Провадження № 11-кп/792/213/15
Категорія: ч.2 ст.286 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 березня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Хмельницького області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,
суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
з участю секретаря ОСОБА_5 , прокурора ОСОБА_6 ,
потерпілої ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому кримінальне провадження № 0005154 за апеляційними скаргами потерпілої ОСОБА_7 та обвинуваченого ОСОБА_9 на вирок Хмельницького міськрайонного суду від 15 січня 2015 року,-
В с т а н о в и л а :
Вироком Хмельницького міськрайонного суду від 15 січня 2015 року

ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Горяченці Новоушицького району Хмельницької області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою музичною освітою, приватного підприємця, одруженого, на утриманні мати інвалід, раніше не судимого,
визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено покарання у виді 3-х років позбавлення волі з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік 6 місяців.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_9 звільнено від відбування основного покарання з встановленням іспитового строку 2 роки.
Ухвалено стягнути з ОСОБА_9 судові витрати по справі за проведення авто-технічної експертизи № 413А від 20.11.2014 року в розмірі 353,81 грн.
Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 100 КПК України.
За вироком суду, 15.10.2014 року біля 18 год. 15 хв. ОСОБА_9 , керуючи автомобілем „Mersedes Benz E220, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Свободи від вул. Зарічанської в напрямку до Проспекту Миру, виконуючи маневр лівого повороту до подвір`я будинку АДРЕСА_2 , не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не надав дорогу зустрічним транспортним засобам, перетнувши лінію горизонтальної дорожньої розмітки, що поділяє транспортні потоки протилежних напрямків, допустив зіткнення із велосипедом під керуванням ОСОБА_11 , який рухався по вул. Свободи від Проспекту Миру в напрямку до вул. Зарічанської м. Хмельницького, в результаті чого, заподіяв тяжкі тілесні ушкодження останньому, як такі, що небезпечні для життя в момент заподіяння та перебувають в прямому причинному зв`язку з настанням смерті.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди потерпілий ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження у вигляді: перелому скроневої кістки зліва, субдуральної гематоми лівої півкулі головного мозку, ділянки забою лобної долі лівої півкулі головного мозку, крововиливу в м`які тканини голови з внутрішньої сторони в лобній ділянці зліва з переходом на скроневу ділянку зліва, крововиливу в лівій навколоочній ділянці з переходом на скулову ділянку зліва, що могли утворитись при ударі головою об тупий предмет з переважаючою контактуючою поверхнею, не виключено під час ДТП 15.10.2014р. Підковоподібні рубці скроневої та лобної ділянки голови зліва, ран шиї в нижній третині та шийного відділу трахеї, рани в правій підключичній ділянці трепанаційного отвору в ділянці лобної та скроневої кісток зліва, сформованої кісткової мозолі в ділянці скроневої кістки зліва, що утворились при наданні ОСОБА_11 кваліфікованої медичної допомоги під час проведення медичних маніпуляцій в Хмельницькій обласній лікарні. Причиною смерті ОСОБА_11 є черепно-мозкова травма, що проявилась переломом кісток черепа, субдуральною гематомою, ділянкою забою речовини головного мозку.
Своїми діями ОСОБА_9 порушив вимоги п.п. 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України:
- 10.1. Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху;
- 10.4. Перед поворотом праворуч та ліворуч, у тому числі в напрямку головної дороги, або розворотом водій повинен завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, установленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам. Водій, що виконує поворот ліворуч, повинен дати дорогу попутним транспортним засобам, які рухаються попереду нього і виконують розворот. За наявності трамвайної колії посередині проїзної частини водій нерейкового транспортного засобу, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям, повинен дати дорогу трамваю.
Лінія горизонтальної дорожньої розмітки має таке значення: 1.3. Поділяє транспортні потоки протилежних напрямків на дорогах, які мають чотири і більше смуг руху, що перебуває у прямому причинному зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою.
В поданих апеляційних скаргах потерпіла ОСОБА_7 та обвинувачений ОСОБА_9 , не оспорюючи доведеності вини та правильності кваліфікації його дій, посилаючись на невідповідність тяжкості призначеного покарання особі обвинуваченого, просять вирок суду змінити, пом`якшити призначене покарання та визначити таке без позбавлення ОСОБА_9 права керування транспортними засобами. На думку як потерпілої, так і обвинуваченого, судом не враховано, що за допомогою автомобіля ОСОБА_9 здійснює підприємницьку діяльність, від доходів якої має намір виконувати свої зобов`язання по погашенню матеріальної шкоди завданої злочином, має на утримання матір інваліда І-ї групи, залишено поза увагою думку потерпілої, яка просила не позбавляти обвинуваченого права керування транспортними засобами.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення потерпілої ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника ОСОБА_8 , які підтримали подані апеляційні скарги, з посиланням на зазначені в них доводи, думку прокурора, який просить апеляції залишити без задоволення, а вирок без зміни, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що вони до задоволення не підлягають, виходячи з таких підстав.
Як убачається з матеріалів кримінального провадження, досудове розслідування, з`ясування обставин справи та перевірка їх доказами проведено з дотриманням вимог кримінального процесуального закону, таких порушень цього закону, які були б істотними і тягли за собою скасування судового рішення, у справі не допущено, а висновок суду про доведеність вини ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення при зазначених у вироку обставинах відповідає матеріалам справи, ґрунтується на досліджених в судовому засіданні доказах та не оскаржується в апеляційних скаргах, як і не оспорюється кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 286 КК України.

Призначене ОСОБА_9 додаткове покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, за своїм видом та розміром є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Зокрема, судом при призначенні ОСОБА_9 покарання взято до уваги суспільну небезпечність вчиненого кримінального правопорушення, яке є тяжким, наслідки скоєння злочину у вигляді смерті молодої людини, а також думку потерпілої, яка просила суворо не карати обвинуваченого, оскільки знайшла з ним порозуміння.
Суд також обґрунтовано визнав пом`якшуючими покарання обставинами те, що обвинувачений ОСОБА_9 розкаявся у вчиненому, повністю визнав вину у скоєному, частково відшкодував спричинені злочином збитки та має на утримані матір похилого віку, інваліда І-ї групи.

Разом з тим, місцевий суд, враховуючи суспільну небезпечність кримінального правопорушення, вчиненого обвинуваченим ОСОБА_9 , яке характеризується необережною формою вини, наслідки у вигляді смерті молодої людини, те, що вчинення злочину безпосередньо пов`язане з грубим порушенням цілого ряду вимог ПДР України під час керування транспортним засобом, правильно призначив йому додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами фактично в мінімальному розмірі.
За таких обставин, розглядаючи кримінальне провадження в межах апеляційних вимог, колегія суддів вважає, що додаткове покарання, призначене ОСОБА_9 , при даних конкретних обставинах провадження та особі обвинуваченого є достатнім для його виправлення та попередження скоєння нових правопорушень, тобто ґрунтується на вимогах закону.
При цьому, враховуючи наслідки злочину, з огляду на те, що ОСОБА_9 звільнено від відбування основного покарання з випробуванням, судом були враховані ті обставини, на які є посилання в апеляційних скаргах потерпілої та обвинуваченого, в тому числі думка потерпілої ОСОБА_7 , яка просила суворо не карати обвинуваченого.

А тому колегія суддів не може погодитись з твердженнями потерпілої ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_9 та його захисника про призначення явно несправедливого додаткового покарання внаслідок його суворості.
Ті обставини, що ОСОБА_9 визнав вину, сприяв розкриттю злочину, частково відшкодував спричиненні злочином збитки та має на утриманні матір, інваліда І-ї групи, в даному випадку не є підставою для звільнення від відбування ще й додаткового покарання у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки це не спростовує встановлених судом обставин і висновків та не дає підстав вважати, що виправлення обвинуваченого можливе без відбування додаткового покарання.
Тому фактичне повне звільнення обвинуваченого від встановленого законом покарання, на чому наполягають потерпіла, обвинувачений та його захисник, враховуючи специфіку вчиненого злочину, його наслідки, колегія суддів вважає безпідставним та таким, що суперечить вимогам закону.

З огляду на те, що у обвинуваченого є повнолітній, дієздатний брат мешканець м. Хмельницького, який зобов`язаний надавати матері свою частину допомоги, наявність в ОСОБА_9 матері, інваліда І-ї групи, на переконання колегії суддів не може бути безумовною підставою для зміни вироку суду, на чому наголошують потерпіла, обвинувачений та його захисник.

З урахуванням наведеного, підстав для зміни чи скасування вироку у межах апеляційних скарг потерпілої та обвинуваченого не вбачається.
На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 407, 418 КПК України, колегія суддів,-
П о с т а н о в и л а :
Вирок Хмельницького міськрайонного суду від 15 січня 2015 року щодо ОСОБА_9 залишити без зміни, а апеляційні скарги потерпілої ОСОБА_7 та обвинуваченого без задоволення.
На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення.

Судді
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4