Справа № 495/1258/15-к

ВИРОК
19.03.2015 м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючої одноособово судді ОСОБА_1
за участю секретаря ОСОБА_2
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Білгород-Дністровський Одеської області кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Білгород-Дністровський, Одеської області, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не одруженого, неповнолітніх дітей на утриманні не має, працює за наймом, раніше судимого:
· 03.11.2003 року Білгород-Дністровським міським судом Одеської області за ст.ст.185 ч.5, 15, 185 ч.5 КК України із застосуванням ст. 70 ч.1 КК України на 2 (два) роки та 2 (два) місяці позбавлення волі,
· 10.07.2013 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ст. 185 ч.3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 1 (один) рік та 2 (два) місяці позбавлення волі,
· 21.01.2015 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області за ч.3 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням на 2 (два) роки та 6 (шість) місяців,
який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України,-
сторони кримінального провадження:
прокурор Білгород-Дністровської міжрайонної прокуратури Одеської області ОСОБА_4
обвинувачений ОСОБА_5
ВСТАНОВИВ:
05.12.2014 року о 12 годині 50 хвилин обвинувачений ОСОБА_3 , знаходячись на території центрального міського ринку, розташованого по вул. Першотравневій, м. Білгород-Дністровський, Одеської області, а саме біля місця продажу килимів, умисно, з корисливих мотивів, маючи злочинний намір, направлений на таємне викрадання чужого майна, здійснив крадіжку майна з кишені потерплої ОСОБА_6 , а саме: мобільного телефону марки «Nokia 206» ІМЕІ НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , рожевого кольору, б/в, вартістю 300 гривень. Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник розпорядившись викраденим на власний розсуд, чим спричинив потерпілій ОСОБА_6 , матеріальну шкоду на зазначену суму.
Обвинувачений ОСОБА_3 провину визнав у повному обсязі, щиро розкаявся у скоєному, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення.
Суд, з`ясувавши думку сторін кримінального провадження, роз`яснив вимоги ч.3 ст. 349 Кримінального процесуального кодексу України і наслідки обмеження обсягу доказів,
визнає недоцільним дослідження інших доказів, крім допиту обвинуваченого ОСОБА_3 відносно фактичних обставин кримінального правопорушення, оскільки вони ніким не оспорюються, дослідженням доказів, які характеризують його особистість.
Обвинувачений ОСОБА_3 погодився з тим щоб судовий розгляд обмежився його допитом, дослідженням доказів, які характеризують його особистість. Йому було роз`яснено, що в даному випадку він позбавляється права оспорювати в апеляційному порядку фактичні обставини кримінального правопорушення.
Не оспорюючи фактичні обставини кримінального правопорушення у судовому засіданні, обвинувачений пояснив наступне. 05.12.2014 року в обідню годину він, знаходячись на території центрального міського ринку м. білгород-Дністровський, а саме, проходячи біля місця продажу килимів, вчинив крадіжку мобільного телефону «Nokia 206» з кишені потерпілої ОСОБА_6 .. Після чого він зник з місця скоєння крадіжки. Далі 24.01.2015 року о 02.00 годині вночі проходячи по АДРЕСА_2 він вирішив здійснити крадіжку кабелю. Він попрямував до шахти люку, в якому знаходились кабеля електрозв`язку районного центру телекомунікацій, де обрізав дроти кабелів електрозв`язку. Таким чином, він здійснив крадіжку майна Одеської філії ПАТ «Укртелеком»: кабелю електрозв`язку довжиною 83 метри; 2-ох кабелів електрозв`язку вагою 1,5 кг. Після чого з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим на власний розсуд. На даний час потерпілій ОСОБА_6 завдано шкода відшкодована, вона не має претензій будь-якого характеру до нього. Цивільний позов представника потерпілого ПАТ «Укртелеком» на суму 624,84 грн. визнав у повному обсязі, але не відшкодував. У скоєному щиро розкаявся та просив його суворо не карати.
Оцінюючи докази у сукупності, суд визнає винним обвинуваченого ОСОБА_3 у інкримінованому йому кримінальному правопорушенні та кваліфікує його дії за ст. 185 ч. 2 КК України таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
Відповідно до ст. 66 КК України обставини, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , суд визнає щире каяття, активне сприяння розкриттю кримінального правопорушення, часткове відшкодування завданого збитку.
Відповідно до ст. 67 КК України обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , судом не встановлено.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд враховує суспільну небезпеку і характер вчиненого ним кримінального правопорушення, тяжкість скоєного, негативну характеристику за місцем проживання, він неодружений, на утриманні неповнолітніх дітей не має, працює за наймом, раніше неодноразово притягувався до кримінальної відповідальності, вчинив декілька кримінальних правопорушень, які відповідно зі ст. 12 КК України відноситься до категорії середньої тяжкості, одне із котрих до ухвалення судом попереднього вироку, щиро розкаявся у скоєному, відшкодував завданий збиток потерпілій ОСОБА_6 та не відшкодував завдану шкоду ПАТ «Укртелеком», враховується думка потерпілої ОСОБА_6 щодо призначення обвинуваченому покарання на розсуд суду (а.с 57, 59-67).
Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_3 тричі притягувався до кримінальної відповідальності. Останній раз був засуджений 21.01.2015 року на 4 роки позбавлення волі із застосуванням ст. 75 КК України з випробуванням на 2 роки та 6 місяців, але знову вчинив новий злочин 24.01.2015 року, тобто, минуло три дні після ухвалення вироку. Суд вважає, що зазначені обставини свідчать про те, що обвинувачений ОСОБА_3 не має бажання ставати на шлях виправлення, а звільнення його від відбування покарання не сприяє попередженню нових злочинів.
Враховуючи вищевикладене та призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_3 суд прийшов до переконання, що його виправлення та перевиховання можливе лише в умовах ізоляції від суспільства.
Суд вважає за необхідне призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за фактом скоєння крадіжки 05.12.2014 року у потерпілої ОСОБА_6 відповідно до ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів, оскільки 21.01.2015 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області був ухвалений відносно нього вирок. Суд приходить до висновку, що обвинувачений вчинив злочин до постановлення попереднього вироку.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_3 за фактом скоєння крадіжки майна, що належить Одеській філії ПАТ «Укртелеком» 24.01.2015 року, то суд застосовує положення ст. 71 КК України та вважає призначити покарання за сукупністю вироків, шляхом складання покарань, приєднати частково не відбуту частину покарання відповідно до вироку Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.01.2015 року.
Речові докази: мідний дріт, переданий під розписку представнику потерпілого залишити представнику ПАТ «Укртелеком» (а.с. 68).
Цивільний позов ПАТ «Укртелеком» задовольнити повністю, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду у сумі 624,84 грн., у зв`язку із наданням доказів в обґрунтування заявленої суми цивільного позову (а.с. 45).
Судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.
Керуючись ст. ст. 100, 370, 374, 392, 395 Кримінального процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і на підставі санкції даної статті призначити покарання 2 (два) роки позбавлення волі.
Відповідно до ст. 75, 76 КК України звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.
Відповідно до ст. 70 ч.4 КК України обвинуваченому ОСОБА_3 призначити покарання за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання по новому вироку від 19.03.2015 року більш суворим покаранням за попереднім вироком від 21.01.2015 року та остаточно призначити до відбування покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі із застосування ст. 75, 76 КК України та звільнити обвинуваченого ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки та 6 (шість) місяців.
ОСОБА_3 визнати винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.2 КК України і на підставі санкції даної статті призначити покарання 3 три роки позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом частково складання покарань приєднати частково невідбуту частину покарання у виді 1 року 6 (шести) місяців позбавлення волі за вироком Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 21.01.2015 року, яким його було засуджено за ст.185 ч.2 КК України і остаточно призначити обвинуваченому ОСОБА_3 покарання у виді 4 (чотирьох) років 6 (шести) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_3 на стадії досудового розслідування не обирався.
Строк відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_3 рахувати з моменту його затримання.
Речові докази: мідний дріт, переданий під розписку представнику потерпілого залишити представнику ПАТ «Укртелеком» (а.с. 68).
Цивільний позов ПАТ «Укртелеком» задовольнити повністю, стягнути з обвинуваченого ОСОБА_3 на користь ПАТ «Укртелеком» матеріальну шкоду у сумі 624,84 грн., у зв`язку із наданням доказів в обґрунтування заявленої суми цивільного позову (а.с. 45).
Судові витрати по даному кримінальному провадженню відсутні.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Одеської області через Білгород-Дністровський міськрайонний суд протягом 30 днів з моменту його проголошення, а засудженим, які перебувають під вартою в той же строк з моменту вручення копії вироку.
СУДДЯ