Справа № 1-541/ 2008 рік
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2008
року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді -
Бобкової Н.В.

при секретарі -
Студеній О.П.

за участю прокурора -
Савченка В.О.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальну справу за обвинуваченням:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Біла Церква Київської
області, українця, громадянина України, освіта - неповна середня, неодруженого,
не працюючого, військовозобов'язаного, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1,
проживаючого в АДРЕСА_2, раніше не судимого,-

в скоєнні
злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України,-

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_2.
уродженця м. Біла Церква, українця, гр.
України, з середньою освітою, не
одруженого, не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_3, проживаючого в АДРЕСА_4,
раніше судимого: 31.03.2008 р. Білоцерківським міськрайсудом по ч. 1 ст. 307 КК
України до п'яти років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України
звільнений від відбування покарання з випробуванням та іспитовим терміном 2
роки,-

в скоєнні злочину, передбаченого ст.198 КК
України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 скоїв відкрите
викрадення чужого майна(грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя та здоров'я потерпілого
ОСОБА_3, а ОСОБА_2 скоїв збут майна, завідомо здобутого злочинним шляхом.

Злочини скоєно за наступних
обставин.

15.01.2008 року, близько 22 год.
15 хв. ОСОБА_2 та ОСОБА_1 знаходилися біля продуктового магазину « Поляна»
по вул. О. Гончара в м. Білій Церкві,
де вживали алкогольні напої. Після цього, побачивши ОСОБА_3, який вийшов з
таксі та рухався у напрямку АДРЕСА_5, ОСОБА_1, наказавши ОСОБА_2 чекати його
біля магазину, сам пішов слідом за ОСОБА_3

ОСОБА_2, через деякий час, не
дочекавшись ОСОБА_1, пішов у двір АДРЕСА_5та став свідком скоєння ОСОБА_1
нападу на потерпілого ОСОБА_3 При цьому
ОСОБА_1 наздогнавши ОСОБА_3 та застосовуючи насильство до останнього, яке не є
небезпечним для життя чи здоров'я і виразилося в тому, що ОСОБА_1 наніс
потерпілому удар по обличчю, від якого
той впав на землю, потім наніс декілька ударів по тулубу потерпілого,
після чого коліном ноги притиснув останнього до землі, не даючи змогу рухатися
та перевіривши вміст кишень, відкрито
викрав у ОСОБА_3 : гроші в сумі 300 грн., мобільний телефон «Нокія 2310»
вартістю 300 грн. в якому знаходилася сім-картка оператору « КиЇвстар» вартсітю
35 грн., та документи на ім'я ОСОБА_3:
паспорт громадянина України, посвідчення
водія, страховий поліс та
технічний паспорт на автомобіль ВАЗ
2104, заподіявши ОСОБА_3матеріальний
збиток на загальну суму 635 грн., після чого ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з місця події втекли.

Згідно висновку СМЕ № 143/ д від
23.04.2008 р. потерпілому ОСОБА_3було заподіяно наступні пошкодження: синець на
повіках лівого ока. Описане пошкодження
заподіяне тупим предметом, можливо в строк та за обставин указаних у постанові, і відноситься
до категорії легких тілесних ушкоджень.

17.01. 2008 року, близько 11 год.
ОСОБА_2 та ОСОБА_1 домовилися про продаж мобільного телефону « Нокія 2310»,
яким відкрито заволодів ОСОБА_1 в ході
по грабунку потерпілого ОСОБА_3 Для цього вони прийшли на «Центральний
ринок» по вул. Ярмарковій в м. Біла
Церква, де ОСОБА_2 завідомо знаючи, що даний мобільний телефон здобутий ОСОБА_1
злочинним шляхом, продав його своєму знайомому
ОСОБА_4 за 90 грн., які разом з
ОСОБА_1 розділили між собою та витратили на особисті потреби.

Допитані в судовому засіданні
підсудні ОСОБА_2 та ОСОБА_1 вину у
скоєнні інкримінованого їм слідством злочину визнали повністю і ствердили суду
обставини скоєння злочину, зазначені в обвинуваченні.

ОСОБА_1
при цьому ствердив суду, що дійсно
,15.01.2008 р. в вечірній час,
після 22 год. разом з ОСОБА_2 вживали
спиртні напої біля магазину «Поляна» і в зв'язку з цим перебували в стані
алкогольного сп'яніння. Побачивши
незнайомого чоловіка, який вийшов з таксі та рухався в напрямку АДРЕСА_5, він
вирішив його пограбувати. Про свій намір ОСОБА_2 не говорив, лише сказав йому
почекати його біля магазину, а сам наздогнав потерпілого, збив його з ніг, а
потім, прижавши коліном до землі та прикривши обличчя потерпілого шапкою,
перевірив його кишені та викрав мобільний телефон та гаманець., після чого з
місця події втік. Колі тікав, його наздогнав ОСОБА_2, з яким разом в подальшому
роздивилися викрадені речі. Гроші та телефон він (ОСОБА_1) лишив собі, а
документи викинув на смітник. Через декілька днів, при зустрічі з ОСОБА_2 домовились про продаж викраденого
телефону і на Центральному ринку ОСОБА_2 продав телефон своєму знайомому за 90
грн., які вони розділили між собою та витратили на особисті потреби.

Заявлений потерпілим позов про
відшкодування матеріального збитку в сумі 635 грн., визнав в повному обсязі.

ОСОБА_2 ствердив вищевказані покази ОСОБА_1,
зазначивши, що не знав про наміри останнього пограбувати потерпілого, лише
через деякий час, не дочекавшись ОСОБА_1 біля магазину, пішов слідом за ним у
двір будинку і побачив, як той наніс
удар потерпілому, який лежав на землі, в
обличчя та заволодів речами останнього.
Визнав, що допомагаючи ОСОБА_1 збувати
телефон, достовірно знав що той здобутий злочинним шляхом.

Підсудні у скоєному розкаюються,
просять суворо не карати та не позбавляти волі.

Визнаючи себе повністю винними у
скоєнні інкримінованих дій, ОСОБА_1 та
ОСОБА_2 в силу ст. 299 ч.3 КПК України
просили суд не досліджувати докази стосовно фактичних обставин справи, які ними не оспорюються, при цьому їх права та
наслідки вказаної відмови їм детально судом роз'яснено.

Таким чином, з врахуванням наведеного, суд визнав
недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які не
оспорюються.

Суд рахує, що дії підсудного ОСОБА_1 органами досудового
слідства вірно кваліфіковані за ст. 186 ч.2 КК України, оскільки він скоїв
відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднаний з насильством, яке не є
небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого.

Дії ОСОБА_2 органами досудового
слідства також вірно кваліфіковані за ст. 198 КК України, оскільки він скоїв
збут майна, завідомо здобутого злочинним шляхом.

Обираючи покарання підсудним, суд враховує
характер та ступінь суспільної небезпеки скоєного злочину, особи підсудних,
обставини справи.

Обтяжуючою відповідальність
обставиною суд рахує скоєння ОСОБА_1 злочину в стані
алкогольного сп'яніння.

Разом з тим, ОСОБА_1 раніше не судимий і вперше притягується до
кримінальної відповідальності,
чистосердечно розкаюється у вчиненому,
що розцінюється судом як обставини, що пом'якшують покарання та істотно
знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і
з врахуванням даних про особу ОСОБА_1, рахує можливим застосувати до
нього ст.69 КК України та призначити покарання нижче від найнижчої
межі, встановленої в санкції ст.186 ч.2 КК України.

ОСОБА_2 як особа за місцем проживання
характеризується посередньо, чистосердечно розкаюється у вчиненому, не працевлаштований.

Враховуючи всі вищенаведені обставин, думку прокурора
стосовно виду покарання для підсудних, суд рахує, що виправлення та
перевиховання ОСОБА_1 можливе лише в умовах ізоляції від суспільства, а
ОСОБА_2 доцільно призначити покарання у вигляді арешту.

Оскільки ОСОБА_2 скоїв
інкримінований злочин до засудження його вироком Білоцерківського міськрайонного суду 31.03.2008 р. зазначене
покарання повинно виконуватися окремо.

Цивільний позов про відшкодування
причинених матеріальних збитків по справі
заявлено потерпілим ОСОБА_3 на
суму 635 грн., яка підлягає відшкодуванню на його користь з ОСОБА_1 у
повному обсязі.

Речові докази по справі відсутні.

На підставі викладеного, керуючись
ст.ст.323-324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину,
передбаченого ст.186 ч.2 КК України і, з застосуванням ст.69 КК України
призначити покарання у вигляді 2/двох/ років позбавлення волі .

Строк відбування покарання рахувати
з 18.06.2008 року.

ОСОБА_2 визнати винним у скоєнні
злочину, передбаченого ст. 198 КК України і призначити покарання у вигляді 2(двох) місяців арешту.

Строк відбування покарання рахувати
з 18.06.2008 року.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування
причинених матеріальних збитків 635
(шістсот тридцять п'ять) грн.

Запобіжний захід засудженим ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу змінити
з підписки про невиїзд з постійного
місця проживання на взяття під варту,взявши під варту з залу суду - негайно, і утримуючи в СІЗО ДДУ
по виконанню покарань.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Київської області через Білоцерківський міськрайонний суд
протягом 15 діб після отримання копії вироку - засудженими ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
та після проголошення - іншими учасниками
процесу.

Головуюча:
Н.В.Бобкова