Справа № 445/2611/13-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/311/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 травня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

Головуючого судді: ОСОБА_2

Суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

при секретарі ОСОБА_5

з участю прокурора ОСОБА_6

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Золочівського районного суду Львівської області від 02 лютого 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:
Даним вироком:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, раніше не судимого,-

визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України та призначено йому покарання у виді штрафу на суму 5000 грн. без позбавлення права керувати транспортними засобами. Стягнуто із ОСОБА_7 на користь НДЕКЦ при ГУМВСУ у Львівській області 491,40 грн. за проведення автотехнічної експертизи.

Вироком суду ОСОБА_7 визнаний винним та засуджений за те, що він, 18 жовтня 2014 року біля 21 год., керуючи автомобілем АЗЛК 2140 № НОМЕР_1 , в м. Золочеві Львівської області на вул. Січових Стрільців, здаючи заднім ходом, не переконався в тому, що це буде безпечним, вчинив наїзд задньою частиною автомобіля на пішохода ОСОБА_9 , яка в результаті отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості.

У поданій апеляції прокурор, не погоджуючись з вироком суду 1-ї інстанції, вважає його незаконним і таким, що підлягає скасуванню у зв`язку з неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність в частині призначення покарання. При цьому, покликається на те, що суд 1-ї інстанції в порушення вимог ч.2 ст.53; ч.1 ст.286 КК України, призначив обвинуваченому ОСОБА_7 штраф у твердій грошовій формі 5000 грн., яка не є кратною неоподатковуваному мінімуму доходів громадян 17 грн. Зазначає, що розмір покарання у виді штрафу повинен визначатися в неоподатковуваних мінімумах доходів громадян або в сумі кратній йому. Просить оскаржуваний вирок суду скасувати та постановити новий вирок, яким засудити ОСОБА_7 за ч.1 ст.286 КК України до покарання у виді штрафу у розмірі 350 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5950 грн.

Заслухавши доповідача, позицію прокурора, який подану апеляційну скаргу підтримав, просить її задоволити, думку обвинуваченого ОСОБА_7 , який таку також підтримав, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така до задоволення не підлягає.

До даного висновку колегія суддів приходить виходячи із наступного.

Висновок місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказів, є обгрунтованим, що в апеляційній скарзі не оспорюється.
Що стосується доводів апеляційної скарги прокурора про неправильне застосування закону про кримінальну відповідальність, колегія суддів вважає їх безпідставними і такими, що не підлягають до задоволення.
В силу ст.413 КПК України неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою скасування або зміну судового рішення є: незастосування судом закону, який підлягає застосуванню; застосування закону, який не підлягає застосуванню; неправильне тлумачення закону, яке суперечить його точному змісту; призначення більш суворого покарання, ніж передбачено відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність.
Відповідно до ч.2 ст.53 КК України розмір штрафу визначається судом залежно від тяжкості вчиненого злочину та з урахуванням майнового стану винного в межах від тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян до п`ятдесяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, якщо статтями Особливої частини цього Кодексу не передбачено вищого розміру штрафу.
Зі змісту даної частини статті видно, що розмір покарання у виді штрафу призначається судом у грошовій сумі, але в межах, вказаних у санкції статті, за якою судом визнано особу винуватою.
У даному кримінальному провадженні суд першої інстанції визнав винуватим ОСОБА_7 у порушенні правил безпеки дорожнього руху та експлуатації транспору, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження, санкція ч.1 ст.286 КК України передбачає штраф від 200 до 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що не перевищує розміру найбільш суворого виду покарання, передбаченого санкцією відповідної статті Особливої частини.
Суд першої інстанції хоч формально і не вказав у резолютивній частині вироку кількості таких мінімумів, однак фактично дотримався вимог кримінального закону та призначив покарання в межах санкції ч.1 ст.286 КК України, у виді штрафу та визначив суму до сплати у розмірі 5000 гривень, а відтак це не може слугувати безумовною підставою для скасування чи зміни вироку місцевого суду.

Те, що ця сума становить 294,118 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а не кратне ціле число таких, на думку колегії суддів, не може свідчити про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність і про порушення вимог п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року Про практику призначення судами кримінального покарання.
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції правильно застосовано закон України про кримінальну відповідальність, належним чином враховано характер та ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного, який раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину.

Призначене ОСОБА_7 покарання у виді штрафу в розмірі 5000 грн. відповідає вимогам ст.65 КК України, є обґрунтованим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення нових злочинів.

Даних, що свідчили б про неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, колегією суддів не встановлено.

Керуючись ст.ст. 405; 407; 419 КПК України, Колегія Суддів,-

у х в а л и л а:
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_8 на вирок Золочівського районного суду Львівської області від 02 лютого 2015 року відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.286 КК України залишити без задоволення, а вирок Золочівського районного суду Львівської області від 02 лютого 2015 року відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.286 КК України без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом 3-х місяців з дня проголошення судового рішення судом апеляційної інстанції.

С у д д і:
ОСОБА_2 ОСОБА_4 ОСОБА_3