Провадження № 1-кс/161/4398/13
У Х В А Л А

м. Луцьк
04 грудня 2013 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного
суду Волинської області Ковтуненко
В.В.,

при секретарі Ленічеві Є.А.,

з участю слідчого Зуба О.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засідання в залі суду м. Луцька
клопотання старшого слідчого СВ
Луцького МВ УМВС України у Волинській
області Зуба О.М. про тимчасовий доступ
до речей і документів,

ВСТАНОВИВ:

Старший слідчий МВ Луцького МВ УМВС
України у Волинській області Зуб О.М.
звернувся до суду з клопотанням,
погодженим з прокурором прокуратури м.
Луцька Карпуком В.А., про тимчасовий
доступ до речей і документів, які
знаходяться у володінні ЗАТ «УМЗ».

В обґрунтування клопотання
посилається на те, що 23.09.2013 року
близько 01:15 годин, ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
за попередньою змовою з невстановленою
особою, діючи з метою нанесення
тілесних ушкоджень, зупинивши
автомобіль - таксі марки "Дачія Доган"
д.н.з. НОМЕР_1, який перебував під
керуванням ОСОБА_4, присіли в салон в
якості пасажирів, та рухаючись по вул.
Ковельській в м. Луцьку, умисно, нанесли
останньому удари кулаками рук в
область живота, в той час коли ОСОБА_3
знаходячись на задньому сидінні за
водієм, тримав краваткою потерпілого
за горло в результаті чого ОСОБА_4 було
завдано фізичну біль.

23 вересня 2013 року слідчим Луцького МВ
УМВС України у Волинській області
відомості про дане кримінальне
правопорушення внесено в ЄРДР за №
0004259 за ознаками кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126
КК України.

В ході допиту неповнолітнього свідка
ОСОБА_5, останній повідомив, що в ніч з 22
на 23 вересня 2013 року біля приміщення
нічного клубу «Стара Підкова», що по
вулиці Данила Галицького та на вулиці
Данила Галицького в місті Луцьку не
перебував, і категорично заперечує
свою причетність до вчинення
кримінального правопорушення, хоча
потерпілий ОСОБА_4, вказує, що саме
ОСОБА_5 з ОСОБА_3 в якості пасажирів
присіли в салон його автомобіля
неподалік приміщення нічного клубу
«Стара Підкова», що по вулиці Данила
Галицького в місті Луцьку після чого
під час проїзду нанесли тілесні
ушкодження. В ході досудового
розслідування стало відомо, що
неповнолітній ОСОБА_5, користувався на
момент вчинення кримінального
правопорушення номером мобільного
зв'язку НОМЕР_2.

На даний час не вдалося спростувати чи
підтвердити інформацію причетність
ОСОБА_5 до вчинення даного
кримінального правопорушення а тому
виникла необхідність звернутись до
Луцького міськрайонного суду з
клопотанням.

Беручи до уваги вищевикладене та
враховуючи, що у матері кримінального
провадження вбачається наявність
достатніх підстав вважати, вказані
речі мають суттєве значення для
встановлення важливих обставі
кримінальному провадженні, необхідно
отримати доступ до інформації,
знаходиться в операторів та
провайдерів телекомунікацій, які
містять охоронювану законом таємницю
які перебувають (або можуть перебувати
володінні ЗАТ «УМЗ».

Просить надати тимчасовий доступ до
інформації, яка знаходиться в операц (
стільникового зв'язку ЗАТ «УМЗ»
(юридична адреса: 01015, м. Київ, щ
Лейпцигська, 15) на паперових та
електронних носіях про всі вихідні і
вхідні дзвінки, а також текстові
повідомлення, з прив'язкою до базових
станцій, за номером НОМЕР_2, який
належить гр. ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_2,
проживає АДРЕСА_1, і були здійснені в
період з 20.09.13 року по 30.09.13 року включно
із зазначенням дати часу здійснення
таких дзвінків і текстових
повідомлень, тривалості розмов, тому
числі сеанси нульової тривалості та із
зазначенням серійних номерів
телефонів, з яких та на які
здійснювались ці дзвінки та
повідомлення.

Фіксування судового засідання за
допомогою технічних засобів не
здійснювалось у відповідності до вимог
ч. 1 ст. 107 КПК України.

В судовому засіданні слідчий підтримав
клопотання з підстав у ньому
викладених. Просив клопотання
задовольнити.

Заслухавши пояснення слідчого,
дослідивши письмові матеріали
клопотання, приходжу до висновку про
відмову в задоволенні клопотання з
наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України
завданнями кримінального провадження
є захист особи, суспільства та держави
від кримінальних правопорушень,
охорона прав, свобод та законних
інтересів учасників кримінального
провадження, а також забезпечення
швидкого, повного та неупередженого
розслідування і судового розгляду з
тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне
правопорушення, був притягнутий до
відповідальності в міру своєї вини,
жоден невинуватий не був обвинувачений
або засуджений, жодна особа не була
піддана необґрунтованому
процесуальному примусу і щоб до
кожного учасника кримінального
провадження була застосована належна
правова процедура.

Відповідно до ст. 84 КПК України
доказами в кримінальному провадженні є
фактичні дані, отримані у
передбаченому цим Кодексом порядку, на
підставі яких слідчий, прокурор,
слідчий суддя і суд встановлюють
наявність чи відсутність фактів та
обставин, що мають значення для
кримінального провадження та
підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 85 КПК України
належними є докази, які прямо чи
непрямо підтверджують існування чи
відсутність обставин, що підлягають
доказуванню у кримінальному
провадженні, та інших обставин, які
мають значення для кримінального
провадження, а також достовірність чи
недостовірність, можливість чи
неможливість використання інших
доказів.

Відповідно до ч. 2 ст. 91 КПК України
доказування полягає у збиранні,
перевірці та оцінці доказів з метою
встановлення обставин, що мають
значення для кримінального
провадження.

Відповідно до ст. 160 КПК України у
клопотанні зазначаються:

1) короткий виклад обставин
кримінального правопорушення, у
зв'язку з яким подається клопотання;

2) правова кваліфікація кримінального
правопорушення із зазначенням статті
(частини статті) закону України про
кримінальну відповідальність;

3) речі і документи, тимчасовий доступ
до яких планується отримати;

4) підстави вважати, що речі і документи
перебувають або можуть перебувати у
володінні відповідної фізичної або
юридичної особи;

5) значення речей і документів для
встановлення обставин у кримінальному
провадженні;

6) можливість використання як доказів
відомостей, що містяться в речах і
документах, та неможливість іншими
способами довести обставини, які
передбачається довести за допомогою
цих речей і документів, у випадку
подання клопотання про тимчасовий
доступ до речей і документів, які
містять охоронювану законом таємницю;

7) обґрунтування необхідності
вилучення речей і документів, якщо
відповідне питання порушується
стороною кримінального провадження.

Відповідно до ч. 5 ст. 163 КПК України
слідчий суддя, суд постановляє ухвалу
про надання тимчасового доступу до
речей і документів, якщо сторона
кримінального провадження у своєму
клопотанні доведе наявність достатніх
підстав вважати, що ці речі або
документи:

1) перебувають або можуть
перебувати у володінні відповідної
фізичної або юридичної особи;

2) самі по собі або в сукупності з
іншими речами і документами
кримінального провадження, у зв'язку з
яким подається клопотання, мають
суттєве значення для встановлення
важливих обставин у кримінальному
провадженні;

3) не становлять собою або включають
речей і документів, які містять
охоронювану законом таємницю.

Відповідно до ст. 162 КПК України до
охоронюваної законом таємниці, яка
міститься в речах і документах
належать :

1)інформація, що знаходиться у
володінні засобу масової інформації
або журналіста і надана їм за умови
нерозголошення авторства або джерела
інформації;

2) відомості, які можуть становити
лікарську таємницю;

3) відомості, які можуть становити
таємницю вчинення нотаріальних лій;

4) конфіденційна інформація, в тому
числі така, що містить комерційну
таємницю;

5) відомості, які можуть становити
банківську таємницю;

6) особисте листування особи та
інші записи особистого характеру;

7) інформація, яка знаходиться в
операторів та провайдерів
телекомунікацій, про зв'язок, абонента,
надання телекомунікаційних послуг, у
тому числі отримання послуг, їх
тривалості, змісту, маршрутів
передавання тощо;

8) персональні дані особи, що
знаходяться у її особистому володінні
або в базі персональних даних, яка
знаходиться у володільця персональних
даних;

9) державна таємниця.

При розгляді клопотання встановлено і
це вбачається із змісту самого
клопотання та доданих до нього
матеріалів, що стороною кримінального
провадження не доведено та не надано
доказів у відповідності до вимог ст. 84,
85 КПК України, що речі і документи
перебувають або можуть перебувати у
володінні ЗАТ «УМЗ».

Також встановлено, що до клопотання не
додано жодного документа, який
підтверджує дійсне місце реєстрації та
знаходження ЗАТ «УМЗ» за адресою м.
Київ, вул. Лейпцизька, 15.

Також при розгляді клопотання
встановлено, що стороною кримінального
провадження при зверненні до суду з
вказаним клопотанням, не доведено
наявність достатніх підстав значення
речей і документів для встановлення
обставин у кримінальному провадженні.
А також те, що самі по собі або в
сукупності з іншими речами і
документами кримінального
провадження, у зв'язку з яким подається
клопотання, мають суттєве значення для
встановлення важливих обставин у
кримінальному провадженні.

Також стороною кримінального
провадження не обґрунтовано та не
доведено в ході судового розгляду
клопотання можливість використання як
доказів відомостей, що містяться в
речах і документах, та неможливість
іншими способами довести обставини,
які передбачається довести за
допомогою цих речей і документів.

Також встановлено, що стороною
кримінального провадження взагалі не
мотивовано та не доведено належними,
достатніми, допустимими, достовірними
доказами, що речі і документи, до яких
потрібен тимчасовий доступ не містять
охоронювану законом таємницю,
передбачену ст. 162 КПК України.

Так як у відповідності до ч. 6 ст. 163 КПК
України, слідчий суддя, суд постановляє
ухвалу про надання тимчасового доступу
до речей і документів, які містять
охоронювану законом таємницю, якщо
сторона кримінального провадження,
крім обставин, передбачених частиною
п'ятою цієї статті, доведе можливість
використання як доказів відомостей, що
містяться в цих речах і документах, та
неможливість іншими способами довести
обставини, які передбачається довести
за допомогою цих речей і документів.

Приймаючи до уваги викладене та
враховуючи, що стороною кримінального
провадження при зверненні до суду з
клопотанням про надання дозволу на
тимчасовий доступ до документів, які
знаходяться у володінні ЗАТ «УМЗ», не
виконано вимоги ст. 160 та ч. 5 ст. 163 КПК
України. А також не доведено ці
обставини в ході судового розгляду
клопотання по суті. А тому за таких
обставин, приходжу до висновку про
відмову в задоволенні клопотання.

Керуючись ст. ст. 163, 164 КПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити старшому слідчому СВ
Луцького МВ УМВС України у Волинській
області Зубу О.М. в задоволенні
клопотання про тимчасовий доступ до
речей і документів.

Ухвала оскарженню не підлягає,
заперечення проти неї можуть бути
подані під час підготовчого
провадження в суді.

Слідчий суддя
В.В. Ковтуненко