ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"18" червня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

з участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

захисника ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальне провадження № 0004589 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з професійно-технічною освітою, непрацюючого, неодруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

· 16.03.2009 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнений 27.01.2010 року з Бучанської ВК Київської області (№ 85) із застосуванням ст. 84 КК України на підставі постанови Ірпінського районного суду Київської області від 19.01.2010 року;

· 16.08.2013 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 309 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

· 16.07.2014 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч.2 ст.185, ч.1 ст.71 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, звільнений від відбування покарання на підставі п. «г» ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році»;

· 11.02.2015 року Дніпровським районним судом м. Києва за ч.3 ст.15, ч.2 ст.185, ч.2 ст.15, ч.2 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки;

· - 31.03.2015 року Дарницьким районним судом м. Києва за ч.2 ст.185 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;

у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_5 , 30 березня 2015 року приблизно о 18 годині 20 хвилин, перебуваючи у приміщенні магазину «Екомаркет», який розташований за адресою: місто Київ, вулиця Сиваська, 1-А, де у нього виник умисел на повторне таємне викрадення чужого майна.

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_5 , шляхом вільного доступу, з корисливих мотивів, підійшов до стелажів з алкогольними напоями, що знаходяться у магазині «Екомаркет», звідки, з метою повторного таємного викрадення майна, взяв пляшку віскі «White Horse» 40%, об`ємом 0,7 л. вартістю 175 грн. 25 коп.

Продовжуючи свої злочинні дії, спрямовані на повторне таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_5 сховав вищевказану пляшку під куртку, в яку був одягнений та направився до виходу з магазину.

Після цього, ОСОБА_5 пройшовши повз касову зону, при цьому, не сплативши за вищевказаний товар, з місця вчинення злочину намагався зникнути, але при виході із торгового залу магазину «Екомаркет», був затриманий працівниками охорони вказаного магазину.

Допитаний у судовому засіданні ОСОБА_5 вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті визнав повністю та показав, що дійсно 30 березня 2015 року, приблизно о 18 годині 20 хвилин, він перебував у приміщенні магазину «Екомаркет», який розташований за адресою: м. Київ, вулиця Сиваська, 1-А, звідки намагався таємно викрасти пляшку віскі «White Horse» але був затриманий охороною магазину. Також додав, що щиро кається в скоєному.

Покази ОСОБА_5 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи те, що обвинувачений ОСОБА_5 в повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового слідства кримінального правопорушення при обставинах, викладених у обвинувальному акті та беручи до уваги, що прокурор також не оспорював фактичні обставини провадження і судом встановлено, що учасники судового провадження, в тому числі обвинувачений, правильно розуміє зміст цих обставин та відсутність сумніву щодо добровільності його позиції, роз`яснивши йому положення ч. 3 ст. 349 КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права оспорювати фактичні обставини провадження у апеляційному порядку, вислухавши думку учасників судового провадження, які не заперечували проти розгляду кримінального провадження, в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_5 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю.

На підставі викладеного, суд вважає доведеною вину ОСОБА_5 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, а саме: закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), який не було доведено до кінця з причин, що не залежали від його волі, вчиненому повторно.

Призначаючи міру покарання ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до середньої тяжкості, особу обвинуваченого, який неодружений, не працює, є інвалідом 3 групи, перебуває на диспансерному обліку у амбулаторно-поліклінічному відділенні Київського міського центру профілактики та боротьби зі Снідом з 21.04.2014 року з діагнозом: ВІЛ-інфекція, IV кл. ст. залишкові зміни після перенесеного туберкульозу легень (2010р.) у вигляді фіброзу, кат5.1. хронічний гепатит змішаного ґенезу (токсичний+вірусний), перімінальної активності. З 17.05.2010 р. отримує лікування антиретровірусними препаратами, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, з 11.01.2009 року перебуває на обліку у лікаря нарколога із діагнозом-розлади психіки та поведінки внаслідок вживання опіоїдів, синдром залежності, раніше притягувався до кримінальної відповідальності.

Обставиною, що пом`якшує покарання ОСОБА_5 , згідно ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого, згідно ст. 67 КК України, є рецидив злочинів.

На підставі викладеного, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та даних про особу обвинуваченого, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення волі.

В порядку ст.100 КПК України підлягає вирішенню питання речових доказів.

Цивільний позов не заявлено.

Процесуальні витрати відсутні.

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374 КПК України, суд, -

з а с у д и в:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст.70 КК України призначити ОСОБА_5 за сукупністю злочинів, передбачених ч.2 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України, за який він засуджується цим вироком, та злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України, за який його засуджено вироком Дарницького районного суду м. Києва від 31.03.2015 року, до 3 років 2 місяців позбавлення волі, остаточне покарання, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 3 років 2 місяців позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_5 до набрання вироком законної сили залишити без змін у виді утримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_5 обчислювати з моменту затримання 31.03.2015 року.

Речові докази: пляшку віскі «White Horse» 40%, об`ємом 0,7 л залишити у володінні власника ТОВ «ЕКО».

Цивільний позов не заявлений.

Процесуальні витрати відсутні.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня проголошення, а засудженим у той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Суддя: