Справа № 1/0614/181/11
В И Р О К

І м е н е м У к р а ї н и

18 липня 2011 року Малинський районний суд Житомирської області у складі:

головуючого судді Ярмоленка В.В.

при секретарі Петренко М.А.

з участю прокурора Гойдало О.Є., Лозовика А.В.

розглянувши на відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Малині кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не інваліда, не працюючого, не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст. 289 КК України,

ВСТАНОВИВ:

15 лютого 2011 року приблизно о 19-й годині, перебуваючи в стані алкогольного спяніння, в будинку своєї знайомої ОСОБА_2 в с. Малинівка Малинського району вул. 60 років Жовтня, 41 ОСОБА_1, з метою тимчасового його використання, вирішив незаконно заволодіти транспортним засобом: пасажирським автобусом Мерседес-Бенц, реєстраційний номер757-93 ВВ, який знаходився поблизу цього будинку, та яким, за довіреністю, керував батько знайомої ОСОБА_3

Реалізовуючи свій умисел, в цей же час, підсудний викрав зі столу в кімнаті будинку за вказаною адресою ключі запалення до автобуса, та скориставшись тим, що його водій ОСОБА_3 відпочиває, а ОСОБА_2 переодягалась, без волі та дозволу власниці автомобіля ОСОБА_4, та особи, що керувала транспортним засобом на відповідній правовій основі ОСОБА_3, таємно, умисно, шляхом вільного доступу незаконно заволодів даним автомобілем та здійснив поїздку по селі Малинівка Малинського району. При цьому, не впоравшись з керуванням, здійснив наїзд на бетонний паркан огорожу домоволодіння №39б по вулиці Леніна в с. Малинівка, належного ОСОБА_5 Після цього, повернувся до будинку ОСОБА_3 та залишив автобус на місці його попередньої стоянки.

Допитаний в ході судового розгляду справи підсудний вину у вчиненні інкримінованого йому діяння визнав повністю, підтвердивши факт його скоєння за викладених вище обставин. Додав, що зустрічається з ОСОБА_2, у батька якої в користуванні знаходиться автобус. 15.02.2011 року близько 19-ї години, провівши дівчину до її будинку, щоб та переодягнулася, та зайшовши до нього, побачив, що її батько відпочиває в кімнаті, а ключі від автобуса знаходяться на видному місці в кімнаті біля телевізору. Не маючи на меті заподіяти будь-кому негативних наслідків, вирішив покататися. Шкоду завдану ОСОБА_5, ОСОБА_4 відшкодував повністю. Щиро кається у вчиненому та просить не обирати покарання повязане з позбавленням волі.

Свідок ОСОБА_5 показав, що 15.02.2011 року близько 20-ї години до нього в будинок прийшов підсудний та повідомив йому, що зачепив автобусом огорожу, та пообіцяв відремонтувати її, однак відшкодував шкоду лише 04 липня 2011 року. Претензій до ОСОБА_1 не має.

Крім повного визнання своєї вини підсудним його винність підтверджується зібраними по справі доказами, які ніким з учасників не оспорюються. Відповідно до ст. 299 КПК України суд визнав недоцільним дослідження доказів стосовно обставин заволодіння транспортним засобом, які ніким не оспорюються.

Суд кваліфікує діяння підсудного за ч. 1 ст. 289 КК України як незаконне заволодіння транспортного засобу, оскільки він не є членом сім`ї власника або законного користувача транспортного засобу.

Обставинами, які помякшують покарання підсудного, суд визнає щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Обставиною, яка обтяжує його покарання є вчинення ним злочину в стані алкогольного спяніння.

При призначенні покарання суд враховує обставини вчинення злочину, те що підсудний не маючи навичок керування транспортним засобом цього типу створив загрозу для безпеки руху, поведінку останнього після вчинення злочину, особу підсудного, який позитивно характеризується за місцем проживання, те що він є непрацюючим та не має джерел доходу, та те,що тяжких наслідків від скоєного не настало і виходить з наявності кількох обставин, що його помякшують та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і з урахуванням цього вважає за можливе призначити йому покарання у виді позбавлення волі з звільненням від його відбування з випробуванням відповідно до ч. 1 ст. 75 КК України, яке буде необхідним й достатнім для його виправлення, попередження нових злочинів та соціальної реабілітації.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України, та призначити йому покарання у виді трьох років позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на один рік.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 КК України покласти на засудженого ОСОБА_1 такі обовязки:

не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції;

повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання або роботи.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо засудженого у виді підписки про невиїзд залишити без змін.

Речовий доказ: автомобіль НОМЕР_1, що знаходиться на відповідальному зберіганні ОСОБА_4 - повернути законному власнику ОСОБА_4 (а.с. 12, 40)

Вирок може бути оскаржено в апеляційний суд Житомирської області через Малинський районний суд протягом пятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Суддя:

ОСОБА_6