19.01.2015
В И Р О К

ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
Справа № 1-кп/123/15 р.

19.01.2015 р. м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого ОСОБА_1

за участю прокурора ОСОБА_2

обвинуваченого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

при секретарі судових засідань ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Кіровоградської області, громадянина України, з неповною середньою освітою, не одруженого, навчається, раніше судимого 23.01.2014 р. Чорноморським районним судом АР Крим за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч. 2 КК України,

В С Т А Н О В И В:

14.10.2014 року приблизно о 10:00 годині, ОСОБА_6 , перебуваючи біля торгівельного павільйону ринку «Колос», розташованого по вул. Будивельників в м. Миколаєві, діючи повторно, маючи намір на таємне викрадення чужого майна, шляхом вільного доступу, таємно викрав у ОСОБА_7 жіночу сумку, вартістю 500 гривень, в якій знаходились грошові кошти в розмірі 450 гривень, мобільний телефон «Самсунг», вартістю 1000 гривень, з сім-картою «Лайф», яка матеріальної цінності для потерпілої не представляє.
Після чого з викраденим майном з місця вчинення злочину зник, розпорядившись ним на свій розсуд, чим спричинив ОСОБА_7 матеріальний збиток на загальну суму 1950 гривень.
Суд визнає обвинуваченого винним у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненою повторно, тобто у скоєнні кримінального правопорушенню, передбачене ч.2 ст.185 КК України.
Так обвинувачений вину в інкримінованому йому злочині визнав у повному обсязі і дав свідчення по суті пред`явленого обвинувачення які відповідають вищевказаним фактичним обставинам справи і не суперечать їм, з яких вбачається, що він в цей день та час був біля торгового павільйону на ринку «Колос», розташованого на вул.. Будівельників в м. Миколаєві і побачив на лавці сумку неподалік стояли жінки. Він попив пива взяв сумку, заховав її під куртку та пішов геть. В сумці були гроші в сумі приблизно 450 грн., мобільний телефон, паспорт, і інші якісь документи. Потім через декілька днів він був там же на ринку «Колос» і його затримали працівники міліції. Працівникам міліції він видав сумку, паспорт і інші документи які були в сумці. Телефон він продав на ринку, гроші він потратив на свої потреби. У вчиненому кається.

Потерпіла ОСОБА_8 підтвердила обставини вчинення крадіжки її сумки і з її показів вбачається, що того ранку 14.10.2014 р. вона йшла до лікарні і зайшла на ринок «Колос» де працює і в відведеному місці для куріння стала палити цигарку з знайомими. Сумку поклала на лавку і стояла спиною до лавки де лежала сумка. Вона бачила хлопця який неподалеку пив пиво. Коли хлопець швидко пішов від лавки, вона побачила, що зникла сумка. Сумку, паспорт та медичні документи їй обвинувачений повернув. Гроші та телефон ні. Позов вона не заявляла.

Покази обвинуваченого та потерпілої підтверджуються письмовими доказами: даними протоколом прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 14.10.2014 р.;

- в протоколі огляду місця події від 15.11.2014 року зафіксовано які речі були вилучені при огляді помешкання обвинуваченого. До протоколу долучена фото таблиця вилучених і повернутих речей потерпілій, що також підтверджується розпискою потерпілої від 20.11.2014 р.

Таким чином суд вважає, що прокурором доведена вина обвинуваченого у таємному викраденні чужого майна, (крадіжці) вчиненої повторно, тобто у скоєнні кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 185 КК України.
За клопотанням сторін та на підставі ч.3 ст.349 КПК України суд визнає не доцільним дослідження доказів(допит свідків), що до тих обставин, які не кім не оспорюються. При цьому суд з`ясував, що учасники кримінального провадження правильно розуміють зміст цих обставин, також у суду немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснив їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченого щире каяття, часткове повернення майна. Обставин що обтяжує покарання не встановлено.

При призначенні покарання, суд враховує, що обвинуваченою вчинено злочин середньої тяжкості, особу обвинуваченої, який судимий скоїв злочин в період іспитового строку за попередній злочин, вчиться, характеризується негативно, також при призначені покарання суд враховував обставини при яких обвинувачений скоїв злочин, обставини, що пом`якшує та відсутність обставин які обтяжують покарання і вважає що при таких обставинах скоєння злочину йому необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі на певний строк з урахуванням не відбутої частини покарання за вироком Чорноморського районного суду АР Крим від 23.01.2014 р. яким він засуджений за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік з застосуванням ст.. 71 КК України.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст. ст.374, 375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_3 , визнати винного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.185 КК України та призначити покарання у вигляді 2 років позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України за сукупністю вироків шляхом часткового приєднання не відбутого покарання за вироком Чорноморського районного суду АР Крим від 23.01.2014 р. яким він засуджений за ст. 185 ч. 2 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік і остаточно призначити покарання у вигляді 2(двох) років і 2(двух) місяців позбавлення волі рахуючи строк відбуття покарання з моменту виконання вироку(затриманню).

Запобіжний захід не обирався.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Головуючий: