Справа №
11-134, 2007року Головуючий
в 1-й інстанціїЛеванчук
України Доповідач
УХВАЛА

ІМ'ЯМ УКРАЇНИ

20 лютого 2007 року Колегія суддів Судової
палати у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницької області у складі:

головуючого - судді Шершуна В.В.

суддів Майданюк
К.І., Ващенка С.Є.

розглянула у
відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляцією засудженого
ОСОБА_1. на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 19 грудня 2006 року.

Цим вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця
с.Шаровечка Хмельницького району Хмельницької області, жителя М.Хмельницького,
АДРЕСА_1, українця,
громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, раніше не судимого,

засуджено за ст.
125 ч.1 КК
України до 510 грн.
штрафу в дохід держави.

За вироком суду
ОСОБА_1. засуджено за те, що він 30
жовтня 2005 року
близько 15 год. 10 хв. на ґрунті
особистих неприязних відносин в квартирі АДРЕСА_1
в М.Хмельницькому наніс декілька ударів в область голови та обличчя, спину
потерпілій ОСОБА_2, внаслідок чого заподіяв останній тілесні ушкодження у
вигляді крововиливів шкіри верхньої губи зліва, підборіддя, правого плеча,
надключичній ділянці зліва, лівої сідниці, обох стегон, осаднень слизової обох
губ, похитування 4-5 го зубів
на верхній щелепі зліва, краевого
сколу емалі 4-го зуба,
які за своїм характером є легкими тілесними ушкодженнями.

Як вбачається з
апеляції засудженого", він просить скасувати вирок суду першої інстанції,
а кримінальну справу закрити, оскільки він до злочину не причетний і не наносив
ОСОБА_2 тілесних ушкоджень. На думку апелянта, вирок ґрунтується на
недостовірних показах свідків.

Заслухавши
доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляції, колегія суддів
вважає її такою, що задоволенню не підлягає.

Висновок суду
про доведеність вини засудженого у вчиненні злочинних дій при викладених у
вироку обставинах, ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах і
відповідає фактичним обставинам справи.

Зокрема,
потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що 30
жовтня 2005 року
засуджений прийшов додому в нетверезому стані, ображав її, а потім почав бити,
наносячи удари в обличчя, а коли вона намагалась застосувати газовий балончик,
почав бити по тілу, заподіяв тілесні ушкодження.

Як вбачається з
акту судово-медичного обстеження №3135
від 31 жовтня 2005 року потерпіла
ОСОБА_2 звернулась до експерта на підставі направлення, виданого
Південно-західним відділом міліції 30
жовтня 2005 року,
тобто в той же день, коли, за словами потерпілої, засуджений заподіяв їй
тілесні ушкодження.

Під час
медичного обстеження у ОСОБА_2 виявлені тілесні ушкодження у вигляді
крововиливів шкіри верхньої губи зліва, підборіддя, правого плеча, надключичній
ділянці зліва, лівої сідниці, обох стегон, осаднень слизової обох губ,
похитування 4-5 зубів на
верхній щелепі зліва, краевого
сколу емалі 4-го зуба, що
могли утворитись від дії тупих твердих предметів, з обмеженою контактуючою
поверхнею, не виключено, під час та за обставин, зазначених

2

обстежуваною,
тобто 30 жовтня 2005 року, та
за своїм характером є легкими тілесними ушкодженнями.

Заперечуючи свою
вину в пред'явленому обвинуваченні, засуджений вказав, що потерпілу 30.10.2005 року не бив, так
як в М.Хмельницькому не був. Не виключає, що тілесні ушкодження на її тілі
появились після повернення її з м.Одеси.

Проте ОСОБА_1.
не навів обставин, при яких потерпіла могла отримати тілесні ушкодження і
будь-яких доказів з цього приводу не представив.

Разом з тим
твердження засудженого спростовуються показами свідка ОСОБА_3, яка підтвердила,
що 30.10.2005 року
повертаючись з базару вона зайшла до потерпілої, остання плакала і розповіла,
що її побив чоловік. Синців в той день вона не бачила, але в неї була розбита
губа, а з рота йшла кров.

За проханням
потерпілої вона в той же день ходила з нею в міліцію, а потім - в травмпункт, де
їй надали медичну допомогу.

Факт заподіяння
тілесних ушкоджень потерпілій підтвердив свідок ОСОБА_4, який вказав, що 30 жовтня 2005 року,
повернувшись додому, бачив як батько тримав матір рукою за світер, а другою
наносив їй удари кулаком по обличчю.

Як пояснив
свідок ОСОБА_5 йому відомо, що 30
жовтня 2005 року між
подружжям ОСОБА_1 був конфлікт. До нього, як до дільничного інспектора,
зверталась потерпіла з приводу її побиття підсудним і, відібравши в неї
пояснення, він направив її для проходження експертизи. Крім того, свідок
підтвердив, що засуджений розповідав йому, що 30 жовтня 2005 року його теж
побили колишня дружина та їх син.

Свідок ОСОБА_6.
вказав, що очевидцем подій між потерпілою і засудженим 30.10.2005 року він не був,
але, повернувшись додому, відчув запах балончикового газу. Зі слів своєї
дружини йому відомо, що в той день між подружжям ОСОБА_1 була сварка, під час
якої, захищаючись від ОСОБА_1., потерпіла використала газовий балончик. Самого
ОСОБА_1. бачив біля будинку, в нього було опухше обличчя та червоні очі. П'яним
ОСОБА_1. не бачив.

Аналізуючи
дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності суд першої інстанції
прийшов до правильного висновку про доведеність вини засудженого в заподіянні
потерпілій легких тілесних ушкоджень, кваліфікувавши його дії за ч.1 ст. 125 КК
України.

Твердження
засудженого про перебування його 30.10.2005
року на дачі, як і покази свідка ОСОБА_1. з цього приводу суд обґрунтовано
не взяв до уваги, поскільки вони спростовуються вищенаведеними доказами, а
підстав не вірити свідкам, що підтверджують вину засудженого, у суду не було.

Призначене
засудженому покарання відповідає вимогам ст.65 КК України і є справедливим.

Керуючись ст.ст.
365, 366 КПК
України колегія суддів судової палати

Ухвалила:

Вирок
Хмельницького міськрайонного суду від 19
грудня 2006 року
щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляцію засудженого - без задоволення.