Справа № 569/1461/15-к
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
26 лютого 2015 року Рівненський міський суд Рівненської області

в особі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченої ОСОБА_4

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Рівне кримінальне провадження , внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань

за № 0000243 від 15.01. 2015 р. про обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Рівне, Рівненської області, громадянки України, з середньою освітою, розлученої, непрацюючої, раніше не судимої, проживаючої: АДРЕСА_1

в скоєнні злочину, передбаченому ч.1 ст. 317 КК України, -

в с т а н о в и в :
15 січня 2015 року, близько 17 години 00 хвилин, ОСОБА_4 маючи умисел на надання приміщення для незаконного виготовлення та вживання наркотичних засобів, незаконно надала ОСОБА_5 та ОСОБА_6 квартиру АДРЕСА_2 , в якій вона проживає, для виготовлення та вживання наркотичного засобу.

При проведенні 15.01.2015 огляду квартири АДРЕСА_2 , працівниками Рівненського МВ УМВС України в Рівненській області було виявлено та вилучено медичний шприц об`ємом 20 мл. із залишками рідини коричневого кольору, яка згідно висновку експерта №38 від 22.01.2015 містить у своєму складі наркотичний засіб - дезоморфін, маса наркотичного засобу (дезоморфін) становить 0,0071 г. (в перерахунку на суху речовину).

Дії ОСОБА_4 органом досудового слідства кваліфіковані правильно за ч.1 ст. 317 КК України як надання приміщення для незаконного виготовлення та вживання наркотичних засобів, .

29 січня 2015 року між обвинуваченою ОСОБА_4 та прокурором укладена угода про визнання винуватості в кримінальному провадженні відповідно до вимог ст. 471 КПК України.

За умовами угоди про визнання винуватості обвинувачена ОСОБА_4 повністю визнала вину в скоєнні злочину , передбаченого ч.1 ст. 317 КК України.

Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст. 317 КК України - 3 роки позбавлення волі із застосуванням ст.75 КК України та звільнення ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням, із встановленням іспитового строку 1 рік.

Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадження може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.

Частиною 4 ст. 469 КПК України встановлено, що угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину визнала повністю в

інкримінованому їй злочину та пояснила, що дійсно скоїла злочин при зазначених вище обставинах, В скоєному щиро розкаюється, та сприяла слідству у розкритті злочину.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину середньої тяжкості , сторони добровільно уклали угоду про визнання винуватості, зміст якої відповідає вимогам ст. 472 КПК України та закону.

Суд переконався, що обвинувачена ОСОБА_4 цілком розуміє права, передбачені ч. 5 ст. 474 КПК України.

Також судом встановлено, що обвинувачена ОСОБА_4 розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 КПК України.

Крім того судом встановлено, що ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності притягується вперше (а.с.47), на обліку у лікарів нарколога, психіатра не перебуває (а.с.49,50), позитивно характеризується за місцем проживання (.а.с48).

До обставин, які пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_4 суд відносить те, що вона вперше притягується до кримінальної відповідальності, щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, які обтяжують покарання, судом не встановлено.

Санкцією ч.1 ст. 317 КК України передбачене покарання у виді позбавлення волі на строк від 3 до 5 років, тому суд прийшов до висновку про можливе призначення ОСОБА_4 покарання , передбаченого ч.1 ст. 317 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки з застосуванням відстрочки виконання вироку строком на 1 рік з покладанням обов`язків згідно ст. 76 п.2,3 КК України.

Заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, не обирався, та доцільності його обрання немає.

Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченої .

Речові докази знищити.

Керуючись ст. 373, 374,376, 475 КПК України, суд, -

з а с у д и в :
Затвердити угоду від 29.01.2015 року між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_4 про визнання винуватості.

ОСОБА_4 визнати винною за ч. 1 ст. 317 КК України та призначити узгоджене між сторонами покарання у виді трьох років позбавлення волі.

Застосувати до ОСОБА_4 ст.75 КК України звільнивши її від відбування покарання з випробуванням, та встановити іспитовий строк - один рік.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_4 такі обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід ОСОБА_4 не обирати.

Стягнути з ОСОБА_4 процесуальні витрати за залучення експерта в сумі 860 (вісімсот шістдесят) грн. 86 коп. на користь держави України.

Речові докази , які передані на зберігання в кімнату речових доказів Рівненського МВ УМВС - знищити .

Вирок може бути оскаржено в апеляційному порядку до Апеляційного суду Рівненської області через Рівненський міський суд протягом 30 діб з дня його проголошення.

Вручити копію вироку після його проголошення обвинуваченому та прокурору, в разі проголошення вироку у відсутність учасників судового провадження, копію вироку направити не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1