Провадження 11-кп/792/398/15
Справа № 669/383/15-к Головуюча в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.3 ст.185 КК України Доповідач ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області у складі:
головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому кримінальне провадження №0000022 від 06.02.2015 року по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч.3 ст.185 КК України за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Білогірського районного суду від 24 квітня 2015 року, -

в с т а н о в и л а :
Цим вироком
ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця с.Мартинівка Старокостянтинівського району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , неодруженого, з неповною середньою освітою, непрацюючого, раніше судимого:

- 20.06.2012 року Любарським районним судом Житомирської області за ч.2 ст.307, ч.2 ст.309, ч.2 ст.315, ч.2 ст.317 КК України до позбавлення волі строком на 6 років 3 місяці з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, звільненого 23 грудня 2014 року ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області згідно з Законом України „Про амністію у 2014 році, -

засуджено за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі.

Зараховано обвинуваченому ОСОБА_7 в строк відбування покарання термін перебування його під вартою, з 05 березня по 23 квітня 2015 року.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_7 до вступу вироку в законну силу залишено попередній тримання під вартою.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.

За вироком суду, обвинувачений ОСОБА_7 , 05 лютого 2015 року близько 20 год., будучи раніше судимим за вчинення тяжких корисливих злочинів, шляхом віджимання та відкриття однієї половини дерев`яних дверей проник до приміщення корівника ферми ТОВ ІВК „Рідний край, що розташована в с.Квітневе Білогірського району Хмельницької області, звідки таємно викрав дві телиці чорно-рябої масті, вагою 359 кг та 365 кг, які належать ТОВ ІВК „Рідний край, загальною вартістю 12981,32 грн., заподіявши своїми умисними незаконними діями товариству матеріальних збитків на вказану суму.
В своїй апеляції, як вбачається з її змісту, обвинувачений ОСОБА_7 просив змінити вирок суду і пом`якшити йому призначене покарання, оскільки, на його думку, суд не взяв до уваги обставини, що пом`якшують йому покарання. Те, що він щиро розкаявся у вчиненому, сприяв слідству в розкритті злочину, є сиротою та ніде не працював, тому і скоїв даний злочин.

Крім цього, кошти йому були потрібні, щоб придбати військову форму для того, щоб піти добровольцем в зону АТО.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення обвинуваченого на підтримку поданої апеляції з посиланням на зазначені у ній доводи, прокурора, який проти задоволення апеляційної скарги заперечував, вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає в силу наступних підстав.

Місцевий суд обґрунтовано визнав обвинуваченого ОСОБА_7 винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України при викладених у вироку обставинах.
Такий висновок суду відповідає фактичним обставинам справи та підтверджений доказами, зібраними та дослідженими в судовому засіданні в передбаченому законом порядку, та ніким не оспорюється.
Так обвинувачений визнав свою вину повністю, щиро розкаявся і підтвердив факт вчинення інкримінованого йому злочину.

Винність обвинуваченого об`єктивно доведена: показаннями свідка ОСОБА_8 щодо обставин придбання у обвинуваченого двох телиць та свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 про обставини викрадення двох телиць; даними довідки ТОВ ІВК „Рідний край №18 від 06.02.2015 року щодо вартості двох телиць; даними протоколів огляду місця події від 06.02.2015 року та 25.02.2015 року; даними протоколу проведення слідчого експерименту від 05.03.2015 року, де обвинувачений зазначив яким чином викрав дві телиці.
При призначенні покарання обвинуваченому, місцевий суд керувався вимогами ст.65 КК України та Постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику призначення судами кримінального покарання №7 від 24.10.2003 року, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 , місцевий суд врахував те, що він щиро розкаявся у вчиненому, сприяв розкриттю злочину, за місцем проживання характеризується посередньо. Однак, взяв до уваги і те, що він є раніше судимий, вчинив новий умисний тяжкий корисливий злочин, що є рецидивом злочинів, вчинив його в короткий строк після звільнення з місць позбавлення волі внаслідок акту амністії, офіційно не працює, за місцем реєстрації не проживає, та обґрунтовано визначив його у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, яке є необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчинення нових злочинів.

В цілому, покарання обвинуваченому ОСОБА_7 призначено відповідно до вимог ст.65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого злочину, особи винного, обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання, та тих, на які посилається обвинувачений у своїй апеляційній скарзі.

Посилання апелянта на те, що він вчинив даний злочин, так як йому були потрібні кошти для придбання військової форми для служби в зоні АТО, є нічим не підтвердженими.

Крім цього, виручені кошти, за продаж викрадених телиць, потерпілій стороні він не повернув.

За таких обставин, підстав для пом`якшення покарання, колегія суддів не вбачає.

У відповідності до ч.ч.1, 2 ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого або особи, щодо якої вирішувалося питання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Обвинувачений ОСОБА_7 на досудовому слідстві був затриманий 26 лютого 2015 року та в цей же день йому було обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, тому у строк відбування покарання йому слід зарахувати час перебування під вартою, тобто з 26 лютого по 23 квітня 2015 року, включно.

Враховуючи, що в цій частині місцевий суд допустився помилки, то вирок суду в цій частині слід змінити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.376, 404, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -
п о с т а н о в и л а :
Апеляцію обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Білогірського районного суду від 24 квітня 2015 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Зарахувати у строк відбування покарання ОСОБА_7 час його перебування під вартою з 26 лютого по 23 квітня 2015 року включно.

В решті вирок залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку, протягом 3-х місяців з дня проголошення, а засудженим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:
суддя апеляційного суду
Хмельницької області ОСОБА_2