Яготинський районний суд Київської області
ун. № 382/1610/15-к
пр. № 1-кп/382/93/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12 серпня 2015 року Яготинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілої - ОСОБА_4 ,

захисника - ОСОБА_5 ,

обвинуваченого ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Яготині Київської області кримінальне провадження № 0000307, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 19 червня 2015 року, відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , останнє місце проживання: АДРЕСА_2 , із середньою спеціальною освітою, непрацюючого, неодруженого, судимого згідно вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2008 року за вчинення злочинів, передбачених ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 1 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, згідно постанови Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2011 року на підставі ст. 81 КК України звільненого від подальшого відбування покарання умовно-достроково на невідбутий строк 8 місяців 4 дні, обвинуваченого у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в:
ОСОБА_6 , будучи засудженим згідно вироку Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 жовтня 2008 року за ч. 2 ст. 185, ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, згідно постанови Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 24 червня 2011 року на підставі ст. 81 КК України звільненим умовно-достроково від подальшого відбування покарання на невідбутий строк 8 місяців 4 дні, маючи непогашену та незняту у встановленому законом порядку судимість, на шлях виправлення не став, належних висновків для себе не зробив та вчинив повторно умисний майновий злочин за таких обставин.

Так, 17 червня 2015 року в період часу з 09 год. до 13 год. ОСОБА_6 , з метою вчинення крадіжки, прийшов до будинку АДРЕСА_3 , що належить ОСОБА_4 .

Перебуваючи на подвір`ї вказаного будинку та впевнившись в тому, що за його діями ніхто не спостерігає, оскільки ОСОБА_4 була відсутня за місцем свого проживання, ОСОБА_6 підійшов до вікна, що розташоване з лівого боку від входу до будинку, через яке незаконно проник до приміщення вказаного будинку.

Перебуваючи в приміщенні будинку, ОСОБА_6 таємно викрав електропилу марки "Бош" вартістю 960 грн., мобільний телефон марки "Самсунг Е 1150" вартістю 238 грн. 40 коп., в якому знаходилась сім картка мобільного оператора "МТС" вартістю 10 грн., чим заподіяв матеріальної шкоди ОСОБА_4 .

Викраденим майном ОСОБА_6 розпорядився на власний розсуд.

Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 свою вину в інкримінованому йому складі злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, визнав повністю, щиро розкаявся, дав суду показання, які за своїм змістом повністю відповідають викладеним вище обставинам, пояснивши, що він тимчасового проживав по сусідству з ОСОБА_4 , приходив до неї по воду. 17 червня 2015 року він в черговий раз прийшов до подвір`я потерпілої, потерпіла в будинку була відсутня, у зв`язку із чим він через вікно проник до будинку, побачив на серванті телефон Самсунг чорного кольору і забрав його, потім у коморі він виявив електропилку Бош, яку також забрав. У подальшому пилку він продав на базарі за 100 грн., а телефон також відчужив своєму знайомому. Як йому, ОСОБА_6 , відомо, телефон потерпілій повернули. ОСОБА_6 вибачився перед потерпілою, просив його суворо не карати, вину визнав, наполягав на розгляді справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, пояснив, що бажає відшкодувати потерпілій шкоду, однак через те, що він перебуває під вартою його можливості відшкодувати шкоду є обмеженими. Крім того, після отримання нового обвинувального акта ОСОБА_6 подав до суду заяву, у якій просив скоротити термін підготовки до захисту за новим обвинуваченням.

Допитана у судовому засіданні потерпіла ОСОБА_4 показала, що її по батькові « ОСОБА_7 », а не « ОСОБА_8 », у зв`язку із чим прокурором було вточнено обвинувачення та вручено учасникам судового розгляду новий обвинувальний акт. Також показала, що телефон їй повернули, про що у справі є розписка (а.с. 120). Показала, що 17 червня 2015 року вона виявила зникнення належного їй мобільного телефона марки Самсунг, а 18 червня 2015 року зникнення електропили Бош, яка була у кладовці. 17 червня 2015 року вона ходила на базар і залишила відчиненими вікна, на вікнах були москітні сітки, 18 червня 2015 року вона виявила, що одна з москітних сіток знята, зрозуміла, що телефон і пилку викрали та викликала працівників міліції. Також показала, що ОСОБА_6 їй наглядно знайомий, проживав по сусідству, приходив до неї по воду. Після роз`яснення їй положень ч. 3 ст. 349 КПК України проти розгляду справи у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України не заперечувала. Не наполягала на суворому покаранні обвинуваченому, вибачення обвинуваченого прийняла, не виявила бажання заявляти цивільний позов.

Перед судовими дебатами від потерпілої до суду надійшла заява, у якій вона просила справу розглядати без її участі, у зв`язку зі станом здоров`я.

Оскільки обвинувачений ОСОБА_6 свою вину у вчиненні інкримінованого йому органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні визнав повністю, інші учасники процесу не оспорюють всі обставини, які підлягають доказуванню у даному кримінальному провадженні і викладені в зміненому обвинувальному акті, судом установлено, що вони правильно розуміють зміст цих обставин, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, суд, роз`яснивши учасникам процесу положення ст. 349 КПК України, провів судовий розгляд даного судового провадження щодо всіх його обставин із застосуванням правил ч. 3 ст. 349 КПК України.

Таким чином, допитавши обвинуваченого, потерпілу, дослідивши матеріали кримінального провадження, що характеризують особу обвинуваченого, суд дійшов висновку про те, що вина обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого йому злочину доведена повністю.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна поєднане з проникненням у приміщення, органом досудового розслідування кваліфіковано вірно, суд погоджується з такою кваліфікацією.

Суд також погоджується із зміненим обвинуваченням, оскільки дійсно по батькові потерпілої « ОСОБА_7 », і відповідно до п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 04 червня 2010 року «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки» якщо рецидив злочинів утворює одночасно і їх повторність, яка передбачена у статті чи частині статті Особливої частини КК за змістом ч. 4 ст. 67 КК України як повторність, так і рецидив злочинів суд не може ще раз враховувати при призначенні покарання як обставину, що його обтяжує.

Відповідно до ст. 66 КК України суд вважає встановленою у судовому засіданні обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, щире каяття (оскільки обвинувачений у судовому засіданні у потерпілої попросив вибачення, вину визнав).

Відповідно до ст. 67 КК України обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

При призначенні обвинуваченому ОСОБА_6 покарання суд згідно з вимогами ст. 65 КК України враховує характер і ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно із ст. 12 КК України є тяжким злочином; відсутність обставин, які обтяжують покарання; щире каяття, що суд визнав обставиною, яка пом`якшує покарання ОСОБА_6 ; думку прокурора, який просив призначити обвинуваченому покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі, думку потерпілої, яка прийняла вибачення обвинуваченого, не наполягала на суворому покаранні для обвинуваченого, дані про особу обвинуваченого, а саме: те, що він раніше судимий, не працює, неодружений, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, у судовому засіданні визнав свою вину, вибачився перед потерпілою, не заперечував відшкодувати потерпілій шкоду, під час досудового розслідування не відшкодував шкоду за відсутності коштів, ту обставину, що викрадений телефон було повернуто потерпілій.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що покарання обвинуваченому ОСОБА_6 слід призначати в межах санкції частини статті, що передбачає покарання за вчинений ним злочин, а саме у виді позбавлення волі, оскільки, на думку суду, виправлення і перевиховання ОСОБА_6 не можливе без ізоляції від суспільства.

Питання про речові докази (а.с. 119) вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України.

ОСОБА_6 у порядку ст. 208 КПК України затриманий 19 червня 2015 року.

Цивільний позов не заявлявся.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 368, 373-376 КПК України, суд

з а с у д и в:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, за якою призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

Запобіжний захід ОСОБА_6 у виді тримання під вартою у Київському слідчому ізоляторі Управління Державної пенітенціарної служби в м. Києві та Київській області до вступу вироку в законну силу залишити без змін.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 рахувати з моменту затримання 18 година 00 хвилин 19 червня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_6 в дохід держави 552 грн. 42 коп. вартості судово-дактилоскопічної експертизи № 37 від 06 липня 2015 року.

Речовий доказ по справі мобільний телефон марки «Самсунг-GT-E1150», переданий на зберігання потеріпілій, повернути законному володільцю потерпілій ОСОБА_4 та дозволити використовувати за призначення.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Київської області шляхом подачі апеляції через Яготинський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення. Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

СуддяОСОБА_1