Справа
№ 215/1091/13-к
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.04.2013 року Тернівський районний суд
м.Кривого Рогу

в складі: головуючого, судді
Камбул М.О.

при секретарі
Чорнобривець А.В.

за участю прокурора
Шворак Т.В.

обвинуваченого
ОСОБА_1

потерпілої
ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду № 7 в м. Кривому
Розі кримінальне провадження №
0000332 щодо кримінального
правопорушення відносно

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м.Кривого Рогу, Дніпропетровської
області, українця, громадянина
України, освіта середня, в шлюбі не
перебуває, не має на утриманні
неповнолітніх дітей, не працюючого,
раніше судимого:

- 02.11.2010 року Тернівським районним
судом м.Кривого Рогу по ст.ст. 164 ч.2, 71,72
КК України до обмеження волі на строк 2
роки 6 місяців 10 днів. 13.04.2012 року на
підставі постанови Широківського
районного суду Дніпропетровської
області від 06.04.2012 року згідно ст.81 КК
України звільнений з місць обмеження
волі умовно-достроково на невідбуту
частину покарання 1 рік 2 місяці 3 дня,
проживаючого та зареєстрованого у
АДРЕСА_1, -

за ст. 164 ч.2 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Тернівського районного суду
м.Кривого Рогу №2-4073 від 30.07.2003 року на
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця
м.Кривого Рогу, покладено обов'язок
виплачувати аліменти у розмірі 1/4
частини всіх видів заробітної плати,
але не менше 30% прожиткового мінімуму,
для дитини відповідного віку, на
утримання доньки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_7
до її повноліття, щомісячно, починаючи
з 04.07.2003 року на користь матері ОСОБА_2.

Повторно, з 14 квітня 2012 року ОСОБА_1,
діючи з метою невиконання рішення суду
про стягнення аліментів на утримання
дитини, до теперішнього часу офіційно
не працевлаштований, в Тернівському
районному Центрі зайнятості м. Кривого
Рогу на обліку по працевлаштуванню не
перебуває, аліменти не виплачує і
ніякої іншої матеріальної допомоги на
утримування доньки не надає,
заборгованість по аліментах не
виплатив. Державним виконавцем
неодноразово попереджався про
необхідність працевлаштування,
виконання своїх обов'язків і
можливість притягнення до
кримінальної відповідальності за
злісне ухилення від сплати
встановлених рішенням суду коштів на
утримання дитини, але належних
висновків не зробив, на попередження не
реагував, та продовжував злісно
ухилятись від сплати аліментів.

Ухилення ОСОБА_1 від сплати
встановлених рішенням суду коштів на
утримання дитини привело до утворення
заборгованості по аліментах в адрес
матері ОСОБА_2, яка станом на дату
подання останньою заяви - 04.02.2013 року
склала 24233,63 грн., що згідно Закону
України "Про внесення змін до закону
України "Про виконавче провадження" і
деякі інші законодавчі акти України
відносно вдосконалення процедури
примусового виконання рішень судів і
інших органів (посадовців)" від 04.11.2010
року перевищує суму сукупно
нарахованих відповідних платежів за 6
місяців, яка за станом на 01.01.2013 року
складає 4234 грн.

В судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_1 винним себе визнав повністю, у
скоєному злочині розкаявся, пояснив, що
не сплачував аліменти, оскільки ніде не
працював. Має намір працевлаштуватися
та сплатити заборгованість по
аліментам.

Учасники судового процесу не
заперечують визнати недоцільним
дослідження доказів відносно тих
обставин справи, які ніким не
оспорюються.

Обвинувачений ОСОБА_1 не оспорює
фактичні обставини справи, правильно
розуміє зміст цих обставин, у суду не
має сумнівів у добровільності його
позиції.

Судом роз'яснено обвинуваченому та
потерпілій правила ст.349 ч.3-4 КПК
України, про те, що в цьому разі вони
будуть позбавлені права оскаржувати ці
обставини в апеляційному порядку.

Аналізуючи зібрані по справі докази,
суд вважає обвинуваченого винним в
кримінальному правопорушенні за ст.164
ч.2 КК України за ознаками злісного
ухилення від сплати аліментів.

Призначаючи покарання, суд враховує, що
ОСОБА_1 у скоєному злочині розкаявся,
раніше судимий, скоїв злочин в період
умовно-дострокового звільнення,
характеризується задовільно, має на
утриманні непрацездатну матір ОСОБА_3,
яка хворіє раком молочної залози. З
урахуванням ступеню тяжкості скоєного
злочину, особи обвинуваченого, суд
вважає необхідним та достатнім
призначити обвинуваченому покарання у
вигляді обмеження волі ближче до
мінімуму, передбаченого санкцією ст.164
ч.2 КК України, із застосуванням ст.71 КК
України.

Керуючись ст.ст.373-376 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у
пред'явленому обвинуваченні та
призначити покарання за ст.164 ч.2 КК
України - 2 роки обмеження волі.

Відповідно до ст. 71 КК України до
призначеного покарання частково
приєднати невідбуте покарання за
вироком Тернівського районного суду
м.Кривого Рогу від 02.11.2010 року та
остаточно призначити покарання у
вигляді 2 років 3 місяців обмеження
волі.

Після набрання вироком законної сили,
обрати засудженому міру запобіжного
заходу - тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Тернівський районний суд
м.Кривого Рогу протягом тридцяти днів з
дня проголошення вироку за виключенням
підстав заперечення обставин, які
ніким не оспорювалися відповідно до
положень ст.349 ч.3 КПК України.

СУДДЯ: