Ухвала

іменем україни

Колегія суддів судової палати у
кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з
розгляду цивільних

і кримінальних справ у складі:

головуючого
Британчука В.В.,

суддів
Широян Т.А., Щепоткіної В.В.,

за участю прокурора
Вергізової Л.А.

розглянула в судовому засіданні в м.
Києві 15 липня 2014 року кримінальну
справу за касаційною скаргою ОСОБА_1 на
вирок Косівського районного суду
Івано-Франківської області від 20
серпня 2013 року та ухвалу Апеляційного
суду Івано-Франківської області від 19
листопада 2013 року.

Вироком Косівського районного суду
Івано-Франківської області від 20
серпня 2013 року

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянина
України, такого, що не має судимості,

виправдано за ч. 2 ст. 125 КК України у
зв'язку із відсутністю в його діях
складу злочину на підставі п. 2 ст. 6 КПК
України.

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_2 року,
громадянин України, такого, що не має
судимості

засуджено за ч. 1 ст. 125 КК України до
штрафу в розмірі 510 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь
потерпілих ОСОБА_4, ОСОБА_5 та ОСОБА_6 по
300 грн. моральної шкоди кожному.

Ухвалою Апеляційного суду
Івано-Франківської області від
19 листопада 2013 року вирок суду щодо
ОСОБА_1 в частині його засудження за ч. 1
ст. 125 КК України скасовано, на підставі
ст. 49 КК України його звільнено від
кримінальної відповідальності із
закриттям провадження у справі за
закінченням строків давності.

За скаргою приватного обвинувачення
ОСОБА_2 за заподіяння йому легких
тілесних ушкоджень Косівським
районним судом Івано-Франківської
області 3 січня 2012 року порушено
кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 125 КК України за .

Цим же судом за скаргами приватного
обвинувачення ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за
заподіяння їм легких тілесних
ушкоджень порушено 27 січня 2012 року
кримінальні справи щодо ОСОБА_1 за ч. 1
ст. 125 КК України.

Цим же судом також за скаргою
приватного обвинувачення, ОСОБА_1 20
січня 2012 року за спричинення йому
легких тілесних ушкоджень, що потягли
за собою короткочасний розлад здоров'я,
порушено 20 січня 2012 року кримінальну
справу щодо ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 125 КК
України.

Кримінальні справи об'єднані в одне
провадження.

За наслідками розгляду справи, за
вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним в
тому, що він 29 жовтня 2011 року біля 17
години в с. Старі Кути по вул.
Пеньківка Косівського району
Івано-Франківської області під час
сварки із ОСОБА_5 та ОСОБА_6 затіяв із
ними обопільну бійку, в результаті якої
завдав останнім легкі тілесні
ушкодження.

Крім того, ОСОБА_2, який намагався
розборонити бійку, ОСОБА_1 наніс
декілька ударів металевою палкою,
завдав легкі тілесні ушкодження.

Виправдовуючи ОСОБА_2 за ч. 2 ст. 125 КК
України за відсутністю в його діях
складу злочину на підставі п. 2 ст. 6 КПК
України, суд, із посиланням на висновки
судово-медичної експертизи щодо
характеру та локалізації, а також
механізму утворення виявлених у
ОСОБА_1 тілесних ушкоджень, показання
свідків та потерпілих у справі, дійшов
висновку, що причиною отриманням таких
є дії потерпілої ОСОБА_6, яка діяла з
метою захисту себе і дочки ОСОБА_5 від
протиправних дій ОСОБА_1

В касаційній скарзі ОСОБА_1 просить
скасувати постановлені судові рішення
щодо ОСОБА_2 у зв'язку із
необґрунтованим його виправданням за
ч. 2 ст. 125 КК України внаслідок
порушення судом при постановленні
вироку вимог
кримінально-процесуального закону,
однобічності та неповноти судового
слідства та невідповідності висновків
суду фактичним обставинам справи.
Стверджує, що суд, діючи упереджено,
дав неправильну оцінку доказам у
справі, а тому дійшов хибного висновку
про його винуватість, безпідставно
виправдавши при цьому ОСОБА_2

Окрім того, зазначає, що між
мотивувальною та резолютивною
частиною вироку в частині виправдання
ОСОБА_2 маються протиріччя. Зокрема, у
мотивувальній частині вироку суд
дійшов висновку, що вина ОСОБА_2 у
вчиненні ним злочину за ч. 1 ст. 125 КК
України не доведена, тоді як судом він
виправданий за відсутністю в його діях
складу злочину.

На касаційну скаргу ОСОБА_1 від
потерпілого - виправданого ОСОБА_2
надійшли заперечення, відповідно до
яких він вважає доводи касаційної
скарги ОСОБА_1 необґрунтованими, а тому
просив їх залишити без задоволення, а
судові рішення щодо нього та ОСОБА_1 -
без зміни.

Заслухавши доповідача, думку прокурора
щодо безпідставності касаційної
скарги ОСОБА_1, а тому просив її
залишити без задоволення, а
постановлені судові рішення щодо
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 без зміни,
перевіривши матеріали справи та доводи
касаційної скарги ОСОБА_1, колегія
суддів вважає, що вона не підлягає
задоволенню з наступних підстав.

Як видно з матеріалів справи, суд
дослідив ті обставини, які могли мати
значення для прийняття рішення у
справі, а зібрані докази, зокрема,
показання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , потерпілих
ОСОБА_6, та ОСОБА_5, свідка - очевидця
події ОСОБА_9, висновки судово-медичних
експертиз потерпілих про локалізацію,
характер і механізм утворення
виявлених у них тілесних ушкоджень,
об'єктивно оцінені судом відповідно до
вимог ст. 67 КПК України.

При цьому суд навів у
вироку мотиви прийнятого рішення щодо
оцінки доказів у справі, перевірив і
визнав такими, що не відповідають
дійсним обставинам справи твердження
ОСОБА_1 про те, що він діяв фактично у
межах необхідної оборони

При перевірці справи касаційним судом
не виявлено даних, які могли б свідчити
про проявлену судом необ'єктивність
при розгляді справи чи допущені
істотні порушення
кримінально-процесуального закону при
збиранні й оцінці доказів у справі, на
що посилається ОСОБА_1 у касаційній
скарзі.

Оскільки обвинувачення ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 пов'язані із одними ж і тими
подіями, то, виправдовуючи ОСОБА_4 за
відсутністю в його діях складу злочину,
і у той же час визнаючи ОСОБА_1 винним,
суд навів докази, достатність і
допустимість яких ставити під сумнів
нема.

Відповідно до встановлених фактичних
обставин суд правильно застосував
кримінальний закон і кваліфікував дії
ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 125 КК України,
обґрунтовано виправдав за такий злочин
ОСОБА_2

Апеляційний суд, переглядаючи справу
за апеляцією ОСОБА_1, який у судовому
засіданні свої вимоги змінив, просив
звільнити його від кримінальної
відповідальності за ст. 49 КК України та
підтримав свою апеляцію щодо
незаконного виправдання ОСОБА_2,
ретельно перевірив доводи ОСОБА_1 і на
їх спростування в ухвалі навів
відповідні мотиви, з якими колегія
суддів погоджується.

При цьому суд обґрунтовано, за
клопотанням ОСОБА_1 скасував щодо нього
вирок суду закрив провадження у справі
на підставі ст. 49 КК України.

Істотних порушень
кримінально-процесуального закону, які
перешкодили чи могли перешкодити суду
повно та всебічно розглянути справу і
постановити законне та обґрунтоване
рішення, а також підстав для скасування
вироку і ухвали із направленням справи
на новий судовий розгляд, як то
зазначено у касаційній скарзі
засудженого, по справі не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.
394-396 КПК України 1960 року, п.п. 11, 15
розділу ХІ, «Перехідних положень»
Кримінального процесуального кодексу
України 2012 року, колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а вирок Косівського
районного суду Івано-Франківської
області від 20 серпня 2013 року та ухвалу
Апеляційного суду Івано-Франківської
області від 19 листопада 2013 року щодо
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 - без зміни.

Судді:

Т.А. Широян В.В. Британчук В.В. Щепоткіна