ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 564/2253/14-к

13 травня 2015 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - ОСОБА_1

секретар - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3

обвинуваченого - ОСОБА_4

захисника - ОСОБА_5

потерпілого - ОСОБА_6

представника потерпілого - ОСОБА_7

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Костопіль кримінальне провадження про обвинувачення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , освіта вища, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, непрацюючого, громадянина України, невійськовозобов`язаного, раніше несудимого, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України,

ВСТАНОВИВ:
29 березня 2014 року близько 13.45 год. ОСОБА_4 рухаючись на автомобілі марки DAEWOO реєстраційний номер НОМЕР_1 , по проїзній частині, а саме по другорядній дорозі вул.Б.Хмельницького, що в м.Костопіль, здійснював поворот ліворуч виїжджаючи при цьому на головну дорогу по вул.Рівненська. Виконуючи вказаний маневр ОСОБА_4 , не переконавшись, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не помітивши мотоцикл марки HYOSUNG GT250R державний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_6 , допустив зіткнення з останнім, в наслідок чого водій мотоцикла отримав тілесні ушкодження у вигляді: "Політравми, поєднана то рако-абдомінально-скелетна травма. ЗТГК. Багатовідламковий закритий перелом правої лопатки зі зміщенням. Забою контузії обох легень та серця. Двобічного гемотораксу. Були нижньої долі правої легені. ДН.1 ст. Закритої тупої травми живота. Стан після ушивання розривів печінки, розрив лонного та правого крижово-здухвинного зчленування, сідничної кістки справа. Пошкодження цілісності тазового кільця. Перелом лівої променевої кістки в т.м. стан після репозиції. Рваної рани правої п`яткової ділянки. ЗЧМТ. Струс головного мозку. Постгеморагічної анемії важкого ст. (переломи кісток підтверджені рентгенологічно)" В цілому отримана ОСОБА_6 масивна травма тіла за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення за ступенем тяжкості відноситься до тяжких.

Саме грубе порушення водієм ОСОБА_4 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10.10.2001р №1306 "Про Правила дорожнього руху", а саме: п.10.1 вказаних Правил де зазначено, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде достатнім і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; п.16.11 вказаних Правил де зазначено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, перебувають у прямому безпосередньому причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди і суспільно-небезпечними наслідками, що настали.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення визнав, щиро розкаявся у вчиненому та підтвердив фактичні обставини скоєння кримінального правопорушення, цивільний позов прокурора визнав повністю, позов потерпілого - частково. Матеріальну шкоду визнав в сумі заявленій позивачем за мінусом 11 500 грн., які ним було добровільно відшкодовано, та моральну шкоду в сумі 10000 грн.

Крім визнання вини обвинуваченим, його вина у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема, показами потерпілого ОСОБА_6 даних в судовому засіданні, який пояснив, що 29.03.2014 року близько 13.30 год. потерпілий рухався на власному мотоциклі марки HYOSUNG GT250R державний номер НОМЕР_2 по вул.Рівненська в м.Костопіль в напрямку кільця. Неподалік від торговельного магазину "Танром", попереду нього рухалось маршрутне таксі, яке здійснило поворот праворуч на вул.Б.Хмельницького. Проїжджаючи поворот помітив з правої сторони автомобіль марки DAEWOO та відразу раптовий удар по правій нозі. Після чого вилетів через кермо мотоцикла та впав на проїжджу частину, втратив свідомість. Тривалий час перебував на стаціонарному лікуванні та продовжує перебувати на амбулаторному лікуванні.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 та його представник адвокат ОСОБА_7 вимоги за цивільним позовом підтримали та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Факт вчинення обвинуваченим вказаного кримінального правопорушення також підтверджується дослідженими в судовому засіданні документами:

- довідкою Центральної міської лікарні м.Рівне від 10.07.2014 року №1-9/1966;

- висновком експерта № 266 від 12.08.2014 року судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_6 ;

- висновком експерта №5 від 12 лютого 2015 року судово-медичної експертизи гр. ОСОБА_6 ;

розпискою ОСОБА_8 від 14.04.2014 року про отримання коштів в сумі 10000 грн.;

- свідоцтвом про народження ОСОБА_9 Серії НОМЕР_3 , виданого 02 лютого 2010 року;

- банківським чеком від 04.04.2014 року на суму 1500 грн.

Оцінивши дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає встановленим, що ОСОБА_4 порушив правила безпеки дорожнього руху під час керування транспортним засобом, що спричинило потерпілому тяжке тілесне ушкодження, а саме: 29.03.2014 року - громадянину ОСОБА_6 , тому ці його дії суд кваліфікує за ч.2 ст.286 КК України.

Прокурор у кримінальному провадженні заявив в інтересах держави в особі Рівненської міської ради цивільний позови до обвинуваченого про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 14 435,01 грн.

Суд вважає, що позовні вимоги заявлені прокурором, в частині відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення, ґрунтуються на законі, а саме ст.1206 ЦК України і підлягають до задоволення.

Потерпілим ОСОБА_6 також заявлено до обвинуваченого цивільний позов в якому, з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог, він просить стягнути з останнього 42374 грн. на відшкодування шкоди, завданої здоров`ю, яка складає загальну вартість придбання лікарських засобів, препаратів та матеріалів медичного призначення, 100000 грн. на відшкодування моральної шкоди, заробітку (дохід) втраченого ним внаслідок зменшення професійної (загальної) працездатності за період з 12.02.2015 по 12.04.2015 року в сумі 4872 грн., та надалі стягувати з обвинуваченого заробіток (дохід) втрачений ним внаслідок зменшення професійної (загальної) працездатності, шляхом здійснення щомісячних платежів у розмірі 2436 до 01.03.2016 року.

У відповідності до ст.1166 та 1167 ЦК України майнова та моральна шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала.

Суд вважає позов про відшкодування матеріальної шкоди обґрунтованим, оскільки потерпілим надано чеки, що підтверджують всю суму матеріальних збитків, вказану в позові. Однак враховуючи, що обвинувачений добровільно частково відшкодував 11500 грн., відповідно стягненню підлягає 30874грн.

При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди у відповідності до ч.3 ст.23 ЦК України, п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 „Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд враховує глибину фізичних та душевних страждань потерпілого, їх характер, тривалість та обсяг, характер немайнових втрат, ступінь вини особи. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості.

Суд рахує, що в результаті протиправних дій обвинуваченого, потерпілий переніс фізичний біль та душевні страждання, тобто поніс моральну шкоду. З врахуванням характеру вчиненого діяння, глибини фізичних та душевних страждань, засад виваженості і справедливості, суд визначив розмір її грошового відшкодування в сумі 10000 грн.

Враховуючи вимоги ст.ст. 1195,1197,1202 ЦК України та з розрахунку середнього місячного заробітку, який потерпілий мав до ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати ( 2002,20 грн. х 40% = 800,80 грн.) частковому задоволенню підлягають позовні вимоги в частині стягнення заробітку (доходу) втраченого потерпілим внаслідок зменшення професійної (загальної) працездатності за період з 12.02.2015 по 12.04.2015 року в сумі 1601.60 грн. (800,80 х 2), та надалі належить стягувати заробіток (дохід) втрачений потерпілим внаслідок зменшення професійної (загальної) працездатності, шляхом здійснення щомісячних платежів у розмірі 800,80 грн. з 13.04.2015 до 01.03.2016 року.

Відповідно до ст.65 КК України суд призначає покарання, яке є справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та попередження скоєння нових злочинів, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 66 КК України, є активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття, часткове відшкодування шкоди.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченому, згідно зі ст. 67 КК України, не встановлено.

При вирішенні питання призначення ОСОБА_4 виду та міри покарання, суд враховує обставини, які його пом`якшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину, а саме активне сприяння розкриттю злочину, щире каяття у вчиненому та часткове відшкодування потерпілому завданої шкоди у розмірі 11500 грн., а також відсутність обтяжуючих покарання обставин, особу обвинуваченого, який по місцю проживання характеризується позитивно, до кримінальної відповідальності притягується вперше, приходить до рішення призначити міру покарання ближче до нижньої межі санкції статті без застосування додаткового покарання - позбавлення права керувати транспортними засобами.

Захисник обвинуваченого ОСОБА_5 в судовому засіданні заявив клопотання щодо застосування відносно обвинуваченого Закону України "Про амністію у 2014 році" на підтвердження чого надав суду письмове клопотання.

Обвинувачений ОСОБА_4 підтримав дане клопотання.

Згідно ст.1 п.в Закону України Про амністію у 2014 році від 08.04.2014 року звільненню від відбування покарання підлягають особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років, дітей-інвалідів та/або повнолітніх сина, дочку, визнаних інвалідами, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими, відповідно до ст.12 КК України.

Встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 на день набрання чинності Законом України "Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014 року має неповнолітню дитину, якій не виповнилось 18 років - ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданого 02 лютого 2010 року, окрім того засуджений за вчинення злочину, який згідно ст.12 КК України, не є тяжким або особливо тяжким, а тому підпадає під дію ст. 1 п. "в" Закону України "Про амністію у 2014 році" від 08.04.2014 року.

Питання про речові докази суд вирішує у відповідності до ст. 100 КПК України.

Відповідно до ч.2 ст.124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені процесуальні - витрати на залучення експерта. Згідно довідки про витрати на проведення судової експертизи з дослідження технічного стану транспортного засобу №240, витрати складають 786,24 грн. та згідно довідки про витрати на проведення судової експертизи з дослідження технічного стану транспортного засобу №241 - 982,80 грн., разом 1769,04 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.100,124, 368-370, 373-377 КПК України, ст.ст.65,66,67, ч.2 ст.286 КК України, ст.1 п.в Закону України Про амністію у 2014 році, ст.ст.23,1166,1167,1195,1197,1202,1206 ЦК України, суд-
ЗАСУДИВ:
Визнати винним ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України і призначити покарання у виді позбавлення волі строком 3 (три) роки без позбавлення права керувати транспортними засобами.

Застосувати до ОСОБА_4 ст.1 п. "в" ЗУ "Про амністію у 2014 році" та звільнити від відбування призначеного покарання.

Заходи забезпечення кримінального провадження до обвинуваченого ОСОБА_4 не застосовувались.

Після набрання вироком суду законної сили речові докази: автомобіль марки DAEWOO реєстраційний номер НОМЕР_1 залишити ОСОБА_4 , мотоцикл марки HYOSUNG GT250R державний номер НОМЕР_2 залишити ОСОБА_6 .

Процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 1769 (одна тисяча сімсот шістдесят дев`ять) грн. 04 коп. стягнути з обвинуваченого в дохід держави.

Цивільний позов прокурора у кримінальному провадженні до ОСОБА_4 про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іден. номер НОМЕР_4 , на користь держави в особі Рівненської міської ради 14 435,01 витрат на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення на розрахунковий рахунок 0002 МФО 833017 ГУДКСУ в Рівненській області, отримувач УК у м.Рівне, м.Рівне 24060300, код 38012714 .

Цивільний позов ОСОБА_6 до ОСОБА_4 про відшкодування майнової та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 30 874 грн. ( тридцять тисяч вісімсот сімдесят чотири) грн. 20 коп. матеріальної шкоди та 10000 (десять тисяч) грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_6 заробіток (дохід) втрачений ним внаслідок зменшення професійної (загальної) працездатності за період з 12.02.2015 по 12.04.2015 року в сумі 1601.60 грн., стягувати заробіток (дохід) втрачений ним внаслідок зменшення професійної (загальної) працездатності, шляхом здійснення щомісячних платежів у розмірі 800,80 грн. в місяць з 13.04.2015 року до 01.03.2016 року.

В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_6 до ОСОБА_4 - відмовити.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Рівненської області через Костопільський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя: ОСОБА_1