Провадження № 1кп/642/108/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 січня 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
за участю: секретаря ОСОБА_2
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Єнакієве Донецької області, громадянина України, з базовою середньою світою, не одруженого, перебуваючого у цивільному шлюбі, не працюючого, взятий на облік відділенням обліку КЗ « Міський центр соціальної реінтеграції бездомних та безпритульних громадян » за адресою: м. Харків, вул. Миру, 102, раніше судимого:
1) 12.02.2008 р. Дзержинським районним судом м. Харкова за ст.186 ч.2 КК України, із застосуванням ст.69 КК України до 1 року позбавлення волі;
2) 15.06.2010 р. Дзержинським районним судом м. Харкова за ст.186 ч.2 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі. Звільнився з місця позбавлення волі по відбуттю терміну покарання 13.04.2012 року,
обвинуваченого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, -
ОСОБА_4 , 30 грудня 2012 року, близько 03:45 години, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, перебуваючи в приміщенні касового залу вокзалу Харків-пасажирський, розташованому на території Ленінського району м. Харкова, разом з громадянами ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , неповнолітнім ОСОБА_8 , та ОСОБА_9 , у відношенні яких кримінальне провадження виділене в окреме провадження, які також знаходилися у стані алкогольного спяніння, зустріли громадянина ОСОБА_10 .
В ході спілкування між ОСОБА_4 та ОСОБА_10 виникла сварка, після чого ОСОБА_4 запропонував ОСОБА_10 вийти з приміщення і там поспілкуватися, на що останній погодився і разом з ОСОБА_4 пішов до виходу з касового залу. Побачивши це, ОСОБА_6 разом з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та неповнолітнім ОСОБА_8 направився слідом за ними. Перебуваючи на майданчику, розташованому між входом до приміщення касового залу та медпункту вокзалу Харків-пасажирський, ОСОБА_4 , діючи із хуліганських спонукань, безпричинно наніс удар в область голови ОСОБА_10 . Від отриманого удару потерпілий ОСОБА_10 впав на цементну підлогу. В цей час ОСОБА_6 , маючи намір на скоєння хуліганських дій, діючи умисно, із хуліганських мотивів, голосно висловлюючись нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_10 , грубо порушуючи громадський порядок по мотивам явної неповаги до суспільства, супроводжуючи свої дії особливою зухвалістю, яка виразилася в безпричинному нанесенні ударів, спільно з ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та неповнолітнім ОСОБА_8 , підбіг до лежачого на підлозі ОСОБА_10 , і разом з ними та ОСОБА_4 почав наносити численні удари кулаками та ногами по різним частинам тіла потерпілого, воля якого була повністю подавлена жорстоким напором та переважною більшістю нападників.
Близько 04:00 години хуліганські дії ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 та неповнолітнього ОСОБА_8 були зупинені появою наряду міліції.
В результаті хуліганських дій, скоєних вищевказаними особами потерпілому ОСОБА_10 були завдані легкі тілесні ушкодження у вигляді саден і синців і забитої рани на обличчі, садна на передньо-боковій поверхні шиї ліворуч, синця на правому плечі, саден в міжлопаточній області.
Особлива зухвалість в діях ОСОБА_4 та громадян ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , і неповнолітнього ОСОБА_8 , виразилася в зухвалій поведінці, спричиненні тілесних ушкоджень та в порушенні громадського порядку, яка тривала довгий час.
Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в пред`явленому йому обвинуваченні визнав повністю, щиро покаявся у скоєному злочині, погодився з кваліфікацією вчиненого ним діяння та пояснив про обставини скоєння ним злочину, як про це зазначено вище, зазначивши, що 30 грудня 2012 року, близько 03:45 години, знаходячись у стані алкогольного сп`яніння, він перебував у приміщенні касового залу вокзалу Харків-пасажирський, разом з громадянами ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , неповнолітнім ОСОБА_13 , та ОСОБА_14 , де у нього з раніше незнайомим йому ОСОБА_15 виникла сварка, в ході якого він, разом з вищевказаними особами, з хуліганських мотивів стали наносити численні удари потерпілому кулаками та ногами по різним частинам тіла
Враховуючи те, що обвинувачений та інші учасники процесу не оспорюють всі обставини справи і судом встановлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позицій, суд, провів судовий розгляд справи щодо всіх її обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого та вивченням матеріалів що характеризують його особистість, визнавши недоцільним дослідження інших доказів по справі.
За таких обставин, суд вважає доведеним те, що ОСОБА_4 вчинив хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особою зухвалістю, скоєному групою осіб, а тому ці його дії кваліфікує відповідно за ч.2 ст. 296 КК України.
При призначенні обвинуваченому ОСОБА_4 покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відноситься до категорії середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який раніше судимий, на обліку у лікарів психіатра та нарколога не перебуває, за місцем перебування характеризується задовільно, а також той факт, що з моменту скоєння останнім злочину пройшов тривалий час.
Обставинами, що пом`якшують покарання ОСОБА_4 , суд визнає його щире каяття.
Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, суд визнає вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння .
Беручи до уваги вказані обставини у їх сукупності, суд вважає , що ОСОБА_4 повинен нести покарання, у вигляді позбавлення волі, але в силу вимог ст. 75 КК України вважає можливим звільнити його від відбування призначеного основного покарання, якщо він протягом визначеного судом випробувального строку не скоїть нового правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України, зобов`язавши засудженого не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти цьому органу про зміну місця проживання , періодично з`являтися для реєстрації, оскільки вважає, що саме таке покарання, на думку суду є справедливим, а також необхідним і достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нового кримінального правопорушення, що можливо без ізоляції останнього від суспільства. .
Речових доказів та процесуальних витрат по справі не має. Цивільний позов по справі не заявлений.
Керуючись ст.ст. 373, 374 КПК України суд, -
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст. 296 ч.2 КК України, за яким призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 75 КК України ОСОБА_4 звільнити від відбування покарання з випробувальним строком на 3 ( три) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, періодично з`являтися для реєстрації в указаний орган .
Запобіжний захід, обраний у відношенні ОСОБА_4 у вигляді особистого зобов`язання до набрання вироком законної сили - залишити без змін, після чого скасувати .
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги через Ленінський районний суд м. Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок, якщо інше не передбачено цим Кодексом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя ОСОБА_1