Ухвала

іменем україни

04 червня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_6,

суддів ОСОБА_7, ОСОБА_8,

при секретарі ОСОБА_9,

за участю прокурора ОСОБА_10,

захисника ОСОБА_1

розглянула в судовому засіданні кримінальне провадження №0000061 відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_3 за касаційною скаргою захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2014 року.

Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18 червня 2013 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, раніше не судимого,

визнано винуватим за п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 13 років з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_3, громадянина України, уродженця та мешканця АДРЕСА_2, раніше не судимого,

визнано винуватим за п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК, ч. 4 ст. 187, ч. 2 ст. 185 КК та призначено покарання:

за п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна;

за ч. 4 ст. 187 КК у виді позбавлення волі на строк 9 років з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна;

за ч. 2 ст. 185 КК у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, ОСОБА_3 остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 15 років з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.

Вироком вирішено питання щодо цивільних позовів та про речові докази.

Апеляційним судом Дніпропетровської області зазначений вирок місцевого суду відносно ОСОБА_2 змінено. Виключено з мотивувальної частини вироку посилання на кваліфікуючу ознаку п.6 ч. 2 ст. 115 КК - «скоєння злочину з корисливих мотивів».

Зазначеною ухвалою, також, скасовано вказаний вирок суду відносно ОСОБА_3 в частині засудження його за ч. 2 ст. 185 КК і провадження у цій частині на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК закрито.

В решті вирок залишений без зміни.

Судові рішення відносно ОСОБА_3 у касаційному порядку не оскаржуються і судом касаційної інстанції не переглядаються.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанцій, ОСОБА_3 на початку серпня 2012 року, маючи боргові зобов'язання перед ОСОБА_5 на суму 500 грн., вирішив гроші не віддавати, у зв'язку з чим у нього виник умисел на протиправне заподіяння смерті останньому з корисливих мотивів, з метою залишити собі заборговані гроші і тим самим шляхом розбійного нападу заволодіти чужим майном. Зважаючи на те, що він не зміг би самостійно реалізувати свій умисел, оскільки ОСОБА_5 переважав його за фізичними даними, схилив до співучасті у скоєнні умисного вбивства свого знайомого ОСОБА_2, запропонувавши останньому в обмін на допомогу працевлаштування на вигідну високооплачувану роботу, на що ОСОБА_2 погодився. Відповідно до їх злочинного плану ОСОБА_3 зобов'язаний був привести потерпілого на місце злочину, де напасти на нього з ножем, а ОСОБА_2 повинен був слідкувати за обстановкою та в разі необхідності долати опір потерпілого, у тому числі придушувати його мотузкою.

15 серпня 2012 року, у період часу з 23 год. до 23 год. 30 хв. ОСОБА_3, знаходячись поблизу з АДРЕСА_3, реалізуючи свій спільний з ОСОБА_2 злочинний умисел, напав на потерпілого з метою залишити собі гроші, надані йому в борг, тобто заволодіти цим майном, та з метою вбивства з корисливих мотивів, став умисно наносити заздалегідь заготовленим ножем численні удари у різні частини тіла потерпілого. Після того, як потерпілий впав на землю, ОСОБА_2 з метою полегшення скоєння вбивства, утримуючи потерпілого за ноги, потягнув у кущі. Смерть ОСОБА_5 настала на місці події від заподіяних умисно ОСОБА_3 численних, не менше 39 різаних та колото-різаних поранень кінцівок, тулуба, шиї, голови з ушкодженням внутрішніх органів.

Крім того, ОСОБА_3, продовжуючи злочинну діяльність, знаходячись у кущах, скориставшись безпорадним станом потерпілого і діючи самостійно, при ексцесі виконавця, таємно, зняв з руки потерпілого ланцюг із золота, вартістю 10 133,20 грн., чим заподіяв матеріальну шкоду на вказану суму.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 просить скасувати ухвалу апеляційного суду через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження, та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції. При цьому посилається на те, що суд апеляційної інстанції не виконав вказівки суду касаційної інстанції, викладені в ухвалі від 22 травня 2014 року, не дослідив та не дав оцінки всім доказам та, що ухвала апеляційного суду є немотивованою.

Також зазначає, що органами досудового слідства при проведенні слідчих дій були порушені вимоги кримінального процесуального закону, у тому числі і право ОСОБА_2 на захист; що формулювання обвинувачення, пред'явленого ОСОБА_2, не відповідає вимогам кримінального процесуального закону і в матеріалах провадження відсутні належні та допустимі докази винуватості засудженого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. 12 ч. 2 ст. 115 КК.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника ОСОБА_1, який просив задовольнити його касаційну скаргу, думку прокурора, який заперечував проти задоволення касаційної скарги захисника, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала апеляційного суду - скасуванню з призначенням нового розгляду провадження у суді апеляційної інстанції з таких підстав.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 438 КПК підставою для скасування або зміни судових рішень є істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 439 КПК вказівки суду, який розглянув справу в касаційному порядку, є обов'язковими для суду першої чи апеляційної інстанції при новому розгляді.

Вказані вимоги кримінального процесуального закону апеляційним судом не виконані.

Так, суд першої інстанції, розглянувши матеріали кримінального провадження, ухвалив вирок від 18 червня 2013 року, яким визнав ОСОБА_2 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого п. п. 6, 12 ч. 2 ст. 115 КК та призначив йому відповідне покарання.

На зазначений вирок суду захисник ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив вирок суду скасувати, кримінальне провадження у справі закрити, при цьому захисник наводив відповідні доводи, у тому числі аналогічні доводам його касаційної скарги. Посилався на те, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад кримінального правопорушення, зазначав, зокрема, що ряд слідчих дій було проведено за відсутності захисника, що висновки суду ґрунтуються на недопустимих доказах, які отримані органом досудового слідства з порушенням вимог КПК, що судом не надано належної оцінки всім доказам у кримінальному провадженні, що судом не встановлено мотиву скоєння правопорушення, а також наводив інші доводи, які стосуються, на його думку, незаконності вироку суду.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 листопада 2013 року зазначений вирок залишений без зміни.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22 травня 2014 року скасовано зазначену ухвалу суду апеляційної інстанції від 05 листопада 2013 року і призначено новий розгляд у суді апеляційної інстанції. При цьому в ухвалі суду касаційної інстанції зазначено про необхідність перевірки доводів наведених у апеляційній скарзі захисника ОСОБА_1

Під час нового розгляду кримінального провадження суд апеляційної інстанції ухвалою від 11 листопада 2014 року змінив вирок суду відносно ОСОБА_2, виключивши кваліфікуючу ознаку п. 6 ч. 2 ст. 115 КК _ «скоєння злочину з корисливих мотивів», а також скасував вирок суду відносно ОСОБА_3 в частині засудження його за ч. 2 ст. 185 КК і закрив на підставі п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК провадження в цій частині.

Поряд з цим, переглядаючи зазначене кримінальне провадження, апеляційний суд вказівки суду касаційної інстанції належним чином не виконав.

Доводи апеляційної скарги захисника ОСОБА_1, у тому числі і ті, які є аналогічні доводам його касаційної скарги, виклав узагальнено, належним чином не перевірив їх обґрунтованість та, як наслідок, відповідних мотивів в ухвалі не навів.

При цьому апеляційний суд фактично не перевірив доводи апеляційної скарги захисника щодо відсутності складу кримінального правопорушення у діях ОСОБА_2, щодо неправильності пред'явленого йому обвинувачення та щодо невірності встановлення судом першої інстанції фактичних обставин кримінального провадження, а також щодо порушення його права на захист.

Зазначені порушення, допущені апеляційним судом, на думку колегії суддів, є такими, що істотно вплинули на правильність прийняття рішення у суді апеляційної інстанції.

З огляду на наведене ухвала апеляційного суду, яка постановлена з істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону, підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, касаційна скарга захисника ОСОБА_1 - частковому задоволенню.

Під час нового розгляду необхідно усунути вказані недоліки, повно і всебічно перевірити всі доводи, наведені в апеляційній скарзі захисника, у тому числі і ті, які стосуються фактичних обставин кримінального провадження, перевірити обґрунтованість вимог, наведених у його касаційній скарзі, і постановити законне та мотивоване рішення з дотриманням усіх вимог кримінального та кримінального процесуального закону.

Поряд з зазначеним доводи касаційної скарги захисника щодо зміни запобіжного заходу ОСОБА_2 задоволенню не підлягають, оскільки предметом перегляду суду касаційної інстанції є ухвала апеляційного суду, а питання запобіжного заходу визначалося вироком місцевого суду, який касаційною інстанцією не перевіряється.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 376, 434, 436 КПК, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_1 в інтересах засудженого ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 листопада 2014 року відносно ОСОБА_2 - скасувати, призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту оголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_6 ОСОБА_7 ОСОБА_8