АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22
жовтня 2007 року судова колегія в кримінальних справах Апеляційного суду
м. Києва у складі:

головуючої
судді Полтавцевої Г.А.

суддів Вдовіченка С.
Л., Журавля О.О.

з участю
прокурорів Кензіра A.M., Агаєвої Д.К.

розглянула
у відкритому судовому засіданні в м.
Києві справу за апеляцією прокурора,
який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на постанову Шевченківського районного суду
м. Києва від 27 вересня 2007 року.

Цією
постановою скаргу ОСОБА_1 задоволено,
постанову прокурора відділу участі прокурорів у адміністративному
судочинстві Генеральної прокуратури України від 24 липня 2007 року про відмову
в порушенні кримінальної справи скасовано,
а матеріали повернуто для проведення додаткової перевірки.

Своє
рішення суд мотивував тим, що дана

постанова
не містить мотивації відсутності підстав для порушення кримінальної справи за
фактом втручання народних депутатів України в діяльність судових органів -
суддів Печерського районного суду м.
Києва.

В
апеляції прокурор просить постанову суду скасувати, відмовити ОСОБА_1 в задоволенні скарги, посилаючись на те, що Генеральною прокуратурою України здійснено
перевірку звернення суддів Печерського районного суду м. Києва повно,
всебічно, а також надано оцінку
діям посадових осіб Вищої ради юстиції та народних депутатів України.

Прокурор
також зазначає, що постановою
Генеральної прокуратури України від 5 липня 2007 року у порушенні кримінальної
справи за фактом невиконання Верховною Радою України ухвали Оболонського
районного суду м. Києва від 6 червня
2007 року про заборону розглядати подання Вищої ради юстиції від 6

2

червня
2007 року про звільнення ОСОБА_2 з посади судді Печерського районного суду
м. Києва відмовлено і зазначена

постанова
Генеральної прокуратури України суддями не оскаржувалася.

Заслухавши
доповідача, пояснення прокурорів, які підтримали апеляцію, перевіривши матеріали скарги та матеріали, на підставі яких було відмовлено в порушенні
кримінальної справи, обговоривши доводи
апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора не підлягає задоволенню
з таких підстав.

Як
вбачається з матеріалів справи, судді
Печерського районного суду м. Києва
подали до Генеральної прокуратури України заяву, в якій просили порушити кримінальну справу
щодо членів Вищої ради юстиції та народних депутатів України за фактом
втручання в діяльність суддів Печерського районного суду м. Києва з метою перешкоджання виконанню ними службових
обов'язків за ознаками злочину,
передбаченого ч. 1 ст. 376 КК України.

Розглядаючи
скаргу в порядку ст. 236-8 КПК,
суд у своїй постанові від 27 вересня 2007 року зазначив, що колективна заява суддів Печерського
районного суду м. Києва була перевірена
Генеральною прокуратурою України і за результатами перевірки прийнято постанову
від 24 липня 2007 року, якою відмовлено
в порушенні кримінальної справи щодо члена Вищої ради юстиції ОСОБА_3 за
ознаками злочинів, передбачених ст.
ст. 365, 376 КК України та за фактом перевищення влади
або службових повноважень та втручання в діяльність судових органів службовими
особами Вищої ради юстиції за відсутністю в їх діях ознак злочинів, передбачених
ст. ст. 365,
376 КК України.

При
проведенні перевірки прокуратурою встановлено,
що член Вищої ради юстиції ОСОБА_3,
якому було доручено Вищою радою юстиції проведення перевірки звернення
народних депутатів України і який 4 червня 2007 року склав довідку про
прийняття подання про звільнення суддів Волкової С. Я., Фінагєєва В.О. та Козлова Р.Ю. з посад за
порушення присяги судді, діяв в межах
наданих йому повноважень і тому в його діях відсутні ознаки злочинів, передбачених
ст. 365, 376 КК України.

Перевірка
заяви щодо вчинення народними депутатами України злочину, передбаченого
ст. 376 ч. 1 ЮС України, не проводилася і цим доводам заяви, а також іншим, які,
на думку заявників свідчать про вчинення цього злочину, оцінка не дана, через що суд прийшов до висновку, що вона проведена неповно.

Такі
висновки суду колегія суддів вважає обґрунтованими і з ними погоджується .

Перевірка
заяв і повідомлень про злочини регламентована ч.3 ст. 97
КПК.

3

Вона
здійснюється прокурором, слідчим і
дізнавачем тоді, коли відомості про
фактичні обставини події злочину повно або неточно описані заявником, внаслідок чого виникає необхідність у зборі
додаткових матеріалів, без наявності
яких неможливо прийняти остаточне рішення по суті.

Ця норма
передбачає збір додаткових матеріалів шляхом відібрання пояснень від окремих
громадян або посадових осіб,
витребування необхідних документів.

Як видно
з матеріалів даної справи, ці вимоги
закону прокурором в повному обсязі не дотримані.

З
колективної заяви суддів про злочин вбачається,
що вони прямим тиском на них при здійсненні правосуддя та втручання в
судову діяльність вважали: реєстрацію на офіційному інтернетсайті Верховної
Ради України проектів постанов про звільнення суддів Печерського районного суду
м. Києва з посад в зв'язку з розглядом
ними резонансних справ, вимогу члена
Вищої ради юстиції ОСОБА_3 та двох працівників ради, які прийшли до суду разом з ним, проведення ними технічної перевірки
комп'ютера судді Фінагєєва В.О., а також
інші конкретні факти, зазначені в заяві.

Але цим
фактам при відмові в порушенні справи оцінка не дана, пояснення ні від суддів, для уточнення їх вимог, ні від конкретних осіб, прізвища яких названі в колективному
зверненні суддів, для з'ясування мотивів
їх дій, не відбирались, а тому таку перевірку цього звернення не
можна визнати повною та всебічною.

Як вбачається
із змісту постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 5 липня
2007 року, в порушенні кримінальної
справи за фактом невиконання службовими особами Верховної Ради України ухвали
Оболонського районного суду м. Києва від
6 червня 2007 року у справі за адміністративним позовом судді ОСОБА_2 до Вищої
ради юстиції, Верховної Ради України про
заборону розглядати подання Вищої ради юстиції від 6 червня 2007 року про
звільнення судді ОСОБА_2 з посади судді Печерського районного суду м. Києва до розгляду справи по суті відмовлено
за відсутністю в їх діях ознак злочину,
передбаченого ст. 382 КК України.

Разом з
тим, в

постановах
про відмову в порушенні кримінальної справи від 5 липня 2007 року та від 24
липня 2007 року відсутній висновок щодо наявності чи відсутності в діях
народних депутатів Верховної Ради України ознак злочину, передбаченого
ст. 376 ч. 1 КК України.

З
урахуванням викладеного, районний суд
правильно дійшов висновку, що перевірка
прокурором проведена неповно, а тому
обґрунтовано скасував

постанову про відмову в порушенні кримінальної
справи .як таку, яка не в повній мірі
відповідає вимогам ст. 99 КПК України.

Отже,

постанова
суду про скасування постанови про відмову в порушенні кримінальної справи є
законною і обгрунтованою, підстав для її
скасування колегія суддів не має, а тому
апеляція прокурора, який брав участь у
розгляді справи судом першої інстанції,
задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.
ст. 365, 366,
382 КПК України, колегія
суддів, -

УХВАЛИЛА:

Постанову
Шевченківського районного суду м. Києва
від 27 вересня 2007 року, якою
задоволено скаргу ОСОБА_1 та скасовано постанову прокурора відділу участі
прокурорів у адміністративному судочинстві Генеральної прокуратури України від
24 липня 2007 року про відмову в порушенні кримінальної справи, а матеріали повернуто для проведення
додаткової перевірки - залишити без зміни,
а апеляцію прокурора, який брав
участь у розгляді справи судом першої інстанції - без задоволення.