печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 червня 2015 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання ОСОБА_4 про відновлення строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 08.01.2014 року у справі за скаргою ОСОБА_4 на неправомірні дії Генерального прокурора України,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_4 звернувся до Печерського районного суду м. Києва із апеляційною скаргою на постанову Печерського районного суду м. Києва від 08.01.2014 року, якою відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_4 на неправомірні дії Генерального прокурора України.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_4 направив клопотання про відновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови.

В обґрунтування клопотання заявник послався на те, що постанову Печерського районного суду м. Києва від 08.01.2014 року отримав після спливу строку на її оскарження. Також зазначає, що напружена суспільно-політична ситуація в Україні, утримання його в місцях позбавлення волі, труднощі із зверненням за правовою допомогою, стали причиною пропуску строку на звернення до суду з апеляційною скаргою.

В судове засідання засуджений ОСОБА_4 , який відбуває покарання у Криворізькій УВП УДПС України у Дніпропетровській області № 3, не доставлявся, від участі у розгляді клопотання у режимі відеоконференції відмовився.

Прокурор у судовому засіданні заперечував проти відновлення строку на апеляційне оскарження, просив відмовити у його задоволенні.

На підставі ст. 353 КПК України (у редакції 1960 КПК України) суд визнав можливим розгляд вищезазначеного клопотання за відсутності заявника.

Суд, вивчивши клопотання, дослідивши матеріали справи, вислухавши думку прокурора, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 3 ст. 349 КПК України 1960 року, апеляція на вирок, ухвалу чи постанову суду першої інстанції, якщо інше не передбачено цим Кодексом, може бути подана протягом п`ятнадцяти діб з моменту їх проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, в той же строк з моменту вручення йому копії вироку.

Як вбачається з розписки заявника, що міститься у матеріалах справи (а. с. 139), копію постанови Печерського районного суду м. Києва від 08.01.2014 року ОСОБА_4 отримав 28.01.2014 року. Разом з цим, заявник звернувся до суду з клопотанням про відновлення строку на апеляційне оскарження та з апеляційною скаргою лише 31.03.2015 року, тобто після закінчення строку, який значно перевищує строк встановлений наведеною вище статтею КПК України 1960 року.

Таким чином, посилання ОСОБА_4 на отримання постанови Печерського районного суду м. Києва від 08.01.2014 року після спливу строку її оскарження, судом не приймається, а будь-яких інших поважних причин пропуску строку заявником не наведено.

Відповідно до ч. 4 ст. 353 КПК України 1960 року, за результатами розгляду клопотання суд виносить ухвалу, постанову, якою відновляє пропущений строк або відмовляє у його відновленні і визнає апеляцію такою, що не підлягає розгляду.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що ОСОБА_4 строк на оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 08.01.2014 року пропущено без поважних причин, а відтак відсутні підстави для задоволення його клопотання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 349, 353 КПК України 1960 року, суд,

П О С Т А Н О В И В:
Клопотання ОСОБА_4 про відновлення строку на апеляційне оскарження постанови Печерського районного суду м. Києва від 08.01.2014 року у справі за скаргою ОСОБА_4 на неправомірні дії Генерального прокурора України, - залишити без задоволення.

Апеляцію ОСОБА_4 на постанову Печерського районного суду м. Києва від 08.01.2014 року у справі № 757/25785/13-к визнати такою, що не підлягає розгляду.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва через Печерський районний суд м. Києва протягом 15 діб з моменту отримання.

Суддя ОСОБА_1