ВІЙСЬКОВИЙ СУД
СІМФЕРОПОЛЬСЬКОГО ГАРНІЗОНУ
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2007 року м.
Сімферополь

Військовий
суд Сімферопольського гарнізону під головуванням

судді Сенька М.Ф.

при секретарі Бордуленко М.Ю.,

за
участю обвинувача - військового
прокурора Сімферопольського гарнізону полковника юстиції Балабая СМ., захисника-адвоката
ОСОБА_3 та підсудного ОСОБА_1, розглянув у відкритому судовому засіданні в
приміщенні суду кримінальну справу за обвинуваченням матроса контрактної служби
військової частини А 0506

ОСОБА_1, який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі
Кольчугіно, Сімферопольського р-ну, АР Крим, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою, не одруженого, раніше не
судимого, призваного на військову службу' в жовтні 2005 року
Сімферопольським районним військовим комісаріатом, АР Крим, який проживає АДРЕСА_1, стосовно якого обрано
запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд,

у вчиненні
злочину', передбаченого ч. 1
ст. 186 КК
України.

Судовим слідством, військовий суд

встановив:

Біля 24 години 20 грудня 2006 року в під'їзді
буд. 60 по вул.
Калініна, м. Сімферополя ОСОБА_1, з метою відкритого викрадання чужого майна,
вирвав з рук громадянки ОСОБА_2 належну їй сумочку вартістю 50 грн., в якій
знаходились паспорт, пропуск на її ім'я, гарнітура до мобільного телефону
вартістю 40 грн., дзеркальце вартістю 20 грн., гребінець вартістю 10 грн. та
записна книжка вартістю 5
грн. (всього на загальну суму 125
грн.), після чого з місця події втік.

Приблизно через годину на території залізничного вокзалу м. Сімферополя
ОСОБА_1 було затримано співробітниками
міліції, і вході особистого огляду у нього було виявлено та вилучено паспорт,
записну книжку, блокнот та дзеркальце належні ОСОБА_2. Інше викрадене майно він
викинув незадовго до затримання.

Матеріали справи за ознаками злочину,
передбаченого ст.357 КК України органом досудового слідства
закриті на підставі ст.6 ч.2 КПК
України, за відсутністю складу злочину.

В судовому засіданні підсудний винним себе в скоєному визнав повністю, дав
показання які за змістом відповідають викладеному вище і пояснив, що вчинив
грабіж з метою заволодіти незначною сумою грошей для задоволення власних
потреб, а коли таких не виявилось він залишив при
собі паспорт, записну книжку, блокнот, щоб підкинути їх на вокзалі, та
дзеркальце, яке планував подарувати своїй знайомій, а інші речі викинув.

Суд, оскільки проти цього не заперечували учасники судового розгляду,
визнав недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, які
ніким не оспорювались.

Оскільки
ОСОБА_1: 20 грудня 2006 року, відкрито
викрав майно громадянки ОСОБА_2 загальною вартістю 125 грн., то суд ці
його дії кваліфікує по ч.1 ст. 186
КК України.

При призначенні покарання ОСОБА_1, суд визнає обставинами, що пом'якшують
покарання його щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Разом з тим, суд враховує, що підсудний до кримінальної відповідальності
притягується вперше, по службі і за місцем проживання характеризується
позитивно.

Зважає суд і на заяву потерпілої, відповідно до якої, від дій підсудного
тяжких наслідків для неї не настало, завдані збитки їй відшкодовані і вона не
наполягала на суворому покаранні ОСОБА_1.

Виходячи з наведеного з урахуванням, додатково, матеріального становища
підсудного, суд приходить до висновку про можливість призначити ОСОБА_1
покарання, у вигляді штрафу в розмірі максимальної межі санкції ст. 186 ч.1 КК України і
вважає, що таке покарання буде необхідним та достатнім для виправлення його
поведінки.

Керуючись ст.ст.
321-323 КПК
України, військовий суд

засудив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину передбаченого
ст. 186 ч.1 КК
України, на підставі якої призначити йому покарання у вигляді штрафу у розмірі 100 неоподаткованих
мінімумів доходів громадян, що становить 1700
(одна тисяча сімсот) грн.

Міру запобіжного заходу відносно засудженого ОСОБА_1 підписку про невиїзд
скасувати.

Речові докази перелічені на а.с. 104
повернути громадянці ОСОБА_2,
за належністю.

На даний вирок сторонами може бути подана апеляція до військового
апеляційного суду Військово-Морських Сил через військовий суд Сімферопольського
гарнізону протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.