Справа №1-50/2008 року
В И Р О К

Іменем України

07
лютого 2008
року
Лубенський міськрайонний суд

Полтавської області

В
складі: головуючого судді - Гудкова С.В.

при секретарі - Яценко В.В.

з участю прокурора -
Загребельного О.В.

адвоката - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Лубни кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця смт.Оржиця
Полтавської області, українця, громадянина України, освіта неповна середня, не
одруженого, не працюючого, раніше судимого 04.09.2001 року Оржицьким районним
судом за ст.ст. 185 ч.3, 145 ч.2 КК України до 4-х років позбавлення волі;
20.02.2003 року Кіровоградським районним судом м.Кіровограда за ст.185 ч.3 КК
України до 3-х років позбавлення волі, звільнений 04.08.2005 року згідно Закону
України від 31.05.2005 року “Про амністію”, 30.01.2007 року Лубенським
міськрайонним судом Полтавської області за ст.187 ч.2 КК України до 7-ми років
3-х місяців позбавлення волі з конфіскацією ½ частини належного йому майна, мешканця АДРЕСА_1,

у вчиненні злочинів, передбачених
ст.ст.186 ч.3, 187 ч.3 КК України,

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженця та мешканця АДРЕСА_1,
українця, громадянина України, освіта неповна середня, одруженого, на утриманні
має одну неповнолітню дитину, непрацюючого, раніше не судимого,

у вчиненні злочинів, передбачених
ст.ст.186 ч.3, 187 ч.3 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

30
січня 2006 року приблизно о 16 годині підсудній ОСОБА_2 запропонував підсудному
ОСОБА_3 скоїти крадіжку в с.Чутівка Оржицького району Полтавської області у
ОСОБА_4, на що останній погодився. З цією метою вони прийшли до господарства
ОСОБА_4, розташованого за вищезазначеною адресою. Наблизившись до будинку,
побачили замкнутий навісний замок на вхідних дверях . ОСОБА_2 через вікно
помітив господарку, яка сиділа на ліжку. Він за допомогою пилочки для нігтів
відімкнув замок на вхідних дверях та
разом з ОСОБА_3 зайшли в будинок. ОСОБА_2, прийнявши до уваги, що ОСОБА_4 не
піднімається з ліжка почав вимагати від потерпілої нагороди та гроші .
Виявивши, що у останньої грошей та нагород немає, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зібрали по
будинку алюмінієвий посуд на загальну суму 290 гривень 60 копійок, які склали в
мішок та вийшли з будинку. Донісши мішок з посудом до с.Тарасівка, залишили
його за автобусною зупинкою та пішли пішки до смт.Оржиця, де біля автостанції
найняли таксі під керуванням ОСОБА_5 та повернулись по мішок, який повантажили
в автомобіль та повезли в смт.Оржиця. Алюмінієвий посуд продали ОСОБА_6 за 54
гривні. Кошти підсудні витратили на власні потреби.

Крім
цього, 30.01.2006 року під час перебування в смт.Оржиця в кафе-барі “Власкіт”
ОСОБА_3 повідомив, що в них мало грошей, та сказав, що можливо скоїти ще один
напад. ОСОБА_2 запропонував скоїти напад на ОСОБА_7, якого він знав раніше, на
що ОСОБА_3 погодився. З цією метою 31.01.2006 року, приблизно о 00 годині 00
хвилин, вони прийшли до господарства ОСОБА_7, яке розташоване в АДРЕСА_2, де,
встановивши, що за ними ніхто не спостерігає, зайшли до господарства. ОСОБА_2
вийняв шибку з вікна будинку та проник до приміщення. Після цього, він відчинив
двері ОСОБА_3 В житловій кімнаті вони побачили господаря ОСОБА_7, який лежав на
ліжку. При спробі останнього підвестись, ОСОБА_2 вдарив його ногою по обличчю,
потім палкою по нозі та кинув в потерпілого телефон. Після цього ОСОБА_2 кинув
в потерпілого ОСОБА_7 стільцем та влучив по тулубу, в результаті чого
останньому , згідно висновку судово-медичного експерта № 87 від 10.02.2006 року
наніс тілесні ушкодження, що по ступені тяжкості відносяться до легких тілесних
ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я. На вимогу підсудних
видати гроші, потерпілий вказав на гроші, що були під скатертиною в сумі 13
гривень, які забрав ОСОБА_2, взявши при цьому із столу ніж, вартістю 12
гривень, наручний годинник “Ракета”, вартістю 70 гривень. Після цього ОСОБА_2 в
іншій жилій кімнаті зламав замок з шафи, де разом з ОСОБА_3 зняли з піджака
нагороди: медаль “Георгій Жуков”, медаль “40 років Перемоги і Великої
Вітчизняної війни”, 2 медалі “50 років Перемоги і Великої Вітчизняної війни” ,
“60 років Перемоги і Великої Вітчизняної війни”, медаль “ 70 років Перемоги і
Великої Вітчизняної війни” , медаль “60 років визволення України від
фашистських загарбників”, медаль “Захиснику Вітчизни”, нагрудний знак “50 років
визволення України”, орден “Велика Вітчизняна війна”, медаль “Ветеран праці”,
медаль “За успіхи в народному господарстві СРСР”. Також взяли в цій шафі
сорочку, вартістю 27 гривень та 3-х літрову банку, в якій знаходилось 1,5 літра
самогону, склали все викрадене в пакет. В подальшому викраденим розпорядились
на власний розсуд.

Підсудній
ОСОБА_2 свою вину визнав повністю і пояснив, що він дійсно 30 січня 2006 року
приблизно о 16 годині запропонував ОСОБА_3 скоїти крадіжку в с.Чутівка
Оржицького району Полтавської області у ОСОБА_4, на що останній погодився. З
цією метою вони прийшли до господарства ОСОБА_4, розташованого за
вищезазначеною адресою. Наблизившись до будинку, побачили замкнутий навісний
замок на вхідних дверях і він через
вікно помітив господарку, яка сиділа на ліжку. За допомогою пилочки для нігтів
він відімкнув замок на вхідних дверях та
разом з ОСОБА_3 зайшли в будинок. Побачивши, що ОСОБА_4 не піднімається з
ліжка, він почав вимагати від потерпілої нагороди та гроші . Виявивши, що у
останньої грошей та нагород немає, він та ОСОБА_3зібрали по будинку алюмінієвий
посуд, склали в мішок та вийшли з будинку. Донісши мішок з посудом до
с.Тарасівка, залишили його за автобусною зупинкою та пішли пішки до смт.Оржиця,
де біля автостанції найняли таксі та повернулись по мішок, який повантажили в
автомобіль та повезли в смт.Оржиця. Алюмінієвий посуд продали ОСОБА_6

Також,
30.01.2006 року під час перебування в смт.Оржиця в кафе-барі “Власкіт” ОСОБА_3
повідомив йому, що в них мало грошей, та сказав, що можливо скоїти ще один
напад. Тому він запропонував скоїти напад на ОСОБА_7, якого знав раніше, на що
ОСОБА_3 погодився. З цією метою 31.01.2006 року, приблизно о 00 годині 00
хвилин, вони прийшли до господарства ОСОБА_7, яке розташоване в АДРЕСА_2, де,
встановивши, що за ними ніхто не спостерігає, зайшли до господарства, де він
вийняв шибку з вікна будинку та проник до приміщення. Після цього, він відчинив
двері ОСОБА_3 В житловій кімнаті вони побачили господаря ОСОБА_7, який лежав на
ліжку, при спробі останнього підвестись, він вдарив його ногою по обличчю,
потім палкою по нозі та кинув в потерпілого телефон. На їх вимогу видати гроші, потерпілий вказав
на гроші, що були під скатертиною в сумі 13 гривень, які вони забрали, взявши
при цьому із столу ніж та наручний годинник. Після цього в іншій жилій кімнаті
зламавши замок з шафи, де зняли з піджака нагороди. Також взяли в цій шафі
сорочку та 3-х літрову банку, в якій знаходилось 1,5 літра самогону, склали все
викрадене в пакет. В подальшому викраденим розпорядились на власний розсуд.

Підсудній
ОСОБА_3 також свою вину визнав повністю і дав суду аналогічні покази .

Згідно
ст.299 КПК України судом не досліджувались докази вини підсудних стосовно
фактичних обставин справи.

Зважаючи
на послідовність показів підсудних про обставини справи,

суд вважає їх покази достовірними, а їх вину встановленою
та доведеною.

Дії
підсудного ОСОБА_2 по епізоду викрадання майна ОСОБА_4 слід кваліфікувати за
ст.186 ч.3 КК України, як відкрите викрадання майна (грабіж) вчинене повторно
за попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло. Суд
вважає, що в діях ОСОБА_2 є така кваліфікуюча ознака як повторність,
оскільки він 22.12.2005 року вчинив розбій і за вироком Лубенського
міськрайонного суду від 30.01.2007 року засуджений за ст.187 ч.2 КК України до
7 років 3-х місяців позбавлення волі з конфіскацією ½ частини всього належного йому майна.

Дії
підсудного ОСОБА_3 по епізоду викрадання майна ОСОБА_4 слід кваліфікувати за
ст.186 ч.3 КК України, як відкрите викрадання майна (грабіж) вчинене за
попередньою змовою групою осіб, поєднаний з проникненням у житло.

Суд
також вважає, що з обвинувачення, яке пред'явлене ОСОБА_2 та ОСОБА_3органом
досудового слідства за ст.186 ч.3 КК України слід виключити таку кваліфікуючу
ознаку, як поєднаний із застосуванням насильства, оскільки як під час досудового
слідства так і судового розгляду справи таких доказів не здобуто .

Дії
підсудних ОСОБА_2та ОСОБА_3 по епізоду викрадання майна ОСОБА_7 слід
кваліфікувати, як напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний з
насильством, небезпечним для життя та здоров'я особи, яка зазнала нападу
(розбій), вчинений за попередньою змовою групою осіб та поєднаний з
проникненням у житло .

При
призначенні покарання підсуднім ОСОБА_2 та ОСОБА_3 суд враховує характер і
ступінь суспільної небезпечності скоєних ними злочинів.

Разом
з тим, суд враховує щире каяття підсудного ОСОБА_2, активне сприяння розкриттю
злочину, є обмежено працездатним, хворіє на туберкулез легень, що визнається
судом як пом'якшуючими покарання обставинами.

Також
суд враховує щире каяття підсудного ОСОБА_3, активне сприяння розкриттю
злочину, є обмежено працездатним, його молодий вік, має на утриманні
малолітнього сина -ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, що визнається судом як
пом'якшуючими покарання обставинами.

Обставини,
які обтяжують покарання підсудних є
вчинення злочинів щодо осіб похилого віку.

З
урахуванням характеру та ступеня тяжкості скоєного злочину, особи підсудного
ОСОБА_2, який неодноразово засуджувався, негативно характеризується по місцю
помешкання , суд вважає за необхідне призначити йому покарання у вигляді
позбавлення волі.

Згідно
вироку Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 30 січня
2007 року ОСОБА_2 засуджений за ст.187
ч.3 КК України до 7 років 3-х місяців
позбавлення волі з конфіскацією ½ частини належного йому майна , і
вчинив злочини, за які він засуджується, до постановлення попереднього вироку,
тому остаточно призначити покарання підсудному ОСОБА_2 необхідно за правилами
ст.70, ч.4 ст.70, ст.72 КК України, провівши складання покарань шляхом
поглинання менш суворого покарання більш суворим.

З
урахуванням характеру та ступеня тяжкості скоєного злочину, особи підсудного
ОСОБА_3, який раніше не судимий, суд вважає за необхідне призначити йому
покарання у вигляді позбавлення волі, провівши складання покарань шляхом
поглинання менш суворого покарання більш суворим, на підставі ст.70 КК України
.

Підсудному
ОСОБА_3, враховуючи обставини, які пом'якшують покарання, і які істотно
знижують ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, з урахуванням його особи, слід
призначити покарання на підставі ст.69 КК України нижче від найнижчої межі,
встановленою санкцією статті 187 ч.3 КК України без конфіскації майна і на
підставі ст.75 КК України, враховуючи можливість виправлення ОСОБА_3 без відбування покарання,
суд вважає можливим звільнити його від відбування покарання з випробовуванням з
іспитовим строком на 3 роки.

Строк
відбування покарання ОСОБА_2 слід рахувати з 01.02.2006 року, зарахувавши строк
відбуття адміністративного арешту (Т.2 а.с.359) та термін утримання під вартою .

Цивільний
позов потерпілого ОСОБА_7 (Т.а.с.171) - залишити без розгляду, оскільки
останній помер.

Керуючись
ст.ст.323, 324 КПК України , --

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_2
визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.186 ч.3 КК України і призначити йому покарання у
вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_2
визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.187 ч.3 КК України і
призначити йому покарання 7 (семи) років позбавлення волі із конфіскацією ½ частини належного йому майна.

У
відповідності до ст.70 КК України призначити покаранн ОСОБА_2, шляхом поглинання
менш суворого покарання більш суворим, у вигляді 7 (семи) років позбавлення
волі із конфіскацією ½ частини належного йому майна.

На
підставі ч.4 ст.70, ст.72 КК України , шляхом поглинання менш суворого
покарання більш суворим за вироком Лубенського міськрайонного суду від
30.01.2007 року, остаточно признати покаранн ОСОБА_2 у вигляді 8 (восьми) років
позбавлення волі із конфіскацією ½ частини належного йому майна.

ОСОБА_3
визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.186 ч.3 КК України і призначити йому покарання у
вигляді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.

ОСОБА_3
визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.187 ч.3 КК України і призначити йому покарання з
застосуванням ст.69 КК України у вигляді 5 (п'яти) років позбавлення волі .

У
відповідності до ст.70 КК України призначити покарання ОСОБА_3, шляхом
поглинання менш суворого покарання більш суворим, у вигляді 5 (п'яти) років
позбавлення волі .

Згідно
ст.75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з
випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.

Зобов'язати
ОСОБА_3 повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання, роботи, періодично з'являтись на реєстрацію в ці органи.

Запобіжний
захід до вступу вироку в законну силу відносно ОСОБА_2 залишити попередній -
утримання під вартою.

Запобіжний
захід до вступу вироку в законну силу відносно ОСОБА_3 змінити з утримання під
вартою на підписку про невиїзд, звільнивши його з-під варти негайно, в залі
суду.

Строк
відбуття покарання ОСОБА_2 рахувати з 01
лютого 2006 року - дати, встановленої у
судовому засіданні .

Цивільний
позов потерпілого ОСОБА_7 - залишити без розгляду .

Речові
докази по справі, а саме : наручний годинник “Ракета”, медаль “Георгій Жуков”,
медаль “40 років Перемоги і Великої Вітчизняної війни”, 2 медалі “50 років
Перемоги і Великої Вітчизняної війни” , “60 років Перемоги і Великої
Вітчизняної війни”, медаль “ 70 років Перемоги і Великої Вітчизняної війни” ,
медаль “60 років визволення України від фашистських загарбників”, медаль
“Захиснику Вітчизни”, нагрудний знак “50 років визволення України”, орден
“Велика Вітчизняна війна”, медаль “Ветеран праці”, медаль “За успіхи в
народному господарстві СРСР”, 3-х літрова скляна банка, сорочка “GLOBOU”, ніж кухонний з рукояткою з оргскла, металеву трубу -
передати правонаступникам потерпілого ОСОБА_7, газету з плямами бурого кольору,
два фрагменти дерев'яної палки - знищити,
вутятницю, алюмінієву миску ємкістю 12л., два казани ємкістю по 5л.,
каструлю ємкістю 6л., каструлю ємкістю 3л., каструлю ємкістю 1,5л., 42
алюмінієві ложки, 10 алюмінієвих мисок - передати правонаступникам потерпілої
ОСОБА_4

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду
Полтавської області протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя Лубенського

міськрайонного суду С.В.Гудков