпорадного стану малолітнього
потерпілого за ч.3 ст.153 КК України.

Призначаючи засудженому ОСОБА_2. покарання, районний суд у повній мірі
врахував, що засуджений вчинив особливо тяжкий злочин щодо малолітнього
потерпілого, але врахував і те, що ОСОБА_2. за місцем проживання
характеризується позитивно, раніше до кримінальної відповідальності не притягався,
а також фактично врахував, і ті пом'якшуючі обставини, які засуджений вказав у
своїй апеляційній скарзі, а тому обґрунтовано дійшов висновку про необхідність
ізоляції його від суспільства, призначивши засудженому мінімальне покарання,
передбачене санкцією, вказаної статті
кримінального закону.

З урахуванням всього викладеного підстав для скасування вироку чи
пом'якшення ОСОБА_2. покарання колегія
суддів не вбачає.

Керуючись ст. 362, 366 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_2. залишити без задоволення, а вирок
Новоукраїнського районного суду від 13 березня 2008 року стосовно ОСОБА_2 - без
зміни.

Судді:
(підписи)

Згідно з оригіналом

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області
К.А. Зубко