справа №1-46/2007 рік
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16
травня 2007 р. Галицький
районний суд м. Львова в складі

головуючої-судді - Серьодкіної І.М.

при
секретарі -
Чорній Н.І.,

з участю
прокурора - Леськіва A.M.

та
адвоката -
ОСОБА_1

розглянувши
у відкритому судоваому засіданні в м. Львові кримінальну справу про
обвинувачення ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.
Львова, українця, гр-на України, з середньою освітою, розлученого,
пенсіонера, раніше не судимого, мешканця АДРЕСА_1, обвинуваченого у вчиненні злочинів, передбачених
ст. ст. 296 ч.3, 166 КК України, -

встановив:

Підсудний
ОСОБА_2 16.05.2006 p., близько 18.30 год.,
перебуваючи в нетверезому стані та знаходячись на вул. Кн. Романа в м.
Львові, почав безпричинно чіплятися до потерпілої ОСОБА_3, яка проходила в цей час по вулиці.При цьому
ОСОБА_2 почав ображати честь та гідність потерпілої ОСОБА_3., тягнув її за волосся, штовхав,
наносив удари по голові, ображав
останню брутальними словами, примушував
її силою слідувати разом із ним.
Внаслідок таких хуліганських дій підсудного потерпіла ОСОБА_3. отримала
незначні тілесні ушкодження.

Продовжуючи
свої хуліганські дії, ОСОБА_2,
знаходячись біля Львівської державної музичної академії ім. М. В.Лисенка,
коли до нього підійшов гр-н ОСОБА_4 та схопив підсудного за руки, намагаючись припинити хуліганські дії ОСОБА_2
і з наміром забрати в останнього 2-х місячного сина, для надання останньому медичної
допомоги, у відповідь на це
ОСОБА_2, незважаючи на значну кількість
перехожих громадян, почав висловлюватися
в адресу ОСОБА_4 нецензурними словами,
цинічного змісту тим самим принижуючи його людську гідність. При цьому
ОСОБА_2з особливою зухвалістю почав розмахувати перед ОСОБА_4 руками, погрожував фізичною розправою, а також наніс останньому один удар рукою по
обличчю та декілька разів копнув його по ногах,
від чого той отримав незначні тілесні ушкодження.

Надалі
ОСОБА_2, продовжуючи свої
протиправні, хуліганські дії, намагався силоміць увірватися в приміщення
музичної академії. При цьому останній почав вибивати ногами двері, аж доки не вибив раму зі склом на вхідних
дверях академії, завдавши такій
матеріальних збитків на 250 грн. Під час вчинення хуліганських дій, які тривали близько 15-30 хв останній безперебійно
висловлювався словами брутального змісту,
незважаючи на те, що на цей шум
зібралося багато людей і при цьому було зірвано навчальний процес в академії.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 виу свою у вчиненні інкримінованих йому
злочинів не визнав та пояснив, що жодних протиправних дій, які мали місце
16.05.2006 р. не вчиняв.При цьому пояснив, що в цей день дійсно гуляв з
дружиною, дитиною та зі своїм товаришем гуляли в центральній частині міста, а
оскільки він отримав песіюдо купив пляшку горілки та закуску, все це вони
розпили і з'їли смажену курку. Надалі дружина пішла по своїх справах, залишивши йому сина, а він з сином та кумом
залишилися в центрі міста. На вул Кн. Романа до нього причепилися невідомі йому
люди, які намаглися забрати в нього дитину, він в свою чергу захищався, не
хотів віддавати сина. Однак надалі його все таки затримали працівники міліції і
завезли в Галицький РВ.

Не
дивлячись на такі показання підсудного в суді, його винність у вчиненому
злочині підтверджується іншими зібраними по справі та перевіреними в судовому
засіданні доказами, а саме: заявою потерпілої ОСОБА_3., з якої вбачається, що
вона проситьб прийняти міри до невідомого чоловіка, який 16.05.2006 р. близько
18.30 год. на вул. Кн.Романа в м. Львові напав на неї, штовхав
її, бив, заламував руки а.с.3; рапортом працівників міліції про затримання
підсудного ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ст.296 КК

2

України
а.с. 4;показаннями в суді свідка ОСОБА_5, яка суду ствердила, що 16.05.2006
р. близько 18.30. год. вона збиралася йти додому і розмовляючи зі своїм
знайомим, побачила, як підсудний/гримаючи лівою рукою невідому жінку за плече
вів останню по вулиці.при цьому її штовхав, кричав, ображав нецензурною лайеою,
а правою рукою під пахвою тримам маленьку дитину. Дитина була вся синя, з рота
йшла піна. Вона, побачивши таку картину підійшла до ОСОБА_2, зробила останньому
зауваження, однак він на це не реагував. Там зібралося багато людей, яких вона
попросила допомогти їй забрати дитину, оскільки така може померти. При цьому
вона показала своє службове посвідчення і з допомогою інших чловіків таки
вдалося їй забрати дитину від ОСОБА_2, який був в нетверезому стані та вона
забігла в музичну Академію, звідки викликала
працівників міліції та швидку допомогу для дитини. ОСОБА_2 в цей час жахливо
буянив біля дверей Академії, кричав, виражався нецензурною лайкою ображав всіх.
При цьому люди, які були там, намагалися стримати ОСОБА_2. Однак останній став
копати в двері, кричав і копав двері до тих пір аж поки не вибив раму зі склом.
Надалі приїхала швидка допомога, ячка забрала дитину, а працівники Галицького
РВ затримали та забрали ОСОБА_2;показаннями в суді потерпілого ОСОБА_4, який
ствердив суду, що 16.05.2006 р. близько 18.00 год. бачив, як ОСОБА_2, перебуваючи в нетверезому
стані та знаходячись на вул. Кн.Романа в
м. Львові однією рукою тримав невідому жінку за волосся та голову, а в другій
руці тримав маленьку дитину, яка була вся синя. Він свідок підійшов до
ОСОБА_2 разом з ОСОБА_5 і попросив віддати дитину, однак підсудний не реагував.
Разом з тим, їм все таки вдалося забрати дитину, яка була вся синя і фактично
не подавала ознаків життя. Вони з дитиною забігли в музичну Академію. При
цьому, коли вони відбирали дитину, ОСОБА_2 вдарив його рукою по обличчю. А коли
вони були в Академії, то ОСОБА_2 страшно
буянив, копав ногами в двері, виражався нецензурними словами словами, вривався
в двері, погрожував розправою, виламував двері Академії. Там же зібралося
багато людей, які намагалися втихомирити ОСОБА_2, однак це було марно. Такі
хуліганські дії ОСОБА_2 тривали приблизно 15 хв., аж до приїзду працівників
міліції;показаннями в суді потерпілого ОСОБА_6 , який суду ствердив, що
16.05.2006 р. він знає зі слів, що ОСОБА_2 буянив біля Академії. На час інцинденту,
який мав місце в той день, його в академії не було, він прийшов тоді, коли вже
все закінчилося і побачив пошкоджені двері та вибите скло. Такими діями ОСОБА_2
завдана шкода Академії на 250 грн. Вказана сума Академії не відшкодована тому
прийшлося робити ремонт дверей за кошти Академії;протоколом огляду для
встановлення факту вживання психоактивної речовини стану та стану сп'яніння від
16.05.2006 р., з якого вбачається, що на час вчинення хуліганства ОСОБА_2
знаходився в стані алкогольного сп'яніння а.с. 24;оголошеними та перевіреними
в судовому засіданні показаннями потерпілої ОСОБА_3., з яких вбачається, що
16.05.2006 р. близько 18.30 год. проходила по вул. Кн.Романа в м. Львові і звернула увапгу на
двох чоловіків, які голосно розмовляли, один з них сильно розмахував руками і
коли вона проходила поряд він зачепив її рукою. Вона потерпіла в свою чергу
вибачилася перед ним і пішла далі. В той час вона побачила в цього ж мужчини,
який був в нетверезому стані маленьку дитину. Побачивши таку, вона отримала від
цього видовища шок. Йдучи по вулиці дальше, цей невідомий мужчина, який тримав
однією рукою дитину почав йти за нею, при цьому виражався в її адресу
нецензурними словами, принижуючи її честь та гідність, штовхав її рукою в шию
та тягнув за волосся, бив по тулубу руками. По дорозі до них підійшли двоє
мужчин, які почали заступатися за неї, просили його віддати дитину та
заспокоїтись. Однак на такі зауваження невідомий не реагував, а ще більш став
агресивним, голосно кричав, ображав всіх нецензурною лайкою. Після цього один
невідомий мужчина, щоб якось заспокоїти хулігана бризнув йому газовим
балончиком в очі, але від цього ОСОБА_2 став ще агресивнішим, ще більше кричав,
намагався втолкувати їй потерпілій, що це вона у всьому винна. Надалі люди, які
зібралися нарешті забрали дитину від хулігана і їй вдалося якось від нього
вирватись і втекти разом з працівником міліції в приміщення музичної академії.
Однак ОСОБА_2 продовжував хуліганити, копав у двері Академії, кричав, буянив,
аж поки не вибив рамку зі склом на дверях Академії. Такі хуліганські дії
тривали аж доки не приїхали працівники міліції, які затримали невідомого
хулігана а.с. 20;оголошеними та перевіреними в судовому засіданні показаннями
свідка ОСОБА_7, які фактично є аналогічними показанням потерпілої ОСОБА_3.
а.с. 37 та іншими матеріалами справи.

3

Таким чином, аналізуючи зібрані докази в сукупності та співставляючи їх з
протиречивими показаннями підсудного, даними ним в суді, суд приходить до
висновку, що винність підсудного ОСОБА_2 у вчиненні злочину передбаченого ст.296 ч.3 КК України доведені повністю і
об'єктивно, т.я. він своїми умисними діями вчинив грубе порушення громадського
порядку, з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою
зухвалістю, оскільки останній будучи в стані алкогольного сп'яніння, в центральній частині міста травалий час
ображав громадян, які намагалися
припинити хуліганські дії підсудного. Показання підсудного ОСОБА_2 в тій
частині, що він не вчиняв ніяких хуліганських дій, судом не приймаються до
уваги, оскільки підсудний викладає події у вигідному для себе світлі,
намагаючись таким чином уникнути кримінальної відповідальності. Зрештою такі
показання підсудного спростовуються доказами проаналізованими вище.

Що
стосується кваліфікації дій підсудного по
ст.166 КК Українидо суд вважає, що за даною статтею КК України ОСОБА_2
слід виправдати, оскільки такі звинувачення не знайшли свого підтвердження ні
вході досудового слідства, ні в суді.

Призначаючи
покарання підсудному, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки
скоєного злочину, дані про особу винного, який притягається до кримінальної
відповідальності вперше, посередньо характеризується за місцем проживання, вини
у вчиненому злочині не визнав. Разом з тим, суд враховує той факт, що підсудний
є пенсіонером, має на утриманні одну малолітню дитину, якій потрібна
батьківська опіка та вважає за можливе обрати йому покарання не пов'язане з
ізоляцією від суспільства та застосувати до нього ст.75 КК України. Враховуючи все викладене вище
та керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

засудив:

ОСОБА_2
визнати винним по ч.3 ст. 296 КК України
та обрати йому покарання два роки позбавлення волі.

На
підставі ст.75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_2 від призначеного
покарання з іспитовим терміном на один рік.

По ст.166 КК України - ОСОБА_2 - виправдати.

Зобов'язати
засудженого ОСОБА_2 не міняти свого постійного місця проживання без згоди
органу кримінально-виконавчої системи, куди регулярно з'являтися на реєстрацію.

Міру
запобіжного заходу засудженому до вступу вироку в законну силу зилишити
попередню-підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

На вирок
суду мотт бути подано апеляційну скаргу протягом 15 діб з часу його
проголошення.