Справа №472/232/15-к 27.07.2015 27.07.2015 27.07.2015

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 липня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
головуючої ОСОБА_1
суддів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3
за участі секретаря ОСОБА_4
Обвинувачений ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Склименці Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий
1) 14.09.2009 р. Веселинівським районним судом Миколаївської області за ст. 185 ч.3 КК України із застосуванням ст. 69 КК України на 1 рік 6 місяців позбавлення волі. Звільнений 28.02.2011р. за відбуттям покарання.
2) 04.05.2012 р. Київським районним судом м. Сімферополя за ст.185 ч.2 КК України на 2 роки позбавлення волі
3) 30.10.2012 р. Заводським районним судом м. Запоріжжя за ст.185 ч.2 КК України із застосуванням ст. 70 ч. 4 КК України на 2 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнений 18.03.2014р. за відбуттям покарання
4) 14.10.2014 р. Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області за ст.185 ч.3 КК України на 4 роки позбавлення волі із звільненням від відбування покарання на підставі ст. 75 КК України протягом іспитового строку 2 роки
Обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ст. 185 ч. 3 КК України
__________________________________________________________________
провадження № 11- кп/784/549/15 головуюча у 1 інстанції ОСОБА_6
категорія: ст. 185 ч.3 КК України доповідач суду апеляційної інстанції
ОСОБА_1 .
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
обвинувачений ОСОБА_5
захисник ОСОБА_8
потерпіла ОСОБА_9 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_5 . Просить вирок змінити та пом`якшити покарання.
Короткий зміст судового рішення суду 1 інстанції.
Вироком Веселинівського районного суду Миколаївської області від 18.05.2015 р. ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.3 КК України, за якою призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки 1 місяць.
На підставі ст. 71 КК України частково приєднана невідбута частина покарання за вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 14 жовтня 2014 р. та остаточно призначено до відбуття 5 років позбавлення волі.
Також вирішено питання щодо речових доказів.
Узагальнені доводи апелянта.
Обвинувачений ОСОБА_5 посилається на призначення судом надмірно суворого покарання. Вказує на щире каяття та намір відшкодувати потерпілій завдану шкоду, чому перешкоджатиме перебування його в місцях позбавлення волі. Зазначає, що на даний час позбавлені його матеріальної підтримки мати, неповнолітні брат та сестра, яка має малолітню дитину. Посилається на неврахування судом пом`якшуючих покарання обставин, позитивної характеристики, важкого майнового стану його родини.
В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор просить вирок залишити без зміни. Посилається, що ОСОБА_5 неодноразово раніше судимий за злочини проти власності і знов вчинив аналогічний злочин, що свідчить про стійке небажання стати на шлях виправлення. Підстав для пом`якшення йому покарання не вбачає.
Встановлені судом 1 інстанції обставини.
В подальшому викрадене здав до ломбардів у містах Вознесенську та Миколаєві. Отримані за них кошти витратив на власні потреби.
Обставини, встановлені судом апеляційної інстанції.
Заслухавши доповідь судді, пояснення на підтримку апеляційної скарги обвинуваченого та захисника, які просили звільнити обвинуваченого від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, заперечення потерпілої, думку прокурора про залишення вироку без зміни, вивчивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.
Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_5 вчиненні злочину за наведених у вироку обставинах та правильність кваліфікації дій за ст. 185 ч. 3 КК України апелянтом не оспорюються. З урахуванням меж апеляційного розгляду, визначених ст. 404 ч.1 КПК України, судове рішення в цій частині не переглядається.
Не ґрунтуються на матеріалах справи наведені в апеляційній скарзі доводи обвинуваченого про невідповідність призначеного йому покарання ступеню тяжкості злочину та його особі.
При призначенні покарання ОСОБА_5 судом дотримані вимоги ст.ст. 65, 66 КК України, тобто, в належній мірі враховано вчинення ним тяжкого злочину; помякшуюча покарання обставина - щире каяття; дані про особу обвинуваченого, який не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра, за місцем проживання характеризується посередньо, а не позитивно, як стверджує апелянт.
Є правильним і висновок суду про наявність у ОСОБА_5 сталих злочинних намірів, про що свідчить ряд його судимостей, які не погашені та не зняті в установленому законом порядку.
Крім того, вироком Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 14.10.2014 р. ОСОБА_5 засуджено за ст. 185 ч. 3 КК України на 4 роки позбавлення волі зі звільненням від відбування покарання протягом іспитового строку 2 роки на підставі ст. 75 КК України.
Новий злочин ним вчинено протягом іспитового строку, а саме, 03.11.2014 р. - через декілька тижнів після ухвалення вироку.
За такого, йому обґрунтовано призначено покарання за правилами ст. 71 КК України за сукупністю вироків.
Згідно з роз`ясненнями , які містяться в пункті 25 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику призначення судами кримінального покарання» від 24.10.2003 р. № 7 (з наступними змінами), судам належить враховувати, що при застосуванні правил ст. 71 КК України остаточне покарання має бути більшим, ніж покарання, призначене за новий злочин, і ніж невідбута частина покарання за попереднім вироком.
ОСОБА_5 за новий злочин призначено покарання ближче до мінімального розміру санкції ст. 185 ч. 3 КК України 4 роки 1 місяць позбавлення волі, а на підставі ст. 71 КК України невідбута частина покарання за попереднім вироком приєднана лише частково - 11 місяців позбавлення волі.
Призначене обвинуваченому остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років апеляційний суд вважає справедливим, достатнім і необхідним для його виправлення та попередження нових злочинів.
Матеріали кримінального провадження не містять відомостей про надання матеріальної підтримки родині обвинуваченим, який не працює та періодично відбував покарання у місцях позбавлення волі, що спростовує доводи апелянта в цій частині.
Враховуючи викладене, відсутні підстави для зміни вироку та помякшення покарання, як просить апелянт.
Керуючись ст.ст. 405,407,419, 424, 425, 426, 532 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:
Вирок Веселинівського районного суду Миколаївської області від 18 травня 2015 р. відносно ОСОБА_5 залишити без зміни, апеляційну скаргу обвинуваченого - без задоволення.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня її проголошення, а засудженим ОСОБА_5 , який тримається під вартою, - в той самий строк з дня вручення йому копії судового рішення.

Головуюча:

Судді: