Справа №474/1071/14-к 06.04.2015 06.04.2015 06.04.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
06 квітня 2015року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Врадіївка Миколаївської області, який зареєстрований та проживає: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
· 17.08.2006 року Врадіївським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 3 років обмеження волі. Звільнений 07.12. 2007 року умовно-достроково, невідбута частина покарання 11 місяців 26 днів;
· 02.09.2010 року Врадіївським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі;
· 21.01.2011 року Врадіївським районним судом Миколаївської області за ч.2 ст. 185, ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ч.4 ст. 70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі. Звільнений 02.10.2013 року за відбуттям строку покарання;
· 27.08.2014 року Врадіївським районним судом Миколаївської області за ч.3 ст. 185 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до 1 року 6 місяців обмеження волі. На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки.
- обвинуваченого у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України.
провадження №11-кп/784/111/15 головуючий першої інстанції: ОСОБА_6
категорія: ч.3 ст.185 КК України доповідач апеляційного суду: ОСОБА_1 .
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_7
захисник ОСОБА_8 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Обвинувачений ОСОБА_5 просить повторно дослідити обставини по епізоду крадіжки чужого майна із кафе «Піт Стоп», посилаючись на те, що дану крадіжку він не вчиняв.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
Вироком суду ОСОБА_5 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 15 ч.3 ст. 185 КК України та йому призначено покарання:
· за ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців
· за ч.2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 3 роки 4 місяці.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України за цим вироком ( епізод по крадіжці у період з 22 по 23.08.2014 року) та ч.3 ст. 185 КК України за вироком Врадіївського районного суду від 27.08.2014 року ( епізод від 03.07.2014 року), шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців із звільненням від відбування покарання на підставі ст.. 75 КК України з іспитовим строком 2 роки та покладанням на нього обов`язків, передбачених вироком Врадіївського районного суду від 27.08.2014 року.
На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного покарання за цим вироком частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Врадіївського районного суду від 27.08.2014 року та остаточно призначено покарання у виді позбавлення волі строком на 4 роки.
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
На обґрунтування доводів апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_5 вказує, що судовий розгляд був проведений з обвинувальним ухилом. Зазначає, що суд не дослідив причини його побиття ОСОБА_9 та ОСОБА_10 Ставить під сумнів покази свідка ОСОБА_11 та свідка ОСОБА_12 , оскільки вони давали протиречиві покази. Звертає увагу на те, що свідок ОСОБА_12 давав покази в судовому засіданні, будучи в нетверезому стані. Також зазначає, що суд не звернув увагу на покази свідка ОСОБА_11 , яка підтвердила те, що він робив покупки у кафе і заходив за прилавок, у зв`язку з чим на його думку могли залишитися на прилавку його відбитки пальців рук. Вважає необхідним повторно дослідити вказані обставини, оскільки він крадіжку в кафе не вчиняв.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
Судом першої інстанції встановлено, що у період з 22 по 23 серпня 2014 року, точної дати не встановлено., близько 19.00 год., ОСОБА_5 з метою незаконного заволодіння чужим майном проник до домоволодіння АДРЕСА_2 та викрав належні ОСОБА_13 : золоту обручку вартістю 2345 грн., та біжутерію (обручку, чоловічий, жіночий перстень, ланцюжок загальною вартістю 350 грн.) та електричну дрель марки «Іскра 1050 Вт» вартістю 250 грн., чим спричинив потерпілому майнову шкоду на суму 2945 грн.
24.09.2014 року, близько 21.30 год. ОСОБА_5 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння та реалізуючи свій умисел направлений на незаконне заволодіння чужим майном, шляхом пошкодження замикаючого пристрою вхідних дверей проник до кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », розташованого по АДРЕСА_3 , звідки повторно таємно викрав шоколадки «Fine Fold» загальною вартістю 30 гривень, три пластинки жувальної гумки «Дірол» загальною вартістю 21 грн., одну пляшку чаю «Lipton Ice Tea» ємкістю 0,5 л, вартістю 10 грн., пляшку квасу «Квас Тарас» ємкістю 2,5 л вартістю 21 грн., двох пляшок пива «Бочкове» ємкістю 1,5 л загальною вартістю 36 грн., пляшку пива «Діжка» ємкістю 1,5 л вартістю 15 грн. та інше на загальну суму 165 грн. Після чого ОСОБА_5 з викраденим залишив приміщення кафе та намагався зникнути з місця події, але був затриманий, а належний ОСОБА_10 товар на загальну суму 165 грн вилучений та повернутий потерпілому.

Висновки суду апеляційної інстанції по суті вимог апеляційної скарги.
Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника на підтримку апеляційної скарги його підзахисного, думку прокурора, який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а вирок суду - без змін; обговоривши доводи апеляційної скарги; колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_5 у таємному викраденні належного ОСОБА_13 майна, вчиненому повторно, з проникненням до житла відповідає фактичним обставинам справи. Дослідження доказів щодо обставин цієї крадіжки суд визнав недоцільним, оскільки вони ніким не оспорювалися, що у відповідності із вимогами ч.3 ст. 349 КПК України ці обставини не оскаржуються в апеляційному порядку.

Обставини замаху на таємне викрадення належного ОСОБА_10 майна, вчиненому ОСОБА_5 повторно, з проникненням до житла, суд у відповідності із вимогами ст. 94 КПК України дослідив всебічно, повно й неупереджено і оцінивши докази на підтвердження цих обставин з точки зору достатності та взаємозв`язку, дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_5 у вчиненні даного злочину.

Так, суд безпосередньо сприймаючи під час судового розгляду показання потерпілого ОСОБА_10 , встановив наступне: 24.09.2014 року після закінчення роботи в кафе «Піт Стоп» працівник цього кафе ОСОБА_14 подзвонила йому і повідомила про крадіжку товару із кафе. Він з ОСОБА_9 затримали в 10 метрах від кафе ОСОБА_5 , у якого в руках був пакет з товаром із кафе.

Суд обґрунтовано взяв ці покази до уваги, оскільки вони узгоджуються із показами свідків.

Так, свідок ОСОБА_14 підтвердила факт вчинення крадіжки із кафе «Піт Стоп» саме ОСОБА_5 при наступних обставинах. 24.09.2014 року вона працювала у вказаному кафе. Після закінчення роботи вона зачинила вхідні двері і мала намір піти додому. Через деякий час вона побачила, як із кафе вийшов ОСОБА_5 і в його руках був пакет, наповнений товаром. Вона подзвонила ОСОБА_10 і той разом з ОСОБА_9 затримали ОСОБА_5 .
Свідок ОСОБА_9 показав суду, що він з ОСОБА_10 затримали біля кафе «Піт Стоп» ОСОБА_5 з пакетом, в якому знаходився товар із кафе.
Свідок ОСОБА_12 вказав на ОСОБА_5 , який відчинив замкнені двері кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » шляхом їх виваження, зайшов до приміщення кафе і склав товар в пакет.

Ці покази свідок ОСОБА_12 підтвердив в ході слідчого експерименту, що підтверджується протоколом проведення даної слідчої дії від 27.09.2014 року (а.с.80).

Проаналізувавши наведені покази, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що крадіжку із кафе вчинив саме ОСОБА_5 .

На підтвердження цього висновку суд обґрунтовано також навів досліджені ним дані висновку судової дактилоскопічної експертизи №1693 від 01.10.2014 року, згідно якому три сліди пальців рук, які були вилучені з місця події - кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 », належать ОСОБА_5 .

Є безпідставним твердження обвинуваченого, що ці сліди пальців рук він міг залишити 24.09.2014 року вдень, коли купував товар з огляду на те, що ці покази спростовує працівник цього кафе ОСОБА_14 , яка стверджувала, що товар, який знаходився в пакеті ОСОБА_5 після затримання вкрадений ним, а не куплений.

Також це твердження обвинуваченого спростовується даними акту ревізії товароматеріальних цінностей кафе « ІНФОРМАЦІЯ_2 » станом на 25.09. 2014 року, з якого вбачається, що в ході ревізії була встановлена нестача саме того товару, який знаходився у пакеті ОСОБА_5 після його затримання.

Апеляційний суд не вбачає протиріч в показах потерпілого та свідків, на що вказував обвинувачений. Ці покази суд обґрунтовано визнав достовірними, оскільки вони узгоджуються як між собою, так і з письмовими доказами.

Є надуманими твердження обвинуваченого про те, що свідок ОСОБА_12 надавав в судовому засіданні покази, будучи в нетверезому стані, оскільки ця обставина нічим не підтверджується.

Що стосується тверджень ОСОБА_5 про спричинення йому тілесних ушкоджень ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , то як убачається із долученого до апеляційної скарги висновку помічника дільничого інспектора Врадіївського районного відділу міліції подальший розгляд повідомлення ОСОБА_5 про вказаний факт припинено, що не перешкоджає ОСОБА_5 у відповідності із вимогами 214 КПК України звернутися до слідчого або прокурора, які зобов`язані внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати розслідування. А згідно вимогам п.1 ч.1 ст. 303 КПК України бездіяльність слідчого чи прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання повідомлення про кримінальне правопорушення може бути оскаржено.

Разом з тим апеляційний суд вважає, що вказані ОСОБА_5 обставини його затримання за участю ОСОБА_10 та ОСОБА_9 навіть в разі їх підтвердження в ході досудового розслідування в іншому кримінальному провадженні, не впливають на правильність висновку суду першої інстанції по даному кримінальному провадженню про доведеність вини ОСОБА_5 у замаху на таємне викрадення належного ОСОБА_10 майна, вчиненому повторно, з проникненням до іншого приміщення з огляду на наявність належних, допустимих, достовірних доказів, які у своїй сукупності з точки зору достатності та взаємозв`язку доводять його причетність до вчинення даного злочину.

Крім того, апеляційний суд вважає, що встановлені під час кримінального провадження обставини вчинення ОСОБА_5 злочину за епізодом від 24.09.2014 року були досліджені судом першої інстанції повно, без порушень і тому вони не підлягають повторному дослідженню, про що просив обвинувачений.

Визначаючи вид і розмір покарання ОСОБА_5 , суд відповідно до вимог ст.ст.65-67 КК України врахував вчинення ним тяжкого злочину та замах на вчинення тяжкого злочину в стані алкогольного сп`яніння, що є обставиною, яка обтяжує покарання; обставини, які пом`якшують покарання: щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину; дані про особу винного, який негативно характеризується за місцем проживання та його стан здоров`я.

Врахувавши наведене, суд першої інстанції обґрунтовано призначив ОСОБА_5 покарання у вигляді позбавлення волі у розмірі, наближеному до мінімального, передбаченого санкцією ч.3 ст. 185 КК України.

Врахувавши ступінь тяжкості вчинених ОСОБА_5 злочинів та дані про особу винного, який раніше неодноразово судимий за корисливі злочини, на шлях виправлення не встав і в період іспитового строку знову вчинив злочин, суд обґрунтовано не застосував ст. 69 КК України через відсутність таких пом`якшуючих покарання обставин, які б істотно знижували ступінь тяжкості вчинених ним злочинів, а також - ст. 75 КК України, оскільки його виправлення неможливо без відбування покарання.

При вивченні матеріалів кримінального провадження, апеляційний суд не вбачає суттєвих порушень кримінально - процесуального закону, які б перешкодили суду ухвалити законний та обґрунтований вирок. Також відсутні істотні порушення вимог кримінально - процесуального закону, які є підставами для скасування вироку з призначенням нового розгляду в суді першої інстанції.

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що суд першої інстанції допустив помилку при визначенні остаточного покарання, без зазначення самостійного виконання покарань за даним вироком та вироком Врадіївського районного суду Миколаївської області від 27.08.2014 року. У зв`язку з чим вирок суду в цій частині підлягає зміні.

Керуючись ст.ст. 405, 407, 409, 419, 532 КПК України, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_5 задовольнити частково.

Вирок Врадіївського районного суду Миколаївської області від 14 листопада 2014 року відносно ОСОБА_5 змінити в частині призначення покарання.

Вважати ОСОБА_5 засудженим за ч.3 ст.185 КК України на 3 роки 6 місяців позбавлення волі, за ч.2 ст.15, ч.3 ст. 185 КК України на 3 роки 4 місяці позбавлення волі.

На підставі ч.4 ст. 70 КК України ОСОБА_5 призначити покарання за сукупністю злочинів, передбачених ч.3 ст. 185 КК України за даним вироком та за ч.3 ст. 185 КК України за вироком Врадіївського районного суду Миколаївської області від 27.08.2014 року 3 роки 6 місяців позбавлення волі з самостійним виконанням покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі з випробуванням, з іспитовим строком на 2 роки на підставі ст. 75 КК України.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків частково приєднати невідбуту частині покарання за вироком Врадіївського районного суду Миколаївської області від 27.08.2014 року та призначити ОСОБА_5 остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

Ухвала апеляційного суду може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим з дня отримання копії ухвали.

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3