12.05.2015 Провадження № 1-кп/331/244/15
Єдиний унікальний номер 331/2815/15-к
У Х В А Л А
підготовчого судового засідання
про повернення обвинувального акту прокурору
12 травня 2015 р. м.Запоріжжя
Коллегія суддів Жовтневого районного суду м.Запоріжжя в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2
ОСОБА_3
при секретарі ОСОБА_4
за участю прокурора ОСОБА_5
представників потерпілого ОСОБА_6
ОСОБА_7
обвинуваченого ОСОБА_8
захисника ОСОБА_9
в с т а н о в и л а:
До Жовтневого районного суду м.Запоріжжя надійшло кримінальне провадження з обвину-вальним актом відносно ОСОБА_10 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст.191 ч.5, 28 ч.3 ст.366 ч.2 КК України.
Кримінальне провадження підсудне Жовтневому районному суду м.Запоріжжя.
Підстави для закриття та зупинення кримінального провадження відсутні.
Прокурор вважає, що обвинувальний акт відповідає вимогам КПК України, підстави для закриття або зупинення провадження у справі відсутні, кримінальне провадження підсудне Жовт-невому районному суду м.Запоріжжя та наявні всі підстави для призначення судового розгляду.
Представники потерпілого та цивільного позивача КПК «Водоканал» вважають можливим призначити судовий розгляд.
Обвинувачений ОСОБА_10 вважає неможливим призначення кримінальне провадження до судового розгляду.
Захисник ОСОБА_11 вважає неможливим призначити кримінальне провадження відносно ОСОБА_10 до судового розгляду, оскільки, обвинувальний акт не відповідає вимогам ст.291 КПК України, надано письмове клопотання.
Вислухавши думку учасників попереднього судового засідання щодо можливості призначен-
ня судового розгляду кримінального провадження, суд вважає, що обвинувальний акт в зв`язку з невідповідністю КПК України підлягає поверненню прокурору Запорізької області з наступних підстав.
Відповідно до ч.4 ст.110 КПК України обвинувальний акт є процесуальним рішенням, яким прокурор висуває обвинувачення у вчиненні кримінального правопорушення і яким завершується досудове розслідування.
Відповідно до вимог ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити в тому числі такі відомості:
п.5) виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановле-ними, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обви-нувачення.
Статтею 91 ч.1 КПК України передбачено, що у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, в тому числі:
1) подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини вчинення кримі-нального правопорушення;
2) винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення.
Як вбачається з обвинувального акту дії ОСОБА_12 кваліфіковані за ч.5 ст.191 КК України, як вчинення ним умисно, у складі організованої генеральним директором КП «Водоканал» зло-чинної групи, разом з начальником служби забезпечення КП «Водоканал» та невстановленими особами розтрати чужого майна шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, в особливо великих розмірах. При цьому, в обвинувальному акті зазначено: «Таким чином, співучасники передбачили всі необхідні умови для прикриття своєї незаконної діяльності, спрямованої на заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовим становищем», «Продовжуючи свою злочинну діяльність та бажаючи отримати можливість вчинення дій, спря-мованих на приховування і маскування розкрадання коштів підприємства, … ОСОБА_10 ...».
Кваліфікуючи дії ОСОБА_10 за зазначеними вище ознаками, слідчий не врахував, що дис-позицією ч.2 ст.191 КК України передбачена кримінальна відповідальність за привласнення, розтрату або заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм служ-бовим становищем, тобто три різні способи вчинення злочину, при цьому відсутній такий спосіб як розкрадання.
Також, зазначаючи в обвинувальному акті, що ОСОБА_10 є співвиконавцем зазначеного злочину у складі організованої групи, слідчий не посилається на ст.27 КК України, в якій зазна-чені види співучасників, також слідчим в обвинувальному акті не зазначено, які функції вико-нували невстановлені особи в цій злочинній групі.
Крім того, відповідно до статті 17 КПК України особа вважається невинуватою у вчинен-
ні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину
не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком
суду, що набрав законної сили (частина 1). Поводження з особою, вина якої у вчиненні криміналь-
ного правопорушення не встановлена обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили, має
відповідати поводженню з невинуватою особою (частина 5). Зазначений принцип презумпції неви-
нуватості закріплений у ст.62 Конституції України, п.1 ст.11 Загальної декларації прав людини, п.2
ст.6 Конвенції про захист прав прав людини і основоположних свобод, п.2 ст.14 Міжнародного
пакту про громадянські та політичні права. З огляду на вимоги закону, колегія суддів вважає, що
формулювання обвинувачення (п.5 ч.2 ст.291 КПК України) в даному кримінальному провадженні
суперечить зазначеним нормам закону, оскільки обвинувачення пред`явлено лише ОСОБА_10 , а
формулювання містить обвинувачення, інкриміноване органом досудового слідства ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , тобто із зазначенням конкретних осіб, відносно яких вина не встановлена обви-
нувальним вироком, що набрав законної сили.
Ухвалою Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 06 січня 2015 р.обвинувальний акт
був повернений прокурору Запорізької області для усунення недоліків, в тому числі недоліків,
зазначених в попередньому абзаці. Ухвалою колегії суддів судової палати з розгляду кримінальних
справ Апеляційного суду Запорізької області від 13 березня 2015 р. ухвала суду першої інстанції в
цій частині залишена без змін. При цьому, зазначений недолік слідчим не усунений. Не виконані
також вимоги ухвали апеляційного суду Запорізької області щодо правової кваліфікації дій обви-
Відповідно до ст.109 ч.2 КПК України реєстр матеріалів досудового розслідування пови-нен містити:
номер та найменування процесуальної дії, проведеної під час досудового розслідування, а також час її проведення;
2) реквізити процесуальних рішень, прийнятих під час досудового розслідування;
3) вид заходу забезпечення кримінального провадження, дату і строк його застосування.
Вивченням реєстру матеріалів досудового розслідування встановлено його невідповідність вимогам зазначеної норми закону, а саме:
- ухвалою судді Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя від 14.11.2014 р. відносно об-винуваченого ОСОБА_10 застосований запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, строк застосування до 08.01.2015 р.;
- не зазначено, чи застосований відносно ОСОБА_10 в теперішній час вид заходу забезпечення кримінального провадження, дата та строк його застосування (супровідний лист № 21/2-1756-14 від 20.04.2015 р. також не містить цієї інформації),
тобто в порушення вимог ст.109 КПК України у долученому до обвинувального акту реєстрі ма-теріалів досудового розслідування не зазначені всі дії та не відображені всі процесуальні рішення, прийняті під час досудового розслідування, не зазначено їх реквізити.
Відповідно до ч.3 п.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти таке рішення: 3) повернути обвинувальний акт прокурору, якщо він не відповідає вимо-гам цього Кодексу.
Враховуючи вище наведене, колегія суддів вважає, що формулювання обвинувачення вик-ладене некоректно, вищенаведені обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту та додатків до нього вимогам ст.291 КПК України, в зв`язку з чим обвинувальний акт підлягає повер-ненню прокурору Запорізької області.
У підготовчому судовому засіданні прокурором надано клопотання про обрання відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту з покладенням на обвинуваченого наступних обов`язків:
· не залишати цілодобово житло, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 ;
- прибувати по першому виклику до суду за встановленою періодичністю;
- утримуватись від спілкування з будь-яким учасником кримінального провадження, співро-бітниками по службі.
При цьому, в підготовчому судовому засіданні прокурор наголосив, що в разі вирішення судом питання про призначення кримінального провадження до судового розгляду, розглянути питання щодо обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, також прокурор не виз-начився з обсягом обов`язків, які в разі задоволення клопотання, слід покласти на обвинуваченого,
при цьому в порушення вимог КПК України до клопотання прокурором не додані відповідні до-кументи.
Обвинувачений ОСОБА_10 та захисник ОСОБА_11 проти задоволення клопотання запе-речували, про що надане письмове обґрунтування та відповідні документи.
Представники КП «Водоканал» покладаються на розсуд суду.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає необхідним в теперішній час клопотання прокурора залишити без розгляду.
Враховуючи, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору для усунення недолі-ків, в теперішній час відсутні підстави для вирішення інших питань, пов`язаних з підготовкою та призначенням судового розгляду, в тому числі щодо обрання відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу.
На підставі викладеного та керуючись ст.314 КПК України, колегія суддів у х в а л и л а:
Клопотання прокурора про обрання відносно ОСОБА_10 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити без розгляду.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до апеляційного суду Запорізької області через Жовтневий районний суд м.Запоріжжя протягом семи днів з дня її проголошення.
Головуючий суддя ОСОБА_15
Судді ОСОБА_16
ОСОБА_17