У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах
Верховного Суду України у складі:

головуючого

Кравченка К.Т.,

суддів

Заголдного
В.В., Канигіної Г.В.,

за участю
прокурора

Яковенко Р.І.

розглянула у судовому засіданні у м. Києві 25 січня 2007
року кримінальну справу за касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на вирок Апеляційного суду Донецької
області від 13 вересня 2006 року.

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженця смт. Завалля Гайворонського
району Кіровоградської області, мешканця смт. Сальково
Гайворонського району Кіровоградської області, судимості не має,

засуджено до
позбавлення волі:

- за ст. 187 ч.4 КК України на 9 років з
конфіскацією всього майна, яке є
власністю засудженого;

- за ст. 115 ч.2 п. 6 КК України на 11
років з конфіскацією всього майна, яке
є власністю засудженого;

- за ст. ст. 15 ч. ч. 1, 2, 289 ч. 3 КК України на 7 років
з конфіскацією всього майна, яке є
власністю засудженого;

На підставі
ст. 70 ч. 1 КК України за сукупністю
злочинів ОСОБА_1 призначено остаточне покарання 11
років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є власністю засудженого.

За вироком суду з ОСОБА_1 стягнуто
на користь потерпілої ОСОБА_2 15 000
гривень на відшкодування моральної шкоди.

ОСОБА_1 визнано винним та засуджено
за злочини, вчинені ним за таких обставин.

21 квітня 2006 року ОСОБА_1 вирішив заволодіти майном Державної екологічної інспекції Азовського
моря, розташованої у будинку АДРЕСА_1, знаючи, що будівля охороняється
цілодобово сторожем. Реалізуючи свій злочинний намір, приблизно в 2 годині ночі вказаного дня, ОСОБА_1 оманом проник у вищевказаний будинок і напав на сторожа - потерпілого ОСОБА_3. Під час розбійного нападу ОСОБА_1 завдав потерпілому спочатку удар рукою у голову, а потім - не менше 10 ударів в обличчя й голову металевою
трубою, яку приготував заздалегідь. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень ОСОБА_3 помер на місці злочину.

Після цього ОСОБА_1 заволодів
майном Державної екологічної інспекції Азовського моря на загальну суму 8697
грн., котре виніс із будинку та завантажив
в автомобіль «Нива», що знаходився на подвір'ї будинку. Виконавши всі дії, необхідні для
незаконного заволодіння автомобілем, вартістю 33250 грн., належного Державної
екологічної інспекції Азовського моря, ОСОБА_1 не довів злочин до кінця з
причин, що не залежали від його волі.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 посилається на те, що під час
досудового слідства були порушені норми кримінально-процесуального закону, у
тому числі його право на захист. Показання давав під впливом робітників міліції, а висновок суду ґрунтується на доказах, що зібрані з порушенням процесуального закону. Вважаючи, що його дії підлягають
кваліфікації за ст. ст. 116 і 118, 185, ч.1 ст. 289 КК України, просить вирок суду
скасувати з мотивів істотного порушення кримінально-процесуального закону,
неправильного застосування кримінального закону.

Заслухавши доповідача, думку прокурора, яка вважала вирок законним і обґрунтованим,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи скарги, колегія суддів
вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Винність ОСОБА_1 у злочинах, вчинених за викладених у
вироку обставин, доведена об'єктивними доказами, що зібрані у передбаченому законом
порядку, і належним чином оцінених судом.

Доводи ОСОБА_1 про порушення норм
кримінально-процесуального закону під час затримання, досудового слідства, неправильну кваліфікацію його дій є
необґрунтованими.

Так, неодноразово допитаний на
досудовому слідстві за участю захисника ОСОБА_1 давав розгорнуті
показання стосовно обставин вчинених
злочинів. Зокрема, він стверджував, що завдав удар сторожу, як тільки
останній відчинив йому двері, і лише після цього вирішив заволодіти
комп'ютером. Побачивши, що потерпілий ОСОБА_3 стає, він завдав йому ще декілька
ударів металевою трубою, що знайшов на місті події, після цього з різних
кабінетів забрав монітори, процесори, склав їх у сумки. Все викрадене намагався
вивезти на автомобілі, але не змог завести його і відкрити ворота.

Свої показання про обставини та
мотиви вбивства потерпілого ОСОБА_3 ОСОБА_1 підтвердив при відтворені обстановки та обставин події,
показавши при цьому місце та обставини, за яких було вчинено злочини.

Ці показання ОСОБА_1 об'єктивно
узгоджуються з даними, встановленими під час огляду місця події та котрі містяться у відповідному протоколі, висновках
судово-медичних, імунологічних, кримінологічних експертиз.

Змінюючи показання наприкінці досудового слідства і в судовому засіданні,
ОСОБА_1 не заперечував, що смерть
ОСОБА_3 настала саме від його ударів по голові металевою трубою.

Аналіз показань потерпілої ОСОБА_2,
свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, даних, що
містяться в протоколі огляду міста події, свідчить про те, що ОСОБА_1 приготував знаряддя злочину (металеву
трубу) заздалегідь.

Згідно з висновком судово-медичної
експертизи смерть ОСОБА_3 настала на місті події в результаті відкритої
черепно-мозкової травми.

Характер тілесних ушкоджень, заподіяних
потерпілому ОСОБА_3, їх кількість, локалізація, знаряддя злочину, котрим вони
були завдані, свідчать про те, що намір ОСОБА_1 було спрямовано саме на умисно
позбавлення життя потерпілого.

Що стосується посилань ОСОБА_1 на
порушення його прав на захист, а також застосування щодо нього незаконних
методів слідства, то при перевірці вказані доводи не знайшли свого
підтвердження.

Колегія суддів вважає, що суд дав
належну оцінку зібраним у справі та дослідженим у судовому засіданні доказам у
їх сукупності, правильно встановив фактичні обставини справи і дійшов
обґрунтованого висновку про доведеність винності ОСОБА_1 в умисному вбивстві з
корисливих мотивів під час розбійного нападу, та намаганні незаконно
заволодіти транспортним засобом,
поєднаному із насильством, небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого.
Сукупність зібраних доказів свідчить про те, що ОСОБА_1 саме у такий спосіб мав
намір заволодіти чужим майном.

Його дії за ч. ч. 1,2 ст. 15, ч. 3
ст. 289, ч. 4 ст. 187, п. 6 ч. 2 ст. 115 КК України кваліфіковано правильно.

Покарання ОСОБА_1 призначено у
відповідності з вимогами ст. 65 КК України, з урахуванням ступеня тяжкості
вчинених злочинів, даних про особу винного, та обставин, що пом'якшують
покарання. Колегія суддів вважає, що призначене ОСОБА_1 покарання є необхідним
й достатнім для його виправлення. Підстав для пом'якшення покарання немає.

Порушень норм
кримінально-процесуального закону, що тягли б за собою зміну чи скасування вироку, не встановлено.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.
395, 396 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

касаційну скаргу засудженого ОСОБА_1
залишити без задоволення, а вирок колегії суддів судової палати у кримінальних
справах Апеляційного суду Донецької області від 13 вересня 2006 року щодо нього
- без зміни.

С У Д Д І :

Кравченко
К.Т. Заголдний
В.В. Канигіна
Г.В.