Справа № 740/121/15 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/795/557/2015
Категорія - Категорія ст.119 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 липня 2015 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_2

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5

розглянула у відкритому судовому засіданні в порядку апеляційного розгляду кримінальне провадження, внесене в єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0001478 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 , заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_8 на вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 квітня 2015 року щодо

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Чернігова, з середньою освітою, розлученого, не працюючого, інваліда третьої групи, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- вироком Новозаводського районного суду м.Чернігова від 17 травня 2004 року за ч.3 ст.101, ст.44 КК України (в ред. 1960 року) до чотирьох років позбавлення волі, вироком апеляційного суду Чернігівської області від 15 липня 2004 року призначено покарання у виді семи років позбавлення волі;

- вироком Щорського районного суду Чернігівської області від 25 січня 2005 року за ч.1 ст.358, ч.4 ст.70 КК України до семи років позбавлення волі,

обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.119 КК України;

з участю прокурора ОСОБА_9 , потерпілого ОСОБА_10 , захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_6 ,

В С Т А Н О В И Л А:

На вирок суду обвинувачений ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати та закрити відносно нього кримінальне провадження.

Захисником ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 подано апеляційну скаргу, в якій просить вирок суду скасувати та винести відносно ОСОБА_6 виправдувальний вирок.

Прокурором також подано апеляційну скаргу, в якій просить вирок скасувати та ухвалити новий, яким обвинуваченого ОСОБА_6 визнати винним та призначити покарання за ч.1 ст. 119 КК України у вигляді 5 років позбавлення волі.

У змінах та доповненнях до поданої апеляційної скарги прокурор просить вирок скасувати в зв`язку з істотним порушенням норм КПК України та призначити новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання.

Вироком Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 квітня 2015 року ОСОБА_6 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 119 КК України та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги обвинувачений ОСОБА_6 посилається на те, що в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази його винуватості у вчиненні інкримінованого правопорушення. Дані, отримані в ході проведених експернитиз, свідчать про його невинуватість, однак суд першої інстанції безпідставно не взяв їх до уваги. Крім того, суд не звернув уваги на те, що свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 змінювали свої показання. Вважає, що останні могли бути причетними до вчинення даного правопорушення, однак відносно них не було проведено жодних слідчих дій. Також, звертає увагу на те, що він має батьків похилого віку, які потребують його допомоги.

В апеляційній скарзі, поданій в інтересах обвинуваченого, захисник ОСОБА_7 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам кримінального провадження. Вважає, що суд безпідставно послався, як на доказ вини Вітра на висновоки експертів №41/58-ц від 26 березня 2015 року, №256 від 06 листопада 2014 року та №252 від 03 грудня 2014 року, оскільки вони жодним чином не підтверджують причетність обвинуваченого до вчинення інкримінованого правопорушення, висновки суду першої інстанції є тільки припущеннями.

Крім того, звертає увагу на те, що будинок обвинуваченого не закривався ключем, тому не виключається можливість вчинення даного правопорушення іншою особою.

В апеляційній скарзі, в змінах та доповненнях до неї прокурор посилається на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, неправильне застосування вимог закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості скоєного кримінального правопорушення та особі обвинуваченого.

Вважає, що у ході судового розгляду державним обвинувачем безпідставно був змінений обвинувальний акт, в порушення вимог ст. 338 КПК України, перекваліфіковано дії обвинуваченого з ч.1 ст. 115 КК України на ч.1 ст. 119 КК України, про що свідчить, зокрема: відсутність у зміненому обвинувальному акті обґрунтувань та мотивів такої процесуальної дії, а також висновок судово-медичної експертизи №289 від 12 грудня 2014 року, який вказує на те, що смерть потерпілої настала в результаті умисних дій, а не в результаті необережності. На думку апелянта, вказаний факт був залишений судом поза увагою, що призвело до порушення ст. 370 КПК України про законність, обґрунтованість і вмотивованість судовго рішення.

Також, вважає, що в порушення вимог ст.ст. 56, ст. 338 КПК України, судом не було роз`яснено потерпілому сутності нового обвинувачення, не з`ясовано, в якому обсязі останній підтримує обвинувачення.

Крім того, важає, що з огляду на ступінь тяжкості вчиненого, наслідки, а також особу обвинуваченого, призначене судом покарання не відповідає вимогам ст. 65 КК України через його м`якість.

Обвинуваченим було подано заперечення на апеляційну скаргу прокурора. Він вважає, що вона не підлягає задовленню. Зазначає, що він має постійний дохід у виді пенсії та за станом здоров`я не може працювати, так як є інвалідом 3 групи.

При розгляді судом І інстанції встановлено, що 22 жовтня 2014 року у період часу з 01 год. до 03 год. ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння в будинку АДРЕСА_2 , де на той час знаходилася і ОСОБА_14 , яка, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, спала в одній кімнаті цього будинку, розташувавшись над ОСОБА_14 передньою поверхнею свого тіла до передньої поверхні її тіла та, не передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків свого діяння у вигляді заподіяння смерті ОСОБА_14 , хоча повинен був та міг їх передбачити, здавив її шию руками, чим спричинив тілесні ушкодження у виді: трьох синців передньої поверхні шиї, одного садна передньої поверхні шиї, двох крововиливів в м`які тканини шиї ділянки щитоподібного хряща, перелому перешийка щитоподібного хряща з переходом на ліву пластину хряща, механічної асфіксії внаслідок здавлення органів шиї руками, які в комплексі є тяжкими тілесними ушкодженнями за ознакою небезпеки для життя в момент заподіяння, від яких ОСОБА_14 померла на місці події.

Заслухавши доповідача, пояснення обвинуваченого та його захисника, які підтримали подані ними апеляційні скарги та просили вирок скасувати і закрити кримінальне провадження, пояснення прокурора, який заперечував проти апеляційних скарг обвинуваченого та захисника, апеляційну скаргу прокурора із змінами та доповненнями підтримав, просив вирок скасувати в зв`язку з істотними порушеннями норм КПК України та призначити новий судовий розгляд зі стадії підготовчого судового засідання; думку потерпілого, який підтримав подані обвинуваченим, захисником та прокуром апеляційні скарги, перевіривши матеріали провадження та доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги обвинуваченого, його захисника підлягають частковому задоволенню, апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, ухваленим на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими та оціненими судом, як того вимагає ст.94 КПК України.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок суду і призначити новий розгляд у суді першої інстанції.

Згідно із п.3 ч.1 ст. 409 КПК України, суд апеляційної інстанції скасовує вирок і призначає новий розгляд у в суді першої інстанції, коли під час розгляду кримінального провадження було допущено такі істотні порушення кримінального процесуального закону, що виключали можливість постановлення судом законного та обґрунтованого рішення.

З матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд 1 інстанції під час постановлення обвинувального вироку щодо Вітра за ч.1 ст. 119 КК України не дотримався вимог ст. 374 КПК України, щодо змісту вироку, якою передбачено, що мотивувальна частина вироку повинна містити формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним, із зазначенням місця, часу, способу та наслідків кримінального правопорушення, форми вини й мотивів кримінального правопорушення.

В даному випадку відсутнє конкретне обвинувачення, яке б було доведене судом.

Засуджуючи обвинуваченого за вбивство з необережності, судом не виписано конкретні фактичні обставини справи скоєного, не виписано обставини, які передували здавлюванню шиї потерпілої руками обвинуваченого, і для чого він це робив, не встановлено з якою метою він розташувався над ОСОБА_15 та яким чином при цьому розташуванні його руки опинилися на шиї останньої. Не визначено як саме він розташувався, так як з виписаної судом фабули вбачається, що він, якби, нависав над потерпілою і, як таке можливе і як, в такому випадку, взагалі можливо здавлювати шию потерпілої.

Крім того вбачається, що мотивувальна частина вироку починається з формулювання саме навмисного заподіяння потерпілій тілесних ушкоджень, що може свідчити про неправильну правову кваліфікацію вчиненого, встановлену судом.

Суд сформулював обвинувачення на підставі висновоку експерта №289 від 12 грудня 2014 року, в якому комплекс виявлених у потерпілої тілесних ушкоджень, зокрема механіз їх нанесення, узгоджується, як зазначено у висновку, з показаннями обвинуваченого ОСОБА_16 , даних на досудовому розслідуванні. В судовому засіданні суду 1 інстанції, як і в апеляційному суді, він давав протилежні показання, заперечуючи свою вини у скоєному.

Суперечності в показаннях обвинуваченого наданих в ході судового розгляду та на досудовому розслідуванні не з`ясовувались і не досліджувалися, що необхідно було зробити суду для встановлення конкретних обставин справи, що в свою чергу допомогло б правильному визначенню ступеня суспільної небезпечності вчиненого правопорушення та індивідуалізації покарання.

Вищезазначені недоліки вироку свідчать про істотне порушення судом 1 інстанції вимог кримінального процесуального закону та порушення права обвинуваченого на захист (тим більше, що він своєї винуватості у вчиненні вбивства з необережності не визнавав, адже останній, в силу ст.42 КПК України, має право знати у чому його обвинувачують.

З огляду на це, суд, за суперечливих доказів, ухвалюючи вирок, жодним чином не мотивував чому взяв до уваги одні докази і відкинув інші. Апеляційний суд не в змозі усунути дані недоліки, так як закон обмежує розгляд справи в суді апеляційної інстанції в тій частині вироку, законність і обґрунтованість яких була оскаржена в апеляційних скаргах. Відповідно до ч.3 ст.404 КПК України, апеляційний суд не може досліджувати ті докази, з приводу яких не заявлялись клопотання.

Також, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що суд першої інстанції в ході розгляду кримінального провадження, зокрема при зміні прокурором обвинувачення, не дотримався вимог ст. 338 КПК України, якою передбачено, що якщо в обвинувальному акті зі зміненим обвинуваченням ставиться питання про застосування закону України про кримінальну відповідальність, який передбачає відповідальність за менш тяжке кримінальне правопорушення, чи про зменшення обсягу обвинувачення, головуючий зобов`язаний роз`яснити потерпілому його право підтримувати обвинувачення у раніше пред`явленому обсязі.

Так, судом не було роз`яснено Костенецькому сутності нового обвинувачення, не з`ясовано, в якому обсязі останній підтримує обвинувачення. Тобто, думка потерілого щодо нового обвинувачення судом взагалі не заслуховувалась.

Тому, в даному випадку, з огляду на п.6 ч.1 ст.407 та п.3 ч.1 ст. 409 КПК України, вирок суду підлягає скасуванню в зв`язку з істотним порушенням вимог КПК України з призначенням нового судового розгляду зі стадії підготовчого судового засідання.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 404, 405, 409, 412, 418, 419 Кримінального процесуального кодексу України, колегія суддів,

У Х В А Л И Л А:
Апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_6 , захисника адвоката ОСОБА_7 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково.

Апеляційну скаргу заступника прокурора Чернігівської області ОСОБА_8 задовольнити.

Вирок Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 30 квітня 2015 року відносно ОСОБА_6 скасувати в зв`язку з істотними порушеннями вимог КПК України та призначити новий розгляд в тому ж суді 1 інстанції, в іншому його складі зі стадії підготовчого судового засідання.

Запобіжний захід у виді тримання під вартою щодо ОСОБА_6 продовжити на 2 місяці, до 15 вересня 2015 року.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

СУДДІ:

ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4