У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Синявського О.Г.

суддів

Гриціва М.І., Пекного С.Д.

розглянувши в судовому засіданні у
м. Києві 6 травня 2008 року кримінальну справу за касаційною скаргою
засудженого ОСОБА_1. на постанову Дніпровського районного суду м.
Дніпродзержинська від 2 жовтня 2006 року,

встановила:

вироком
П'ятихатського районного суду Дніпропетровської області від 20 жовтня 2005 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця
м. Семипалатинська (Казахстан),

мешканця м.
Дніпродзержинська,

раніше
неодноразово судимого, -

засуджено за ч.2 ст.185 КК України
до позбавлення волі строком на 5 років.

Відповідно до ст.75 КК України ОСОБА_1. звільнено від відбування покарання
з випробуванням із іспитовим строком 3 роки з покладенням на нього обов'язків,
передбачених п.п.2, 3, 4 ст.76 КК України.

Постановою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 2 жовтня
2006 року звільнення від відбування покарання з випробуванням скасовано і
ОСОБА_1. направлено в місця позбавлення волі.

В апеляційному порядку зазначена постанова не переглядалася.

У касаційній скарзі засуджений зазначає, що судом при постановлені рішення
порушено його право на захист та безпідставно відмовлено в ознайомленні з
матеріалами справи.

З цих підстав просить постанову Дніпровського районного суду скасувати, а
справу щодо нього закрити.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується ОСОБА_1, він неодноразово
не з'являвся на реєстрацію в інспекцію по виконанню покарань у встановлений для
цього час, в зв'язку з чим йому неодноразово виносилися попередження та
встановлювалися нові дні явки на реєстрацію, однак ОСОБА_1. для проходження
реєстрації знов не з'являвся.

Будучи попередженим про відповідальність за ч.2 ст.78 КК України, ОСОБА_1.
не виконував покладених на нього обов'язків, документів, які б підтверджували
поважність неявки на реєстрацію не надав, що свідчить про його небажання стати
на шлях виправлення.

Крім того, 19 квітня 2006 року, 12 червня 2006 року та 23 вересня 2006 року
до кримінально-виконавчої інспекції Дніпровського району м.Дніпродзержинська
управління державного департаменту України з питань виконання покарань у
Дніпропетровській області надходили рапорти дільничного інспектора міліції
Дніпровського РВ про те, що ОСОБА_1 за місцем проживання з'являється рідко,
характеризується негативно, вживає наркотичні засоби, веде антигромадський
спосіб життя, ніде не працює.

Доводи засудженого про порушення його права на захист є безпідставними,
оскільки ОСОБА_1. був присутній при розгляді справи судом, надавав пояснення по
суті подання та ніяких клопотань і заяв щодо забезпечення його захисником не
заявляв.

За таких обставин підстав для задоволення касаційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

У задоволенні касаційної скарги засудженого ОСОБА_1. на постанову
Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 2 жовтня 2006 року
відмовити.

судді:

Синявський О.Г.

Гриців М.І.

Пекний С.Д.