Справа №-1-297/2007 p.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 червня 2007 року Кргоківській районний суд міста Кременчука Полтавської
області в складі головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Хохловій Н.Б. за
участю прокурора Яроменок P.O., розглянувши у відкритому судовому засіданні в
місті Кременчуці кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, у
вчиненні злочину передбаченого частиною 1 статті 263 КК України , -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2007 року, знаходячись на Деївському звалищі в місті Кременчуці,
ОСОБА_1 знайшов вибухову речовину, яку зберігав за місцем свого мешкання без
передбаченого законом дозволу. 17 квітня 2007 року близько 12.30 години на
АДРЕСА_1 ОСОБА_1 був затриманий працівниками міліції, які виявили та вилучили в
нього речовину, яка згідно висновку експерта № 37 від 14 травня 2007 року
являється зарядом вибухової речовини бризантної дії зниженої потужності типу
амоніту, масою 89,2 грами.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого
йому злочину визнав повністю, пояснивши про обставини вчиненого як вказано в
описовій частині вироку.

Оскільки ніхто з учасників розгляду справи не оспорював фактичних обставин,
здобутих в справі доказів, суд за згодою підсудного , в порядку ст. 299 КПК
України обмежився його допитом та дослідженням матеріалів справи, які
стосуються характеристики як особи.

Злочинні дії підсудного, які виразились у незаконному придбанні, зберіганні
та носінні вибухових речовин суд кваліфікує за частиною 1 статті 263 КК України
як незаконне придбання, зберігання та носіння вибухових речовин без
передбаченого законом дозволу.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудному, суд визнає щире каяття,
активне сприяння розкриттю злочину.

Обставин, що
обтяжують покарання, судом не встановлено.

Визначаючи міру покарання підсудному суд враховує ступінь та характер
суспільної небезпеки вчиненого, те, що злочин відноситься до категорії злочинів
середньої тяжкості, особу підсудного який відповідно до вимог статті 89 КК
України вважається раніше не судимим, за місцем реєстрації характеризується
посередньо, згідно висновку лікувально-контрольної комісії лікування від
алкоголізму не потребує.

Приймаючи до уваги ступень тяжкості та обставини злочину, його наслідки,
враховуючи перелічені вище дані про особу підсудного, суд вважає за можливе
призначити йому покарання у вигляді обмеження волі із застосуванням вимог ст.
75 КК України звільнивши від відбування призначеного покарання з випробуванням.

Керуючись ст.
ст. 232, 234 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого частиною 1 статті
263 КК України та призначити покарання у вигляді 2 років обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного
покарання з випробуванням, іспитовий строк встановити терміном на 1 рік.

Відповідно до вимог ст. 76 КК України не період іспитового строку покласти
на ОСОБА_1 виконання наступних обов'язків:

не виїжджати за
межи України на постійне місце проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи,

повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи
про зміну місця
проживання, роботи, або навчання.

Міру запобіжного
заходу залишити попередню - підписку про невиїзд.

Вирок суду може
бути оскаржений до апеляційного суду Полтавської області на протязі 15 діб.