У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України

у складі:

головуючого - судді

Пивовара В.Ф.,

суддів

Пошви Б.М. і Канигіної Г.В.,

розглянула в судовому засіданні 27
вересня 2007 року в м. Києві кримінальну справу за касаційними скаргами
засудженого ОСОБА_1, адвоката ОСОБА_2, захисника ОСОБА_3 на вирок
Шевченківського районного суду м. Києва від 6 грудня 2004 року та ухвалу апеляційного суду м. Києва від 16
серпня 2006 року.

Вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 6 грудня 2004 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця смт. Іванків Київської області, раніше
неодноразово судимого, в тому числі

06.05.1991р. за ст. 94,
ч. 3 ст. 43 КК України на 12 років позбавлення волі,

засуджено за ч. 3 ст. 289 КК
України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду м. Києва від 16 серпня 2006 року вирок щодо ОСОБА_1 змінено,
перекваліфіковано дії ОСОБА_1 з ч. 3 ст. 289 КК України (в редакції закону
2001р.) на ч. 3 ст. 289 КК України (в редакції закону від

22.09.2005р.) за ознаками
незаконного заволодіння транспортним засобом, вчиненим за попередньою змовою
групою осіб, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя чи
здоров'я потерпілого та з погрозою застосування насильства, небезпечного для
життя та здоров'я потерпілого та призначено покарання 8 років позбавлення волі
з конфіскацією всього майна.

У решті вирок залишено без зміни.

За вироком суду з урахуванням внесених змін ухвалою апеляційного суду
ОСОБА_1 визнано винуватим і засуджено за те, що він 05.12.2002р. за попередньою
змовою з невстановленими слідством особами, із застосуванням насильства, що не
є небезпечним для життя і здоров'я потерпілого ОСОБА_4 та з погрозою
застосування насильства, небезпечного для життя та здоров'я потерпілого,
незаконно заволодів його автомобілем ВАЗ-21074, д. н. НОМЕР_1, вартістю
15059грн.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 просить судові рішення скасувати, посилаючись при цьому на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам справи, внаслідок чого його дії неправильно
кваліфіковано, просить їх перекваліфікувати з ч. 3 ст. 289 на ст. 355 КК
України, оскільки його вину у незаконному заволодінні транспортним засобом не
доведено.

Захисник - адвокат ОСОБА_2 у касаційній
скарзі просить судові рішення щодо ОСОБА_1 скасувати, справу направити на нове
розслідування, посилаючись при цьому на те, що досудове та судове слідство
проведено неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи та
істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону.

У касаційній скарзі захисник ОСОБА_3 просить судові рішення щодо засудженого ОСОБА_1 скасувати, справу
направити на нове розслідування або пом'якшити йому покарання, посилаючись при
цьому на однобічність та неповноту досудового та судового слідства, що висновки
суду не відповідають фактичним обставинам справи, вказує на те, що вина ОСОБА_1
у незаконному заволодінні транспортним засобом потерпілого не доведено. Крім
того, вказує на істотні порушення вимог кримінально-процесуального закону.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи, наведені у касаційних скаргах, колегія суддів
вважає, що у задоволенні скарг слід відмовити.

Висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочину,
передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України суд зробив на підставі доказів,
досліджених у судовому засіданні.

Як убачається з матеріалів справи, судами першої та апеляційної інстанції
всебічно та повно досліджено зібрані по справі докази, у тому числі й ті, на
які містяться посилання у касаційних скаргах, та давши їм належну оцінку в їх
сукупності, суди дійшли обґрунтованого висновку про доведеність винуватості
ОСОБА_1 у вчиненні злочину.

Посилання у касаційних скаргах на те, що винність ОСОБА_1 у незаконному
заволодінні транспортним засобом потерпілого ОСОБА_4 не є доведеною, є
необґрунтованими і спростовані доказами, що є у справі.

Доводи захисників про однобічність та неповноту досудового та судового
слідства та про те, що суд не дав належної оцінки всім доказам по справі,
непереконливі та не відповідають матеріалам справи, оскільки всі обставини
справи досліджено повно і вирок у частині доведеності вини ОСОБА_1 належно
мотивований.

Суд апеляційної інстанції перевірив доводи захисників та засудженого
ОСОБА_1, які є аналогічними доводам касаційних скарг, і не знайшов підстав для
їх задоволення. Рішення апеляційного суду відповідає матеріалам справи і є правильним.

Аналіз усіх доказів дає підстави касаційному суду зробити висновок про
правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 289 КК України.

Посилання захисників на те, що було порушено право ОСОБА_1 на захист, є
безпідставними та не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Істотних порушень органами досудового слідства чи судом норм
кримінально-процесуального закону, які були б підставою для зміни або
скасування судових рішень, не встановлено.

Призначаючи ОСОБА_1 покарання, суд урахував ступінь тяжкості вчиненого ним
злочину, дані про особи винуватого, обставини, що пом'якшують та обтяжують
покарання. Тому підстав для його пом'якшення, про що йдеться у касаційній
скарзі, колегія не вбачає.

Виходячи з наведеного, підстав для призначення справи до розгляду у
касаційному порядку з повідомленням зазначених у ст. 384 КПК України осіб не
вбачає.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів Судової палати у кримінальних
справах Верховного Суду України

у х в а л и л а :

у задоволенні касаційних скарг засудженого ОСОБА_1, захисника - адвоката
ОСОБА_2 та захисника ОСОБА_3
відмовити.

С у д д і :

Пивовар В.Ф. Пошва Б.М. Канигіна Г.В.