Кримінальне провадження № 522/7563/13-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2013 року Приморський
районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді
- Іванова В.В.

при секретарі
- Пепеляшкової Х.Ф.

за участю прокурора
- Лисенко С.О.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Одеси
обвинувальний акт у кримінальному
провадженні №0000071 від 29.01.2013 року
відносно:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянки
України, уродженки м. Одеси, не
працюючої, із середньою спеціальною
освітою, яка має на утриманні малолітню
дитину ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4,
зареєстрованої та проживаючої за
адресою: АДРЕСА_1, раніше не судимої,

за обвинуваченням у скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України,

ВСТАНОВИВ:

26.02.2013 року, приблизно о 22 годині 30
хвилин, ОСОБА_1, знаходячись на
залізничному вокзалі ст. Одеса -
Головна, а саме в залі очікування на
другому поверсі, побачила раніше
невідомого їй чоловіка, віком
приблизно 20 років, середньої статури,
середнього зросту, волосся світле,
одягненого у чорну куртку з пуховим
коміром і темні штани. Як згодом
з'ясувалося, ним виявився ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_6, громадянин Російської
Федерації, у якого було видно мобільний
термінал чорного кольору «NOKIA» Х2-02.

Користуючись тим, що ОСОБА_3 спав, у
ОСОБА_1 виник умисел на заволодіння
його майном, з метою реалізації в
подальшому даного майна та вирішення
таким шляхом своїх власних
повсякденних майнових потреб, остання
присіла поряд з ОСОБА_3 Правою рукою
ОСОБА_1 взяла даний мобільний термінал,
в зв'зку з чим ОСОБА_3 це відчув,
прокинувся, та побачивши, що раніше
невідома йому жінка стискає в руках
його телефон, прокричав декілька раз
«Міліція!». Після скоєння
кримінального правопорушення ОСОБА_1
намагалася скритися з місця пригоди,
але була затримана працівником
транспортної міліції, який їй
представився, пред'явив посвідчення й
попросив пройти за ним у чергову
частину, де ОСОБА_1 добровільно видала
раніше зазначений мобільний телефон.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 186 КК
України: відкрите викрадення чужого
майна.

У судовому засіданні обвинувачена
ОСОБА_1 визнала себе винною у скоєнні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, та
підтвердила обставини справи, описані
у обвинувальному акті, пояснивши, що
кримінальне правопорушення скоїла за
вказаних вище обставин, у скоєному
кається, просить суд суворо її не
карати.

Суд з'ясував, що всі учасники
кримінального провадження правильно
розуміють обставини справи, та
упевнився у добровільності їх позиції,
їм було роз'яснено про те, що у такому
випадку вони будуть позбавлені права
оскаржувати ці обставини у
апеляційному порядку.

При таких обставинах, за згодою
учасників кримінального провадження,
які визнали недоцільним дослідження
доказів по справі, докази у судовому
засіданні не досліджувались, згідно до
вимог ст. 349 ч. 3 КПК України /в редакції
КПК України 2012 року/.

Приймаючи до уваги вищевказане, суд
вважає, що винність обвинуваченої
ОСОБА_1 у скоєнні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186
КК України, повністю доведена та
підтверджується дослідженими в
судовому засіданні доказами.

Дії обвинуваченої ОСОБА_1 містять склад
кримінального правопорушення за ч. 1 ст.
186 КК України за ознаками: відкрите
викрадення чужого майна.

Призначаючи обвинуваченій ОСОБА_1
покарання, суд враховує ступінь
тяжкості вчиненого кримінального
правопорушення, а також те, що ОСОБА_1
виховує неповнолітню дитину - ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_4.

Обставиною, що пом'якшуює покарання
ОСОБА_1, суд суд враховує те, що
обвинувачена ОСОБА_1 щиро розкаялась у
вчинені зазначеного кримінального
правопорушення.

Обставин, що обтяжують покарання
ОСОБА_1, не встановлено.

Суд вважає можливим виправлення ОСОБА_1
без ізоляції від суспільства, оскільки
з урахуванням того, що ОСОБА_1 щиро
розкаїлася у вчиненому злочині, суд
приходить до висновку, що їй потрібно
призначити покарання у вигляді
громадських робіт, зважаючи на те, що
таке покарання є необхідним і
достатнім для її виправлення та для
попередження скоєння ОСОБА_1 нових
кримінальних правопорушень.

Кримінальним правопорушенням
заподіяний матеріальний збиток на
загальну суму 500 грн., який на стадії
досудового розслідування
відшкодований потерпілому ОСОБА_3 у
повному обсязі.

Під час досудового розслідування
проведено амбулаторну
судово-психіатричну експертизу від
22.03.2013 року №156, витрати на яку відсутні.

Керуючись ст.ст. 366, 367, 368, 369, 370, 371, 373,
374,375, 376, 395, 532 КПК України /в редакції 2012
року/, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та
призначити їй покарання у вигляді 120
/ста двадцяти/ годин громадських робіт.

Речові докази по справі:

- мобільний телефон марки «NOKIA» Х2-02,
SIM-картку мобільного оператора «Life», -
вважати повернутими за належністю
потерпілому ОСОБА_3

Міру запобіжного заходу, обрану щодо
ОСОБА_1 - особисте зобов'язання, до
набрання вироком законної сили
залишити без змін.

Апеляційна скарга може бути подана
протягом тридцяти днів з дня
проголошення вироку. Апеляційна скарга
подається до апеляційного суду
Одеської області через Приморський
районний суд м. Одеси.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не буде подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не буде скасовано,
набирає законної сили після ухвалення
рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають
право отримати копію вироку суду після
його проголошення.

Суддя:
В.В. Іванов

13.11.2013