апеляційний суд миколаївської області
Справа
№ 11-339- 2007
р. Категорія : ст.121 ч.1 КК України
1-й інст.Задунайський В.В., Доповідач апел.інст.:Тимошевський В.П.,
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах
апеляційного суду Миколаївської області
у складі:

головуючої

суддів

за
участю прокурора

засудженого

захисника

Пісного
І.М.,

Погорєлової
Г.М., Тимошевського В.П.,
Кириленка Є.В., ОСОБА_2.,
ОСОБА_1.

З травня 2007 року розглянула у відкритому судовому засіданні в м.
Миколаєві кримінальну справу за апеляціями засудженого ОСОБА_2., та захисника
ОСОБА_1., на вирок Новоодеського районного суду Миколаївської області від 30
січня 2007 року, яким,

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець с
Сухий Сланець Новоодеського району Миколаївської області, українець,
громадянин України, з повною середньою освітою, проживаючий вАДРЕСА_1не
судимий,

-засуджений - за ч.1
ст.121 КК України
до покарання у
виді позбавлення волі на строк 5 років.

Згідно вироку, ОСОБА_2.
визнаний винним в тому, що 31 серпня 2006 року в с.Карлівка Новоодеського
району Миколаївської області,в будинку ОСОБА_2., ОСОБА_3., ОСОБА_4. і ОСОБА_5. вживали
горілку. Після вживання спиртного п'яні ОСОБА_2. і ОСОБА_3.
посварилися. В ході сварки ОСОБА_2.
умисно вдарив ОСОБА_3.
головою в область лоба, внаслідок чого завдав потерпілому тяжкі
тілесні ушкодження у
вигляді черепно-мозкової

2

травми з
забиттям головного мозку, крововиливу під тверду мозкову оболонку зправа.

Засуджений ОСОБА_2. в
апеляції посилається на те, що злочину не вчиняв. Також посилається на істотні
порушення вимог кримінально-процесуального законодавства, однобічність і
неповноту досудового і судового слідства, невідповідність висновків суду,
викладених у вироку, фактичним обставинам справи.

Стверджує, що під час перебування потерпілого у нього в
будинку, конфліктів між ними не було, тому ушкоджень потерпілому він не
спричиняв.

Захисник ОСОБА_1. в інтересах засудженого ОСОБА_2., не оспорюючи
вини засудженого у вчиненні злочину і кваліфікації його дій, просить змінити
вирок та пом'якшити покарання ОСОБА_2.
Призначити покарання не пов'язане з реальним позбавленням волі, з
застосуванням ст. 75 КК України.

Захисник вважає, що обтяжуючою покарання обставиною не
може бути тяжкість злочину, так як вона вже врахована в санкції статті.

Посилаючись на додатково надану позитивну характеристику
ОСОБА_2, а також на те, що на утриманні останнього перебуває хвора мати
похилого віку -78 років, яка потребує догляду, що потерпілий Федоров не має претензій,
захисник, просить суд не позбавляти волі ОСОБА_2.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_2. та захисника
ОСОБА_1. які просили про зміну вироку лише в частині покарання з застосуванням
ст. 75 КК України, думку прокурора Кириленка Є.В. про залишення вироку без
зміни, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів
вважає, що апеляція засудженого підлягає задоволенню частково, а апеляція
захисника підлягає повному задоволенню, з таких підстав.

Висновок про доведеність вини ОСОБА_2. у вчиненні
злочину , відповідальність за який передбачена ч.1 ст.121 КК України, суд
першої інстанції обгрунтував на підставі досліджених у судовому засіданні
доказів, зокрема, показань потерпілого ОСОБА_3.,
свідків ОСОБА_6., ОСОБА_7., та висновків судово-медичного експерта.

Доводи ОСОБА_2. про те,
що він не наносив удару ОСОБА_3. в лоб,
є безпідставними, оскільки спростовуються поясненнями потерпілого ОСОБА_3. в судовому
засіданні, з яких вбачається, що 31.08.2006 року після вживання спиртних напоїв
в домоволодінні ОСОБА_2.,
разом з ОСОБА_4. і ОСОБА_5., ОСОБА_4. дуже сп'янів і пішов спати під копицю
сіна. ОСОБА_3. сидів за
столом і розмовляв з ОСОБА_2.,
який своєю головою вдарив його у лоб над переносицею.

Свідок ОСОБА_6.
пояснила в судовому засіданні, що 31 серпня 2006 року її син ОСОБА_3. прийшов додому
увечері в стані

алкогольного
сп'яніння. Вона побачила у нього на переносицею
синець. Наступного дня ОСОБА_3.
стало погано. З вересня 2006 року ОСОБА_3. їй
сказав, якщо з ним щось станеться , необхідно винити ОСОБА_2., з яким він
вживав спиртні напої 31.08. 2006 року і той ударив його головою в лоб. 4
вересня 2006 року вони завезли ОСОБА_3. до
лікарні, де виявили черепно-мозкову травму.

Свідок ОСОБА_7. пояснила в судовому засіданні , що 31.08.
2006 року приблизно в 10- 00 год.,
до них додому прийшли її співмешканець ОСОБА_2. разом з ОСОБА_4., ОСОБА_5. та ОСОБА_3. і цілий день
вживали горілку. Через декілька днів вона дізналася, що її співмешканець
ОСОБА_2. вдарив головою ОСОБА_3.
Внаслідок отриманих травм його відвезли до лікарні.

Пояснення потерпілого ОСОБА_3.,
свідків ОСОБА_6. та ОСОБА_7. про те, що ОСОБА_2. причинив ОСОБА_3. тілесне
ушкодження ударом головою в лоб, підтверджуються висновками судово-медичного
експерта(а.с. 29, 39).

З досліджених в судовому засіданні висновків судово-медичного експерта(акти
№ 652 від 16.10 2006 року,та №749/652-06р. від 15.11.2006 року а.с.29,39)
вбачається, що у ОСОБА_3.
виявлені тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми з забиттям
головного мозку, крововиливу під тверду мозкову оболонку справа, крововиливу і
саден м'яких тканин в області лівого ока.

Дані тілесні ушкодження могли утворитися як в результаті ударної дії тупим
предметом, так і при одноразовій ударній дії, не виключено головою в область
лоба. Відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою
небезпечності для життя.

Могли утворитися в строк зазначений в постанові
слідчого-31.08. 2006 року.

Аналіз викладених вище доказів у їх сукупності свідчить про те, що суд
обгрунтовано кваліфікував дії ОСОБА_2. за ч.1 ст.121 КК України, як умисне
тяжке тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 65 КК України суд при
призначенні покарання повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу винного й обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Як видно з матеріалів справи і вироку, при визначенні ОСОБА_2. покарання суд,
відповідно до цих вимог врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, який за
кваліфікацією злочинів за ст.12 КК України відноситься до тяжкого. Проте суд не
врахував додатково тяжкість злочину як обтяжуючу покарання обставину.

Разом з тим,
колегія судців вважає, що покарання ОСОБА_2. призначено без урахування всіх обставин справи і особи
засудженого , та є занадто суворим.

Хоча ОСОБА_2. вчинено
тяжкий злочин, в стані алкогольного сп'яніння, що є обтяжуючою покарання
обставиною, але суд недостатньо врахував характер попередніх відносин між
потерпілим і засудженим, які мають дружні стосунки, дані про особу винного , у
якого на утриманні перебуває мати похилого віку 1929 року народження, та вона
потребує догляду.

Суд, фактично не врахував першу судимість ОСОБА_2. та думку
потерпілого ОСОБА_3., який під
час досудового і судового слідства не мав претензій до ОСОБА_2. та просив його
не позбавляти волі.

З наданої апеляційному суду характеристики ОСОБА_2. вбачається, що
за місцем проживання він характеризується позитивно як працьовитий. Саме цю
останню характеристику, яка є виключно позитивною, колегія суддів вважає
достовірною.

З додатково наданих захисником матеріалів, видно, що
ОСОБА_2. має
сім'ю: дружину, дітей, тобто має соціально корисні зв'язки.

Приведені вище обставини дають підстави колегії* суддів дійти висновку про
можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Тому колегія суддів вважає можливим звільнити засудженого ОСОБА_2. від відбування
покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього
обов'язку , з числа передбачених ст.76 КК України.

Істотних порушень кримінально-процесуального законодавства під час
досудового слідства і в судовому засіданні, які могли б потягти скасування
вироку, не встановлено.

Керуючись
ст .ст.365, 366 КПК України, колегія
суддів,

УХВАЛИЛА :

Апеляцію засудженого ОСОБА_2.
задовольнити частково, апеляцію захисника ОСОБА_1. задовольнити повністю.

Вирок Новоодеського районного суду Миколаївської області
від 30 січня 2007 року у відношенні ОСОБА_2змінити.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2від відбування покарання, призначеного
йому вищевказаним вироком за ст.121ч.1 КК України у виді 5 років позбавлення
волі, звільнити, з випробуванням з іспитовим строком 1 рік, з покладенням
обов'язку,

5

передбаченого п.4 ст.
76 КК України - періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи.

З- під
варти ОСОБА_2. звільнити
в залі суду.

Зарахувати ОСОБА_2.
у строк покарання попереднє ув'язнення з 30 січня по 3 травня 2007 року.

В іншій частині вищевказаний вирок залишити без зміни.