Справа № 473/4881/14-к
ВИРОК
іменем України
"25" березня 2015 р. м.Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

за участю прокурора ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

захисника обвинуваченого за призначенням адвоката ОСОБА_6 ,

потерпілої ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Вознесенська кримінальне провадження №0002042 за обвинуваченням

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця м.Вознесенська Миколаївської області, не працює, з середньою освітою, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимий 21.07.2008 року вироком Дніпровського районного суду м.Херсона за ч.2 ст.185, ч.3 ст.185, ч.1 ст.309, ст.70 КК України до 3 років позбавлення волі, за постановою Суворовського районного суду м.Херсона від 22.10.2009 року невідбута частина покарання 1 рік 4 місяці 18 днів в порядку ст.82 КК України була змінена на виправні роботи за зазначений строк з відрахуванням в доход держави 20 % із заробітної плати; 12.09.2011 року вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області за ст.ст.395, 71 КК України до 5 місяців арешту; 25.10.2011 року вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 23.12.2013 року невідбута частина покарання, що склала 7 місяців 23 днів в порядку ст.82 КК України була замінена на виправні роботи на зазначений строк з відрахуванням в доход держави 10% із заробітної плати,

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України, під час судового розгляду прокурором було змінено обвинувачення з ч.3 ст.185 КК України на ст.198 КК України, потерпіла відмовилася від права підтримувати обвинувачення в попередньому обсязі -

В С Т А Н О В И В:

22 вересня 2014 року у вечірній час, більш точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, в м.Вознесенську Миколаївської області ОСОБА_8 приніс до місця проживання ОСОБА_5 по АДРЕСА_1 речі, здобуті злочинним шляхом, а саме: конвектор білого кольору Airtec потужністю 500 W, електричний конвектор білого кольору Atlantic потужністю 2000 W, електричну духову шафу ASEL AF 0123 потужністю 650 W з двома формами для випікання, блюдо для випічки, випрямлювач для волосся Rowenta SF 1034, теку з документами. ОСОБА_5 , усвідомлюючи, що речі, які приніс ОСОБА_8 , - здобуті злочинним шляхом, пообіцяв їх зберігати за місцем свого проживання. В подальшому вказані речі працівниками ОСОБА_9 було вилучено за місцем проживання ОСОБА_5 в АДРЕСА_1 .

Умисні протиправні дії ОСОБА_5 були кваліфіковані за ст.198 КК України, тобто як заздалегідь не обіцяне зберігання майна, завідомо одержаного злочинним шляхом.

Після зміни прокурором обвинувачення з ч.3 ст.185 КК України на ст.198 КК України обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.198 КК України, та пояснив, що йому зрозуміла суть пред`явленого обвинувачення, він погоджується із обставинами, встановленими під час досудового розслідування.

Враховуючи те, що обвинувачений у повному обсязі визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину при обставинах, викладених у обвинувальному акті, приймаючи до уваги, що прокурор та потерпіла також не оспорювали обставини, встановлені органом досудового розслідування, учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам кримінального провадження положення ч.3 ст.349 КПК України, та з`ясувавши, що вони розуміють, що будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, - визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин, які ніким не оспорюються.

Так, обвинувачений ОСОБА_5 суду пояснив, що 22 вересня 2014 року ближче до 12 годин вечора його знайомий ОСОБА_8 попросив зберегти у себе деякі речі, а саме 2 конвектори, духовку та ще якусь папку з документами, які, як пояснив ОСОБА_10 , він взяв вдома з метою продати та отримати кошти для придбання наркотичних засобів. ОСОБА_8 речі привіз та тачці та пояснив, що вранці ці речі винести з дому не може, бо побачить мати, і просив обвинуваченого зберегти їх у себе до ранку. Обвинувачений пояснив, що речі, принесені ОСОБА_11 , поклав до гаражу. Проте вранці ОСОБА_8 за речами не прийшов. Коли обвинувачений вранці пішов у своїх справах, до нього додому приїхали співробітники міліції і вилучили речі, які були принесені ОСОБА_11 .

Потерпіла ОСОБА_7 суду пояснила, що будинок, де сталася крадіжка, належить її матері, а майно, яке там знаходилося і було викрадене належить їй. 23 вересня 2014 року о 07.00 годині їй зателефонувала тітка, яка наглядала за будинком, з якого було викрадено речі, і повідомила, що в будинку, за яким вона дивилася відхилено ворота і розбите вікно. Коли вони з чоловіком прибули, то побачили вікно вітальні будинку (самої великої кімнати, де лежали викрадені речі) було розбите, рама витягнута, насліджено, в будинку був безлад, майно розкидане, тому вони викликали міліцію. Частину майна було знайдено в той же день і повернуто їй в міліції, а саме: 2 конвектори, духовку, утюжок для волосся, та папку з документами.

Свідок ОСОБА_12 , суду пояснила, що вона є тіткою потерпілої і весь час, оскільки живе через будинок, наглядала за будинком АДРЕСА_2 . Ввечері 22 вересня 2014 року свідок не бачила ніяких слідів злочину, а вранці 23 вересня 2014 року, коли прийшла годувати собаку, то помітила, що ворота були відхилені від шиферу, а коли зайшла до двору, то побачила вибите разом із рамою вікно. Відразу зателефонувала племінниці, щоб та викликала міліцію.

Слідчий ОСОБА_13 суду пояснила, що 23.09.2014 року, під час її чергування, зранку виїздила на огляд місця події за місцем проживання потерпілої ОСОБА_14 . Після 18 год. цього ж дня, до міліції зателефонувала мати обвинуваченого і сказала, що в гаражі знаходяться речі, що їм не належать, які приніс її син ОСОБА_5 . Коли виїхали на місце події, то виявилося, що вилучені речі були серед переліку тих, які були викрадені у потерпілої.

Слідчий ОСОБА_15 суду пояснив, що під час додаткового допиту ОСОБА_16 (матері обвинуваченого), остання повідомила, що невідомий чоловік віддав їй неробочі речі, які, як той пояснював, - дав йому ОСОБА_5 . Під час першого огляду за місцем проживання обвинуваченого цих речей не було, а саме: ДВД, радіоприймача та дисків. Під час їх огляду було встановлено, що диски з драйверами відповідають принтерам, які було викрадено у ОСОБА_14 . Вказані речі були повернені потерпілій під зберігальну розписку.

Свідок ОСОБА_17 суду пояснив, що за попереднім вироком суду ОСОБА_5 був засуджений до виправних робіт і з січня 2014 року перебував на обліку в КВІ, де працює свідок. Контролюючи поведінку засудженого, свідок познайомився з його матір`ю ОСОБА_16 , яка часто телефонувала та скаржилася на поведінку сина. ОСОБА_16 зателефонувала йому вранці і повідомила, що син всю ніч носив якісь речі та складав у гаражі разом з товаришем, якого вона не знає.

Свідок ОСОБА_18 (понятий за протоколом огляду місця події від 16.10.2014 року) суду пояснив, що мати обвинуваченого запросила його бути понятим. Під час вилучення речей ОСОБА_16 пояснювала, що ці речі Мок десь узяв (точно не пам`ятає).

Свідок ОСОБА_19 (понята за протоколом огляду місця події від 23.09.2014 року), яка є сестрою обвинуваченого - відмовилася давати показання на підставі положень ст.63 Конституції України.

Свідок ОСОБА_20 (понятий за протоколом огляду місця події від 23.09.2014 року) суду пояснив, що був понятим, оглядав речі, але не пам`ятає, чи пояснювала ОСОБА_16 , звідки вони взялись.

На підставі положень ч.3 п.1 ст.97 КПК України у зв`язку із смертю свідка ОСОБА_11 (копія свідоцтва про смерть - а.к.п.54) суд визнав неможливим його допит.

Окрім пояснень обвинуваченого, потерпілого та свідків, вина обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ст.198 КК України, також підтверджується фактичними даними, що містяться в протоколі огляду місця події від 23.09.2014 року (а.к.п.60), згідно із яким в м.Вознесенськ вул.Павлова, 55 ОСОБА_21 видала духовку чорного кольору ASEL в середині якої є дві металеві круглі посудини та одна біла розмальована тарілка, два конвектори, електричний випрямлювач для волосся чорного кольору Rowenta, папку синього кольору з документами на ім`я ОСОБА_22 ; в заяві від ОСОБА_21 про те що вона добровільно віддає електричну духовку чорного кольору, документи та електричний утюжок для волосся, які приніс її син ОСОБА_5 23.09.2014 року (а.к.п.61); в протоколі огляду місця події від 16.10.2014 року (а.к.п.64) згідно із яким біля домоволодіння по АДРЕСА_1 ОСОБА_21 добровільно видала DVD програвач сірого кольору BBK DV 426 Si, радіоприймач чорного кольору Toxi TX 8100 DL, сумочку в якій знаходиться 35 двд дисків з різними записами, сумочку в якій знаходиться 19 двд дисків з різними записами, 3 диски з драйверами до принтера Lexmsrk X 1100 і один диск з драйверами до принтера Canon Pixma IP 3000, 5 дисків з програмним забезпеченням для комп`ютера; а також в протоколі огляду місця події (а.к.п.55-59) від 23.09.2014 року, згідно із яким була оглянута територія домоволодіння розташованого АДРЕСА_2 .

Не має доказового значення висновок дактилоскопічної експертизи (а.к.п.77), згідно із яким виявлені під час огляду місця події 23.09.14 року в АДРЕСА_2 сліди папілярних узорів пальців рук - не придатні для ідентифікації.

Оцінюючи зібрані, перевірені та досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що пред`явлене ОСОБА_5 обвинувачення у судовому засіданні доведено повністю і його дії правильно кваліфіковані за ст.198 КК України.

Згідно із ст.65 КК України при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого, дані про особу обвинуваченого, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Обставин, що пом`якшують покарання обвинуваченого відповідно до ст.66 КК України не виявлено. Обставиною, що обтяжує покарання обвинуваченого, відповідно до ст.67 КК України є рецидив злочину.

Беручи до уваги обставини справи та дані про особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше судимий за злочини проти власності (а.к.п.81-83), за місцем проживання характеризується негативно (а.к.п.94,95); перебуває на обліку в наркологічному кабінеті Вознесенської ЦРЛ (а.к.п.96), не перебуває на обліку у лікаря-психіатра (а.к.п.97), має ряд хронічних захворювань (а.к.п.29), а також те, що злочин, який вчинив ОСОБА_5 , в силу ст.12 КК України належить до злочинів середньої тяжкості, суд, вважає, що його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів можливе у разі призначення йому покарання у межах санкції статті КК України, за якою йому пред`явлене змінене обвинувачення.

Також при призначенні покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_5 був засуджений 25.10.2011 року вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області за ч.3 ст.185, ч.4 ст.70 КК України до 3 років 1 місяця позбавлення волі, ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 23.12.2013 року (а.к.п.90) невідбута частина покарання, що склала 7 місяців 23 днів в порядку ст.82 КК України була замінена на виправні роботи на зазначений строк з відрахуванням в доход держави 10% із заробітної плати. Згідно з повідомленням Вознесенського МВ КВІ від 01.10.2014 року (а.к.п.92) невідбута частина покарання засудженим ОСОБА_5 у вигляді виправних робіт складає 7 місяців 8 днів.
Згідно із ч.6 ст.82 КК України якщо особа, відбуваючи більш м`яке покарання, вчинить новий злочин, суд до покарання за знову вчинений злочин приєднує невідбуту частину більш м`якого покарання за правилами, передбаченими у статтях 71 і 72 цього Кодексу. Відповідно до ст.72 КК України одному дню обмеження волі відповідає три дні виправних робіт, тобто не відбутий термін покарання складає 2 місяців 12 днів обмеження волі. Тому при призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 суд вважає за необхідне застосувати положення ст.71 КК України та частково приєднати не відбуте ним покарання за попереднім вироком суду.
Оскільки не має доказового значення висновок дактилоскопічної експертизи (а.к.п.77) з обвинуваченого ОСОБА_5 не підлягають стягненню витрати за проведення судової експертизи.

Цивільний позов по справі відсутній.

Долю речових доказів вирішити відповідно до ст.100 КПК України.

Керуючись ст.ст. 373-374 КПК України, суд
У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.198 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року обмеження волі.

На підставі ст.71, ч.6 ст.82 КК України остаточно призначити ОСОБА_5 покарання за сукупністю вироків, частково приєднавши до покарання за даним вироком невідбуту частину покарання за вироком Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.10.2011 року та ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 23.12.2013 року і призначити йому покарання у вигляді 1 (одного) року 2 (двох) місяців обмеження волі.

До вступу вироку в законну силу залишити обраний відносно ОСОБА_5 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в СІЗО м.Миколаєва.

В строк відбуття покарання засудженому ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді обмеження волі зарахувати час перебування його під вартою з 23.09.2014 року (згідно із протоколом затримання а.к.п.78-79) по 15.01.2015 року (ухвала суду від 15.01.2015 року а.к.п.46) та з 04 лютого 2015 року (ухвала суду від 04.02.2015 року а.к.п.109) за правилами, передбаченими ст.72 КК України з розрахунку, що одному дню позбавлення волі відповідає два дні обмеження волі.

Речові докази, а саме: електричний конвектор білого кольору Airtec, електричний конвектор білого кольору Atlantic, електричну духову шафу ASEL AF 0123 з двома формами для випікання, блюдо для випічки, електричний випрямлювач для волосся Rowenta SF 1034, теку з документами, DVD програвач BBK DV 426Si, радіоприймач Toxi TX 8100 DL та DVD та СD диски в кількості 64 шт., які повернуті під зберігальну розписку потерпілій ОСОБА_7 (а.к.п.63, 67) - залишити останній, як власнику, сліди папілярних узорів рук та змив РБК, які зберігається в кімнаті речових доказів Вознесенського МВ УМВС, - знищити.

Вирок суду не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

На вирок суду учасниками процесу можуть бути подані апеляції до апеляційного суду Миколаївської області через Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області протягом 30-ти днів з дня його проголошення, а підсудним в той же строк з дня вручення йому копії вироку.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарження вироку, якщо його не скасовано - після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Суддя

Вознесенського міськрайонного суду (підпис) ОСОБА_1

Згідно оригіналу: Суддя: