Справа № 128/1543/14-к
Провадження №11-кп/772/571/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції: ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 липня 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області в складі:
Головуючого : ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4

зі секретарем: ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вінниці матеріали кримінального провадження зареєстрованого у Єдиному реєстрі досудових розслідувань № 0000953 від 30.05.2013 року за апеляційними скаргами прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 та обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 15 квітня 2015 року у кримінальному провадженні по обвинуваченню

ОСОБА_7 ,

народження ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Беєво Липово-Долинського району Сумської області, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, освіта вища, одруженого, не працюючого, раніше не судимого

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України,

за участю сторін кримінального провадження :

прокурора : ОСОБА_8

обвинуваченого : ОСОБА_7

захисника : ОСОБА_9 ,

В С Т А Н О В И В :
Прокурор у кримінальному провадженні ОСОБА_6 подала апеляційну скаргу, на вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 15.04.2015 року відносно ОСОБА_7 , просила скасувати даний вирок з підстав невідповідності призначеного судом покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок м`якості. Постановити новий вирок, яким призначити покарання ОСОБА_7 у виді обмеження волі строком на 3 роки з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю пов`язаною з виконанням функцій представників влади чи місцевого самоврядування, а також обіймати постійно чи тимчасово в органах державної влади, органах місцевого самоврядування на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно розпорядчих чи адміністративно господарських функцій строком 3 роки, на підставі ст..75 КК України звільнити від відбування покарання з іспитовим строком 3 ( три) роки.

Обвинувачений ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу на вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 15.04.2015 року, просив обвинувальний вирок відносно нього скасувати, та постановити по справі виправдувальний вирок .

Вироком Вінницького районного суду Вінницької області від 15.04.2015 року ОСОБА_7 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 366 КК України та призначено покарання у виді 2( двох) років обмеження волі з позбавленням права обіймати посади чи займатися діяльністю пов`язаною з виконанням функцій представників влади чи місцевого самоврядування , а також обіймати постійно чи тимчасово в органах державної влади органах місцевого самоврядування, на державних чи комунальних підприємствах, в установах чи організаціях посади, пов`язані з виконанням організаційно розпорядчих чи адміністративно господарських функцій строком 2 роки.

На підставі ст..75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання обмеження волі з випробуванням , встановлено іспитовий термін строком на 1 ( один) рік.

Відповідно ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покладено обов`язки не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально виконавчої інспекції, повідомляти кримінально виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально виконавчу інспекцію.

Як убачається з вироку ОСОБА_7 визнано винним та засуджено за вчинення наступного.

ОСОБА_7 працюючи Стрижавським селищним головою Вінницького району Вінницької області, будучи службовою особою вчинив службове підроблення, тобто видачу завідома неправдивого документу.

Так, рішенням № 1 від 09.11.2010 року 1 сесії 6 скликання Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області ОСОБА_7 , відповідно з вимогами Закону України « Про вибори депутатів Верховної ради Автономної Республіки Крим, місцевих рад, селищних, сільських, міських голів», визнано обраним сільським головою.

Відповідно до ст.. 26 Закону України « Про державну службу ОСОБА_7 був державним службовцем 4 категорії 7 рангу.

ОСОБА_7 перебуваючи у приміщенні Стрижавської селищної ради, що розташоване по вул..40 річчя Перемоги, 7 в смт.Стрижавка Вінницького району Вінницької області, достовірно знаючи, що 21.02.2013 року на 32 сесії 6 скликання Стрижавської селищної ради питання щодо відшкодування різниці в тарифах ДП « Комунальник» хоча й виносилось, проте остаточно не прийнято, дав усну вказівку головному бухгалтеру ради, яка в свою чергу не була повідомлена про результати голосування вказаного питання депутатами ради, виготовити рішення сесії № 18 від 21.02.2013 року, щодо збільшення видатків загального фонду селищного бюджету в тому числі, дотації ДП « Комунальник» ( КЕКВ 2610 « Субсидії та поточні трансфери підприємствам, установам , організаціям») в розмірі 100 000 грн.. Після виготовлення вказаного рішення, головний бухгалтер надала його ОСОБА_7 , який знаючи, що питання виділення коштів ДП « Комунальник» остаточно не прийняте, підписав та завірив його печаткою. Вказаними діями ОСОБА_7 спричинено шкоду місцевому бюджету у розмірі 100 000 грн.

Вимоги апеляційної скарги прокурора у кримінальному провадженні мотивовані тим, що суд першої інстанції при призначенні покарання ОСОБА_7 не врахував, що останній вину в інкримінованому діянні не визнав, в скоєному не розкаявся. З урахуванням конкретних обставин справи, даних про особу обвинуваченого, прокурор в кримінальному провадженні вважає, що призначене покарання ОСОБА_7 не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особі обвинуваченої внаслідок м`якості.

Вимоги апеляційної скарги ОСОБА_7 мотивовано тим, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, наявність складу злочину в діях ОСОБА_7 , передбаченого ч.1 ст. 366 КК України не доведено , здобуті по справі докази свідчать про правомірність дій ОСОБА_7 , всі рішення сесії приймались на сесії, докази по справі свідчать про прийняття рішення про відшкодування 100 000 грн. ДП « Комунальник» , існує рішення про зміни до селищного бюджету, суд приймаючи рішення зазначив докази , які є сумнівними, які не доводять вину ОСОБА_7 , крім того судом порушено вимоги кримінального процесуального закону.

Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_8 , який просив задоволити апеляційну скаргу прокурора, відмовити в задоволенні апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , обвинуваченого ОСОБА_7 захисника ОСОБА_9 , які просили задоволити апеляційну скаргу ОСОБА_7 , обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали кримінального провадження, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні скарги задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Відповідно ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Згідно ст.370 КПК України судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

У постановленому рішенні відносно ОСОБА_7 свої висновки щодо винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України суд першої інстанції належним чином умотивував.

Висновки суду підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оцінені відповідно до статті 94 КПК України.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження обвинувачений ОСОБА_7 вину не визнав, наполягав, що він рішення №18 32 сесії 06 скликання Стрижавської селищної ради від 21.02.2013 р. не підробляв, вказівки вносити неправдиві відомості у вказане рішення сесії щодо виділення ДП «Комунальник» 100000 грн. не давав.

Наполягав під час апеляційного розгляду , що рішення було прийнято депутатами за умови, що ДП «Комунальник» частково передав документи по житлових масивах в смт. Стрижавка. При цьому вказував, що порушень діючого законодавства ним допущено не було. Вважає, що те, що бюджетною комісією питання не розглядалось не протиріче вимогам Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», нормами якого він керувався у своїй діяльності .

Чому не вирішувалось питання щодо виділення ДП «Комунальник» залишку боргу 104000 грн. пояснити не зміг.

Приймаючи рішення щодо винуватості ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення суд першої інстанції оцінив кожний доказ з точки зору належності, допустимості.

Так, з пояснень свідка ОСОБА_10 встановлено, що остання, працюючи секретарем селищної ради 21.02.13 р. вела протокол 32 сесії 6 скликання та записувала основне по питаннях, які розглядались, а потім виготовила друкований текст протоколу.

Під час апеляційного розгляду свідок ОСОБА_10 підтвердила покази, які давала під час судового розгляду, також пояснила, що друкований текст протоколу вона виготовляла на підставі своїх записів, враховуючи надані їй після сесії рішення.

Чи було прийнято депутатами рішення щодо виділення ДП «Комунальник» 100000 грн. і чому у її записах відсутня вказівка про прийняття зазначеного рішення пояснити не змогла.

Свідок ОСОБА_11 під час судового розгляду пояснювала, що працюючи головним бухгалтером Стрижавської селищної ради вона готувала проекти рішень, які стосувалися фінансово-бюджетної частини. Напередодні сесії питання обговорювалися на бюджетній комісії. На засідання сесії 21.02.13 р. вона запрошувалась для дачі роз`яснень щодо можливості виділення 100000 грн. ДП «Комунальник». Чи відбувалось голосування та чи приймалось депутатами рішення по даному питанню їй невідомо. При розгляді питання щодо виділення 100 000 грн. ДП « Комунальник» присутня не була.

Свідок пояснювала, що за вказівкою ОСОБА_7 після сесії нею було виготовлено рішення №18 від 21.02.2013 р., в якому вказано про виділення ДП « Комунальник» 100 000 грн.

Під час апеляційного розгляду свідок ОСОБА_11 свої покази підтримала, пояснила, що бюджетною комісією питання щодо виділення 100000 грн. ДП «Комунальник» не розглядалось, хоча всі інші питання, які стосувались видатків для придбання обладнання, інвентарю для дитячого садка, на соціальний захист населення були розглянуті бюджетною комісією та відповідно нею зазначені у проекті рішення від 21.02.13 р. №18.

Посилання у апеляційній скарзі, що ОСОБА_11 пояснювала , що ОСОБА_7 не надавав їй вказівок щодо внесення до рішення № 18 від 21.02.2013 року відомостей надумані, оскільки під час апеляційного розгляду ОСОБА_11 чітко пояснила , що рішення виготовляла за вказівкою ОСОБА_7 .

Також свідок ОСОБА_11 звернула увагу , що загалом проекти рішень, які стосуються бюджетних видатків готуються до сесії після засідання бюджетної комісії .

Доводи апеляційної скарги, що рішення виготовлене ОСОБА_11 відповідає змісту друкованого протоколу сесії, є витягом з протоколу сесії та похідним від протоколу є надуманими, оскільки встановлено, що протокол складався з урахуванням наданих рішень, свідок ОСОБА_11 чітко пояснювала, що рішення виготовила за вказівкою ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_12 під час судового розгляду пояснювала, що на сесії 21.02.13 р. розглядалось питання щодо виділення ДП «Комунальник» згідно їх листа 200000 грн. для відшкодування різниці у тарифах водовідведення, водопостачання, тощо.

За пропозицією депутата ОСОБА_13 було прийнято рішення, щоб до певної дати директор ДП «Комунальник» повернув документацію і тільки після цього перерахувати 100000 грн.

Рішення №18 про виділення 100000 грн. ДП «Комунальник» не приймалось, на засіданні бюджетної комісії головний бухгалтер це питання не доповідала.

Свідок стверджувала, що рішення №18 від 21.02.2013 року є підробним. 13.03.13 р. нею та іншими депутатами було виявлено, що платіжним дорученням ДП «Комунальник» без виконання директором ДП «Комунальник» ОСОБА_14 рішення № 12 від 21.02.13 р. про передачу селищній раді документації по житловому фонду трьох масивів смт. Стрижавка.

Судом враховано покази свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , які не заперечували прийняття рішення №12 та заперечували прийняття рішення №18 від 21.02.13 р. щодо дотації в сумі 100000 грн. для перерахування в подальшому ДП «Комунальник».

Посилання у апеляційній скарзі на свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_20 не спростовують висновки суду щодо винуватості ОСОБА_7 , оскільки вказані свідки пояснювали, що депутатами приймалось рішення №12 щодо розгляду ДП «Комунальник», що ніким під сумнів не ставиться.

Твердження у апеляційній скарзі, що рішення №18 є технічним, спрямованим на забезпечення виконання рішення №12 є безпідставним, оскільки кошти в сумі ДП «Комунальник» були перераховані на підставі рішення №18 від 21.02.13 р.

Оцінивши докази в сукупності, проаналізувавши обставини по кримінальному провадженню, а саме пояснення обвинуваченого, свідків, інші докази, зокрема рішення №18 від 21.02.13 р. 32 сесії 6 скликання «Про внесення змін до рішення від 09.01.13 р., в якому зазначено код, назву та суму 100000 грн.; рішення №12 від 21.02.13 р. щодо розгляду листа ДП «Комунальник», платіжні доручення про перерахування ДП «Комунальник» виділених коштів, інші, суд дійшов законного, обґрунтованого висновку, щодо доведеності вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Під час судового розгляду встановлено, що питання збільшення видатків бюджету селищної ради для ДП «Комунальник» не були предметом розгляду на засіданні бюджетної комісії (в той же час позиції щодо видатків сум 940 грн., 11000 грн. були обговорені на засіданні бюджетної комісії), в рукописному тексті секретарем зазначено, що необхідно виділити кошти на ДНЗ «Казка» на м`який інвентар та винайти кошти на матеріальну допомогу хворим (відповідно п.1.1 рішення сесії №18 від 21.02.13 р. це суми 940 грн. та 11000 грн., 17 грн.), що відповідає показам свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 інших свідків та спростовує показання ОСОБА_7 .

В друкованому тексті протоколу сесії від 21.02.2013 р. в рішенні №18 зазначено селищним головою, що постійна комісія з питань соціально-економічного розвитку фінансів та бюджету розглядала та детально вивчила документи пов`язані з коштами і комісія внесла пропозицію внести зміни до рішення 29 сесії селищної ради 6 скликання від 09.01.13 р. «Про селищний бюджет на 2013 рік» - а саме збільшити видатки загального фонду селищного бюджету на 111957 грн. за рахунок вільного залишку, тобто в цю суму входить 100000 грн. ДП «Комунальник».

Судом взято до уваги та оцінено виготовлений головним бухгалтером ОСОБА_11 проект рішення від 18.02.2013 р., рішення, яке нею виготовлено після сесії за вказівкою ОСОБА_7 , рукописний протокол сесії, який вівся ОСОБА_10 під час проведення сесії, в якому відсутня інформація щодо виділення 100000 грн. ДП «Комунальник».

Суд першої інстанції всебічно, повно, неупереджено розглянув всі обставини в їх сукупності і зробив правильний висновок, щодо вчинення ОСОБА_21 службового підроблення, а саме видачі ним, як службовою особою неправдивого документа рішення №18 від 21.02.2013 р. 32 сесії 6 скликання, яке частково за своїм змістом не відповідає дійсності щодо номеру і назви коду видатків суми бюджетних коштів 100000 грн.

Дії ОСОБА_21 свідчать про наявність прямого умислу.

При цьому мотиви, якими керувався ОСОБА_7 не впливають на кваліфікацію злочину.

Доводи апеляційної скарги щодо відсутності об`єктивної та суб`єктивної сторони злочину є безпідставними.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції постановлено законне та обґрунтоване рішення та визнано винним ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України.

Висновки суду підтверджені доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Часткове виконання ДП «Комунальник» рішення №12, що підтверджується письмовими доказами, на які посилається ОСОБА_7 , а саме:

- акт передачі житлового фонду, мереж, очисних споруд і інших комунікацій ж/м « Агромаш» Стрижавської селищної ради від 25.02.2013 року ;

актом передачі житлового фонду, мереж і інших комунікацій ж/м « СВК» Стрижавської селищної ради від 25.02.2013 року ;

актом передачі мереж і інших комунікацій житлового масиву СВК Стрижавською селищною радою, які були на обслуговуванні ДП « Комунальник» від 25.02.2013 року ;

актом передачі ДП « Комунальник» ТОВ « Вінницький райсількомунгосп» технічної та іншої документації ж/м « СВК» Стрижавській селищній раді від 25.02.2013 року не є доказом невинуватості ОСОБА_7 , оскільки рішення №12 не являється предметом злочину, у скоєнні якого обвинувачується ОСОБА_7 ..

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що ретельний аналіз всіх обставин кримінального провадження, системна оцінка всіх допустимих і належних доказів у сукупності вказує на доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.366 ч.1 КК України.

Підстав для зміни або скасування судового рішення, передбачених ст..409 КПК України, суд апеляційної інстанції не вбачає .

Керуючись ст.404, 405, 407, 419 КПК України суд апеляційної інстанції , -

П о с т а н о в и в :
В задоволенні апеляційних скарг прокурора у кримінальному провадженні ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 відмовити.

Вирок Вінницького районного суду Вінницької області від 15.04.15 р. відносно ОСОБА_7 за ч.1 ст.366 КК України залишити без змін.

На судове рішення може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня проголошення до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ .

Згідно ч.4 ст.532 КПК України рішення апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення .

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_22 ОСОБА_3