У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних
справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Міщенка С.М.,

суддів

Косарєва В.І., Пекного С.Д.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 14 жовтня 2008 року кримінальну справу за
касаційними скаргами засудженого ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_2 та законного
представника ОСОБА_3 на вирок Бердянського міськрайонного суду Запорізької
області від 16 листопада 2007 року та ухвалу апеляційного суду Запорізької
області від 16 січня 2008 року.

Зазначеним вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1народження,

уродженця
та жителя м. Бердянська Запорізької області, раніше не судимого, -

засуджено до позбавлення волі:

- за ч.1 ст.122 КК України на 1 рік;

- за ч.1 ст.187 КК України на 5 років;

- за ч.2 ст.186 КК України на 4 роки;

- за ч.2 ст.296 КК України на 2 роки.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів
ОСОБА_1 остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 5
років.

Постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4. на
користь потерпілих ОСОБА_5 і ОСОБА_6. 1510 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди та на
користь потерпілих ОСОБА_5, ОСОБА_6., ОСОБА_7та ОСОБА_8 відповідно 1800 грн.,
1800 грн., 6000 грн. та 2500 грн. - моральної шкоди.

Також постановлено стягнути солідарно з ОСОБА_3, ОСОБА_4.
та ОСОБА_6 на користь потерпілого ОСОБА_8 214,44 грн. в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди.

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 16
січня 2008 року зазначений вирок залишено без зміни.

Вироком суду засуджено також ОСОБА_9 судові рішення щодо
якого в касаційному порядку не оскаржені і касаційне подання не внесено.

ОСОБА_1 засуджено за те, що він 16 червня 2006 року у
покинутому приміщенні КП “Квіти Бердянська” навпроти АДРЕСА_1, за попередньою змовою
з ОСОБА_12 матеріали щодо якого виділені в окреме провадження для вирішення
питання про застосування примусових мір виховного характеру, застосовуючи
насильство, небезпечне для життя та здоров'я потерпілого ОСОБА_10 вчинив
розбійний напад на останнього, заволодівши належним його матері - ОСОБА_5
майном на загальну суму 1735 грн. та заподіявши при цьому ОСОБА_10 середньої
тяжкості тілесні ушкодження з тривалим розладом здоров'я.

Також ОСОБА_1 25
червня 2006 року біля воріт оздоровчого комплексу СБУ “Маяк” на вул.
Айвазовського у м. Бердянську за попередньою змовою з ОСОБА_12 погрожуючи
потерпіломуОСОБА_11. застосуванням насильства, відкрито заволодів належним його
матері - ОСОБА_13 майном на загальну суму 765 грн.

Крім того, 5 травня 2005 року ОСОБА_1 біля повороту на
район АЗМОЛ по Мелітопольському шосе у м. Бердянську за попередньою змовою з
ОСОБА_9., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, грубо порушуючи
громадський порядок, що супроводжувалося особливою зухвалістю, наніс численні
удари руками і ногами по різних частинах тіла потерпілому ОСОБА_14, заподіявши
йому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Продовжуючи свою злочинну діяльність ОСОБА_1 того ж дня у під'їзді АДРЕСА_2 за
попередньою змовою з ОСОБА_9., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння,
грубо порушуючи громадський порядок, що супроводжувалося особливою зухвалістю,
подзвонив у квартиру №18 та представившись працівником міліції, вимагав від
ОСОБА_15 надати своє житло для проведення обшуку, потім зайшов у її квартиру,
відключив телефон, а коли ОСОБА_15 вибігла з квартири із криками про допомогу -
наздогнав її та двічі вдарив кулаком в обличчя, заподіявши їй фізичного болю.

У аналогічних за змістом касаційних скаргах засуджений
ОСОБА_1 та його законний представникОСОБА_3, не оспорюючи висновки суду щодо
доведеності вини засудженого за ч.1 ст.122 та ч.2 ст.296 КК України,
стверджують, що засуджений розбійного нападу на ОСОБА_10 та грабежу ОСОБА_11 не
вчиняв, у зв'язку з чим ставлять питання про скасування оскаржуваних судових
рішень в цій частині та призначення покарання на підставі ст.ст. 75, 76 КК
України та наголошують про застосування до засудженого незаконних методів
слідства.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_2 ставить питання про
зміну постановлених щодо засудженого ОСОБА_1 судових рішень із виправданням
його за ч.1 ст.187 та ч.2 ст.186 КК України та застосуванням Закону України
“Про амністію”.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи скаржників, колегія суддів вважає, що касаційні скарги не
підлягають задоволенню з таких підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні
інкримінованих йому злочинів за викладених у вироку обставин зроблено на
підставі сукупності наявних у справі доказів, яким судом дано належну оцінку,
та підтверджується, зокрема: показаннями потерпілого ОСОБА_7 послідовними
впродовж досудового і судового слідства про обставини скоєння злочину щодо
нього; показаннями потерпілого ОСОБА_11, даними на досудовому слідстві та
оголошеними в судовому засіданні; показаннями свідків ОСОБА_16,ОСОБА_17,
ОСОБА_18, даними на досудовому слідстві; показаннями свідків ОСОБА_19,
ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23; протоколами відтворення обстановки та
обставин події; протоколами очних ставок; протоколом огляду та вилучення
речових доказів; висновком судово-медичної експертизи, та іншими доказами,
зібраними по справі та перевіреними у судовому засіданні у встановленому
кримінально-процесуальним законом порядку.

Посилання ОСОБА_1 та його законного представника ОСОБА_3
на застосування до засудженого незаконних методів слідства є безпідставними,
оскільки проведеною Бердянською міжрайонною прокуратурою перевіркою за заявою
ОСОБА_1 в порушенні кримінальної справи відносно працівників відділення карного
розшуку Бердянського МВ УМВС України було відмовлено на підставі п.2 ст.6 КПК
України.

Виходячи з фактичних обставин справи, суд правильно
застосував щодо засудженого ОСОБА_1 кримінальний закон при кваліфікації його
дій за ч.2 ст.186 та ч.1 ст.187 КК України.

Призначене засудженому покарання відповідає вимогам ст.65
КК України. При його обранні суд врахував характер і ступінь суспільної
небезпечності вчинених ним злочинів, дані про особу ОСОБА_1, а також обставини,
що обтяжують і пом'якшують покарання.

Порушень процесуальних прав засудженого, які б були
підставою для скасування судових рішень, не встановлено.

Керуючись ст.ст. 394-396 КПК України, колегія суддів,
-

ухвалила:

у задоволенні касаційних скарг засудженого ОСОБА_1, його захисника ОСОБА_2
та законного представника ОСОБА_3 на вирок Бердянського міськрайонного суду
Запорізької області від 16 листопада 2007 року та ухвалу апеляційного суду
Запорізької області від 16 січня 2008 року відмовити.

судді:

Міщенко С.М.

Косарєв В.І.

Пекний С.Д.