Справа № 728/2259/14 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/141/2015
Категорія - ч. 2 ст. 185 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 лютого 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернігові в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000503 від 25 липня 2014 року за апеляційною скаргою заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_6 на вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 24 листопада 2014 року щодо

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Івангород Ічнянського району Чернігівської області, із середньою спеціальною освітою, одруженого, непрацюючого, на обліку в районному Центрі зайнятості не перебуваю чого, утриманців не маючого, військовозобов`язаного, інваліда 2 групи, проживаючого по АДРЕСА_1 , раніше судимого,

обвинуваченого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України,

з участю учасників кримінального провадження: прокурора ОСОБА_8 - ,

в с т а н о в и л а:

До апеляційного суду Чернігівської області надійшла апеляційна скарга заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_6 , в якій він просить вирок суду змінити в зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Виключити з мотивувальної частини вироку, а саме, з обвинувачення визнаного судом доведеним, посилання суду на ОСОБА_9 як на особу, яка за попередньою змовою з ОСОБА_7 вчинила крадіжку, зазначивши про вчинення ОСОБА_7 крадіжки за попередньою змовою з особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження.

Даним вироком ОСОБА_7 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України та призначено покарання у виді 1 року позбавлення волі.

Відповідно до статті 75 КК України звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання, якщо він протягом іспитового строку в 1 рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки.

Згідно статті 76 КК України покладено на обвинуваченого ОСОБА_7 такі обовязки:

1) Не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально - виконавчої інспекції;

2) Повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.

Початок іспитового строку зараховано з моменту проголошення вироку.

Питання про долю речових доказів вирішено відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судом встановлено, що на початку січня 2013 року, близько 22 години, ОСОБА_7 за попередньою змовою з ОСОБА_9 , перебуваючи в стані алкогольного спяніння, зайшли на територію господарства, по АДРЕСА_2 та належить ОСОБА_10 , звідки таємно від оточуючих, викрали бувше у використанні колодязне кільце вартістю 200 гривень, завдавши потерпілому ОСОБА_10 збитків на вказану суму.

Ухвалою суду від 31 жовтня 2014 року відносно обвинуваченого ОСОБА_9 оголошено розшук та зупинено судове провадження.

В своїй апеляційній скарзі прокурор, не оспорюючи кваліфікацію дій, доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_7 вважає, що вирок суду підлягає зміні у зв`язку з істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону. Зазначає, що оскільки обвинувачення стосовно ОСОБА_9 не розглядалось, обвинувальний вирок відносно нього не ухвалювався, тому його не можна вважати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КПК України. Зауважує, що у судовому рішенні констатується факт вчинення злочину ОСОБА_9 , хоча він при розгляді провадження присутнім не був, що обмежило його права. Вказує на порушення судом вимог ч. 1 ст. 17 КПК України.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу з викладених в ній підстав, дослідивши матеріали кримінального провадження та перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, колегія суддів вважає, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

В судовому засіданні суду першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 повністю визнав свою вину в скоєному, щиро розкаявся. Зізнання обвинуваченого у вчиненні ним кримінального правопорушення в контексті ст. 95 КПК України є доказом.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин, встановлених судом, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження, які учасниками судового провадження не оскаржуються, підтверджується сукупністю зібраних у кримінальному провадженні і досліджених в судовому засіданні доказів, яким судом першої інстанції надана оцінка в сукупності з іншими доказами і на підставі яких прийнято законне та обґрунтоване рішення суду. Дії ОСОБА_7 судом вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України.

При призначенні виду та міри покарання обвинуваченому, суд, у відповідності з вимогами ст. 65, 66, 67 КК України, врахував характер і ступінь суспільної небезпеки злочину, який відповідно до ст. 12 КК України відноситься до злочинів середньої тяжкості, особу винуватого, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, до адміністративної відповідальності не притягувався, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, добровільне відшкодування шкоди, його бажання та можливість стати на шлях виправлення, визнання вини, стан його здоровя, врахував обставину, що пом`якшує покарання, а саме, щире каяття, обставину, що обтяжує покарання обвинуваченого - вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, думку потерпілого ОСОБА_10 , який просив суворо не карати обвинуваченого, і обґрунтовано дійшов висновку про можливе виправлення обвинуваченого без ізоляції від суспільства, призначивши покарання у виді позбавлення волі в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії, звільнивши від відбування покарання з іспитовим строком на підставі ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків згідно вимог ст. 76 КК України.

Разом з тим, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги прокурора про порушення судом загальних засад кримінального провадження.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, особу, за попередньою змовою з якою ОСОБА_7 вчинив у січні 2013 року крадіжку майна ( ОСОБА_9 ), на час ухвалення вироку до кримінальної відповідальності не притягнуто, а ухвалою суду від 31.10.2014 року матеріали виділено в окреме провадження у зв`язку з її розшуком.(а.с. 33).

Таким чином, у судовому рішенні констатується факт вчинення злочину ОСОБА_9 , хоча він при розгляді провадження присутнім не був, що обмежило його права, передбачені ст. 42 КПК України, якими ОСОБА_9 не мав змоги скористатись, а тому судом порушено право на захист, передбачене ст. 20 КПК України.

Крім того, винесення вироку із зазначенням у фабулі обвинувачення стосовно ОСОБА_7 , вчинення злочину ОСОБА_9 суперечить вимогам ч. 1 ст. 17 КПК України, згідно якої особа вважається невинуватою доки її вину не буде доведено у порядку, встановленому Кримінальним процесуальним кодексом України і встановлено вироком суду, що набрав законної сили. А тому оскільки обвинувачення стосовно ОСОБА_9 не розглядалось, обвинувальний вирок відносно нього не ухвалювався, його не можна вважати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 185 КПК України.

Враховуючи викладене, підлягає виключенню з мотивувальної частини вироку посилання суду на прізвище ОСОБА_9 , як на особу, яка за попередньою змовою з ОСОБА_7 вчинив крадіжку колодязного кільця. Замість зазначення за попередньою змовою з ОСОБА_9 необхідно зазначити за попередньою змовою з особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження.

Керуючись ст.ст. 17, 407, 413, 418 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_6 задовольнити.

Вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 24 листопада 2014 року щодо ОСОБА_7 змінити.

Виключити з мотивувальної частини вироку, а саме з обвинувачення, визнаного судом доведеним, посилання суду на ОСОБА_9 як на особу, яка за попередньою змовою з ОСОБА_7 вчинила крадіжку, зазначивши про вчинення ОСОБА_7 крадіжки за попередньою змовою з особою, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження.

В решті вирок Бахмацького районного суду Чернігівської області від 24 листопада 2014 року щодо ОСОБА_7 - залишити без змін.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили в моменту її проголошення, але вона може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а обвинуваченим, який тримається під вартою в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

СУДДІ:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4