Справа №1-124/ 08.
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

м.
Ковель
15 квітня 2008 року

Ковельський міськрайонний
суд Волинськоі області під головуванням

судді Луньовоі Т.М.,

з
участю секретаря - Вознюк І.Ю.,

прокурора
- Волинець С.М.,

підсудного
- ОСОБА_1,

потерпілої
- ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ковелі кримінальну справу про
обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с. Колодяжне Ковельського району Волинської області, українця,
громадянина України, з середньою освітою, розлученого, проживаючого АДРЕСА_1,
працюючого в КСП ім. Л.Українки, с. Колодяжне Ковельського району Волинської
області, не маючого судимості - у
вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, -

в с т а н о в и в :

Рішенням
Ковельського районного суду Волинської області
від 02 серпня 1994 року вирішено стягувати з підсудного ОСОБА_1,1969
року народження, на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно,
починаючи з 22.07.1994 року до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, підсудний ОСОБА_1 злісно ухиляється від сплати встановлених рішенням суду коштів на
утримання дитини: добровільно зазначене рішення суду не виконує, аліментів на
утримання неповнолітньої дитини не виплачує,
попередження державного виконавця про необхідність працевлаштуватися,
сплачувати аліменти ігнорує, будучи попередженим державним виконавцем про
кримінальну відповідальність за ухилення від сплати аліментів ніяких заходів
для погашення заборгованості по
виконавчому листу №24/1994 від 05.05.2003 року
не вживав, внаслідок чого в
період з 01.02.2007 року по 29.02.2008 року утворилась заборгованість по
аліментах в розмірі 2395 грн.10
коп.

В судовому засіданні
підсудний ОСОБА_1 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав повністю,
у вчиненому розкаюеться і прохае його суворо не карати. Показав, що дійсно, неповнолітня дитина - ОСОБА_3 є його рідною донькою. Неповнолітня дитина
знаходиться на повному утриманні матері - потерпілої ОСОБА_2. Знає про те, що
рішенням Ковельського районного суду ухвалено стягувати з нього аліменти на
утримання доньки. Маючи постійну роботу і відносно сталий заробіток він до
лютого 2007 року виконував аліментні зобов*язання, однак втративши роботу, так
і не зміг працевлаштуватися, а тому не сплачував аліментів на утримання дитини,
допомоги потерпілій на утримання дитини не надає. Дійсно неодноразово попереджався державним
виконавцем про наслідки ухилення від сплати визначених судом аліментів. Наразі
працевлаштувався, запевнив суд у тому, що протягом найближчого часу
ліквідує існуючу заборгованість.

Крім повного визнання
своєї вини у вчиненні інкримінованого йому злочину самим підсудним, його вина
повністю доводиться матеріалами кримінальноі справи, показаннями потерпілої
ОСОБА_2 даними нею в судовому засіданні.

Зокрема, в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 показала, що в шлюбі з
підсудним у справі народила доньку ОСОБА_3. Рішенням Квельського районного суду
було ухвалено стягувати з підсудного пліменти на утримання доньки, оскільки у
добровільному порядку надавати їй допомогу на утримання дитини підсудний
відмовлявся. Протягом півтора року
підсудний виконував аліментні зобов*язання, однак протягом одинадцяти років
підсудний аліментів на утримання дитини не сплачує і добровільно допомоги на
утримання дитини їй не надає. Зазначені обставини спонукали її ініціювати
порушення кримінальної справи. Разом з тим,
прохає обрати підсудному міру покарання не пов*язану з ізоляцією його
від суспільства, оскільки підсудний працевлаштувався і зобов*язався погасити
існуючу заборгованість по аліментах.

З копіі виконавчого
листа від 02 серпня 1994 року, що маеться в матеріалах кримінальноі справи
вбачаеться, що рішенням Ковельського районного суду вирішено стягувати з підсудного у справі в
користь потерпілої ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2, в розмірі ? частини з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з
22.07.1994 року до досягнення дитиною повноліття.

Копіями листів - попереджень Державноі виконавчоі служби у місті Ковелі
та Ковельському районі від 06 липня 2007
року року №27127/11, від 13 березня 2008 року № 12723/11; від 19 березня 2008
року №13865/11 доводиться той факт, що підсудний неодноразово попереджався як про
необхідність виконання рішення суду,
щодо утримання своеі неповнолітньоі дитини, так і про наслідки
невиконаня рішення суду, а також про необхідність працевлаштування. (а.с
10-12).

З довідки відділу Державноі виконавчоі служби
Ковельського міськрайонного управління юстиціі вбачаеться, що розмір
заборгованості по аліментах, що стягуються з громадянина ОСОБА_1 за період з 01
лютого 2007 року по 01.03.2008 року становить 2395 грн.10 коп.(а.с.7).

З повідомлення
Ковельського міськрайонного центру зайнятості від 24.03.2008 року №629/01-23
року вбачається, що підсудний на обліку в Ковельському міськрайонному центрі
зайнятості не перебуває ( а.с. 13).

З копіі свідоцтва про
народження ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що батьками дитини є
підсудний ОСОБА_1 і потерпіла ОСОБА_2.

Суд повно, всесторонне, об*ективно аналізуючи
зібрані по справі докази приходить до висновку, що діі підсудного ОСОБА_1
органами досудового слідства вірно кваліфіковані за ст. 164 ч1 КК Украіни.

Умисні дії підсудного
ОСОБА_1, які виразились у злісному ухиленні від сплати встановлених рішенням
суду коштів на утримання дітей (аліментів)
містять склад злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК Украіни.

При обранні покарання
суд враховує суспільну небезпеку вчиненого підсудним злочину та особу винного у
їх сукупності.

Обтяжуючих покарання
підсудного обставин суд не вбачае.

До пом*якшуючих покарання
обставин суд відносить щире каяття
підсудного, той факт, що підсудний вперше притягається до кримінальної
відповідальності.

Враховуючи наведене,
суд приходить до висновку, що виправлення і перевиховання підсудного можливе
без ізоляції його від суспільства, застосувавши ст. 75 КК України.

Керуючись ст. 323,324
КПК Украіни, суд -

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 164 ч.1 КК Украіни , призначивши покарання у виді обмеження
волі на строк 2 (два) роки.

На підставі ст.
75,76 КК України засудженого ОСОБА_1
звільнити від відбування покарання, якщо він протягом одного року не вчинить
нового злочину і виконає покладені на нього обов*язки: повідомляти органи
кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично
з*являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Міру запобіжного
заходу засудженому ОСОБА_1 залишити попередню - підписку про
невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок може
бути оскаржений до апеляційного суду
Волинськоі області через Ковельський міськрайсуд протягом п*ятнадцяти днів з
наступного дня після його проголошення.

Головуюча: