Справа № 11-215/2008 р.
Головуючий у І інстанції - Іванюк Т.І. Категорія - ст. 185 ч. 3 КК
Доповідач - Сердюк О.Г.
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2008 року колегія суддів судової палати з кримінальних справ
апеляційного суду Чернігівської області
головуючого судді - Сердюка О.Г.
суддів -
Акуленко С.О., Григор'євої В.Ф.
з участю прокурора -
захисника - ОСОБА_11
у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові
кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 на вирок
Козелецького районного суду Чернігівської області від 23 січня 2008 року, -
В С Т А Н О В И Л А:
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженець та мешканець АДРЕСА_1Козелецького району
Чернігівської області, українець, громадянин України, з середньо-спеціальною
освітою, не одружений, не працюючий, раніше судимий Козелецьким районним судом: 05 квітня 1995 року за ст. 140 ч. 2 КК
України (1960 р.) до 2 років позбавлення волі, із застосуванням ст. 46-1 КК
України (1960 р.) з відстрочкою виконання вироку на 2 роки; 05 травня 2000 року
за ст. 101 ч. 1 КК України (1960 р.) до 3 років позбавлення волі, ст. 45 КК
України (1960 р.) з іспитовим строком на 3 роки, штраф - 800 грн.; 19 липня
2002 року за ст.ст. 185 ч. 1, 71, 96 КК України до 3 років 6 місяців
позбавлення волі. Звільнився 24 лютого 2006 року із Менської ВК Чернігівської
області по відбуттю строку покарання, судимість не знята і не погашена,
- засуджений за ст. 185 ч. 3 КК України до 4 років позбавлення волі.
За вироком суду ОСОБА_1. визнаний винним і засуджений за те, що 08 липня
2007 року, близько 13 години, з метою скоєння крадіжки прибув до господарства
ОСОБА_2, що розташоване в АДРЕСА_2, де за допомогою металевого прута, який
знайшов у господарстві, пошкодив внутрішній замок вхідних дверей, та проникши у
середину, застосовуючи металеву тачку, яку завчасно взяв у знайомого ОСОБА_3,
викрав 6 мішків зерна у яких знаходилося: 441 кг. пшениці вартістю 1 грн. 50
коп. за кг., а всього на суму 661 грн. 50 коп.; 144 кг. жита вартістю 1 грн. 30
коп. за кг., а всього на суму 187 грн. 20 коп.; 47 кг. вівса вартістю 1 грн. 20
коп. за кг., а всього на суму 56 грн. 40 коп., чим завдав потерпілому
матеріальну шкоду на загальну суму 914 грн. 10 коп.
вироком суду засуджений ОСОБА_1. подав апеляцію, в якій вказує на незаконність свого
засудження, посилаючись на те, що злочин він не вчиняв, визнавальні покази під
час дізнання та досудового слідства дав під впливом застосування до нього
фізичного та психічного тиску з боку працівників міліції. Вважає, що
судове слідство по даній справі є неповне і проведено однобічно. Зазначає, що його винність не доведена доказами, що містяться в
матеріалах справи. На думку апелянта було порушено його безпосереднє
право на захист. Крім того, звертає увагу на те, що
на його утриманні знаходяться батьки похилого віку, які потребують сторонньої
допомоги.

Заслухавши
доповідача, захисника, який підтримав апеляцію засудженого, думку прокурора,
який вважав вирок суду законним та обґрунтованим, а апеляцію засудженого
безпідставною, перевіривши матеріали справи в повному обсязі та обговоривши
доводи викладені в апеляції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляція
задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні зазначених у вироку
діянь за обставин, встановлених судом ґрунтується на допустимих і достатніх,
ретельно досліджених в судовому засіданні доказах, детально викладених у
вироку, яким суд дав належну юридичну оцінку.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не вчиняв злочин, за який засуджений, є
безпідставними та спростовуються дослідженими судом доказами.

Зокрема, будучи допитаним на початку
досудового слідства як обвинувачений (а.с. 41-42) та при відтворенні обстановки
і обставин події (а.с. 27-29) ОСОБА_1. повністю визнавав свою вину і в
присутності понятих, при відтворенні обстановки та обставин події, добровільно
повідомив конкретні обставини вчиненої ним крадіжки.

Дані свідчення об'єктивно узгоджуються з показами свідка ОСОБА_4, яка як в
ході досудового слідства так і в судовому засіданні вказувала на те, що доглядає
за будинком свого брата ОСОБА_2 і прийшовши 9.07.2007 року до даного
господарства виявила, що вхідні двері були пошкоджені, а із веранди зникли
мішки із зерном.

Будучи допитаними в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6
підтвердили, що влітку 2007 року вони купили у ОСОБА_1 декілька мішків зерна.
Яке ОСОБА_1 привозив до них у господарство двічі тачкою. Дане зерно вони
пересипали у металеву бочку та ящик. Наступного дня вони дізналися, що із
господарства ОСОБА_2 було скоєно крадіжку зерна.

В своїх показах свідок ОСОБА_3 зазначав, що 08 липня 2007 року надав у
користування тачку на резиновому ходу ОСОБА_1 (а.с. 31.).

Таким чином, виходячи з аналізу зібраних доказів, суд зробив правильний
висновок про те, що засуджений ОСОБА_1. скоїв таємне викрадення чужого майна
(крадіжку), вчинену повторно, поєднану з проникненням у житло і правильно
кваліфікував його дії за ст. 185 ч. 3 КК України.

Твердженню ОСОБА_1 про дачу ним визнавальних показів під впливом незаконних
методів - фізичного насильства та психічного тиску з боку працівників міліції,
внаслідок чого він обмовив себе у вчиненні злочину, суд дав у вироку належну
оцінку, правильно визнавши ці твердження безпідставними.

Так, допитані в судовому засіданні свідки
ОСОБА_7 та ОСОБА_8, які були понятими при відтворенні обстановки та обставин події
стверджували, що ОСОБА_1., під час проведення даної слідчої дії давав
визнавальні покази стосовно обставин вчиненої ним крадіжки без будь-якого тиску
зі сторони працівників міліції.

Крім того, в судовому засіданні був допитаний слідчий ОСОБА_9 з показів
якого вбачається, що під час досудового слідства ОСОБА_1. свою вину визнавав
повністю, вказував на обставини за яких скоїв крадіжку, покази давав
добровільно, ніякого впливу з його боку та інших працівників міліції на нього
не було.

Наведене повністю спростовує доводи засудженого, викладені в апеляції, про
обмову себе під впливом незаконних методів дізнання і досудового слідства.

Також, на думку судової колегії, посилання засудженого ОСОБА_1 в своїй
апеляції про порушення його права на захист
є безпідставними, оскільки як видно з матеріалів даної кримінальної
справи органами досудового слідства додержані вимоги ст.ст. 21, 22 КПК
України, засудженому було надано
можливість захищатися встановленими законом засобами від пред'явленого
обвинувачення, останній відмовлявся від послуг адвоката і зазначав, що це не
пов'язано з його матеріальним становищем.

При розгляді справи в суді по справі
приймали участь захисники ОСОБА_1- його
батько ОСОБА_11 та адвокат ОСОБА_10

Вирішуючи питання про вид та міру покарання ОСОБА_1, суд врахував вимоги
ст. 65 КК України, призначив його з врахуванням ступені тяжкості вчиненого
злочину, ряду обставин, що пом'якшують та обтяжують покарання і особи
засудженого.

Призначене ОСОБА_1 покарання, яке є
достатнім і необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів.

Істотних
порушень норм кримінально-процесуального закону, що б потягло за собою
безумовне скасування вироку, по справі не встановлено.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.
365, 366, 379 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок Козелецького
районного суду Чернігівської області від 23 січня 2008 року щодо ОСОБА_1- без
змін.

С У Д Д
І:

С.О. Акуленко О.Г. Сердюк В.Ф. Григор'єва