Справа № 1-125/2007р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2007
року

Семенівський
районний суд Полтавської області

в складі
головуючого судді Халявки В.І.

при секретарі
Козулі Н.П.

з участю
прокурора Каменева В.В.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Семенівка справу про

обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця і жителя
с. Устимівка Семенівського району Полтавської області, українця, неодруженого,
непрацюючого раніше судимого, Хорольським районним судом Полтавської області 7
липня 2006 року за ст. 187 ч.2, 69 КК
України до 5 років позбавлення волі,
ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 18.10.2006 року
визначено покарання у вигляді 2 років
і 6 місяців позбавлення волі
звільненого 3 січня2007 року Полтавським районним судом умовно-достроково на 1
рік, 2 місяці і 6 днів,

в злочині
передбаченому ст. 395 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_1 скоїв злочин, передбачений ст.
395 Кк України за таких обставин.

Відповідно
до постанови Семенівського районного суду Полтавської області від 5 червня 2007
року щодо ОСОБА_1 Було встановлено адміністративний нагляд з такими
обмеженнями:

·
заборона виходу з свого житла з 23 години до 5 години
ранку;

·
заборона відвідування питних закладів;

·
заборона виїзду за межі району буз дозволу Семенівського РВ УМВС та заборона змінювати
місце проживання з метою ухилення від адміністративного нагляду.

З постановою
суду ОСОБА_1 ознайомлений в день її винесення. В червні 2007 року ОСОБА_1
Самовільно залишив місце проживання в с. Устимівка Семенівського району, виїхав
за межі району в Кіровоградську область.

Своїми
умисними діями, що виразилися в самовільному залишенні місця проживання з метою
ухилення від адміністративного нагляду, підсудний скоїв злочин,
передбачений ст. 335 КК України.

Підсудний в
судовому засіданні визнав вину в скоєному злочині і щиросердно розкаявся.
Відповідно до ст. 299 КПК України в
судовому засіданні не досліджувалися обставини справи, яких ніхто не оспорює і
які визнані підсуднім.

З пояснень підсудного,
які є послідовними і логічними вина його в скоєнні злочину не викликає сумніву.

При
призначенні покарання підсудному суд враховує його щиросердне каяття та
сприяння розслідуванню злочину. Суд також враховує пояснення підсудного про те,
що він виїхав в с. Онуфріївку Кіровоградської області з метою пошуку
заробітків. З урахуванням викладеного та тої обставини, що тяжких наслідків від
злочину не настало, а ОСОБА_1 є

молодою людиною яка тільки починає своє самостійне життя, суд
вважає за можливе відповідно до ст. 69
КК України призначити йому покарання більш м*яке, ніж передбачено ст. 395 КК України. Суд вважає за можливе
призначити покарання у вигляді штрафу.

Відповідно до
ч.3 ст. 72 КК України призначене
покарання у вигляді штрафу повинно виконуватись самостійною вирок Хорольського
районного суду від 7 липня 2006 року теж самостійно.

На підставі
наведеного керуючись, ст. ст. 323, 324, 299 КПК України ст.
ст. 71 ч.3 КК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
зо ст. 395 КК України із
застосуванням ст. 69 КК України до
штрафу у розмірі 510 грн.

Відповідно
до ч.3 ст. 71 КК України призначене покарання за цим вироком та покарання за
вироком Хорольського районного суду 7 липня 2006 року складанню не підлягають і
виконуються самостійно.

Запобіжний
захід щодо ОСОБА_1 залишити попереднім до вступу вироку в законну силу -
підписку про невиїзд з місця проживання.

На вирок
суду може бути подана апеляція протягом 15 діб до апеляційного суду Полтавської
області.