Колегія суддів Військової судової
Верховного Суду України у складі:
суддів
Волкова О.Ф., Пінчука М.Г.
за участю прокурора Бобровницького
А.Е., засудженого ОСОБА_1, потерпілої ОСОБА_2
в судовому засіданні кримінальну справу відносно ОСОБА_1 за касаційною
скаргу засудженого ОСОБА_1 на вирок військового місцевого суду
Київського гарнізону від 26 березня 2007 року та ухвалу військового
апеляційного суду Центрального регіону від 3 липня 2007 року,
в с т а н о в и л а :
Вироком
військового місцевого суду Київського гарнізону від 26 березня 2007 року військовослужбовець військової
частини 2253

прапорщик

ОСОБА_1,
який
народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Чернігові, українець, громадянин України, з
середньо-спеціальною освітою, одружений, має на утриманні малолітню дитину,
на військовій службі з травня 2001 року, інспектор прикордонного контролю II категорії - інструктор кінологічного відділення
прикордонного контролю “Нові Яриловичі” прикордонної комендатури “Ріпки”

визнаний
винним у вбивстві через необережність, тобто у вчиненні злочину, передбаченого
ч. 1 ст. 119 КК України і йому призначено
покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.

Постановлено
частково задовольнити цивільний позов потерпілої ОСОБА_2 та стягнути із
засудженого на її користь 3904 грн. 80 коп. на відшкодування матеріальної шкоди
і 100000 грн. на відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином, а також
задоволено цивільний позов військового прокурора Чернігівського гарнізону в
інтересах Ріпкінської районної лікарні Чернігівської області на суму 370 грн.
80 коп. на відшкодування витрат на лікування ОСОБА_3

Ухвалою
військового апеляційного суду Центрального регіону від 3 липня 2007
року, за результатами розгляду апеляції потерпілої ОСОБА_2, апеляції засудженого ОСОБА_1, апеляції його захисника-адвоката ОСОБА_4, вирок суду першої інстанції змінено:
на підставі п. “б” ст. 1 Закону України “Про амністію” від 19 квітня 2007 року ОСОБА_1 звільнено від призначеного судом першої
інстанції покарання.

Згідно вироку суду ОСОБА_1 визнаний винним у скоєнні
злочину за таких обставин.

Близько 00 годин в ніч з 19 на 20 травня 2006 року,
ОСОБА_1, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння біля виходу з літнього
майданчику кафе-бару “Закусочна”, розташованого в буд. № 77 на вул.
Святомиколаївській смт. Ріпки Чернігівської області, будучи незадоволеним тим,
що раніше незнайомий йому громадянин ОСОБА_3, який також перебував у
нетверезому стані, принизливо звернувся до нього, спотворюючи при цьому його
військове звання, наніс удар своєю головою в тім'яну частину голови ОСОБА_3 Цим
ударом потерпілому було заподіяно з необережності закриту черепно-мозкову
травму, що супроводжувалася крововиливами в шкірно-м'язові лоскути тім'яної частини голови, під м'які
мозкові оболонки в тім'яній області, у шлуночки мозку, в довгастий мозок, під
м'які мозкові оболонки мозочка, закритий перелом тіла 5-го шийного хребця з
пошкодженням спинного мозку, тобто тяжкі тілесні ушкодження, за ознакою
небезпеки для життя, від яких він помер ІНФОРМАЦІЯ_2 того ж року у лікарні. При
нанесенні удару ОСОБА_1 передбачав можливість настання таких
суспільно-небезпечних наслідків, але легковажно розраховував на їх відвернення,

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1, посилаючись на
невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, істотне порушення
кримінально-процесуального закону, просить постановлені по справі судові
рішення скасувати і закрити кримінальну справу.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення засудженого, який
підтримав доводи касаційної скарги, потерпілу і прокурора, які просили залишити
касаційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши
доводи касаційного подання, колегія суддів Військової судової колегії вважає,
що касаційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до статті 398 КПК України підставами для
скасування або зміни вироку, ухвали, постанови є істотне порушення
кримінально-процесуального закону, неправильне застосування кримінального
закону, невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі
засудженого.

Статтею 395 КПК України визначено, що касаційний суд
перевіряє законність та обґрунтованість судового рішення в тій частині, в якій
воно було оскаржене і вправі вийти за межі касаційних вимог, якщо цим не
погіршується становище засудженого чи виправданого.

Вирішення питань, зазначених у касаційній скарзі, про
відповідність викладених у постановлених у справі судових рішеннях висновків
фактичним обставинам справи, а також здійснення оцінки доказів у кримінальній
справі не належить до повноважень касаційного суду.

Військовий місцевий суд, перевіривши матеріали справи та
дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, визнав винним ОСОБА_1 у
скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 119 КК України та призначив йому
покарання у відповідності до вимог ст. 65 КК України.

Апеляційний суд в межах повноважень та в порядку
визначеному ст. 365 КПК України розглянув справу та дійшов вірного висновку про
можливість задоволення клопотання засудженого про звільнення його від
кримінального покарання на підставі п. “б” ст. 1 Закону України “Про амністію”
від 19 квітня 2007 р.

Істотного порушення кримінально-процесуального закону при
розгляді даної справи або неправильного застосування кримінального закону під
час перевірки справи судом касаційної інстанції не виявлено.

На підставі
викладеного, керуючись
статтями 394-396, 398 КПК України, колегія суддів Військової судової колегії Верховного
Суду України

у х в а л и л а :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення.

Судді:

Пилипчук П.П.

О.Ф.Волков

М.Г.Пінчук