АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ТЕРНОПІЛЬСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 600/795/13-кГоловуючий у 1-й інстанції Вирста М.М.
Провадження № 11-кп/789/83/13 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ст.45 КК України
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 вересня 2013 р. Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Тернопільської області в складі:

Головуючого - Вавріва І.З.

Суддів - Крукевича М. Н., Сарновського В. Я.,

при секретарі Бріль В.Л.

з участю прокурора - Семенця О.А.

захисника - ОСОБА_1

потерпілого - ОСОБА_2

обвинуваченої - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі справу за апеляційною скаргою потерпілого ОСОБА_2 на ухвалу Козівського районного суду Тернопільської області від 23 липня 2013 року, -

в с т а н о в и л а:

Цією ухвалою кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_3 за ч.1 ст.125 КК України провадженням закрито, відповідно до ст.45 КК України у зв'язку з дійовим каяттям.

Як встановлено судом першої інстанції 10 квітня 2012 року близько 09 години в приміщенні житлового будинку АДРЕСА_1 між ОСОБА_3 та її чоловіком ОСОБА_2 виник словесний конфлікт на ґрунті неприязних відносин, який в подальшому переріс у суперечку, під час якої ОСОБА_3, висловлюючи попередньо погрози заподіяти тілесні ушкодження, умисно нанесла один удар у ліве передпліччя ОСОБА_2 ніжкою дерев'яного стільця, внаслідок чого заподіяла потерпілому тілесні ушкодження у виді чотирьох синців і трьох саден на їх тлі на лівому передпліччі, які згідно висновку судово-медичної експертизи за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Закриваючи провадження у даній кримінальній справі за дійовим каяттям суд першої інстанції виходив з того, що обвинувачена ОСОБА_3, яка подала заяву про закриття кримінальної справи на підставі ст.45 КК України, вперше вчинила злочин невеликої тяжкості, щиро покаялась та активно сприяла розкриттю злочину.

В апеляційній скарзі потерпілий ОСОБА_2 вважає вищевказане судове рішення незаконним і просить скасувати ухвалу Козівського районного суду від 23 липня 2013 року та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції. В обґрунтування поданої апеляції вказує, що ОСОБА_3 своїми неправомірним діями заподіяла йому моральні страждання і він має намір звернутися до суду з цивільним позовом про стягнення з обвинуваченої ОСОБА_3 моральної шкоди завданої злочином. Оскільки суд не прийняв до уваги, що заподіяна йому злочином шкода не відшкодована і обвинувачена перед ним не вибачилась, вважає, що підстави для закриття кримінальної справи за дійовим каяттям відсутні.

Заслухавши суддю-доповідача, потерпілого ОСОБА_2 та його захисника ОСОБА_1, які підтримав подану апеляційну скаргу і, з наведених у ній мотивів, просять ухвалу суду першої інстанції скасувати та призначити новий судовий розгляд в суді першої інстанції; думку прокурора, який ухвалу Козівського районного суду Тернопільської області від 23 липня 2013 року про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_3 за дійовим каяттям вважає законною та обґрунтованою і тому просить залишити її без зміни; обвинувачену ОСОБА_3, яка підтримала думку прокурора, щодо відсутності підстав для скасування вищевказаного судового рішення; перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до ст.45 КК України особа, яка вперше вчинила злочин невеликої тяжкості або необережний злочин середньої тяжкості, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення злочину щиро покаялася, активно сприяла розкриттю злочину і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.

Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 12 "Про практику застосування судами України законодавства про звільнення особи від кримінальної відповідальності" дійове каяття полягає в тому, що після вчинення злочину особа щиро покаялась, активно сприяла його розкриттю та повністю відшкодувала завдані збитки або усунула заподіяну шкоду. Відсутність хоча б однієї із зазначених складових дійового каяття виключає звільнення особи від кримінальної відповідальності за ст. 45 КК. Виняток можуть становити лише випадки вчинення злочину чи замаху на нього, внаслідок яких не заподіяно шкоду або не завдано збитки.

Як слідує з матеріалів кримінального провадження ОСОБА_3 раніше злочинів не вчиняла, а тому вважається особою, яка вчинила злочин вперше.

У відповідності до ст.12 КК України вчинений ОСОБА_3 злочин відноситься до категорії легких.

За змістом Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 12 щире розкаяння характеризує суб'єктивне ставлення винної особи до вчиненого злочину, яке виявляється в тому, що вона визнає свою провину, висловлює жаль з приводу вчиненого та бажання виправити ситуацію, що склалася. Активним сприянням розкриттю злочину слід вважати надання особою органам дізнання або досудового слідства будь-якої допомоги в установленні невідомих їм обставин справи.

З матеріалів справи вбачається, що обвинувачена ОСОБА_3 вину свою у вчиненні злочину визнала повністю, сприяла слідству у розкритті злочину і розкаялась у вчиненому, оскільки як під час досудового слідства, так і в судовому засіданні надавала однакові свідчення щодо обставин вчинення нею злочину та повністю визнавала свою вину.

Як з матеріалів справи, так і зі змісту апеляційної скарги встановлено, що потерпілий ОСОБА_2 не заперечує, що не має до обвинуваченої претензій матеріального характеру, а позов про відшкодування моральної шкоди він лише має намір подавати. Тобто, на час розгляду справи судом першої інстанції, потерпілий не надавав суду доказів про факт заподіяння йому злочином збитків, відшкодування яких могло бути однією з умов дійового каяття.

З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що місцевий суд вірно, у відповідності до вимог ст.45 КК України перевірив наявність обставин, які характеризують дійове каяття і дають підстави для звільнення особи від кримінальної відповідальності, врахував характеристику особи обвинуваченої, яка має на утриманні малолітню дитину, позитивно характеризується, визнала свою вину та щиро розкаялась, раніше не судима і обґрунтовано прийшов до висновку про закриття провадження по даній кримінальній справи за дійовим каяттям.

Доводи потерпілого ОСОБА_2 про незаконність ухвали місцевого суду з причин невідшкодування йому обвинуваченою збитків морального характеру, колегія судді вважає безпідставними, оскільки таких вимог під час досудового слідства та на час розгляду справи судом першої інстанції він не заявляв.

Аналізуючи вищенаведені обставини колегія суддів вважає, що ухвала суду першої інстанції про закриття провадження по кримінальній справі відносно ОСОБА_3 на підставі ст.45 КК України за дійовим каяттям є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування, про що ставить питання апелянт, не вбачає.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407 КПК України колегія суддів, -

у х в а л и л а:

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_2. залишити без задоволення, а ухвалу Козівського районного суду Тернопільської області від 23 липня 2013 року відносно ОСОБА_3 - без змін.

Судді:

____________ _______________ ______________

Ваврів І.З. Крукевич М.Н. Сарновський В.Я.

З оригіналом згідно:

Суддя апеляційного суду Тернопільської області І.З. Ваврів