Справа № 185/6861/13-к
Провадження № 1-кп/185/363/13
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 вересня 2013 року
м. Павлоград

Дніпропетровської області

Павлоградський міськрайонний суд
Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді -
Щербини О.О.,

при секретарі -
Кисіль Н.М.,

за участю прокурора - Таран
К.О.,

потерпілого -
ОСОБА_1,

представника потерпілого

адвоката -
ОСОБА_2,

захисника -
адвоката ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі судових засідань
Павлоградського міськрайонного суду
Дніпропетровської області кримінальне
провадження від 15 березня 2013 року за №
0001077 за обвинуваченням

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
с.Булахівка Павлоградського району
Дніпропетровської області,
громадянина України, з середньою
освітою, не одруженого, не працюючого,
студента Новомосковського коледжу ДДУ
, проживаючого та зареєстрованого в
АДРЕСА_1, раніше не судимого,

у скоєнні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.122
КК України, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4, 09.03.2013 року приблизно о 23.00 год.,
перебуваючи у стані алкогольного
сп'яніння, разом зі своїми друзями -
односельцями знаходився на
танцювальному вечері в актовому залі
Будинку Культури, розташованому по
вул.Жовтневій, буд. № 104 в с.Межирічи
Павлоградського району
Дніпропетровської області.

В зазначеному місті, в той же час разом
зі своїми друзями, мешканцями
м.Павлограда, перебував ОСОБА_1.

Під час танцювального вечора між
компаніями, в яких, з одного боку
перебував ОСОБА_4, а з іншого - ОСОБА_1
виникла сварка, яка вилилася у
словесний конфлікт, та відбулася
штовханина.

На грунті цього конфлікту у ОСОБА_4 до
ОСОБА_1, який знаходився у іншій
компанії, раптово виникли неприязні
стосунки, в зв'язку з чим у ОСОБА_4 виник
злочинний умисел направленний на
умисне заподіяння ОСОБА_1 тілесних
ушкоджень.

09.03.2013 року о 23.05 год., ОСОБА_4,
перебуваючи у зазначеному місті в тому
ж місці, реалізуючи свій злочинний
умисел направлений на заподіяння
тілесних ушкоджень ОСОБА_1, стоячи
напроти останнього умисно наніс йому
правою рукою з правої сторони один удар
в область щелепи, заподіявши ОСОБА_1
тілесні ушкодження середнього ступеню
тяжкості які спричинили тривалий
розлад здоров'я на термін понад три
тижні (більш ніж 21 день) у вигляді
відкритого двостороннього перелому
нижньої щелепи.

В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_4 свою провину у навмисному
спричинені потерпілому ОСОБА_1
середньої тяжкості тілесних ушкоджень
визнав повністю.

Обвинувачений підтвердив, що 09.03.2013
року приблизно о 23.00 год., він разом зі
своїми друзями - односельцями
знаходився на танцювальному вечері в
актовому залі Будинку Культури,
розташованому по вул.Жовтневій, буд. №
104 в с.Межирічи Павлоградського району
Дніпропетровської області. В той вечір
він не вживав алкогольних напоїв,
оскільки приїхав до клубу за кермом
авто.

В зазначеному місті, в той же час разом
зі своїми друзями, мешканцями м.
Павлограда, перебував ОСОБА_1. Останній
зі своєю компанією, на його думку, були
у нетверезому стані.

Під час танцювального вечора між
компаніями, в яких, з одного боку
перебував він, а з іншого - ОСОБА_1
виникла сварка, яка вилилася у
словесний конфлікт, та відбулася
штовханина.

В нього, зокрема, виникла конфліктна
ситуація з другом ОСОБА_1 - ОСОБА_5 З
останнім у місці проведення
танцювального вечора у нього відбулася
бійка, за наслідком якої у них не має
один до одного будь-яких претензій.

Разом з тим додав, що тілесні
ушкодження середньої тяжкості
потерпілому ОСОБА_1 він спричинив
умисно, але захищаючись від останнього,
оскільки, під час бійки з ОСОБА_5 він
побачив, як до нього з ножем у піднятій
правій руці наближався ОСОБА_1
Злякавшись можливого застосування
ножа, він вдарив ОСОБА_1 кулаком у
щелепу, після чого ОСОБА_1 впав, бійка
припинилася, усі розійшлися.

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 та ОСОБА_8, кожен
окремо, підтвердили в судовому
засіданні, що під час сварки та
штовханини, які відбулися між
компаніями обвинуваченого та
потерпілого ОСОБА_1 під час проведення
09.03.2013 року танцювального вечора у
актовому залі Будинку Культури в
с.Межирічи Павлоградського району, а
також під час бійки обвинуваченого
ОСОБА_4 з ОСОБА_5, потерпілий ОСОБА_1 з
ножем у піднятій руці агресивно йшов
на обвинуваченого, та цим ножем махнув
перед його обличчям. У відповідь
обвинувачений вдарив кулаком руки у
щелепу ОСОБА_1 Останній впав, після чого
конфліктна ситуація завершилася, всі
розійшлися.

Свідок ОСОБА_9 також підтвердив у
судовому засіданні, що під час
зазначеного конфлікту між компаніями
обвинуваченого та потерпілого, з
відстані приблизно 10 метрів він бачив,
як потерпілий ОСОБА_1 біг агресивно на
обвинуваченого, тримаючи у руці шило,
ніж чи склянку. У відповідь на такі дії
потерпілого обвинувачений вдарив
останнього кулаком у щелепу.

Разом з тим, учинення обвинуваченим
ОСОБА_4 кримінального правопорушення,
передбаченого саме ч.1 ст.122 КК України
підтверджується наступними доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_1 в судовому
засіданні підтвердив, що 09.03.2013 року
приблизно о 23.00 год., він, разом зі
своїми друзями ОСОБА_10, ОСОБА_5, ОСОБА_11
та ОСОБА_12 знаходилися на
танцювальному вечері в актовому залі
Будинку Культури, розташованому по
вул.Жовтневій, буд. № 104 в с.Межирічи
Павлоградського району
Дніпропетровської області.
Відпочиваючи вони пили пиво та
танцювали.

В зазначеному місті, в той же час
перебувала компанія обвинуваченого,
який був у нетверезому стані.

Під час танцювального вечора між
учасниками їхніх компаній виникла
сварка, яка вилилася у словесний
конфлікт. Відбулася штовханина, а
згодом і бійка між обвинуваченим та
ОСОБА_5

Він ніяким чином не конфліктував з
обвинуваченим, не мав у руках а ні ножа,
а ні будь-яких інших предметів, та
просто перебував поруч із зазначеними
подіями в той час, коли обвинувачений
навмисно вдарив його кулаком у щелепу,
від якого він отримав середньої
тяжкості тілесні ушкодження у вигляді
перелому нижньої щелепи. В той же вечір
його госпіталізували до лікувальної
установи, куди приходив обвинувачений
та пропонував примиритися.

Аналогічні свідчення дав у судовому
засіданні і свідок ОСОБА_10, наголошуючи
на тому, що у момент заподіяння
обвинуваченим тілесних ушкоджень
потерпілому у потерпілого не було в
руках ні яких предметів, у тому числі і
ножа, потерпілий не конфліктував та
взагалі не спілкувався з
обвинуваченим.

Додав, що в той же час обвинувачений
ОСОБА_4 перебував у стані алкогольного
сп'яніння.

Свідок ОСОБА_5 підтвердив у судовому
засіданні, що під час конфлікту, який
стався 09.03.2013 року на танцювальному
вечері у Будинку Культури в с.Межиричі
між компаніями обвинуваченого та
потерпілого, у нього особисто з
обвинуваченим ОСОБА_4 відбулася бійка.
Останній був у нетверезому стані. За
наслідками бійки вони один до одного не
мають жодних претензій. Під час бійки,
після побиття ОСОБА_4, він перечепився
та впав, але бачив, як обвинувачений
ОСОБА_4 наніс потерпілому ОСОБА_1 удар
кулаком у щелепу.

Зазначив, що в руках у ОСОБА_1 не було
ніякого ножа.

Свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні дав
показання, відповідно до яких увечері
09.03.2013 року він бачив потерпілого біля
клубу з тілесними ушкодженнями в
районі щелепи. При цьому у потерпілого
змінилася мова. Також, в той же вечір
він за проханням обвинуваченого возив
останнього до лікарні де останньому
надавали допомогу з приводу
ушкодження на руці.

Крім того, винність обвинуваченого
ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого
кримінального правопорушення
підтверджується наступними доказами.

Відповідно до висновку
судово-медичної експертизи № 291 від
24.05.2013 року потерпілому ОСОБА_1
спричинені тілесні ушкодження
середнього ступеню тяжкості, які
спричинили тривалий розлад здоров'я на
термін понад три тижні (більш ніж 21
день) у вигляді відкритого
двостороннього перелому нижньої
щелепи. (а.к.п.38)

Згідно з протоколом огляду місця події
(а.к.п.73-75) було встановлено місце
вчинення кримінального
правопорушення, але будь-які предмети
під час проведення зазначеної слідчої
дії не були виявлені та вилучені.

Під час проведення одночасних допитів
потерпілого ОСОБА_1 зі свідком ОСОБА_7
та з обвинуваченим ОСОБА_4 потерпілий
підтвердив, що під час танцювального
вечора він не конфліктував з
обвинуваченим, але обвинувачений
навмисно вдарив його кулаком у щелепу,
від якого він отримав середньої
тяжкості тілесні ушкодження у вигляді
перелому нижньої щелепи.

При цьому, в ході допиту потерпілий
категорично заперечував наявність у
нього ножа під час зазначених подій.
(а.к.п.93-98)

Аналізуючи показання обвинуваченого
та свідків захисту з приводу того, що
обвинувачений ОСОБА_4 умисно спричинив
потерпілому ОСОБА_1 середньої тяжкості
тілесні ушкодження захищаючись від
можливого застосування потерпілим
ножа, суд приходить до висновку, що
показання вказаних осіб в цій частині є
надуманими, не логічними, такими, що
суперечать та не відповідають реальним
обставинам справи.

Об'єктивність зазначених свідчень в
наведеній частині викликають у суду
обґрунтований сумнів та не беруться
судом до уваги, оскільки свідки ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 є односельцями
обвинуваченого, знаходяться з останнім
у дружніх стосунках, а відтак, своїми
показаннями намагаються пом'якшити
відповідальність обвинуваченого за
вчинений злочин.

Також, слід зазначити, що обвинувачений
ОСОБА_4 за місцем проживання має вкрай
негативну характеристику та
характеризується як особа, що має
вибуховий характер та схильна до бійок.

Зазначена характеристика
обвинуваченого цілком обумовлює його
агресивну та незаконну поведінку до
оточуючих, зокрема, що й стосується
подій 09.03.2013 року відносно потерпілого
ОСОБА_1

Крім того, звертає на себе увагу й той
факт, що після вказаних подій, які
відбувалися у присутності багатьох
свідків, а також під час огляду місця
події правоохоронним органом та
проведення досудового розслідування
так і не було встановлено місце
знаходження ножа, про можливе
існування якого вказують зазначені
свідки а також обвинувачений, вказаний
ніж не був а ні виявлений, а ні
вилучений, а ні оглянутий, а ні
приєднаний до матеріалів
кримінального провадження у якості
речового доказу.

Натомість, показання потерпілого
ОСОБА_1, а також свідків ОСОБА_5 та
ОСОБА_10 повністю узгоджуються між
собою, та цілком підтверджуються
письмовими доказами, наведеними вище,
які у своїй сукупності є належними,
допустимими та достатніми за для
підтвердження винності обвинуваченого
у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122
КК України.

Відтак, винність обвинуваченого ОСОБА_1
у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122
КК України повністю підтверджена
дослідженими у судовому засіданні
доказами.

Дії ОСОБА_4 слід правильно
кваліфікувати за ч.1 ст.122 КК України, як
умисне спричинення середньої тяжкості
тілесних ушкоджень.

При призначенні виду і розміру
покарання суд враховує, що
обвинувачений ОСОБА_4 має негативну
характеристику за місцем проживання,
підлягає покаранню за вчинене ним
кримінальне правопорушення, яке
відповідно до ст. 12 КК України є
злочином середньої тяжкості.

Також, при вирішенні питання про вид та
розмір покарання, яке має бути
призначене обвинуваченому, суд
враховує позицію учасників судового
розгляду справи та зміст промови в
судових дебатах прокурора та
представника потерпілого, де кожен
окремо, пропонували призначити
покарання обвинуваченому ОСОБА_4 саме
із застосуванням положень ст.ст.75,76 КК
України.

В якості пом'якшуючих обставин,
відповідно до ст. 66 КК України, суд
визнає, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше
не притягався до кримінальної
відповідальності та не був судимим,
визнав свою провину в умисному
заподіянні потерпілому середньої
тяжкості тілесних ушкоджень, висловив
жаль з приводу вчиненого, попросив у
потерпілого ОСОБА_1 пробачення.

Крім того, під час розгляду справи
судом обвинувачений частково
відшкодував спричинену потерпілому
матеріальну шкоду в розмірі 1000грн. та
моральну шкоду в розмірі 2000 грн., що
також визнається судом
пом'якшувальними обставинами.

Обтяжливою обставиною, відповідно до
ст.67 КК України, суд враховує вчинення
кримінального правопорушення
обвинуваченим у стані алкогольного
сп'яніння.

Наведене, а також той факт, що
обвинувачений ОСОБА_4 є особою молодого
віку, має постійне місце проживання,
мешкає з батьками, навчається та є
студентом денного відділення
навчального закладу свідчить про те, що
виправити обвинуваченого ОСОБА_4 та
запобігти його злочинній діяльності
можливо й без його ізоляції від
суспільства, в зв'язку з чим суд вважає
за можливе призначити покарання ОСОБА_4
за ч.1 ст.122 КК України у вигляді
обмеження волі, в межах санкції
зазначеної статті, та застосувати до
зазначеного покарання положення ст.75
КК України і звільнити обвинуваченого
від відбування призначеного покарання
з іспитовим строком, з покладенням на
нього обов'язків, передбачених п. 2 ст. 76
КК України.

Позовні вимоги потерпілого ОСОБА_1 про
стягнення з обвинуваченого
матеріальної шкоди у сумі 3494грн.61коп.,
та моральної шкоди у розмірі 10000грн. на
підставі ст.ст.1166, 23,1167 ЦК України
підлягають задоволенню, оскільки
встановлена винність обвинуваченого у
вчиненні злочину, передбаченого ч.1
ст.122 КК України, та причинний зв'язок
між учиненим обвинуваченим злочином та
наслідками злочинних дій.

При цьому, матеріальна шкода у розмірі
3494грн.61коп. яка підтверджена належними
доказами, має бути задоволена в повному
обсязі, та стягнута з обвинуваченого на
користь потерпілого у розмірі 2494грн.61
коп., тобто за відрахуванням
відшкодованих обвинуваченим під час
судового розгляду справи 1000грн.

Що ж стосується моральної шкоди, то у
цій частині позовні вимоги
потерпілого, з урахуванням принципів
розумності, справедливості, майнового
стану обвинуваченого, реальності
виконання судового рішення, а разом з
тим і ступеню тяжкості заподіяних
потерпілому тілесних ушкоджень,
періоду його лікування підлягають
частковому задоволенню на суму 3000грн.
та має бути стягнута з обвинуваченого
на користь потерпілого у розмірі
1000грн., тобто за відрахуванням вже
відшкодованих обвинуваченим під час
судового розгляду справи 2000грн.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.368, 370, 371, 374 КПК

України, -

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винуватим у
пред'явленому обвинуваченні за ч.1 ст.122
КК України.

ОСОБА_4 призначити покарання за ч.1 ст.122
КК України у вигляді обмеження волі
строком на один рік.

Відповідно до ст. 75 КК України
звільнити ОСОБА_4 від відбування
призначеного покарання з іспитовим
строком на один рік, та зобов'язати його
відповідно до п. 2 ст. 76 КК України не
виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до
набрання вироком чинності не
застосовувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про
стягнення матеріальної шкоди, завданої
злочином - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
потерпілого ОСОБА_1 в рахунок
спричиненої матеріальної шкоди 2 494 грн
61 коп.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про
стягнення моральної шкоди, завданої
злочином - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь
потерпілого ОСОБА_1 в рахунок
спричиненої моральної шкоди 1 000 грн.

Вирок може бути оскаржено до
Апеляційного суду Дніпропетровської
області через Павлоградський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області в строк тридцять днів з дня
його проголошення.

СУДДЯ
О.О.ЩЕРБИНА.