У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого - судді

Синявського О.Г.,

суддів

Косарєва В.І. і
Пекного С.Д.,

за участю прокурора

Сухарєва О.М.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 12 лютого 2008 року кримінальну справу
за касаційним поданням першого заступника прокурора Харківської області на
вирок Дворічанського районного суду Харківської області від 3 листопада 2006
року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України,

не маючого
судимості в силу ст.89 КК України,

засуджено

- за ч.2 ст.121 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 5 років
позбавлення волі.

На підставі ст.75 КК
України ОСОБА_1 звільнено від відбування призначеного покарання з іспитовим
строком на 3 роки та покладено на нього певні обов'язки відповідно до ст.76 КК України.

В апеляційному порядку
справа не переглядалася.

Згідно з вироком суду,
ОСОБА_1 визнано винним і засуджено
за те, що він 10.06.2006р., перебуваючи у
стані алкогольного сп'яніння, знаходячись
АДРЕСА_1, на ґрунті особистих неприязних стосунків, умисно наніс ОСОБА_2 10 ударів дерев'яною палицею в спину, живіт, руки і ноги,
спричинивши потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, від яких він помер.

У касаційному поданні заступник прокурора
Харківської області просить вирок щодо ОСОБА_1 у зв'язку з м'якістю призначеного йому
покарання скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд. Вважає, що суд необґрунтовано застосував ст.ст.69,75
КК України і не врахував при цьому, що вчинений засудженим злочин
відповідно до ст.12 КК України є тяжким.

Заслухавши доповідача,
думку прокурора, який підтримав касаційне подання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів вважає, що подання підлягає
частковому задоволенню з таких
підстав.

Застосовуючи ст.69 КК України, суд
послався на те, що ОСОБА_1 щиро
розкаявся, сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем
проживання, що він є інвалідом третьої групи та що на його утриманні
знаходяться двоє неповнолітніх дітей. Ця сукупність пом'якшуючих обставин
давали суду підстави призначити покарання нижче від найнижчої межі. Тому
порушення закону при застосуванні ст.69 КК України судом не допущені.

Разом з тим, суд визнавши ОСОБА_1 винуватим у вчиненні злочину, передбаченого
ч.2 ст.121 КК України, на порушення вимог ст.65 КК України не врахував ступінь
тяжкості вчиненого ним злочину та конкретні обставини справи і без достатніх підстав звільнив його від
покарання на підставі ст. 75 КК України.

Застосовуючи до засудженого ст.75 КК України суд не навів жодних мотивів
прийняття такого рішення.

Як видно з матеріалів справи, ОСОБА_1 вчинив злочин, який відповідно до
ст.12 КК України є тяжким і щодо особи похилого віку.

За таких обставин колегія суддів вважає,
що застосування ст.75 КК України щодо ОСОБА_1 не відповідає ступеню тяжкості вчиненого
ним злочину, конкретним обставинам справи,
і належним чином не вмотивоване.

Тому вирок суду як такий, що суперечать
вимогам ст.65 КК України, відповідно до
ст.372 КПК України підлягає скасуванню,
а справа направленню на новий судовий розгляд.

Якщо при новому розгляді справи буде
доведено винуватість ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.121 КК
України за обставин викладених у вироку,
то призначене йому покарання із застосуванням
ст.75 КК України слід визнати м'яким.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 394-396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

Касаційне подання першого заступника прокурора Харківської
області задовольнити частково.

Вирок Дворічанського районного суду
Харківської області від 3 листопада 2006 року щодо ОСОБА_1 скасувати за м'якістю призначеного покарання, а справу направити
на новий
судовий розгляд.

Судді:

Синявський
О.Г. Косарєв В.І. Пекний С.Д.