Провадження № 11-кп/792/486/15
Справа № 678/1872/15-к Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ухвала суду Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
06.08.2015 колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Хмельницького області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря

судового засідання ОСОБА_5 ,
оператора ОСОБА_6 ,
прокурора ОСОБА_7 ,
засудженого ОСОБА_8 ,
представника

Шепетівської ВК № 98 ОСОБА_9 ,
розглянула в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження за апеляційною скаргою засудженого ОСОБА_8 на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 червня 2015 року,-

В с т а н о в и л а:
Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 червня 2015 року відмовлено в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання.

Відмовляючи в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання, суд першої інстанції обґрунтовував своє рішення тим, що засуджений за вчинення особливо тяжкого злочину, відбуваючи покарання, не прагнув своєю діяльністю спокутувати свою вину за вчинений ним злочин, про що свідчить відсутність заохочень в період перебування в Шепетівській виправній колонії № 98, задовільно ставиться до праці, а також існують потреби в контролі та стимулюванні з боку адміністрації, що вказує на те, що засуджений не довів своє виправлення сумлінною поведінкою та ставленням до праці.

В своїй апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_8 просить ухвалу суду першої інстанції скасувати, звільнити його умовно-достроково від подальшого відбування покарання. В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказував, що суд першої інстанції не врахував тих обставин, що він, хоча і не виконував оплачуваної роботи, залучався до виконання обов`язків днювального, мав заохочення під час перебування в слідчому ізоляторі м. Києва, відбув три чверті призначеного покарання, є учасником ліквідації аварії на ЧАЕС, при колонії закінчив навчання та здобув фах столяра-верстатника, до нього не заявлений цивільний позов, має на утриманні похилого віку матір, яка потребує його допомоги.

Заслухавши пояснення засудженого в підтримання доводів поданої апеляційної скарги, думку прокурора та представника колонії про законність та обгрунтованість ухвали суду першої інстанції, перевіривши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга засудженого ОСОБА_8 задоволенню не підлягає з наступних підстав.

ОСОБА_8 засуджений 29 листопада 2010 року вироком Ірпінського міського суду Київської області за ч. 3 ст. 153, ч. 2 ст. 156, ст. 324, ч. 2 ст. 263, 70 КК України на 8 років позбавлення волі.

Початок строку відбування покарання постановлено рахувати з 6 квітня 2008 року, кінець строку - 6 квітня 2016 року. На момент звернення до суду засуджений відбув частину покарання, за якого законом передбачено можливість застосування умовно-дострокового звільнення від відбування покарання.

Відповідно до ч. 2 ст. 81 КК України умовно-дострокове звільнення від відбування покарання може бути застосоване, якщо засуджений сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

Законодавцем визначено, що умовно-дострокове звільнення особи від відбування покарання може бути застосоване за певних умов.

За змістом зазначеного кримінального закону доведення засудженим свого виправлення означає досягнення ним такого стану, за якого від даної особи не доводиться очікувати вчинення в майбутньому нових злочинів, виправлення засудженого має бути підтверджене його сумлінною поведінкою і ставленням до праці.

Суд першої інстанції дав вірну оцінку сукупності всіх досліджених доказів в провадженні, підстави вважати рішення суду першої інстанції необґрунтованим, про що заявляє апелянт, відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що засуджений не довів свого виправлення, в провадженні відсутні підстави для умовно-дострокового його звільнення від відбування покарання.

Суд першої інстанції в повній мірі врахував особу засудженого, який характеризується адміністрацією установи виконання покарання посередньо, який за період відбування покарання в Шепетівській виправній колонії № 98 з 2 квітня 2011 року жодного разу не заохочувався, до праці ставиться нижче своїх можливостей, засуджений не виявляє бажання працювати на виробництві колонії з власних переконань, на виховні заходи стосовно працевлаштування не реагує, потребує постійного контролю з боку адміністрації установи, що в сукупності не дає підстав для висновку, що він сумлінною поведінкою та ставленням до роботи довів своє виправлення. Ті обставини, що за період перебування в Шепетівській виправній колонії № 98 на нього не накладались стягнення, він не порушував режим відбування покарання, виконував роботи по благоустрою місць позбавлення волі, не дають підстав для застосування щодо нього положень ст. 81 КК України.

Твердження апелянта, що за час перебування в слідчому ізоляторі м. Києва він не допускав порушень режиму утримання та мав два заохочення, не вказують про наявність підстав для застосування ст. 81 КК України. При цьому колегія суддів враховує, що висновок про становлення особи на шлях виправлення повинен бути зроблений на всебічному врахуванні даних про поведінку засудженого за весь період перебування в установах виконання покарання, а не лише за час перебування в попередній установі системи виконання покарань.

Твердження апеляційної скарги засудженого про те, що суд першої інстанції не врахував, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, має матір похилого віку, якій потрібна стороння допомога, має фах столяра-верстатника та цивільний позов до нього не заявлений, не приймаються судом до уваги, позаяк стосуються його особи та не вказують, що він довів своє виправлення, а доводи щодо умисного створення адміністрацією колонії умов, за яких до нього не можуть бути застосовані положення ст. 81 КК України, не знайшли свого підтвердження в суді.

З врахуванням наведеного, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку про те, що засуджений ОСОБА_8 не довів своє виправлення і підстав для застосування ст. 81 КК України та скасування ухвали суду першої інстанції не встановлено.

Керуючись ст.ст. 404, 407 КПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а:
Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 10 червня 2015 року про відмову в задоволенні клопотання засудженого ОСОБА_8 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання залишити без зміни, а апеляційну скаргу засудженого ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_8 в той же строк з дня вручення йому її копії.

Судді (підписи)
З оригіналом згідно:
Суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2