Справа № 11 а-719/2007 рік. Головуючий 1 -ї інстанції
Категорія: ст. 115 КК України Доповідач Ришкова Н.М.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

2007 року липня
17 дня Колегія суддів судової* палати в кримінальних справах
Апеляційного суду Херсонської області в складі:

головуючого - ГодунаВ.О.,

суддів: - Ришкової
Н.М. , Сажинова В.В.,

за
участю прокурора - Литвиненка
О.О.,

засудженого - ОСОБА_1

його
захисника- - ОСОБА_2,

потерпшої -ОСОБА_3,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні кримінальну справу за апеляцією
прокурора , який приймав участь у
розгляді справи судом першої інстанції ,
на вирок Горностаївського районного суду Херсонської області від 18
квітня 2007року , -

ВСТАНОВИЛА:

Цим
вироком ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця АДРЕСА_1 та мешканця АДРЕСА_2, українця,
громадянина України, не
працюючого, не одруженого, який має на утриманні двох неповнолітніх
дітеі4, не судимого на підставі ст. 89
КК України,

-обвинуваченого
за ч. 1 ст. 115 КК України , виправдано.

В задоволенні
цивільного позову відмовлено.

Міру запобіжного
заходу в відношенні ОСОБА_1 - тримання під вартою-скасовано, звільнено з-під варти в залі суду.

ОСОБА_1
органами досудового слідства обвинувачувався в тому, що 27.02.2005 року, близько 19.00 години, знаходячись в житловому будинку громадянина
ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_3, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, в ході сварки з господарем будинку ОСОБА_4
, на грунті виниклих неприязних
відносин, умисно, розуміючи суспільно-небезпечний характер
своїх дій, передбачаючи їх наслідки та
бажаючи їх настання, з метою
вбивства, наніс ОСОБА_4 4 удари дерев'яною качалкою по життєво
важливому органу- голові, а саме в
потиличну її частину, в результаті чого
настала смерть потерпілого.

В
апеляції прокурор, який приймав участь у
розгляді справи судом першої інстанції,
просив вказаний вирок суду скасувати у зв'язку з невідповідністю
висновків суду , викладених
у вироку, фактичним
обставинам справи, однобічністю та

неповнотою
судового слідства, істотними порушеннями
кримінально-процесуального закону,
вважає безпідставним виправдання ОСОБА_1 без належного дослідження
зібраних по справі доказів. Просив справу направити на новий судовий розгляд до
іншого районного суду.

В запереченнях
на апеляцію захисник виправданого адвокат ОСОБА_2 вважає виправдувальний вирок
щодо ОСОБА_1 законним та просила залишити його без змін .

Інші учасники
судового розгляду справи вирок не оскаржували.

Заслухавши
доповідь судді, прокурора, який підтримав апеляцію прокурора, який приймав участь у розгляді справи
судом, виправданого ОСОБА_1 та його
захисника адвоката ОСОБА_2, які просили
вирок суду залишити в силі, а апеляцію
прокурора - без задоволення ,
потерпілуОСОБА_3 , яка просила
скасувати вирок суду , перевіривши
матеріали справи і обговоривши доводи апеляції,
колегія суддів вважає, що
апеляція прокурора підлягає задоволенню з слідуючих підстав.

Відповідно
до вимог статей 22, 323 КГЖ суд, прокурор,
слідчий і особа, яка провадить
дізнання, зобов'язані вжити всіх
передбачених законом заходів для всебічного,
повного й об'єктивного дослідження обставин справи. Вирок суду повинен
бути законним і обґрунтованим;

Відповідно
до вимог CT..334
КПК України та постанови Пленуму Верховного Суду України "Про
виконання судами України законодавства і постанов Пленуму Вер­ховною Суду
України з питань судового розгляду кримінальних справ і постановления вироку" від
29.06.1990 року за №5, у мотивувальній
частині виправдувального вироку належить викласти формулювання
обвинувачення, пред'явлене органами
досудового слідства, результати
дослідження, аналізу та оцінки доказів, як тих,
що були зібрані на досудовому слідстві,
так і поданих у судовому засіданні,
а також мотивувати висновки суду про недоведеність вини участі особи у
вчиненні злочину.

Проте, ці вимоги закону під час розгляду справи в
судовому засіданні судом не були виконані,
обставини, які мають істотне
значення по справі, належним чином не
з'ясовані.

Своє
рішення щодо виправдання ОСОБА_1 суд мотивував тим , що в ході розгляду справи не здобуто доказів
його вини у вчиненні інкримінованого злочину. Версію ОСОБА_1 про непричетність
до вбивства ОСОБА_4 в зв'язку з
перебуванням 27.02.05р. в с. Рубанівка Великолепетиського району Херсонської
області у родичів - не спростовано.

Зосередившись
на перевірці алібі підсудного, поза
увагою суду першої інстанції залишилися результати дослідження, аналіз та оцінка доказів його вини, зібрані в ході досудового слідства. Судом не
зазначено жодних обгрунтованих мотивів,
з яких він відкидає докази обвинувачення. При цьому у вироку суд
зазначив , що критично ставиться до
доказів обвинувачення, однак належним
чином своє рішення не мотивував і підстав цьому не зазначив.

ОСОБА_1
в судовому засіданні свою вину у вчиненні злочину не визнав, в той час як в ході досудового слідства
визнавав повністю . Суд не дослідив його показання на досудовому слідстві шляхом оголошення його показань , не
вияснив

причину зміну показань
на протилежні, та не дав цьому оцінки
, пославшись у вироку тільки на
показання ОСОБА_1 в судовому засіданні. Таким чином показання ОСОБА_1 в ході
досудового слідства взагалі не були предметом дослідження під час судового
слідства.

Аналогічне
порушення норм кримінально-процесуального закону суд допустив і при допиті
свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6, які істотно
змінили свої показання в ході досудового слідства . Свідчення зазначених
свідків , один з яких був очевидцем
злочину , судом взагалі не перевірялися
і їм не дано належної оцінки, тоді як
відповідно вимогам ст. 301,
306 КПК України суд зобов'язаний був при наявності істотних
суперечностей між показаннями , які
підсудний та свідки давали в суді і під час досудового слідства або
дізнання, оголосити їх.

Свідки
ОСОБА_5 та ОСОБА_6в ході судового слідства заявили про застосування до них в
ході досудового слідства недозволених методів з боку працівників міліції під
час допитів.

За
дорученням суду була проведена прокуратурою району перевірка заяв ОСОБА_1, свідків ОСОБА_7, та ОСОБА_6про застосування до них
недозволених методів слідства, за
результатами якої прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи
відносно працівників міліції Великолепетиського РВ УМВС за відсутністю ознак
злочину на підставі п.2 ст. б КПК
України. Зазначену постанову до теперішнього часу у встановленому законом
порядку не оскаржено. Проте вказані результати перевірки судом не прийнято до
уваги взагалі , не дано їм ' юридичної
оцінки при оцінці доказів і винесенні вироку.

Безпідставно
залишилися поза увагою суду показання в ході судового слідства свідків
ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 про
причетність ОСОБА_1 до злочину.

Обґрунтовуючи
виправдання ОСОБА_1, суд послався на
те, що його версію про непричетність до
злочину підтвердили у своїх показаннях свідки ОСОБА_11, ОСОБА_12,
ОСОБА_13 та ОСОБА_14
Проте, вказані свідки є близькими
родичами підсудного, істотно
зацікавленні у виправдані ОСОБА_1, їх показання були оцінені критично ще на досудовому
слідстві, що зазначено слідчим підчас
складання обвинувального висновку. У судовому засіданні свідчення вказаних
свідків не перевірялися і належної оцінки їх судом не дано.

Крім
того, не досліджуючи в судовому
засіданні відеозаписи явки з повинною ОСОБА_1 та відтворення обстановки і
обставин події з його участю , суд у вироку безпідставно зробчв висновок про
недопустимість даних доказів по справі ,
необгрунтовано відмовив в клопотанні стороні обвинувачення в дослідженні
вказаних доказів.

Тим
самим, постановляючи виправдувальний
вирок, суд першої інстанції послався на
висновки та докази, які не
досліджувалися у судовому засіданні, що
є грубим порушенням вимог ст. ст. 323, 334 КПК України.

Без
належного дослідження цього питання в ході судового слідства, без допиту експерта в судовому засіданні в
порядку ст. 311 КПК України суд безпідставно в вироку
послався на неприйняття до уваги висновку судово-медичної експертизи про час
настання смерті потерпілого , оскільки
, на думку суду , вони є припущенням експерта.

Органами
досудового слідства встановлено дату і час настання смерті потерпілого як-
27.02.2005 року , о 19.00 годині.
Проте, суд зробив свій висновок про
настання смерті потерпілого 02.03.2005року,
в вечірній час, в підтвердження посилаючись на

показання
свідків ОСОБА_15,
ОСОБА_16, ОСОБА_17,
ОСОБА_18 в показаннях яких ,
зафіксованих протоколом судового засідання , відсутні такі дані. Таким чином , суд при розгляді вказаної кримінальної справи
допустив однобічність та неповноту судового слідства , істотні порушенням кримінально-процесуального
закону, а при по становленні вироку -
невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи , що перешкодило суду повно та всебічно
розглянути справу і постановити законний,
обґрунтований і справедливий вирок.

Вказані
обставини , які свідчать про порушення
судом норм кримінально-процесуального закону ,
дають підставу для скасування судового рішення відповідно вимогам ст. 367
КПК України .

При
новому розгляді справи суду слід ретельно дослідити пред'явлене обвинувачення
ОСОБА_1, надані в підтвердження
обвинувачення та зібрані в суді докази в їх сукупності , проаналізувавши їх та давши юридичну
оцінку, та постановити за результатами
розгляду рішення , яке повинно
відповідати вимогам закону та бути обґрунтованим.

Посилання
апелянта на необгрунтоване звільнення ОСОБА_1 з-під варти до вступу вироку у
законну силу є безпідставними , оскільки
відповідно ст. 342 КПК України при виправданні підсудного
суд негайно звільняє підсудного з-під варти в залі судового засідання.

Щодо порушення таємниці нарадчої кімнати судом
першої інстанції при винесені вироку колегії суддів не надано в підтвердження
цього фактів .

Виходячи
з зазначеного та керуючись ст. ст.
365, 366 КПК України, колегія
суддів , -

УХВАЛИЛА

Апеляційну
скаргу прокурора , який приймав участь у
розгляді справи судом першої інстанції,
- задовольнити .

Вирок
Горностаївського районного суду Херсонської області від 18 квітня 2007 року про
виправдання ОСОБА_1 за ч.1 ст. 115 КК
України - скасувати.

Справу
направити на новий судовий розгляд в той же суд в іншому складі суддів.