Справа № 128/431/15-к
УХВАЛА
Іменем України
19 лютого 2015 року м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області

в складі :

головуючого : судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

та адвоката ОСОБА_4

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в залі суду подання т.в.о. головного лікаря ВОПЛ № 2 ОСОБА_5 про припинення раніше застосованих примусових заходів медичного характеру у відділенні для примусового лікування психічно хворих із звичайним режимом нагляду, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягувався до кримінальної відповідальності за ч. ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст. 186 ч.2 ст.190 ч .3, ст. 309, 70 КК України,
ВСТАНОВИВ:
До Вінницького районного суду Вінницької області надійшло подання Т.в.о. головного лікаря ВОПЛ № 2 ОСОБА_5 про припинення застосованих примусових заходів медичного характеру у відділенні для примусового лікування психічно хворих із звичайним режимом нагляду, відносно ОСОБА_6 .
В поданні Т.в.о. головного лікаря ВОПЛ № 2 ОСОБА_5 посилається на те, що хворий ОСОБА_6 перебуває на лікуванні в ВОПЛ №2 відповідно до ухвали Вінницького районного суду Вінницької області, від 15.08.2014р. про застосування примусових заходів медичного характеру у вчиненому злочині передбаченому ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст. 186 ч.2 ст.190, ч .3, ст. 309, 70 КК України, а також Могилів- Подільського міськрайонного суду Вінницької обл., від 22.05.2014р..

Первинний діагноз хворому був встановлений: безперервний тип перебігу, виражений апато- абулічний дефект.
На основі Висновку комісії лікарів психіатрів щодо особи, до якої застосовується примусові заходи медичного характеру від 30.01.2015 року ОСОБА_6 внаслідок змін у стані здоров`я, в зв`язку суттєвим зниженням ступеню його суспільної небезпеки, відпала потреба в раніше застосовуваних примусових заходах медичного характеру у відділенні із звичайним наглядом . Хворий може бути виписаний додому на піклування родичів ( двоюрідного брата ОСОБА_7 ) . Примусові заходи медичного характеру можуть бути припинені, в зв`язку з чим в.о. головного лікаря ВОПЛ №2 ОСОБА_5 звернулася до суду з вказаним поданням.

В судовому засіданні представник ВОПЛ №2 подання підтримала за обставин викладених в ньому, просила його задовольнити, не наполягала на технічному фіксуванні розгляду справи .

Прокурор ОСОБА_3 та адвокат ОСОБА_4 не заперечували щодо задоволення даного подання, на технічному фіксування судового процесу не наполягали, про що подали заяву.

Хворий ОСОБА_6 суду надав заяву, відповідно до якої не заперечував проти задоволення даного подання . Відповідно до ч.1 ст. 512 КПК України участь особи, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру, не є обов`язковою і може мати місце, якщо цьому не перешкоджає характер розладу психічної діяльності чи її психічного захворювання.

Суд, врахувавши думку учасників процесу, вважає за можливе провести розгляд подання у відсутність ОСОБА_6 , згідно його заяви.

Заслухавши пояснення представника ВОПЛ №2, врахувавши думку адвоката, прокурора, дослідивши матеріали подання, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 перебуває на лікуванні в ВОПЛ №2 відповідно до ухвали Вінницького районного суду Вінницької області, від 15.08.2014р. про застосування примусових заходів медичного характеру у вчиненому злочині передбаченому ч.2, 3 ст.185, ч.2 ст. 186 ч.2 ст.190, ч .3, ст. 309, 70 КК України, а також Могилів- Подільського міськрайонного суду Вінницької обл., від 22.05.2014р..

Первинний діагноз хворому був встановлений: безперервний тип перебігу, виражений апато- абулічний дефект.
На підставі Висновку комісії лікарів психіатрів щодо особи, до якої застосовується примусові заходи медичного характеру від 30.01.2015 року ОСОБА_6 внаслідок змін у стані здоров`я, в зв`язку суттєвим зниженням ступеню його суспільної небезпеки, відпала потреба в раніше застосовуваних примусових заходах медичного характеру у відділенні із звичайним наглядом . Хворий може бути виписаний додому на піклування родичів ( двоюрідного брата ОСОБА_7 ) . Примусові заходи медичного характеру можуть бути припинені.

Відповідно до ч. 3 ст. 514 КПК України розгляд питання про продовження, зміну чи припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється у передбаченому ст. 95 Кримінального кодексу України та ст. 512 КПК України порядку.

Згідно ст. 95 КК України продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, до якої додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який обґрунтовує необхідність продовження, зміни або припинення застосування таких примусових заходів. Особи, до яких застосовані примусові заходи медичного характеру, підлягають огляду комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на 6 місяців для вирішення питання про наявність підстав для звернення до суду із заявою про припинення або про зміну застосування такого заходу.

Відповідно до ст. 17 Закону України „ Про психіатричну допомогу від 22.02.2000 року, перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав,за якими було проведено госпіталізацію.
Також, відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону України „ Про психіатричну допомогу від 22.02.2000 року продовження, зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюються судом за заявою представника психіатричного закладу (лікаря-психіатра), який надає особі таку психіатричну допомогу, на підставі висновку комісії лікарів-психіатрів.

Згідно ч. 2 ст. 514 КПК України зміна або припинення застосування примусових заходів медичного характеру здійснюється, якщо особа, яка вчинила суспільно небезпечне діяння у стані неосудності, видужала або якщо внаслідок змін у стані її здоров`я відпала потреба в раніше застосовуваних заходах медичного характеру.

За таких обставин, врахувавши Висновок комісії лікарів психіатрів щодо особи, до якої застосовується примусові заходи медичного характеру від 30.01.2015 року, суд дійшов висновку, що подання підлягає задоволенню, оскільки ОСОБА_6 на даний час, внаслідок змін у стані здоров`я та із суттєвим зниженням ступеню його суспільної небезпеки, відпала потреба в раніше застосованих примусових заходах медичного характеру у відділенні із звичайним режимом нагляду та примусові заходи медичного характеру можуть бути припинені, а хворий може бути виписаний додому на піклування родичів ( двоюрідного брата ОСОБА_7 ) .

Керуючись ст. ст. 17, 19 Закону України „ Про психіатричну допомогу від 22.02.2000 року, ст. 95 КК України, ст. ст. 512, 514, 516 КПК України, суд - -

УХВАЛИВ:
Подання задовольнити.

Припинити відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , застосування примусових заходів медичного характеру у відділенні із звичайним режимом нагляду та виписати його додому на піклування родичів ( двоюрідного брата ОСОБА_7 ).

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області через Вінницький районний суд Вінницької області протягом семи днів з дня її оголошення.

Якщо ухвалу суду було постановлено без виклику особи, яка її оскаржує, то строк апеляційного оскарження для такої особи обчислюється з дня отримання нею копії цієї ухвали.

Суддя: ОСОБА_1