Справа № 191/4990/14-к
Провадження № 1-кп/191/387/14
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 березня 2015 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду м. Синельникове Дніпропетровської області кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001817 від 24.09.2014 року відносно:

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Синельникове Дніпропетровської області, українця, громадянина України, освіта середня спеціальна, не

працюючого, не одруженого, зареєстрованого та

проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 26.12.2008 року Синельниківським

міськрайонним судом Дніпропетровської області за

ч.2 ст. 289, ст. 104, ст. 76 КК України на строк до

3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК

України звільнений від відбування покарання з

випробовувальним строком на 2 роки;

- 25.08.2010 року Синельниківським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.5 ст. 27, ч.1 ст. 185, ч.3 ст. 357, ч.1 ст. 70, 71 КК

України на строк 3 роки 1 місяць позбавлення волі звільнений 19.07.2012 року умовно-достроково, не відбутий строк 10 місяців 8 днів,-

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КК України

· за участю сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_4 ,
- обвинуваченого - ОСОБА_3

- потерпілого - ОСОБА_5 ,

- захисника - ОСОБА_6

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_3 маючи не зняту та не погашену судимість 14.09.2014 року приблизно о 16 годині 00 хвилин, знаходячись за адресою: Дніпропетровська область, м. Синельникове, вул. Миру, поблизу будинку № 18, де на ґрунті неприязних стосунків з гр. ОСОБА_5 , з метою спричинення останньому тілесних ушкоджень, умисно наніс один удар лівою рукою стиснутою в кулак в обличчя в область щелепи. Своїми умисними діями ОСОБА_7 спричинив тілесне ушкодження ОСОБА_5 у вигляді перелому нижньої щелепи зліва, яке згідно висновку судово-медичного експерта Синельниківського відділення СМЕ № 309 від 20.10.2014 року відповідає категорії тілесних пошкоджень середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я строком понад 3 тижні ( більш як 21 день).

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою провину визнав, та пояснив, що дійсно 14.09.2014 року, приблизно о 16.00 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , на ґрунті неприязнених стосунків через ревнощі наніс удар в обличчя, в область щелепи ОСОБА_5 , внаслідок чого останні впав. У скоєному кається, просить не призначати покарання, пов`язане з позбавленням волі. Цивільний позов потерпілого визнає частково, а саме: матеріальні збитки у розмірі 6559,21 грн., в повному обсязі, а моральну шкоду у розмірі 1000 грн.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив обставини викладені в обвинувальному акті, щодо спричинення йому 14.09.2014 року, приблизно о 16.00 год., тілесних ушкоджень обвинуваченим ОСОБА_3 через ревнощі стосовно співмешканки ОСОБА_8 , з якою на даний час мешкає обвинувачений. Цивільний позов підтримав в повному обсязі просить стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду в розмірі 6559,21 грн. та моральну шкоду у розмірі 50000 грн.

Оскільки учасники судового провадження не оспорювали обставин вчиненого кримінального правопорушення та не заперечували проти скороченого судового розгляду, відтак, у суворій відповідності до вимог ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися. При цьому суд з`ясував, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку. За таких обставин суд прийняв рішення про проведення скороченого судового розгляду. Прийняття такого рішення свідчить про те, що обставини, які сторони не оспорюють, будуть вважатися встановленими в судовому засіданні і суд буде це враховувати при постановленні вироку.

Крім того, це повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи «Відносно спрощеного кримінального правосуддя» та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яким суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.

Враховуючи викладене вище, суд, допитавши обвинуваченого, потерпілого, дослідивши матеріали, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_3 прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення при обставинах, викладених в обвинувальному акті, доведена повністю. Суд кваліфікує умисні злочинні дії ОСОБА_3 , що проявилися у спричиненні середньої тяжкості тілесного ушкодження, яке не є небезпечними для життя і не потягло за собою наслідків передбачених у статті 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад здоров`я за ч.1 ст. 122 КК України.

Суд, призначаючи покарання обвинуваченому, виходячи з принципу індивідуалізації покарання, враховує обставини вчинення кримінального правопорушення, тяжкість вчинення кримінального правопорушення, яке згідно з ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, особу винного, хоча який раніше судимий, але за місцем проживання характеризується задовільно, на обліку у лікаря психіатра не перебуває, у вчиненому розкаюється.

Обставиною, що пом`якшує покарання згідно вимого ст. 66 КК України - є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка відповідно до вимог ст. 67 КК України, обтяжує покарання є рецидив злочину.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Під час судового розгляду детально проаналізовано поведінку обвинуваченого після вчинення злочину, його щире каяття, наслідки суспільно-небезпечного діяння, відсутність будь-яких намірів уникнути від кримінальної відповідальності, та з врахуванням думки потерпілого, який просив обвинуваченого суворо не карати, враховуючи причину конфлікту, суд дійшов до висновку, що також при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому суд прийшов до переконання, що виправлення обвинуваченого можливе в умовах без ізоляції від суспільства та відбування призначеного покарання та його слід звільнити від відбування покарання з випробуванням, застосувавши ст.75 КК України.

Згідно ч.1 ст. 1168 Цивільного кодексу України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

Цивільний позов по кримінальному провадженню задовольнити частково, матеріальні збитки у розмірі 6559,21 грн., спричинені злочином стягнути з обвинуваченого в повному обсязі, так як вони визнані обвинуваченим та підтверджені документально. Що стосується моральної шкоду, то суд вважає за необхідне задовольнити вимоги в цій частині частково в розмірі 1000 грн., так як вони визнані обвинуваченим в судовому засіданні та частково обґрунтовані потерпілим в судовому засіданні, оскільки потерпілий дійсно тривалий час знаходився на лікуванні внаслідок спричинення йому обвинуваченим тілесного ушкодження та переніс фізичний біль та страждання.

Керуючись ст. ст. 349, 369 - 371, 373 - 376 КПК України, суд,

З А С У Д И В :

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з іспитовим строком 1 (один) рік.

Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти зазначений орган про зміну місця проживання.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Синельникове Дніпропетровської області, ІПН НОМЕР_1 на користь ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с-ще Славгород Синельниківського району Дніпропетровської області, ІПН НОМЕР_2 матеріальну шкоду у розмірі 6559 (шість тисяч п`ятсот п`ятдесят дев`ять) гривень 21 копійка та моральну шкоду у розмірі 1000 (одна тисяча) гривень 00 копійок.

Запобіжний захід, до набрання вироком законної сили ОСОБА_3 залишити колишній особисте зобов`язання.

Вирок може бути оскаржений, з підстав, передбачених статтею 394 КПК України до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Синельниківський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1