Справа № 1/2506/403/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2011 року колегія суддів Деснянського районного суду м. Чернігова у складі:

головуючого судді: Кузюри М.М.

суддів: Самусь Л.В., Коверзнева В.О.

при секретарі: Петренко І.В.

з участю прокурора: Деркач Г.І.

захисника: ОСОБА_1

потерпілої: ОСОБА_2

представника потерпілих: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Чернігові в залі суду кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, Росія, мешканця ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого за адресою ІНФОРМАЦІЯ_4, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_5, одруженого, має неповнолітню доньку ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_6, не працюючого, раніше не судимого, -

обвинуваченого за п. 4 ч. 2 ст. 115 КК України, -

В С Т А Н О В И В :

25 травня 2010 року приблизно о 22-й годині ОСОБА_4, перебуваючи в стані алкогольного сп?яніння, знаходячись в будинку за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_7, під час сварки, що виникла на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, яка переросла в бійку, з метою умисного вбивства ОСОБА_6 наніс останньому не менше 2-х ударів руками в область голови та тулубу та не менше 18-20 ударів ножем в область голови, шиї, тулубу та правого стегна, чим спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді: рани шиї, що проникає до хребта, довжиною 21 см з пошкодженням гортані, щитоподібного хряща, м'язів та судин шиї, повним пересіченням яремних артерій та вен з обох боків; перелому кісток носу, синців навколо очей, рани в області перенісся; закритої травми грудної клітки з переломами 5-8 ребер справа по середньо-ключичній лінії; ран підборіддя зліва, нижньої повіки правого ока, верхньої повіки правого ока, в області лівої надбрівної дуги, передньої верхні правого стегна, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 160 від 21.07.2011 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, від яких ОСОБА_6 помер на місці.

Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_6 є гостра крововтрата, що розвинулась в результаті різаної рани шиї з пошкодженням гортані, щитоподібного хряща м'язів та судин шиї, повним пересіченням яремних артерій та вен з обох боків.

Підсудний ОСОБА_4 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому діянні визнав частково та пояснив суду наступне.

З ОСОБА_6 він був знайомий приблизно з 1993 року. Раніше вони разом працювали і підтримували дружні стосунки, які продовжувались і після його звільнення з роботи у 1998 році. Останнім часом зустрічалися не часто, але коли йому була потрібна допомога по господарству, він звертався до ОСОБА_6 По складу характеру ОСОБА_6 був спокійний, любив спілкуватись, ніколи не створював конфліктних ситуацій.

25 травня 2010 року він попросив ОСОБА_6 допомогти поставити розетки та вимикачі світла в його квартирі АДРЕСА_1, де в той час проводився ремонт. Приблизно о 16.00 годині ОСОБА_6 приїхав до нього і уже о 17.00 годині закінчив ремонт. Після цього в знак подяки він запропонував йому випити і вони випили одну пляшку горілки ємкістю 0,5 літрів на двох та пішли на зупинку. В маршрутному таксі йому здалося, що ОСОБА_6 додому не поспішає, тому запросив його до себе додому на вулицю Самойловича, на що той погодився. В цей час близько 20 год. зателефонувала дружина і він сказав їй, що прийде не один та попросив приготувати вечерю.

Додому вони з ОСОБА_6 прийшли близько 20 год. 30 хв, він взяв свого собаку та разом з ОСОБА_6 пішли її вигулювати, а дружина в цей час готувала вечерю. В магазині вони ще купили пляшку горілки та 1 л. пива, повернулись додому приблизно о 21 год. 30 хв. та в залі сіли за стіл вечеряти. Дружина сиділа біля ОСОБА_6, а він сидів напроти.

Після вживання спиртного, яке ОСОБА_6 запивав пивом, він мабуть сильно спянів, та в якусь мить він побачив, що ОСОБА_6 почав обіймати його дружину за плечі, нахилився до неї і намагався погладити її за груди, при цьому щось шептав їй на вухо. Його дружина одразу різко встала та з ображеним виразом обличчя пішла до дитини. На його словесне зауваження про те, що він його друг, але знаходиться у нього в гостях і поступає непристойно, ОСОБА_6 відреагував неадекватно та відповів: А тобі що, жалко? Можливо ми зараз підемо до спальні та займемось з нею сексом. Ці слова були для нього образливими та неприємними. Потім сказав, що він йому начебто заборгував гроші за колись надану допомогу у придбанні автомобіля.

Після цього він запропонував ОСОБА_6 піти геть з будинку, але той у відповідь спробував нанести йому удар кулаком правої руки в обличчя. Він інстинктивно ухилився від удару, але втратив рівновагу, впав зі стільця, ударившись спиною в шафу. Від удару з шафи впала скляна ваза і розбилась. Двері шафи відчинились і звідти випали документи та гаманець, в якому знаходились гроші в сумі близько 5 000 гривень та 30 000 російських рублів. Побачивши гроші, ОСОБА_6 наголосив йому, що нічого скаржитись на відсутність грошей. У відповідь він піднявся та штовхнув ОСОБА_6 долонями обох рук у груди і знову запропонував йому піти. Той хитнувся на стільці, ніжка стільця зламалась і він упав на сідниці. Коли ОСОБА_6 почав підійматись, він підскочив до нього, штовхнув його в бік виходу з кімнати. ОСОБА_6 був набагато вищий та кремезніший за нього, але від поштовху упав на диван. Він підскочив до нього та наніс кілька ударів кулаками в обличчя, розбивши йому при цьому носа, брову і губу. У нього почалась кровотеча і він прикрив обличчя руками, мабуть намагаючись її зупинити. Кров сильно залила йому сорочку, груди, та капала на пол.

Він відійшов від ОСОБА_6 та обпершись на стілець, повторив свою вимогу про залишення будинку, але у відповідь почув нецензурну лайку в його бік та в адресу його дружини. Він зрозумів, що ОСОБА_6 не має наміру покидати його будинок, тому випрямився та, можливо, мав намір знову підійти до нього, але ОСОБА_6 різко підхопився з дивану та напав на нього, обхопивши руками за плечі, та намагаючись повалити на підлогу. Під час боротьби зі столу на підлогу впала тарілка з огірками, на якій лежав ніж. Вони також упали на підлогу в місце, де накапала кров, при цьому він опинився під ОСОБА_6, притиснутий лівим боком до дивану. Його обличчя було на рівні грудей ОСОБА_6 і він обличчям вперся в криваву пляму на сорочці ОСОБА_6. ОСОБА_6 продовжував тиснути його своїм тілом і він почав задихатись. Коли він намагався вдихнути, то йому в ніс і в рот потрапила кров з сорочки ОСОБА_6М.і він почав відчувати, що втрачає свідомість. Несподівано для нього, ОСОБА_6 почав чомусь валитись на бік, а потім на спину,

Подальші події він памятає уривчасто та фрагментами. Памятає, що сидів зверху на ОСОБА_6 в районі попереку, при цьому ОСОБА_6 схопив його правою рукою за лівий бік, а лівою рукою тримався за серце. Обличчя у нього стало багряним, він зробив подих і замер в положенні, лежачи на спині.

В той момент він не давав звіт своїм діям, було лише відчуття страху за своє життя. Він не памятає, як у нього в руках опинився ніж, можливо він був поруч нього на полу. Цим ножем він почав безладно наносити удари ОСОБА_6 в область обличчя, під ліве і праве око, в область горла та в ногу. Потім він піднявся і почав бігати по будинку та розкидав речі, розбив пульт від телевізора. На той час у нього було лише відчуття страху та необхідності боротися за своє життя. Він вибіг на кухню і взяв банку з бензином і почав його розливати по будинку та на себе. Після цього взяв сірники з наміром підпалити будинок, але зі спальні вибігла дружина та вихопила їх у нього з рук. Вона побігла на вулицю, а він побіг слідом за нею. На вулиці він вдихнув свіжого повітря і до нього повернулась свідомість. Він побачив перелякані очі дружини та одразу згадав про дитину, спитав у дружини, де вона. Дружина відповіла, що віднесла дитину до сусідів. Також вона сказала, щоб він пішов у будинок і подивився, що накоїв. Він одразу не зрозумів, що сталося і хто лежить на полу, думав, що хтось пяний. Дружина сказала, що це його друг ОСОБА_6 і він хотів викликати швидкумедичну допомогу, але дружина сказала, що це вже не допоможе, і він вийшов у ванну кімнату, де втратив свідомість. Коли прийшов до памяті, викликав працівників міліції. Стверджує, що не мав наміру позбавляти життя ОСОБА_6 Цивільний позов потерпілих в частині матеріальної шкоди визнає повністю, в частині моральної частково, але на розсуд суду в розумних межах.

Винуватість підсудного ОСОБА_4 у вчиненні умисного вбивства потерпілого ОСОБА_6, незважаючи на часткове визнання підсудним своєї вини, підтверджується наступними доказами в справі.

Потерпіла ОСОБА_2 пояснила суду, що вона проживала за вище вказаною адресою разом з своїм чоловіком ОСОБА_6 та дочкою ОСОБА_7. ЇЇ чоловік останнім часом не працював і займався домашнім господарством, алкогольними напоями не зловживав і вживав у міру. Він переніс два інфаркти і через це практично не вживав алкогольні напої, лише іноді на свята. Судимим ніколи не був, любив спілкуватись з людьми і був комунікабельною та інтелігентною людиною, ворогів чи людей, які бажали б йому зла, не мав, ні з ким не конфліктував.

25 травня 2010 року об 11 годин 45 хвилин вона йшла на роботу і в цей час по стаціонарному телефону подзвонив ОСОБА_4 і попросив покликати до слухавки ОСОБА_6, вони про щось говорили. Після цього ОСОБА_6 сказав їй, що ОСОБА_4 попросив його допомогти відремонтувати проводку у нього в квартирі. Вона пішла на роботу, а ОСОБА_6 лишився вдома. Цього ж дня біля 19 год. вона з дочкою повернулась додому і побачила, що ОСОБА_6 з ОСОБА_4 сиділи за столом і на столі стояла пляшка. Вона зробила зауваження, що ОСОБА_4 прийшов до товариша, який переніс два інфаркти, з пляшкою горілки. Коли вона розмовляла по телефону в іншій кімнаті, чоловік з ОСОБА_4 кудись пішли, вона думала, що ОСОБА_6 пішов проводити ОСОБА_4, а після цього поїхав до своєї матері за розсадою і там залишився, оскільки був в нетверезому стані. Вранці 26 травня 2010 року вона разом з дочкою зранку пішли до неї на роботу, оскільки їй була потрібна допомога в оформленні документації перед перевіркою. До цього часу ОСОБА_6 додому не повернувся, а вона була дуже заклопотана на роботі і через це йому не зателефонувала. Потім цього ж дня приблизно о 16.30 год. до неї зателефонували працівники міліції та повідомили про те, що її чоловіка убили.

При яких обставинах його убили, їй невідомо. Про ОСОБА_4 вона може сказати, що його знає вже давно, більше 10 років. Він був інтелігентною людиною, останнім часом займався своєю справою. Що могло стати причиною того, що він убив її чоловіка, вона не знає.

Цивільний позов підтримує в повному обсязі, просить задовольнити.

Свідок ОСОБА_8, дружина підсудного, пояснила, що 25 травня 2010 року її чоловік ОСОБА_4 пішов на квартиру 46 буд. 35, що по вул. Рокосовського, де зустрівся з ОСОБА_6, який відремонтував розетки. Близько 20.00 години вона подзвонила на мобільний телефон до свого чоловіка ОСОБА_4 і він відповів, що вже йде додому, але не один. Близько 21 години він прийшов додому разом з своїм другом ОСОБА_6 Вони були напідпитку. Вдома не було спиртного, тому чоловік пішов у магазин. З собою взяв вигуляти собаку, з ним пішов і ОСОБА_6 Приблизно о 21 годині 30 хвилин вони повернулись і принесли пляшку горілки ємкістю 0,5 літрів та літрову пляшку пива. Вона накрила стіл у залі, а сама пішла укладати спати дитину. Приспавши дитину, вона також сіла з ними до столу. ОСОБА_6 сидів поруч неї і в якийсь момент потягнувся до неї, почав правою рукою обнімати за плечі, а лівою рукою спробував взяти її за груди, на вухо шепнув , щоб вона сіла йому на руки. Її обурила така поведінка і вона встала з-за столу та пішла у спальню до дитини, яка вела себе неспокійно. Вона чула, як в залі грала музика та її чоловік розмовляв з ОСОБА_6 Чула який шум та стук, але одразу не придала цьому значення. Десь через пів години вона вийшла з дитиною до залу, де побачила на полу розбиту вазу, відкритий шкаф та розкидані по кімнаті документи, гроші, тарілки. ЇЇ чоловік лежав на полу, притиснутий до дивану, а зверху на ньому сидів ОСОБА_6 Вона злякалась та побігла до сусідки, якій залишила дитину та знову повернулась до будинку. Побачила чоловіка, в якого руки та обличчя були в крові, але кров, здається, була не його, він у неї був вимазаний. На її запитання чоловік відповів, що нічого не сталося. В залі на полу біля дивану вона побачила ОСОБА_6, на якому теж була кров. За нею в зал зайшов її чоловік і здивовано запитав, що за чоловік валяється у них в кімнаті та запропонував його прибрати, припустивши, що той пяний. Вона побачила, що очі у чоловіка стали якісь безумні, він почав метатися по будинку, розкидати речі, а потім закрив на замок вхідні двері, у коридорі взяв банку з бензином та сірники, став обливати будинок та себе бензином, висловлюючи намір все підпалити. Їй вдалося забрати у нього сірники та вибігти на вулицю, чоловік вибіг за нею. Там він почав приходити до тями, але не розумів, що сталося. Коли вона спитала, що він накоїв та повідомила, що в залі лежить його друг ОСОБА_6, чоловік сказав, що в нього хворе серце і мабуть необхідно викликати швидку допомогу. Коли він зайшов до залу та побачив ОСОБА_6, йому стало зле і у ванній кімнаті він втратив свідомість. Прийшовши до тями, він викликав міліцію та карету швидкої допомоги, після чого вдвох вийшли чекати на вулицю. Про свого чоловіка може сказати, що спиртним він не зловживав, підтримував себе у спортивній формі, був гарним сімянином. Вона ніколи не помічала змін у його поведінці, коли він вживав спиртне.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона разом працювала з ОСОБА_4 та ОСОБА_6 у відділі постачання. ОСОБА_6 вона знала майже 30 років, може охарактеризувати його з позитивної сторони, як добру, відповідальну та чуйну людину, на заводі його поважали. ОСОБА_4 вона може охарактеризувати посередньо.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що знає ОСОБА_6 з 1987 року, проживав з ним на одному поверсі. Характеризує його лише з позитивної сторони. Він завжди допомагав сусідам по під?їзду, спиртним не зловживав, а коли вживав, його поведінка від цього не мінялась.

Винуватість підсудного ОСОБА_4 в умисному вбивстві ОСОБА_6, окрім пояснень в судовому засіданні самого підсудного, потерпілої та свідків по справі, підтверджується також зібраними та дослідженими в судовому засіданні наступними доказами:

- протоколом огляду місця події від 26 травня 2010 року - будинку № 6 по вул. Самойловича у м. Чернігові, де в ході огляду за вказаною адресою було виявлено труп ОСОБА_6 зі слідами тілесних ушкоджень, а також виявлено та вилучено: ніж зі слідами речовини бурого кольору, схожими на кров, три мобільні телефони, плями бурого кольору, пляшки з-під пива та горілки, два пластикові стаканчики, джинсові брюки та футболка зі слідами речовини бурого кольору схожою на кров, пенсійне посвідчення (т.1 а.с. 7-8);

- протоколом огляду місця події від 26 травня 2010 року - приміщення моргу № 1 м. Чернігова, де було виявлено та вилучено одяг, в який був вдягнений труп потерпілого ОСОБА_6, фрагменти нігтьових пластин лівої та правої руки трупу потерпілого ОСОБА_6 з піднігтьовим вмістом ( т.1 а.с. 17);

- висновком судово-медичної експертизи № 472 від 26 червня 2010 року згідно якого на трупі ОСОБА_6 виявлені тілесні ушкодження у вигляді колото-різаної рани шиї з ушкодженням гортані, стравоходу, м'язів та яремних вен, артерій з обох сторін шиї, гострої крововтрати, множинних колото-різаних ушкоджень обличчя, правого стегна, синців обох орбіт, переломів кісток носу, закритої травми грудної клітки з переломами ребер 5-8 з права, які могли виникнути 25 травня 2010 року, від дії колючо-ріжучих предметів типу ножа, та від дії тупих предметів і відносяться в своєму комплексі до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя Після нанесення різаної рани шиї з ушкодженням судин шиї, смерть його настала відразу від гострої крововтрати (т.1 а.с. 104-107);

- протоколом відтворення обстановки й обставин події від 26 травня 2010 року, проведеного з участю та за показами ОСОБА_11, в ході якого останній спочатку розповів, а потім показав на місці про обставини скоєного ним злочину. (т.1 а.с. 72-73).

Відповідно до висновку комісійної судово-медичної експертизи № 160 від 21.07.2011 року, у ОСОБА_6 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: рани шиї, що проникає до хребта, довжиною 21 см. з пошкодженням гортані, щитоподібного хряща, м'язів та судин шиї, повним пересіченням яремних артерій та вен з обох боків; перелому кісток носа, синців навколо очей, рани в області перенісся; закритої травми грудної клітки з переломами 5-8 ребер справа по середньо-ключичній лінії; ран підборіддя зліва, нижньої повіки правого ока, верхньої повіки правого ока, в області лівої надбрівної дуги, передньої поверхні правого стегна, які відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознакою небезпеки для життя, від яких ОСОБА_6 помер на місці. Весь комплекс тілесних ушкоджень утворився за життя потерпілого.

Безпосередньою причиною смерті ОСОБА_6 є гостра крововтрата, що розвинулась в результаті різаної рани шиї з пошкодженням гортані, щитоподібного хряща, м'язів та судин шиї, повним пересіченням яремних артерій та вен з обох боків.

Вирішити питання щодо послідовності утворення тілесних ушкоджень не представляється можливим із-за відсутності судово-медичних даних (усі тілесні ушкодження спричинені в короткий проміжок часу за життя потерпілого) (т . 3 а.с. 43-53).

Зазначені висновки експертизи в частині того, що весь комплекс тілесних ушкоджень утворився за життя потерпілого, спростовують доводи підсудного та його захисника про те, що причиною смерті потерпілого ОСОБА_6 міг бути інфаркт внаслідок раптового фізичного напруження в ході боротьби з підсудним. Ці ж висновки експертизи в частині характеру та механізму заподіяння рани шиї, а саме, поперечна рана шиї з проникненням до хребта та пошкодженням органів, судин та артерій, спростовують твердження підсудного про те, що він наносив лише тичкові удари ножем в тіло ОСОБА_6

Оголошеними та дослідженими в судовому засіданні показами експерта ОСОБА_12, який проводив первинне дослідження та судово-медичну експертизу № 472, встановлено, що у висновках експертизи відображені окремі неточності, зокрема, не відображена наявність шраму від операції внаслідок видалення нирки, вказано про наявність двох нирок, відсутність переломів ребер, не відображені інсульти, що мали місце за життя потерпілого тощо. При цьому експерт повідомив, що вказані неточності не вплинули на безпосередню причину смерті ОСОБА_6, оскільки такою є глибока рана шиї з пошкодженням життєво важливих органів. При гістологічному дослідженні тканин шкіри потерпілого було виявлено свіжий крововилив, що підтверджує прижиттєве отримання такого тілесного ушкодження. (т. 2 а.с. 118-120).

Допитаний в ході судового розгляду справи свідок ОСОБА_5, свідчення якого оголошені та досліджені в даному судовому засіданні, повідомив, що працює старшим слідчим СУ УМВС України в Чернігівській області та 26 травня 2010 року допитував свідка ОСОБА_8 дружину ОСОБА_13, але за фізичним станом не міг сам писати протокол, тому цю роботу виконував за нього інший слідчий, але в його присутності. Заходів фізичного чи психологічного тиску до неї не застосовувалось, ОСОБА_8 власноруч підписала протокол допиту.

Зазначені свідчення, а також протокол допиту свідка, спростовують твердження ОСОБА_8 про те, що вона не бачила вказаного свідка і він її не допитував.

Свідок ОСОБА_14, свідчення якої оголошені та досліджені судом, пояснювала, що ОСОБА_4 був її чоловіком, з яким у шлюбі вони прожили 20 років. Характеризує його лише з позитивної сторони. ОСОБА_4 їх з донькою підтримував і після розірвання шлюбу, часто відвідував, допомагав матеріально. ОСОБА_6 знала як товариша ОСОБА_4, вони допомагали один одному, але відносно ОСОБА_6 у неї склалось не дуже приємне враження, так як будучи напідпитку він вів себе розвязно, пропонував поцілуватися з нею. Про це вона чоловіку не говорила.

Вина ОСОБА_4 підтверджується також:

- висновком судової медико-криміналістичної експертизи № 126-МК від 10 червня 2010 року, згідно з яким на представлених брюках відмічаються біля нижнього кінця ширінки по передній поверхні правої штанини брюк, вісім наскрізних пошкоджень тканини у вигляді її розрізів, які могли бути причинені діями колюче-ріжучого знаряддя типу ножа, не виключена можливість того, що дані розрізи могли бути причинені діями клинка ножа наданого на дослідження, (т.1 а.с. 116-118);

- висновком цитологічної експертизи № 107 від 17 червня 2010 року, згідно з яким на клинку ножа, наданого на дослідження, виявлена кров людини чоловічої генетичної статі та піт. При серологічному дослідженні крові виявлений антиген Н та ізогемаглютиніни анти-А та анти-В, антигени А та В не визначились. Таким чином на клинку має місце змішання крові та поту осіб з групою крові О анти-А та анти-В, якими є потерпілий ОСОБА_6 та обвинувачений ОСОБА_4 (т.1 а.с. 123-125);

- висновком імунологічної експертизи № 122 від 09 червня 2010 року, згідно з яким у змивах з підлоги біля трупу, з плитки декоративної споруди та з шафи на кухні, вилучених з місця події, знайдено кров людини. При серологічному дослідженні в цих слідах виявлений антиген Н та ізогемаглютиніни анти-А та анти-В. Таким чином кров в слідах могла походити від ОСОБА_6 Походження крові від ОСОБА_4 не виключається при наявності у нього джерела зовнішньої кровотечі.( т.1 а.с. 130-133);

- висновком імунологічної експертизи № 121 від 09 червня 2010 року згідно з яким в слідах на футболці та джинсових штанях, вилучених у ОСОБА_4, знайдена кров людини, яка могла походити від ОСОБА_6 Походження крові від ОСОБА_4 не виключається при наявності у нього джерела зовнішньої кровотечі (т.1 а.с. 138-141);

- висновком дактилоскопічної експертизи № 368 від 21 червня 2010 року згідно з яким слід пальця руки з поверхні пляшки з-під пива Чернігівське. Міцнезалишений середнім пальцем лівої руки ОСОБА_6 (т.1 а.с. 158-162);

- висновком судово-медичної експертизи № 786 від 26 травня 2010, згідно з яким у громадянина ОСОБА_4 маються тілесні ушкодження у вигляді: саден на кистях рук, подряпин на правій верхній кінцівці, тулубі, синців та забиття м'яких тканин правої верхньої кінцівки, тулубу, котрі виникли від дії тупих, твердих предметів, могли утворилися 25.05.2010 року та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень (т.1 а.с. 168-169);

- висновком криміналістичної експертизи № 467 від 21 липня 2010, згідно з яким ніж, вилучений 26 травня 2010 року під час огляду місця події по вул. Самойловича, 6, не є холодною зброєю і відноситься до господарсько-побутових ножів. Ніж виготовлений саморобним способом, (т.1 а.с. 174-175);

Оглянутий в судовому засіданні речовий доказ ніж - ОСОБА_4 опізнав як той, яким він наносив тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_6

Зазначені докази узгоджуються між собою та зі свідченнями ОСОБА_4, у зв'язку з чим суд визнає їх належними та допустимими.

Органом досудового слідства дії ОСОБА_4 кваліфіковані за ст. 115 ч. 2 п. 4 КК України, як умисне вбивство потерпілого ОСОБА_6, вчинене з особливою жорстокістю, а саме, усвідомлення ОСОБА_4 заподіяння потерпілому особливих фізичних страждань шляхом заподіяння великої кількості тілесних ушкоджень, які спричинили нестерпний біль потерпілому.

Колегія суддів вважає, що така кваліфікація дій підсудного в судовому засіданні свого підтвердження не знайшла, у зв'язку з чим дії підсудного ОСОБА_4 підлягають перекваліфікації на ст. 115 ч. 1 КК України, виходячи з наступного.

Відповідно до розяснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 07 лютого 2003 року Про судову практику в справах про злочини проти життя і здоров'я особи, умисне вбивство визнається вчиненим з особливою жорстокістю, якщо винний, позбавляючи потерпілого життя, усвідомлював, що завдає йому особливих фізичних (шляхом заподіяння великої кількості тілесних ушкоджень, тортур, мордування, мучення, в тому числі з використанням вогню, струму, кислоти, лугу, радіоактивних речовин, отрути, яка завдає нестерпного болю, тощо), психічних чи моральних (шляхом зганьблення честі, приниження гідності, заподіяння тяжких душевних переживань, глумління тощо) страждань, а також якщо воно було поєднане із глумлінням над трупом або вчинювалося в присутності близьких потерпілому осіб і винний усвідомлював, що такими діями завдає останнім особливих психічних чи моральних страждань.

Зі змісту диспозиції статті 115 ч. 2 п. 4 КК України та положень Пленуму ВС України щодо неї, у всіх випадках особлива жорстокість дій, вчинених винним, має охоплюватися його умислом. Кількість поранень при вбивстві саме по собі не є обставиною, яку в усіх випадках слід розглядати як свідчення вчинення вбивства з особливою жорстокістю.

Судом не здобуто в ході судового розгляду справи свідчень того, що підсудний ОСОБА_4 умисно завдав потерпілому особливих страждань, оскільки висновком судово-медичної експертизи підтверджено, що всі тілесні ушкодження потерпілому спричинені в короткий проміжок часу. (т.3 а.с. 50), що стверджує і ОСОБА_4, а також категорично заперечує свій умисел щодо спричинення потерпілому особливих страждань.

Характер та локалізація тілесних ушкоджень, їх кількість та тяжкість, сила нанесених ударів за короткий проміжок часу, свідчать про те, що підсудний усвідомлював суспільно небезпечний характер своїх дій та свідомо припускав, що нанесені ним тілесні ушкодження в життєво важливі органи потерпілого можуть викликати його смерть.

Згідно висновку комісійної судово-медичної експертизи № 160 від 21 липня 2011 року, враховуючи характер та локалізацію виявлених у потерпілого тілесних ушкоджень, в даному випадку навіть за умови своєчасного надання медичної допомоги сприятливий наслідок виключається. (т.3 а.с. 43-51).

Таким чином, дослідивши в сукупності та проаналізувавши зібрані по справі докази, колегія суддів приходить до висновку, що підсудний ОСОБА_4 маючи злочинний намір, спрямований на позбавлення життя потерпілого, діючи умисно та усвідомлюючи суспільну небезпечність своїх дій та наслідків і бажаючи їх настання, заподіяв потерпілому ОСОБА_6 тілесні ушкодження, несумісні з його життям, чим скоїв злочин, передбачений ст. 115 ч. 1 КК України, тобто вчинив умисне вбивство потерпілого ОСОБА_6

Висновком повторної амбулаторної комплексної судової психолого-психіатричної експертизи № 596 від 30 травня 2011 року підтверджено, що в період часу, до якого відноситься інкриміноване обвинуваченому діяння, ОСОБА_4 не страждав якою-небудь психічною хворобою, не знаходився в якому-небудь тимчасовому хворобливому розладі психічної діяльності, в той період часу виявляв ознаки простого алкогольного сп'яніння і по своєму психічному стану міг усвідомлювати свої дії та керувати ними.

На даний час ОСОБА_4 не страждає якими-небудь психічним захворюванням та за свїм психічним станом на даний час може усвідомлювати свої дії та керувати ними.

За своїм психічним станом на даний час ОСОБА_4 може приймати участь в слідчих діях, в тому числі приймати участь в судовому розгляді справи.

В період інкримінованого йому діяння ОСОБА_4 не знаходився в стані фізіологічного афекту, а також іншому фізіологічно нормальному афектному стані, яке могло зумовити істотний вплив на його поведінку (т.3 а.с. 23-36).

Таким чином, відповідно до ч. 1 ст. 19 КК України, ОСОБА_4 є осудним.

Твердження підсудного та його захисника про розбіжності висновків експертів щодо психічного та психологічного стану ОСОБА_4 на момент вчинення злочину та після нього, а також їх наполягання на правильності висновку комплексної амбулаторної судової психолого-психіатричної експертизи № 235/259 суд спростовує наступним.

Щодо ОСОБА_4 в ході досудового слідства було проведено дві судові експертизи для визначення психічного та психологічного стану підсудного.

Одна з них підтвердила відсутність у ОСОБА_4 будь-яких клінічних ознак психічного захворювання як на період інкримінованого йому діяння, так і на даний час (т. 1 а.с. 216-221).

Інша експертиза, на правильності якої наполягають підсудний та його захисник, встановила наявність у ОСОБА_4 на час інкримінованого йому діяння психолого-психіатричних ознак раптово виниклого особливого емоційного стану стану афекту у вигляді гострої реакції на стрес, який знаходився в прямому причинно-наслідковому зв'язку із певною поведінкою потерпілого, внаслідок чого ОСОБА_4 на той час був позбавлений здатності повною мірою усвідомлювати свої дії та керувати ними (т. 2 а.с. 248-262).

З метою усунення вказаних розбіжностей та суперечностей в ході досудового слідства була проведена третя - амбулаторна повторна судово-психолого-психіатрична експертиза, у висновках якої відображені, проаналізовані та узагальнені висновки попередніх експертиз. З врахуванням зазначеного, а також приймаючи до уваги рівень та кваліфікацію складу експертної комісії, колегія суддів не вбачає підстав вважати висновки такої експертизи сумнівними та неповними.

Обираючи вид та міру покарання підсудному, колегія суддів враховує характер та ступінь суспільної небезпечності скоєного злочину, особу винного, а також обставини, що помякшують та обтяжують його покарання.

Обставиною, що помякшує покарання підсудного ОСОБА_4 колегія суддів визнає добровільне часткове відшкодування матеріальних збитків потерпілій ОСОБА_2 Обтяжуючою покарання обставиною по справі колегія суддів вважає скоєння підсудним злочину в стані алкогольного спяніння.

З врахуванням наведеного, приймаючи до уваги тяжкість скоєного злочину та його суспільну небезпечність, колегія суддів приходить до висновку, що виправлення та перевиховання підсудного ОСОБА_4 можливе лише в умовах ізоляції його від суспільства, у звязку з чим вважає за необхідне призначити покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк у межах санкції даної статті.

Цивільний позов потерпілих до підсудного ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 1691 грн. 86 коп. грн. та моральної шкоди в розмірі по 150 000 грн. на користь кожного з потерпілих, колегія суддів визнає за необхідне задовольнити частково, виходячи з наступного.

Позовні вимоги в частині матеріальної шкоди в сумі 1 691 грн. 86 коп. підтверджені документально, визнаються підсудним ОСОБА_4, тому суд вважає за необхідне позов у цій частині задовольнити.

Вирішуючи питання розміру цивільного позову про грошове відшкодування завданої потерпілим моральної шкоди, колегія суддів враховує характер злочину, глибину та тривалість завданих душевних страждань внаслідок втрати рідного у звязку з протиправною поведінкою підсудного. При цьому, виходячи із засад розумності та виваженості, колегія суддів вважає достатньою сатисфакцію суми в розмірі по 50 000 грн. на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_7

Колегія суддів вважає за необхідне задовольнити також вимоги потерпілих про відшкодування судових витрат на правову допомогу адвоката, які також підтверджені документально і право на їх відшкодування передбачено ст. 79 ЦПК України.

Судові витрати по справі у розмірі 309 грн. 60 коп. за проведення дактилоскопічної експертизи та 154 грн. 80 коп. за проведення криміналістичної експертизи, а всього 464 грн. 40 коп., суд визнає за необхідне стягнути з підсудного на користь держави.

Питання щодо речових доказів у справі підлягає вирішенню у відповідності до вимог ст. 81 КПК України.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, колегія суддів, -

З А С У Д И Л А :

ОСОБА_4 визнати винним за ст. 115 ч. 1 КК України та призначити покарання10 (десять) років позбавлення волі.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити без змін взяття під варту.

Зарахувати ОСОБА_4 в строк відбування покарання час його перебування під вартою та рахувати початок строку з 26 травня 2010 року.

Позов потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_7 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_2 1 691 грн. 86 коп. у рахунок відшкодування матеріальної шкоди та 4 000 грн. в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу, а всього 5 691 грн. 86 коп.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_7 в рахунок відшкодування витрат на правову допомогу 4 000 (чотири тисячі) грн.

Стягнути з ОСОБА_4 в рахунок відшкодування моральної шкоди:

- на користь потерпілої ОСОБА_2 50 000 (пятдесят тисяч) грн.;

- на користь ОСОБА_7 50 000 (пятдесят тисяч) грн.

Стягнути з підсудного ОСОБА_4 на користь держави 309 грн. 60 коп. судових витрат за проведення судової дактилоскопічної експертизи та 154 грн. 80 коп. за проведення судової криміналістичної експертизи, а всього 464 грн. 40 коп.

Речові докази після вступу вироку в законну силу ніж та одяг, в який був вдягнений ОСОБА_4, а саме: футболку та джинсові брюки; одяг в який був вдягнутий ОСОБА_6, а саме: футболку та джинсові брюки; скляну пляшку з-під горілки Немировємкістю 1 л., пластикову пляшку з-під пива Чернігівське ємкістю 1 л.; два пластикові стаканчики; змиви речовини, вилучені з підлоги біля трупа, з декоративної споруди у вигляді каміна, з ручки дверцят на кухні; фрагменти нігтьових пластин ОСОБА_6; фрагменти нігтьових пластин ОСОБА_4; зразки крові та слини ОСОБА_4, сліди рук знищити.

Мобільні телефони марки NОКІА 6070 та NОКІА 3110c повернути ОСОБА_4, мобільний телефон марки A-50та пенсійне посвідчення на ім?я ОСОБА_6 залишити в розпорядженні потерпілої ОСОБА_2

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Чернігівської області через Деснянський районний суд м. Чернігова протягом пятнадцяти діб з моменту проголошення вироку, а засудженим ОСОБА_4 - в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Головуючий: суддя М.М. КУЗЮРА

Судді: Л.В. САМУСЬ

ОСОБА_15