УХВАЛА

22 жовтня 2014 року Хмельницький міськрайонний суд
Хмельницької області
в складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
особи, стосовно якої передбачається застосування
примусових заходів медичного характеру ОСОБА_4 ,
захисника ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
встановив:
Згідно клопотання досудовим розслідуванням встановлено, що 22.03.2014 року близько 09 години ОСОБА_4 , перебуваючи в дворі будинку АДРЕСА_1 , за попередньою змовою із ОСОБА_7 з корисливих мотивів, відкрито викрав чотири колеса із автомобіля марки «ВАЗ 2108», які належать ОСОБА_6 , заподіявши останньому матеріальної шкоди на суму 2400 грн.
Відповідно до акту судово-писхіатричного експерта №507 від 26.09.2014 року, ОСОБА_4 під час вчинення інкримінованого кримінального правопорушення виявляв: «шизофренію, параноїдну форму, епізодичний перебіг з наростаючим дефектом, внаслідок чого він не міг усвідомлювати свої дії, передбачаючи їх наслідки та керувати ними; ОСОБА_4 потребує застосування примусових заходів медичного характеру у вигляді примусового лікування з посиленим режимом нагляду внаслідок вищенаведеного захворювання.
Згідно ч.2 ст.292 КПК України, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру має відповідати вимогам ст.291 цього Кодексу, а також містити інформацію про примусовий захід медичного характеру, який пропонується застосувати, та позицію щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.
Відповідно до п.5 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення.
Однак, клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 не відповідає вимогам КПК України, оскільки в ньому фактично викладено лише формулювання обвинувачення без фактичних обставини вчинення кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими.
Так, у клопотанні про застосування примусових заходів медичного характеру відносно ОСОБА_4 зазначено, що 22.03.2014 року ОСОБА_4 , за попередньою змовою із ОСОБА_7 відкрито викрали чотири колеса із автомобіля марки «ВАЗ 2108», які належать ОСОБА_6 .. Проте у клопотанні не зазначено, яка роль кожного з вказаних осіб та в чому полягає їх попередня змова у вчиненні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України, враховуючи, що їх дії кваліфікуються за попередньою змовою групою осіб.
Крім того, відповідно до ст.506 КПК України, особа, стосовно якої передбачається застосування примусових заходів медичного характеру або вирішувалося питання про їх застосування, користується правами підозрюваного та обвинуваченого в обсязі, який визначається характером розладу психічної діяльності чи психічного захворювання відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи, та здійснює їх через законного представника, захисника.
Проте, як вбачається з клопотання про застосування примусових заходів медичного характеру та долученого до нього реєстру, законний представник ОСОБА_4 до участі в провадженні не залучався, що є порушенням його права на захист. Також в клопотанні не міститься позиція щодо можливості забезпечення участі особи під час судового провадження за станом здоров`я.
Керуючись ст.ст.314, 291 п.5, 292 ч.2, 506 КПК України, суд
На ухвалу протягом семи діб з дня її оголошення може бути подана апеляційна скарга.

Суддя Хмельницького
міськрайонного суду ОСОБА_1