Справа № 1-268/2010
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 грудня 2010 року. Кременчуцький районний суд Полтавської області

в складі : головуючого судді Кузнецова А.В.

при секретарі Альошкіної О.І.

з участю прокурора Яременко О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Кременчуці справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,

уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2 РФ, росіянин, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одружений, не працює, прож. ІНФОРМАЦІЯ_4 судимого 19.11.2009 року Кременчуцьким райсудом за ст. 309 ч. 1 КК України до 850 грн. штрафу, 09.07.2010 року Кременчуцьким райсудом за ст.ст. 246, 71, 72, 75 КК України до 1 року обмеження волі з іспитовим строком на 1 рік з сплатою штрафу 850 грн. яке виконується самостійно, постановою Кременчуцького райсуду від 30.08.2010 року 850 грн. штрафу замінено на 240 годин громадських робіт,

в скоєні злочину, передбаченого ст. 389 ч. 1 КК України,

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 ухилився від сплати штрафу, будучи засудженим до цього виду покарання.

Так, вироком Кременчуцького районного суду Полтавської області від 19 листопада 2009 року ОСОБА_1 засуджений за ст. 309 ч. 1 КК України до покарання у вигляді штрафу 850 грн. в рахунок держави, вирок набрав чинності 4 грудня 2009 року.

Відповідно до ст. 26 КВК України засуджений повинен в місячний строк сплатити штраф, після набрання вироком законної сили, тобто ОСОБА_1 був зобовязаний в строк до 4 січня 2010 року сплатити 850 грн.

Однак в період з 4 грудня 2009 року по 4 січня 2010 року ОСОБА_1 штраф не сплатив, тому 6 січня 2010 року Кременчуцьким райсудом виданий виконавчий лист, на підставі якого ВДВС Кременчуцького РУЮ, 15 січня 2010 року відкрито виконавче провадження.

З часу відкриття виконавчого провадження і до заміни йому 30 серпня 2010 року покарання у вигляді штрафу на громадські роботи, ОСОБА_1, достовірно знаючі про призначене йому покарання та будучи неодноразово попереджений державною виконавчою службою Кременчуцького районного управління юстиції про кримінальну відповідальність за ухилення від сплати штрафу на виклики до ВДВС Кременчуцького РУЮ не зявлявся, будучі працездатним заходів щодо працевлаштування не здійснив та штраф не сплатив.

Допитаний в судовому засіданні підсудній ОСОБА_1 свою вину визнав повністю і дав пояснення відповідно до викладеного формулювання обвинувачення стосовно фактичних обставин справи, в скоєному розкається, свої дії обумовлює тяжким матеріальним станом.

Крім особистого визнання вини, винність підсудного повністю підтверджується матеріалами справи, які є належними, допустимими і достатніми.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що предявлене звинувачення доказано. Дії підсудного ОСОБА_1 підлягають кваліфікації за ст. 389 ч. 1 КК України, як ухилення від сплати штрафу, особою засудженою до цього виду покарання.

Обираючи міру покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, особу винного ОСОБА_1, який по місцю проживання та відбування покарання в Кременчуцькій КВІ характеризується посередньо, не працює, раніше судимий, щиро кається у скоєному, що є обставиною, яка помякшує відповідальність.

Обставиною, яка обтяжує вину підсудного судом визнано рецидив злочинів.

З врахуванням наведеного та всіх обставин справи, суд вважає, що підсудній ОСОБА_1 підлягає покаранню у вигляді обмеження волі.

Підсудним вчинено злочин під час відбуття покарання у вигляді штрафу за попереднім вироком Кременчуцького райсуду від 9 липня 2010 року про засудження ОСОБА_1 за ст. 246 КК України до 1 року позбавлення волі з звільненням від покарання на підставі ст. 75 КК України з іспитовим строком на 1 рік та штрафу 850 грн., яке виконується самостійно. Постановою Кременчуцького райсуду від 30.08.2010 року 850 грн. штрафу замінено на 240 годин громадських робіт, тому остаточне покарання слід визначати на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом повного приєднання до призначеного покарання невідбуту частину покарання за попереднім вироком, з переводом, на підставі ст. 72 КК України, менш суворого виду покарання в більш суворий вид.

Відповідно до ст. 75 КК України, підсудного ОСОБА_1, можливо звільнити від призначеного покарання з випробуванням, приймаючи до уваги щире каяття та можливість виправлення без ізоляції від суспільства.

Запобіжний захід до підсудного необхідно залишити попередній - підписку про невиїзд.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_1 визнати винним в скоєні злочину, передбаченого ст. 389 ч. 1 КК України й призначити йому покарання у вигляді 1 /одного/ року обмеження волі.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків повністю приєднати до призначеного покарання невідбуте покарання за вироком Кременчуцького районного суду від 9 липня 2010 року і остаточно вважати засудженим ОСОБА_1 до 2 /двох/ років 30 /тридцяти/ днів обмеження волі.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання у вигляді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 1 /одного/ року 6 /шести/ місяців іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обовязки повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та періодично зявлятись для реєстрації.

Запобіжний захід до ОСОБА_1 залишити попередній - підписку про невиїзд.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області через Кременчуцький районний суд протягом 15 діб.

Суддя А. В. Кузнецов