Міжгірський районний суд Закарпатської області
Справа № 1-4/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.08.2011смт. Міжгір'я

Міжгірський районний суд Закарпатської області в особі:

Головуючого судді Кривка В. П.
секретаряОСОБА_1
за участі прокурораОСОБА_2

захисник -адвокат ОСОБА_3,

потерпіла ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Міжгір'ї в райсуді справу про обвинувачення

- ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, гр. України, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, не судимого, одруженого, не працюючого, -

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 2 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

22.10.2009 р. біля 9 год. 30 хв. в с.Колочава, Міжгірського району по вул. Возз'єднання, на подвір'ї біля будинку № 7 ОСОБА_5, перебуваючи в неприязнених відносинах з ОСОБА_4 під час сварки на грунті приналежності земельної ділянки умисно вдарив її дерев'яною палкою по коліну лівої ноги спричинивши потерпілій легкі тілесні ушкодження без розладу здоров'я.

Органом досудового слідства підсудному пред'явлено обвинувачення за ст. 125 ч. 2 КК України, що ОСОБА_5 за вказаних обставин побив потерпілу кулаками рук і ногами по голові і спині внаслідок чого заподіяв потерпілій окрім встановлених вище тілесних ушкоджень і тілесні ушкодження у виді ЗЧМТ, струс головного мозку, ушиб тім'яно-скроневих ділянок, що спричинило потерпілій ОСОБА_4 і легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я.

Підсудний ОСОБА_5на досудовому слідстві і в суді вину у вчиненні злочину заперечив і показав, що він є родичем потерпілої (племінник її чоловіка) однак перебувають у неприязнених стосунках тривалий час із-за спору на земельній ділянці. 22.10.2009 р. він перебував на подвір'ї біля власного будинку. Потерпіла в черговий раз ініціювала сварку, під час якої намагалась його вдарити дерев'яною палкою (кілком) , однак він вирвав з її рук палку. Підсудний заперечив побиття потерпілої руками і ногами. Вважає, що струс головного мозку потерпіла зсимулювала, бо раніше працювала медичним працівником.

Потерпіла ОСОБА_4 показала, що з підсудним перебувають у родинних і неприязнених відносинах, мешкають по сусідству, бо підсудний претендує на їх землю, тому з цього приводу конфліктують. 22.10.2009 р. біля 10 год. підсудний підійшов до неї, вдарив її дерев'яною палкою по лівому коліні, повалив на землю, почав кричати щоб вона не брала яблука з цього дерева і городу та наніс удари руками і ногами по голові й тілу. Від цих дій у потерпілої піднявся тиск, вона втратила свідомість. Їй надавали медичну допомогу з місцевої амбулаторної лікарні. Наступного дня вона звернулась у міліцію, одержала направлення до судмедексперта і в м.Хуст пройшла огляд експертом. Потерпіла заявила, що не лікувалась стаціонарно чи амбулаторно, бо вона за освітою і стажем медик, тому лікувалась самостійно вдома.

Свідок ОСОБА_6 (чоловік потерпілої) показав, що 22.10.2009 р. після 9 год. прийшов додому, почув крик на подвір'ї, біля будинку підсудного (його племінника), де побачив лежачу жінку, а в підсудного в руках була дерев'яна палка. Потерпіла повідомила йому, що її побив підсудний палкою по коліні, а руками і ногами по тілу. Син підсудного відтягнув його від потерпілої. Свідок заявив, що самого удару палкою він не бачив, однак бачив як підсудний бив потерпілу ногами і руками по тілу, коли вона лежала на землі. Опісля він завів дружину до хати і викликав швидку з Колочавської амбулаторної лікарні, які надали їй медичну допомогу. Наступного дня потерпіла звернулась в Міжгірський РВ ГУМВС.

Свідок ОСОБА_7 (дружина підсудного) показала, що 22.09.2009 р. біля 9 год. підсудний пішов по воду повз будинок вуйка ОСОБА_6. Через деякий час вона з подвір'я почула крики і побачила як ОСОБА_4 намагалась дерев'яною палкою вдарити підсудного, однак він підставив руку і вирвав палку, а потерпіла почала ображати його нецензурними словами. На це надійшов її чоловік ОСОБА_6 і забрав потерпілу до хати.

Свідок ОСОБА_8 показала, що 22.09.2009 р. біля 9 год. 30 хв. вона перебувала на подвір'ї свого будинку, з якого бачила конфлікт між її сусідами підсудним і потерпілою. Остання під час сварки намагалась ударити дерев'яною палкою підсудного по голові, однак він підставив руку і вирвав палку. Нанесення побоїв підсудним потерпілій вона не бачила.

Свідок ОСОБА_9 показала, що 22.09.2009 р. біля 9 год. 30 хв. йшла до будинку ОСОБА_5 і почула крики від сварки потерпілої та побачила як вона дерев'яною палкою намагалась ударити підсудного, однак той вирвав з її рук палку. Потерпіла відійшла і почала кидати в підсудного камінням. Свідок заявила, що не бачила того, щоб підсудний бив потерпілу.

Свідок ОСОБА_10 показала, що 22.09.2009 р. біля 10 год. вона приїхала на виклик з амбулаторної лікарні в с.Колочава до будинку потерпілої і надавала медичну допомогу потерпілій, яка скаржилась на високий тиск, головну біль, нудоту і забите ліве коліно. При цьому чоловік потерпілої і її невістка сказали, що потерпілу побили.

Свідок ОСОБА_11 показав, що працює травматологом у Хустській райлікарні. 24.10.2009 р. до нього звернулась потерпіла, скерована Хустським судмедекспертом на консультацію. Потерпіла скаржилась на болі в суглобах, в колінах. На лівій нозі в колінному суглобі він побачив синець , призначив лікування і дав висновок. Рентгензнімок не показав перелому чи яких-небудь паталогій.

Свідок ОСОБА_12 показав , що працює невропатологом Хустської райлікарні. У жовтні 2009 р. потерпіла звернулась до нього з направленням від судмедексперта. Скаржилась на головну біль і запаморочення і на те , що була побита племінником. Тілесних ушкоджень він не виявив, тому не наполягав на госпіталізацію, а хвора не виявила бажання лікуватись. Зі слів потерпілої та повідомленими нею симптомами він виставив потерпілій діагноз ЗЧМТ, струс головного мозку і дав висновок для експерта.

Згідно повторної судово-медичної експертизи у потерпілої виявлено забій лівого колінного суглобу та м'яких тканин тім'яно-скриневої ділянки, ЗЧМТ, струс головного мозку, що проявилось ністагмом., анізорефлексією, позитивним симптомом Марінеску Родовича зліва. Ці тілесні ушкодження виникли внаслідок обмеженої травмуючої поверхні тупих твердих предметів по ударному механізму спричинення, якими можуть бути дерев'яна палка та затиснуті в кулак руки сторонньої людини, і не є характерними для падіння на плоску тверду тупу поверхню, по давності виникнення тілесні ушкодження вкладуються в строк події 22.10.2009 р. Тілесні ушкодження у вигляді синця та забою лівого колінного суглобу та м'яких тканин тім'яно-скриневої ділянки потягли за собою розлад здоров'я строком не більше 6 днів і за цією ознакою віднесені експертами до легких тілесних ушкоджень без розладу здоров'я. Тілесні ушкодження у вигляді ЗЧМТ, струсу головного мозку потягли за собою розлад здоров'я більше 6 днів, але менше 21 дня і за цією ознакою їх слід кваліфікувати як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я.

У судовому засіданні експерт ОСОБА_13 роз'яснив, що тілесні ушкодження у вигляді забою колінного суглобу ймовірно могли виникнути від удару дерев'яною палкою, а тілесні ушкодження у виді ЗЧМТ , струс головного мозку ймовірніше виникли від ударів рук посторонньої людини.

Оцінивши вищевстановлені докази в сукупності у тому числі й з іншими доказами в матеріалах справи, суд дійшов такого висновку.

ОСОБА_5 слід визнати винним в учиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, який мав місце 22.10.2009 р. , за кваліфікуючими ознаками: умисне легке тілесне ушкодження без розладу здоров'я. До такого переконання суд дійшов, виходячи з наступного. Конфлікт між потерпілою і підсудним на подвір'ї біля їх будинків у с.Колочава, який відбувся 22.10.2009 р. на грунті неприязнених відносин підтверджений як підсудним, так потерпілою і свідками в справі. З первинного висновку і повторної судово-медичної експертизи, показів свідків, у тому числі експертів, чітко вбачається, що тілесне ушкодження у вигляді синця на лівому колінному суглобі в потерпілої виникло від удару дерев'яною палкою сторонньої людини, а виникнення цього тілесного ушкодження від самоспричинення чи від падіння малоймовірне. Отже, суд віддає перевагу прямим доказам: показам потерпілої, висновку судово-медичної експертизи в цій частині, показам свідків лікарів, які бачили і діагностували це тілесне ушкодження і відхиляє заперечення вини підсудним у нанесенні удару палкою по коліну ноги потерпілої, розцінюючи це заперечення як спосіб захисту.

Натомість суд відхиляє обвинувачення підсудного у вчиненні злочину за ст. 125 ч. 2 КК України в частині спричинення потерпілій ЗЧМТ і струсу головного мозку, оскільки таке недоведено належними доказами. Це вбачається з таких мотивів.

Потерпіла не лікувалась жодного дня в лікарні стаціонарно чи амбулаторно. Це підтверджено її показами, довідкою з Хустської лікарні, показами лікарів, за якими потерпіла відмовлялась від госпіталізації. Окрім цього, висновок повторно судово-медичної експертизи в цій частині є необгрунтованим і суперечливим. Зокрема, допитані як свідки лікарі ОСОБА_12 і ОСОБА_11 пояснили в суді, що під час огляду потерпілої вони виявили в неї тільки синець на лівому коліні, інших тілесних ушкоджень не було. Діагноз на ЗЧМТ і струсу головного мозку був виставлений зі слів потерпілої (її скарг). На болі в скроневій ділянці потерпіла скаржилась тільки при пальпації. Будь-яких наслідків від ЧМТ ні лікарі, ні експерти об'єктивно не виявили. Медична допомога не надавалась потерпілій і лікування не призначалось. Натомість як у первинному висновку (Т. 1, а.с. 127) так і у висновку повторної судово-медичної експертизи безпідставно зазначено, що потерпіла зверталась за допомогою в Хустську райлікарню і в Хустську поліклініку. Допитані з цього приводу експерти пояснили такий запис помилкою.

Суд вважає, що експертами не взято до уваги пункти 4.13. Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, за якими експерту належить утриматись від встановлення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень у випадках:

невизначеності клінічної картини чи недостатнього клінічного і лабораторного обстеження потерпілого;

невизначеного кінця ушкодження, що не було небезпечним для життя;

відмови обстежуваного від додаткового огляду чи явки його на повторне обстеження, якщо це позбавляє експерта можливості правильно оцінити характер ушкодження, його клінічний перебіг і кінець;

відсудність медичних документів, в тому числі результатів додаткових досліджень , без яких не можна судити про характер і ступінь тяжкості тілесних ушкоджень. У таких випадках судово-медичний експерт у своїх підсумках викладає причини, що не дозволяють визначити ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, і зазначає, які дані необхідні йому для вирішення цього питання (медичні документи, результати додаткових досліджень тощо), а також визначає термін повторного огляду.

Отже, висновок судово-медичної експертизи про одержання потерпілою легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я з терміном більше 6 і менше 21 дня є необгрунтованим, оскільки в описовій та дослідницькій частині висновку таке не вмотивовано, не підтверджено медичною документацією. Тому, з врахуванням показів і заперечень вини підсудним, показів свідків, які не бачили нанесення ударів потерпілій руками чи ногами по голові й тілу, суд цей доказ відхиляє на користь підсудного.

Дії підсудного підлягають перекваліфікації зі ст. 125 ч. 2 на ст. 125 ч. 1 КК України.

За вчинений злочин підсудний підлягає покаранню.

Обираючи вид і розмір покарання, суд зважає на таке.

Обставин, які б обтяжували чи пом'якшували покарання винного, не має.

Суд бере до уваги особу винного, який є похилого віку (старше 60 років), вперше вчинив злочин, характеризується з місця проживання позитивно. Суд звертає увагу і на причини та умови, які сприяли вчиненню злочину, зокрема неприязнені родинні стосунки сімей потерпілої і підсудного.

Вчинений злочин за законом (ст. 12 КК України) віднесений до невеликої тяжкості, хоча характеризується умисною формою вини. Значних негативних наслідків від злочину не має.

Виходячи з альтернативної санкції ст. 125 ч. 1 КК України винний, який є похилого (пенсійного) віку не може бути покараний громадськими або виправними роботами (ст. 56 ч. 3, ст. 57 ч. 2 КК України). Натомість ОСОБА_5 одержує пенсію по віку, виїжджає на сезонні роботи, тому його доцільно покарати штрафом у розмірі, що відповідає 30 чинним до застосування неоподаткованим мінімумам доходів громадян.

Цивільного позову не заявлено.

Речовий доказ дерев'яну палку слід знищити.

Запобіжний захід підписку про невиїзд доцільно скасувати.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,-

з ас у д и в :

ОСОБА_5 визнати винним в учиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч. 1 КК України, і призначити покарання у виді штрафу в сумі 510 (п'ятсот десять) грн.

Речовий доказ, що зберігається в Міжгірському РВ ГУМВС дерев'яну палку - знищити.

Запобіжний захід підписку про невиїзд - скасувати.

На вирок може бути подано апеляцію в апеляційний суд Закарпатської області через райсуд протягом 15 діб з моменту проголошення.

Суддя ОСОБА_14