Провадження № 11-кп/792/43/15 Головуючий в 1-й інстанції ОСОБА_1
Категорія: ч.2 ст.307 КК України
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 січня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницької області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,
прокурора ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
обвинуваченого ОСОБА_8
розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Хмельницькому матеріали кримінального провадження №0000094 за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2014 року.

В с т а н о в и л а:
Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 24 жовтня 2014 року

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, українця, не одруженого, студента другого курсу Хмельницького торгівельно-економічного коледжу, з середньою освітою, не судимого, -

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, та призначено покарання із застосуванням ст.69 КК України у виді позбавлення волі строком на 2 роки 6 місяців з конфіскацією всього належного йому майна, крім житла.

Строк відбування покарання ОСОБА_8 визначено рахувати з 24 жовтня 2014 року, зарахувавши в цей строк час утримання його під вартою з 21 травня 2014 року по 23 жовтня 2014 року, включно.

Запобіжний захід ОСОБА_8 , до набрання вироком законної сили, залишено попередній тримання під вартою.

Стягнуто з ОСОБА_8 на користь держави процесуальні витрати у справі за проведення експертиз в сумі 589, 68 грн.

Долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст.100 КПК України.
За вироком суду, ОСОБА_8 17 квітня 2014 року, близько 16 год. 25 хв., в порушення ст. ст. 2, 7, 12 Закону України «Про наркотичні засоби, психотропні речовини і прекурсори» та таблиці №1 списку №1 Постанови Кабінету міністрів України № 770 від 06.05.2000 року «Про затвердження переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів», знаходячись на зупиночній платформі «Кам`янецький переїзд» м. Хмельницького, збув незаконно придбаний ним у невстановлених слідством осіб та у невстановленому місці влітку 2009 р. наркотичний засіб - канабіс, загальною масою 9,24 г. особі під зміненими анкетними даними ОСОБА_9 за 260 грн.
Не погоджуючись з рішенням суду, в частині призначеного покарання, обвинувачений ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржуваний вирок змінити, призначивши йому покарання із застосуванням ст.75 КК України.

Свої вимоги аргументує неналежним врахуванням місцевим судом ряду пом`якшуючих покарання обставин, а саме щирого каяття, активного сприяння у розкритті злочину, причин і умов, які сприяли вчиненню інкримінованого кримінального правопорушення.

Не враховано судом, на переконання апелянта, і ряд характеризуючих ознак обвинуваченого, зокрема, його несудимість, сирітство, вчинення злочину вперше, навчання в коледжі, наявність на утриманні сестри 1994 року народження.

Звертає увагу на відсутність завданої шкоди в даному кримінальному провадженні, невелику кількість наркотичного засобу та наявність лише одного епізоду збуту наркотичної речовини.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, щодо змісту оскарженого судового рішення з коротким викладом доводів апеляційної скарги сторони захисту, пояснення обвинуваченого ОСОБА_8 та його захисника на підтримку поданої апеляційної скарги з підстав наведених у ній, думку прокурора про законність та обґрунтованість вироку суду і відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, в межах поданої апеляційної скарги, обговоривши її доводи, надавши обвинуваченому можливість виступу в судових дебатах та останньому слові, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, яка підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Враховуючи те, що фактичні обставини вчиненого обвинуваченим ОСОБА_8 кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.307 КК України, доведеність вини останнього та правильність кваліфікації його дій за вказаною нормою закону сторонами провадження не оспорюються, у зв`язку з чим, відповідно до вимог ст.404 КПК України, вирок в цій частині апеляційним судом не досліджується.

Разом з тим, висновки місцевого суду про можливість виправлення ОСОБА_8 лише в умовах ізоляції його від суспільства, з реальним відбуттям покарання, на думку колегії суддів, є необґрунтованими, оскільки даний вид покарання є таким, що не відповідає ступеню тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченого, внаслідок його суворості.

Відповідно до ч. 1 ст. 408 КПК України суд апеляційної інстанції змінює вирок у разі пом`якшення призначеного покарання, якщо визнає, що покарання за своєю суворістю не відповідає тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

На переконання колегії суддів, місцевий суд при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_8 не врахував обставин вчинення кримінального правопорушення останнім, а саме те, що протиправна поведінка ОСОБА_8 була стимульована правоохоронними органами, факт збуту був одноразовий, а розмір збутого наркотичного засобу незначний.

Вказані вище обставини, з врахування даних про особу обвинуваченого ОСОБА_8 , який раніше не судимий, являється особою молодого віку, навчається, позитивно характеризується, повністю визнав свою вину, щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, відсутність обставин, які б обтяжували покарання, дають підстави вважати, що виправлення обвинуваченого та попередження вчинення ним нових злочинів можливо досягти без ізоляції його від суспільства, але в умовах здійснення контролю за його поведінкою під час звільнення від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Стаття 77 КК України передбачає вичерпний перелік додаткових покарань, які можуть бути призначені у разі звільнення засудженого від основного покарання з випробуванням, серед яких конфіскація майна відсутня.

Якщо додаткове покарання у виді конфіскації майна за санкцією статті є обов`язковим, то у разі прийняття рішення про звільнення особи від відбування покарання з випробуванням, воно не застосовується.

З урахуванням наведених обставин, вирок суду підлягає зміні в частині призначеного покарання, в зв`язку з чим апеляційна скарга обвинуваченого підлягає задоволенню.

Істотних порушень норм кримінального процесуального закону які були б підставою для скасування постановленого щодо обвинуваченого судового рішення не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 408, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24 жовтня 2014 року щодо ОСОБА_8 в частині призначеного додаткового покарання та відбуття основного покарання змінити.

Вважати ОСОБА_8 засудженим за ч.2 ст.307 КК України із застосуванням ст.69 КК України на 2 роки 6 місяців позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК України ОСОБА_8 звільнити від відбування призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 (два) роки, звільнивши його з під-варти в залі апеляційного суду негайно.

Відповідно до ст.76 КК України зобов`язати ОСОБА_8 повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтися до неї для реєстрації.

Зарахувати ОСОБА_8 в строк відбуття покарання строк його тримання під вартою з 21.05.2014 року по 22.01.2015 року, включно.

В решті вирок суду залишити без змін.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

Судді /підписи/

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Хмельницької області ОСОБА_2