АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №
Головуючий по 1 інстанції ФЕТІСОВА Т.Л.
Категорія ст.. 152 ч. 1
Доповідач в апеляційній інстанції КЕКУХ В.Ф.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" лютого 2007 р. Колегія суддів
судової палати в
кримінальних справах
апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого ТАПАЛА Г.К.

суддів КЕКУХ В.Ф.,

СУХОДОЛЬСЬКОГО МЛ.

за участю прокурора
ГРИШАНОВОЇ Н.Д.

потерпілої ОСОБА_1

адвоката ОСОБА_2

засудженого ОСОБА_3

захисника ОСОБА_4

розглянувши
кримінальну справу за
апеляцією засудженого ОСОБА_3
на вирок Черкаського райсуду
від 22 грудня 2006 року, яким

ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, в силу
ст.. 89 КК
України не судимий, -
засуджений за ст.. 152 ч. 1 КК України на 3 роки позбавлення
волі.

Стягнуто із ОСОБА_3 на користь потерпілої ОСОБА_1 15000 грн. моральної
шкоди та 130 грн. 80 коп. судових
витрат.

Вирішено питання про долю речових доказів по справі.

Згідно вироку ОСОБА_3 засуджено за те, що він 19 липня 2006 року близько 1 год. 20 хв. АДРЕСА_1,
неподалік будинку № 1, знаходячись
в стані алкогольного сп'яніння, з метою зґвалтування потерпілої ОСОБА_1, яка в
той час проходила поряд, із застосуванням фізичної сили затягнув її в
автомобіль ВАЗ-2103 дн НОМЕР_1 під
керуванням ОСОБА_5. Нанісши потерпілій удари в різні частини тіла в т. ч. і в
область обличчя, засуджений здолав її опір і протягом послідуючих майже 3 годин
неодноразово здійснив з нею насильницькі статеві акти. Внаслідок застосування
фізичного насильства ОСОБА_1 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді
забоїв з крововиливами на тулубу, верхніх і нижніх кінцівках, що відносяться до
категорії легких.

В своїй апеляції ОСОБА_3, не оспорюючи фактичних обставин
справи та винності у вчиненні зґвалтування потерпілої, посилається на суворість
призначеного покарання, неврахування судом його щирого каяття, сприяння
розслідуванню справи, позитивних

2

характеристик,
знаходження на утриманні 2-х
неповнолітніх дітей. Він просить зменшити до 5000 грн. розмір моральної шкоди та визначити йому покарання з
відстрочкою вироку.

В запереченнях на апеляцію державний обвинувач Без
коровайний, вважаючи вирок законним і обґрунтованим, просить апеляцію залишити
без задоволення, а вирок суду без змін.

Іншими учасниками судового розгляду справи вирок не
оскаржено.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про відсутність
підстав для задоволення апеляції, засудженого ОСОБА_3, який підтримав апеляцію,
потерпілу ОСОБА_1, перевіривши справу, обміркувавши доводи апеляції, колегія
суддів приходить до слідуючого.

Висновок про доведеність винності ОСОБА_3 у вчиненні
зґвалтування ОСОБА_1 суд обґрунтував на підставі досліджених у судовому
засіданні доказів, яким дана юридична оцінка.

Такий висновок ніким не оспорюється.

Дії засудженого після оцінки судом перевірених доказів
кваліфіковані правильно.

Призначаючи покарання, суд 1 інстанції врахував тяжкість вчиненого ОСОБА_3 злочину щодо
ОСОБА_1, особу винного, обставини в порядку ст., ст.. 66, 67 КК, в т. ч. і ті, на які є
посилання в апеляції.

Засудженому призначено мінімальне покарання, передбачене ст.. 152 ч. 1 КК України.

Якихось виняткових декількох обставин, що пом'якшують
покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину і які б дали
змогу застосувати положення ст..
75 КК до ОСОБА_3, по справі не встановлено.

В даному випадку реальне відбування засудженим покарання
у вигляді позбавлення волі буде справедливим, необхідним і достатнім для його
виправлення та запобігання вчиненню нових злочинів.

Підстав для зміни вироку за викладеними в апеляції
доводами не мається.

Керуючись ст.,
ст.. 362, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_3 залишити без задоволення, а
вирок Черкаського райсуду
від 22 грудня 2006 року щодо
ОСОБА_3 - без
зміни.