Справа № 1- 359/11
Житомирський районний суд Житомирської області
В И Р О К
12 грудня 2011 р. Житомирський районний суд Житомирської області
в складі: головуючого судді Башинського С.Ф.
секретаря Вольської В.В.
за участю прокурора Карпінського А.К.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і мешканця ІНФОРМАЦІЯ_2, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого,
у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України,
Підсудний ОСОБА_1 згідно рішення Житомирського районного суду від 26 грудня 2006 року зобов'язаний сплачувати аліменти на користь Бердичівської спеціальної загальноосвітньої школи - інтернату для дітей сиріт і дітей, позбавлених батьківського піклування Житомирської обласної ради на утримання: ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_4, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5, в розмірі по 100 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з 09 листопада 2006 року і до досягнення ними повноліття.
Однак ОСОБА_1 тривалий час, злісно ухиляється від плати встановлених рішенням суду коштів /аліментів/ на утримання дітей. З цією метою не повідомляє державному виконавцю місця своєї роботи, не реагує на попередження державного виконавця, ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, чим допустив заборгованість по аліментах за листопад, грудень 2010 р., січень червень 2011р. по 100 грн. щомісячно, а всього за 11 місяців в сумі 1100 грн.
В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винним себе у вчиненні злочину визнав повністю і пояснив, що він дійсно не сплачує аліменти та не надає ніякої матеріальної допомоги школі інтернату на утримання своїх дітей, не заперечуючи суму заборгованості.
У звязку з повним визнанням підсудним своєї вини у скоєнні злочину, суд відповідно до ч.3 ст. 299 КПК України обмежив дослідження фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, розяснивши при цьому учасникам судового розгляду справи наслідки застосування даної статті КПК України.
Суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні злочину доведена і дії його кваліфікує за ч. 1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дітей.
Призначаючи покарання суд враховує характер і суспільну небезпечність вчиненого злочину, який не являється тяжким, особу підсудного, який характеризується посередньо, позавлений батьківських прав щодо своїх дітей, не судимий, обставини справи, що обтяжують і помякшують покарання.
Обставини, що помякшують покарання ОСОБА_1 є щире каяття у вчиненому злочині.
Обтяжуючих обставин по справі не встановлено.
На підставі викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_1 покарання, яке буде достатнім для його виправлення та перевиховання в майбутньому, у виді обмеження волі, звільнивши його відповідно до ст. 75 КК України від відбування покарання із випробуванням.
Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України і призначити йому покарання у виді 1-го року обмеження волі.
Відповідно до ст.ст.75,76 КК України засудженого ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання із випробуванням і іспитовим строком 1 рік, зобовязавши його не виїжджати на постійне місце проживання за межі України без дозволу кримінально виконавчої інспекції і періодично там реєструватись.
Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду Житомирської області через Житомирський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.
Суддя: