Єдиний унікальний номер 341/893/15-к
Номер провадження 1-кп/341/71/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 травня 2015 року м. Галич

Галицький районний суд Івано-Франківської області в складі :

головуючого судді ОСОБА_1

секретаря ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4

потерпілої ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суд міста Галича справу про обвинувачення

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителья АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, освітою середньою, працюючого вантажником магазину «Сільпо» м. Івано-Франківськ, одруженого, на утриманні одна дитина, судимий 11.10.2011р. Рогатинським районним судом, Івано-Франківської області за ст. ст. 296 ч. 2, 121 ч. 2, 69 ч. 1, 70 ч. 1 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, звільненого з місць позбавлення волі 31.05.2012р., за ст. 190 ч.1 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_6 вчинив заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство).

Обвинувачений в березні 2014р., маючи намір влаштуватись на роботу до приватного підприємця ОСОБА_7 , який займається виготовленням металопластикових вікон та дверей, отримавши від останнього рекламні листівки з адресою та номерами телефонів підприємства, написав на листівках номер свого мобільного телефону і упродовж декількох днів під час проходження стажування у вказаного підприємця розповсюджував їх серед населення. Після чого, впродовж короткого часу припинив трудову діяльність з ОСОБА_7 , залишивши собі отримані рекламні листівки.

Маючи у власності невикористані рекламні листівки, 22.08.2014р. ОСОБА_6 приїхав у м. Галич, під виглядом працівника підприємства по виготовленню металопластикових вікон та дверей, в центрі міста роздавав місцевим жителям наявні у нього рекламні листівки.

В цей час до обвинуваченого звернулась жителька с. Маріямпіль, Галицького району гр. ОСОБА_5 з просьбою виготовлення металопластикових вікон, якій останній повідомив, що на протязі тривалого часу працює на підприємстві в м. Тернополі, яке займається виготовленням металопластикових вікон та дверей і приймає замовлення по їх виготовленню.

Ввійшовши у довіру до потерпілої, ОСОБА_6 домовився з останньою зустрітись цього ж дня за місцем її проживання для проведення необхідних замірів вікон.

22.08.2014р., близько 18год. обвинувачений приїхав до гр. ОСОБА_5 в с. Маріямпіль, де здійснив заміри двох віконних отворів та балкону у її будинку та зробив відповідні записи у заздалегідь заготовленому бланку накладної, вказавши вигаданий номер, адресу підприємства та прізвище ОСОБА_8 . Після чого шляхом обману та зловживання довірою повідомив ОСОБА_5 про необхідність передачі в якості авансу 500грн. та запевнив її про виконання замовлення протягом двох тижнів, при цьому потерпіла, виходячи з почуття довіри до ОСОБА_6 передала йому авансову грошову суму - 500грн., при цьому зробив відмітку в накладній та поставив свій особистий підпис.

Наступного дня, обвинувачений, зателефонував до потерпілої та домовився з нею про надання додаткових 700грн. авансу на що остання погодилась і передала йому обумовлені грошові кошти за місце свого проживання, про що обвинувачений зробив відмітку у виписаній ним напередодні накладній та поставив свій особистий підпис.

Всього ОСОБА_6 заволодів грошовими коштами потерпілої на загальну суму 1200грн. які використав на власні потреби.

В судовому засіданні обвинувачений свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що 22.08.2014р. перебуваючи в м. Галич роздавав місцевим жителям наявні у нього рекламні листівки на виготовлення пластикових вікон..

До нього звернулась ОСОБА_5 з просьбою виготовлення металопластикових вікон, домовився з останньою зустрітись цього ж дня за місцем її проживання в с. Маріямпіль для проведення необхідних замірів вікон та приїхав до неї де здійснив заміри двох віконних отворів та балкону у її будинку оформивши бланк накладної в якості авансу отримав 500грн.

Наступного дня, зателефонував до потерпілої та домовився з нею про надання додаткових 700грн. авансу на що остання погодилась і передала йому обумовлені грошові кошти за місце свого проживання, про що обвинувачений зробив відмітку у виписаній ним напередодні накладній та поставив свій особистий підпис.

На підставі ст. 349 ч.3 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визначено недоцільність дослідження доказі, стосовно тих фактичних обставин провадження, які ніким не оспорюються та з`ясовано правильність розуміння змісту цих обставин, сумніву у достовірності та істинності їх позиції немає.

Крім визнання вини самим обвинуваченим в судовому засіданні, його вина у вчиненні злочину повністю доведена зібраними матеріалами кримінального провадження, які він не заперечує і вважає їх дослідження в судовому засіданні недоцільним.

Протоколами заяви про вчинення кримінального правопорушення від 22.10.2014р., огляду предмету від 23.10.2014р., пред`явлення для впізнання від 26.03.2015р., якими підтверджено причетність обвинуваченого в скоєнні інкримінованого діяння, що мало місце 22.08.2014р., а саме в м. Галич ОСОБА_6 роздавав місцевим жителям наявні у нього рекламні листівки на виготовлення пластикових вікон в тому числі ОСОБА_5 , яка хотіла виготовити металопластикових вікон в будинку за місцем її проживання в с. Маріямпіль, де провів заміри двох віконних отворів та балкону у її будинку оформивши бланк накладної в якості авансу отримав 500грн. та наступного дня додаткових 700грн. авансу за згодою потерпілої, про що зробив відмітки у виписаній ним напередодні накладній та поставив свій особистий підпис, при цьому виконати роботи не збирався.

Обставина, що обтяжує покарання ОСОБА_6 в обвинувальному акті зазначено рецидив злочинів, яку суд вважає зайво пред`явленою, а тому її слід виключити, як обтяжуючу обставину.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_6 за ст. 190 ч.1 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство).

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує важкість вчиненого злочину, його особу, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання .

До обставин справи, що пом`якшує покарання обвинуваченого суд відносить щире каяття, визнання вини, активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого збитку, на утриманні має малолітню дитину.

До обставин справи, що обтяжують покарання обвинуваченого слід віднести вчинення злочину щодо особи похилого віку .

За таких обставин суд приходить до переконання, що обвинуваченому слід призначити покарання в межах пред`явленого обвинувачення санкції ст. 190ч. 1 КК України у вигляді громадських робіт.

В кримінальному провадженні заявлений цивільний позов потерпілої ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про відшкодування майнової та моральної шкоди, заподіяної злочином, в якій позивач просить стягнути на її користь 1200грн. матеріальної шкоди та 2000грн. моральної шкоди.

В судове засідання ОСОБА_5 подала заяву в якій відмовилась від позовних вимог, оскільки обвинуваченим відшкодовано в повному обсязі завдану шкоду, просить суворо його не карати.

Питання речових доказів вирішити в силу ст. 100 КПК України.

Запобіжній захід відносно обвинуваченого не обирався.

Керуючись ст. ст. 369 - 371, 374 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_6 визнати винним за ст. 190 ч.1 КК України та призначити покарання у вигляді - 200годин громадських робіт.

Речові докази накладну №95 від 22.08.2015р. та рекламну картку залишити зберігати при матеріалах кримінального провадження.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Івано-Франківської області протягом 30 діб з часу його проголошення, через Галицький районний суд.

Суддя: ОСОБА_1