У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого Шилової Т.С., суддів
Матієк Т.В., Марчук Н.О., за участю
прокурора Матюшевої О.В., засудженого
ОСОБА_5,

розглянула в судовому засіданні в м.
Києві 02 вересня 2014 року кримінальну
справу за касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_5 на вирок
Дергачівського районного суду
Харківської області від 16 січня 2013 року
та ухвалу Апеляційного суду
Харківської області від 09 липня 2013
року.

Цим вироком

ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1,
громадянина України, такого, що не має
судимості,

засуджено за ч. 1 ст. 286 КК до покарання у
виді обмеження волі на строк 2 роки
з позбавленням права керувати
транспортними засобами на строк 1 рік.

На підставі ст. 75 КК ОСОБА_5 звільнено
від відбування основного покарання з
випробуванням з встановленням
іспитового строку терміном 1 рік та з
покладенням на нього обов'язків,
передбачених пунктами 2, 3, 4 ч. 1 ст. 76 КК.

Цим же вироком засуджено ОСОБА_6, судові
рішення щодо якого у касаційному
порядку не оскаржено.

Постановлено стягнути з ОСОБА_5 та
ОСОБА_6 солідарно: на користь ОСОБА_7 у
рахунок відшкодування матеріальної
шкоди 111 517 грн та 10 000 грн - у рахунок
відшкодування моральної шкоди, на
користь ОСОБА_8 у рахунок відшкодування
моральної шкоди 25 000 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської
області від 09 липня 2013 року вирок
місцевого суду в частині вирішення
цивільних позовів скасовано, справу в
цій частині направлено на новий
судовий розгляд у порядку цивільного
судочинства. В решті вирок залишено без
зміни.

Як визнав установленим суд, 15 серпня 2011
року приблизно о 16.00 год. ОСОБА_5,
керуючи автомобілем «MAN-19.403» та
рухаючись зі сторони с. Довжанський у
напрямку м. Київ зі швидкістю 90 км/год,
грубо порушив пункти 1.5, 2.3 б, 12.3 Правил
дорожнього руху України, виконуючи
маневр обгону автомобіля КАМАЗ під
керуванням ОСОБА_6, допустив із ним
зіткнення.

Судом також визнано винуватим водія
автомобіля КАМАЗ ОСОБА_6, який при
здійсненні повороту вліво грубо
порушив пункти 1.5, 2.3 б, 10.1, 14.3 Правил
дорожнього руху України, в результаті
чого відбулося зіткнення з автомобілем
«MAN-19.403» під керуванням ОСОБА_5

В результаті дорожньо-транспортної
пригоди пасажир автомобіля «MAN-19.403»
ОСОБА_8 та водій ОСОБА_5 отримали
середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_5
порушує питання про скасування судових
рішень щодо нього та направлення
справи на новий судовий або новий
апеляційний розгляд унаслідок
неповноти досудового і судового
слідства, істотних порушень вимог
кримінально-процесуального закону та
неправильного застосування
кримінального закону. Скаржник
зазначає: що суд належним чином не
перевірив доводи щодо його
невинуватості у вчиненні злочину, який
йому інкриміновано; безпідставно
відмовив у задоволенні клопотань про
проведення експертиз, чим порушив його
право на захист та справедливий
судовий розгляд; що апеляційний суд
своєчасно не повідомив його про
розгляд апеляцій у справі і не вручив
зміни до апеляції прокурора, чим
порушив його права на захист; що ухвала
суду апеляційної інстанції не містить
відповіді на усі доводи його апеляції і
не відповідає вимогам ст. 377 КПК 1960 року.

Заслухавши доповідача, пояснення
засудженого на підтримання доводів
скарги, думку прокурора, який підтримав
скаргу частково, просив скасувати
ухвалу суду апеляційної інстанції
внаслідок істотних порушень цим судом
вимог кримінально-процесуального
закону та направити справу на новий
апеляційний розгляд, розглянувши
матеріали кримінальної справи та
обговоривши наведені в касаційній
скарзі доводи, колегія суддів дійшла
висновку, що касаційна скарга
засудженого підлягає частковому
задоволенню на таких підставах.

Відповідно до вимог ст. 351 КПК 1960 року
про надходження апеляції
повідомляються особи, інтересів яких
вона стосується з наданням їм
можливості ознайомитися з поданою
апеляцією та подати на неї свої
заперечення.

Як убачається з матеріалів справи, на
вирок місцевого суду щодо ОСОБА_6 та
ОСОБА_5 було подано апеляції засудженим
ОСОБА_5 та прокурором.

01 липня 2013 року прокурором, який
подавав апеляційну скаргу, було подано
зміни до його апеляції, які за своїм
змістом істотно відрізнялися від
поданої ним скарги. В судовому
засіданні апеляційної інстанції 02
липня 2013 року копії цих змін було
вручено засудженому ОСОБА_6 та його
захиснику. Проте всупереч наведеним
вимогам закону, засудженого ОСОБА_5 не
було повідомлено про наявність змін до
апеляції прокурора, не ознайомлено з
ними, чим було порушено його право на
захист. Наведене є істотним порушенням
вимог кримінально-процесуального
закону та відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 398 КПК
1960 року безумовною підставою для
скасування судового рішення.

Крім того, є слушними доводи
засудженого ОСОБА_5 про несвоєчасне
повідомлення його про дату розгляду
справи в суді апеляційної інстанції.

Матеріалами справи встановлено, що
розгляд апеляцій засудженого ОСОБА_5 та
прокурора перенесено в суді
апеляційної інстанції з 02 на 09 липня
2013 року внаслідок неявки в судове
засідання ОСОБА_5 Повідомлення
засудженому ОСОБА_5 про перенесення
розгляду справи відправлено з
апеляційного суду 02 липня 2013 року за
№ 11/790/1183/2013.

Разом із тим, суд апеляційної інстанції
не взяв до уваги, що ОСОБА_5 мешкає в
іншій області, що вимагає певного часу
для пересилання та отримання поштового
повідомлення. Тому суду слід було
перевірити, чи вчасно отримав
засуджений повідомлення про
перенесення розгляду справи. Однак,
жодної інформації про отримання
засудженим ОСОБА_5 зазначеного
повідомлення матеріали справи не
містять, не з'ясував причини його
неявки в судове засідання й
апеляційний суд.

Наведене є порушенням вимог ст. 358 КПК
1960 року та підставою для скасування
ухвали суду апеляційної інстанції з
направленням справи на новий
апеляційний розгляд, під час якого слід
урахувати викладене, з дотриманням
вимог закону ретельно перевірити
доводи поданих апеляцій та касаційної
скарги засудженого шляхом проведення
судового слідства і прийняти законне й
обґрунтоване рішення.

Керуючись статтями 394 - 396 КПК 1960 року,
пунктами 11, 15 розділу ХІ «Перехідні
положення» КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу засудженого ОСОБА_5
задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Харківської
області від 09 липня 2013 року щодо ОСОБА_5
скасувати, а справу направити на новий
апеляційний розгляд.

С у д д і:

Т.С. Шилова Т.В. Матієк Н.О. Марчук