Справа №1-191/2008р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 жовтня 2008 року Полтавський районний суд в складі:

головуючого судді Герасименко
В.М.

при секретарі Омелюженко
Я.С.

з участю прокурора Болотнікової
А.П.

адвоката ОСОБА_1.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м.Полтаві справу за звинуваченням

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця м.Городок
республіки Бурятія, українця, гр-нина України, освіта середня-спеціальна,
одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, працюючого
техніком-механіком ВАТ АПСА «Меридіан», мешкаючого: АДРЕСА_1, раніше не
судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ст.286 ч.1 КК України,-

в с т а н о в и в :

24 квітня 2008
року близько 21:50 год. ОСОБА_2., керуючи власним автомобілем „ВАЗ-2101”, д/н НОМЕР_1, рухався
по автодорозі Полтава-Олександрія в с.Мачухи, Полтавського району зі сторони
м.Кременчук в напрямку м.Полтава зі швидкістю 50 км/год., що не перевищує
максимально дозволену на даному відрізку та по умовах видимості дороги
швидкість.

Рухаючись по 8
км. вказаної автодороги Полтава-Олександрія, водій автомобіля ВАЗ-2101 д/н
НОМЕР_1 ОСОБА_2., при виникненні небезпеки для руху, яку об»єктивно спроможний
був виявити, а саме пішохода ОСОБА_3, який переходив проїзну частину дороги зліва на право по ходу руху
автомобіля, не вжив своєчасних заходів до зменшення швидкості керованого
транспортного засобу аж до зупинки та допустив наїзд на пішохода ОСОБА_3. на
смузі свого руху. В результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди пішохід
ОСОБА_3. отримав тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Причиною ДТП та
наступивших наслідків стали порушення п.п.12.3 Правил дорожнього руху з боку
водія автомобіля ВАЗ - 2101 д/н НОМЕР_1 ОСОБА_2.

Допитаний в
судовому засіданні підсудний ОСОБА_2. вину в скоєному визнав частково,
пояснивши суду обставини при яких сталася ДТП, а саме зазначив, що дійсно
24.04.2008 року він близько 21:50 год.
рухався по автодорозі Полтава-Олександрія на власному автомобілі ВАЗ -2101 з
пасажиром ОСОБА_4., а саме проїжджав с.Мачухи. На відрізку шляху з пішохідним
переходом він зменшив швидкість руху до 50 км/год. та продовжував рух з даною
швидкістю. Під час руху в кінці населеного пункту, несподівано зі смуги
зустрічного руху на його смугу промайнуло щось, як йому здалося, світле і
відразу ж почув удар в капот та лобове скло. Зупинившись він та пасажир вийшли
з автомобіля до пішохода, щоб надати йому необхідну допомогу, викликали
працівників міліції та карету швидкої допомоги. Вину в скоєному визнав частково,
оскільки вважає, що дії пішохода ОСОБА_3. також не відповідають вимогам Правил
дорожнього руху України.

Не зважаючи на
часткове визнання своєї вини самим підсудним, його вина в скоєному повністю
підтверджується:

- показаннями
потерпілого ОСОБА_3. про те, що 24.04.2008 року близько 21:50 год. він
переходив проїзну частину автодороги Полтава-Кременчук, з правої сторони дороги
на ліву, якщо їхати з м.Полтави в напрямку м.Кременчук, оскільки на протилежній
стороні дороги знаходиться вулиця на якій він мешкає. Коли підійшов до проїзної
частини дороги, то бачив, що зі сторони м.Полтави по вказаній автодорозі
автомобілів не було, тому безпечно перейшов дану смугу дороги, зі сторони
м.Кременчука рухався автомобіль, тому він його пропустив та, не пересвідчившись
в безпечності, продовжив рух на протилежну сторону. Несподівано, коли вже майже
перейшов другу половину дороги, то відчув удар в праву сторону свого тіла.
Загалом, автомобіля, який скоїв наїзд він не бачив, від вказаного наїзду
втратив свідомість, до тями прийшов лише в лікарні;

- показаннями
свідка ОСОБА_4. про те, що 24.04.2008 року він разом з ОСОБА_2. на його
автомобілі ВАЗ-2101 д/н НОМЕР_1 рухалися з с.Судіївка до м.Полтави. Близько
21:50 год. проїжджаючи населений пункт «с.Мачухи» зі швидкістю близько 50
км/год., а саме в кінці даного населеного пункту, несподівано під час руху
побачив, як на капот на добове скло автомобіля на якому вони рухалися, впав
якийсь об»єкт, як потім зрозумів - пішохід, який ймовірно рухався зліва на
право по ходу їхнього руху, але особисто не бачив, хоча і спостерігав за
дорожньою обстановкою попереду. Після вказаного наїзду ОСОБА_2. зупинив
автомобіль та вони вибігли до пішохода, щоб надати йому необхідну допомогу та
викликали працівників міліції та карету швидкої допомоги;

- даними
протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди з доданою схемою, згідно
яких встановлено, що наїзд на пішохода ОСОБА_3. скоєно автомобілем ВАЗ-2101 під
керуванням ОСОБА_2. на смузі його руху на відстані 2 м. від суцільної лінії
розмітки (а.с.5-8);

- даними
протоколу додаткового огляду за участю
водія ОСОБА_2. в ході якого встановлено відстань видимості елементів дороги за
умов, близьких до тих, що мали місце на момент дорожньо-транспортної пригоди
24.04.2008 року (а.с.22-24);

- даними висновку
судово-медичної експертизи №1864 від 22.08.2008 року, згідно якого ОСОБА_3
спричинені тілесні ушкодження у вигляді закритої краніоспинальної травми, забою
головного мозку середнього ступеня тяжкості, субдуральної гідроми справа,
перелому зубовидного відростку С2 зі зміщенням, закритого косо поперечного
перелому правої малогомілкової кістки на межі верхньої та середньої третини зі
зміщенням, шраму шкіри голови, який є наслідком загоєння рани м»яких тканин,
саден шкіри обличчя, тулуба, кінцівок, які утворилися від дії тупого(их)
предмету (ів), можливо в строк та при обставинах вказаних вище, кваліфікуються
як ушкодження середнього ступеня тяжкості по ознаці тривалого розладу здоров»я.
Згідно результатів крові, сечі на алкоголь ОСОБА_3., які вилучались в момент
госпіталізації до 1 МКЛ м.Полтави, при дослідженні виявлено алкоголь в крові -
1,1 проміле; в сечі-1,3 проміле, що згідно офіційних таблиць відноситься до
алкогольного сп»яніння легкого ступеню
(а.с.47);

- даними
висновку авто технічної експертизи №150 від 21.08.2008 року, згідно якого в
дорожній обстановці, що склалася в діях водія автомобіля ВАЗ-2101 д/н НОМЕР_1
ОСОБА_2. вбачаються невідповідності з вимогами п.12.3 Правил дорожнього руху,
які з технічної точки зору знаходяться в причинному зв»язку з виникненням даної
події та в умовах даної події водій ОСОБА_2. мав технічну можливість запобігти
наїзду на пішохода екстреним гальмуванням (а.с.52-54).

З огляду на
зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_2. слід
кваліфікувати за ст.286 ч.1 КК України як порушення правил безпеки дорожнього
руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому
середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Обираючи міру покарання суд враховує характер
та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особу підсудного, який вину в
скоєному визнав частково, за місцем
роботи характеризується виключно позитивно.

Обставин, що
пом'якшують чи обтяжують покарання підсудному судом не встановлено.

Приймаючи до
уваги особу підсудного, його характеристику, ставлення до скоєного, думку
потерпілого, який на суворому покаранні не наполягає, суд приходить до
висновку, що підсудному слід призначити покарання у вигляді виправних робіт за
місцем його основної роботи та, враховуючи, що ОСОБА_2. вперше притягується до
кримінальної відповідальності, злочин вчинив з необережності, тому вважає за
необхідне не призначати ОСОБА_2. додаткової міри покарання у вигляді
позбавлення права керування транспортними засобами.

Цивільний позов
прокурора про стягнення з підсудного на користь держави витрат на стаціонарне
лікування потерпілого від злочину ОСОБА_3. в сумі 2196 грн. 12 коп. підлягає
задоволенню в повному обсязі.

В судовому
засіданні потерпілий ОСОБА_3. змінив розмір заявленого ним раніше цивільного
позову та прохає стягнути з підсудного ОСОБА_2. на його користь спричинену
матеріальну шкоду в розмірі 5694 грн., яка складається з витрат, понесених ним
на лікування в розмірі 2194,26 грн. та 3500 грн. вартості путівки на
оздоровлення; та завдану моральну шкоду в розмірі 10000 грн. Змінений цивільний
позов потерпілого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Так, позовна
заява в частині стягнення з підсудного завданого матеріального збитку, а саме
коштів, понесених потерпілим на придбання медикаментів підлягає частковому
задоволенню, а саме в розмірі 679 грн.85
коп., що підтверджується наданими суду доказами - відповідними чеками,
квитанціями (а.с.112-126-а). Вимога потерпілого про стягнення з підсудного
витрат на лікування в розмірі 2194 грн. 12 коп. згідно довідки виданої 1-ою
міською клінічною лікарнею м.Полтави (а.с.131) є безпідставною оскільки дані
витрати понесені на лікування потерпілого від злочину державою та саме державі
і підлягають відшкодування, про що і заявлено прокурором цивільний позов.

Згідно довідки
311 від 08.09.2008 року, виданої Полтавською центральною районною лікарнею
ОСОБА_3., внаслідок отриманих ним травм, рекомендовано лікування в санаторії з
неврологічним профілем (а.с.128), однак суду не надано відповідного
підтвердження вартості путівки, тому суд в частині відшкодування витрат на
санаторно-курортне лікування позов залишає без розгляду.

Позовна заява в
частині стягнення завданої моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, а
саме в сумі 3000 грн. з огляду на характер та
обсяг перенесених ним фізичних та моральних страждань, їх тривалість,
стан здоров'я потерпілого в подальшому, тяжкість вимушених змін в його життєвих
стосунках, в зв'язку з цим, а також, враховуючи, що дії пішохода ОСОБА_3.,
відповідно до встановлених в судовому засіданні обставин, не відповідають
вимогам п.4.14 пп.а,б Правил дорожнього руху України.

На підставі
викладеного, керуючись ст.ст.323,324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_2 визнати
винним в скоєнні злочину, передбаченого ст.286
ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді шести місяців
виправних робіт за місцем його роботи - ВАТ АПСА «Меридіан», з відрахуванням в
дохід держави 10 відсотків його заробітку без позбавлення права керувати
транспортними засобами.

Міру запобіжного
заходу до набрання вироком законної сили ОСОБА_2. залишити попередню - підписку
про невиїзд.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь держави в особі міськфінуправління (р/р 01147 МФО
831019 КОД 01999106 Банк-одержувач УДК в Полтавській області, одержувач - місцевий
бюджет Полтавської міської Ради) витрат на стаціонарне лікування потерпілого
від злочину ОСОБА_3. в сумі 2196 грн. 12 коп.

Стягнути з
ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 679 грн.85 коп. завданої матеріальної шкоди та 3000
грн. завданої моральної шкоди, а всього стягнути 3679 грн.85 коп.

Позовну заяву
потерпілого в частині стягнення витрат на санаторно-курортне лікування -
залишити без розгляду, роз»яснивши потерпілому право на звернення до суду в
порядку цивільного судочинства.

Вирок може бути
оскаржений до Апеляційного суду Полтавської області через Полтавський районний
суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя: