АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11/774/2/15 Справа № 203/5191/13-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2015 року м. Дніпропетровськ

Колегія суддів судової палати по кримінальним справам апеляційного суду Дніпропетровської області в складі:

головуючого ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську 15 січня 2015 року кримінальну справу за апеляцією прокурора, який брав участь в розгляді справи судом першої інстанції, на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2014 року.

Цією постановою кримінальна справа по обвинуваченню

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця м. Хадиженська Нефтєгорського району Красно-

дарського краю, громадянина України, який не має судимості,

в скоєнні злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК

України,

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина

України, який не має судимості, в скоєнні злочинів,

передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України,

ОСОБА_8 ,

ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Самарканда Узбекістану,

громадянина України, який не має судимості, в скоєнні

злочинів, передбачених ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263

КК України,

направлено для організації проведення додаткового розслідування прокурору Дніпропетровської області.
Органами досудового слідства ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 обвинувачуються в скоєнні злочинів при наступних обставинах.
ОСОБА_6 , маючи умисел на вимагання чужого майна ОСОБА_9 , в невстановленому слідством місті та часу вступив в попередню змову з ОСОБА_8 , ОСОБА_7 та невстановленими слідством особами, де розподілили між собою ролі кожного.
У виконання попередньої змови ОСОБА_6 10 березня 2006 року запросив потерпілого ОСОБА_9 на зустріч в кафе «Кофеманія», яке розташоване на пр. Пушкіна, 29/13 в м. Дніпропетровську. Для здійснення замисленого незаконного позбавлення волі потерпілого ОСОБА_9 ОСОБА_6 туди ж викликав співучасників злочину ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , а також невстановлених співучасників злочину.
10 березня 2006 року біля 12 годин ОСОБА_9 разом з його знайомим ОСОБА_10 прибули до кафе «Кофеманія», де ОСОБА_6 почав вимагати від ОСОБА_9 , щоби він передав йому та співучасникам злочину гроші в розмірі 500 000 грн. Почувши відмову потерпілого ОСОБА_9 виконати висунуті умови, ОСОБА_6 , усвідомлюючи, що на вулиці перед кафе знаходяться співучасники злочину ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та інші невстановлені співучасники злочину, вийшовши разом з потерпілими ОСОБА_9 і ОСОБА_10 на вулицю, подав співучасникам злочину сигнал голосом для початку дій. Потім ОСОБА_6 умисно наніс не менше 2-х ударів рукою в обличчя потерпілому ОСОБА_9 , а ОСОБА_8 навмисне наніс не менше одного удару рукою в область тулуба ОСОБА_10 , чим заподіяв фізичний біль.

Далі, діючи згідно заздалегідь розробленого плану, співучасники злочину спільно з ОСОБА_6 , застосовуючи насильство, небезпечне для здоров`я потерпілого ОСОБА_9 , збили його з ніг на асфальт і з застосуванням сили насильно заштовхали ОСОБА_9 в мікроавтобус «Мерседес-Спринтер», д/н НОМЕР_1 , що належить дружині ОСОБА_8 - ОСОБА_11 .

У той же час співучасник злочину ОСОБА_8 , демонструючи зброю - пістолет невстановленої марки і моделі і застосовуючи його, направив його в бік ОСОБА_10 , змусив останнього лягти на землю, після чого умисно завдав йому не менше двох ударів кулаком і не менше двох ударів ногою в область тулуба, чим заподіяв йому фізичний біль, і, незаконно позбавляючи його фізичної свободи, діючи спільно з співучасником злочину - невстановленою слідством особою, проти волі потерпілого, наділи на нього наручники, після чого насильно посадили в мікроавтобус «Мерседес-Спринтер», д/н НОМЕР_1 .

Продовжуючи діяти з корисливих мотивів, згідно з розробленим планом, ОСОБА_6 разом зі співучасниками злочину ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , а також з невстановленою слідством особою сіли в мікроавтобус «Мерседес-Спринтер», д/н НОМЕР_1 , незаконно позбавили волі потерпілих ОСОБА_9 , ОСОБА_10 з метою продовження вимагання майна ОСОБА_9 , відбули з дому 29/31 по пр. Пушкіна в м. Дніпропетровську.

Продовжуючи діяти згідно розробленого плану, співучасник злочину ОСОБА_7 , перебуваючи за управлінням мікроавтобуса «Мерседес-Спринтер», д/н НОМЕР_1 , слідував в заздалегідь обумовлене співучасниками злочину невстановлене ??слідством місце.

По ходу руху мікроавтобуса ОСОБА_6 зняв ремінь брюк з штанів потерпілого ОСОБА_9 , зв`язав йому руки ременем, і, накривши потерпілому голову пальто, продовжив висловлювати вимоги про передачу йому і співучасникам злочину грошових коштів, при цьому погрожував вбивством потерпілим ОСОБА_9 і ОСОБА_10 у разі невиконання вимог. Крім цього, ОСОБА_6 і співучасник злочину ОСОБА_8 , демонструючи пістолети, погрожували застосуванням їх до потерпілих.

Застосовуючи фізичний та психологічний вплив з метою виконання їх вимог, співучасник злочину ОСОБА_7 двічі зупиняв мікроавтобус і при цьому ОСОБА_6 , ОСОБА_8 і невстановлена ??слідством особа, перебуваючи в салоні мікроавтобуса, діючи на здійснення корисливого наміру, умисно завдали кожен не менше 10-ти ударів руками по тілу потерпілого ОСОБА_9 і не менше 10-ти ударів руками по тілу потерпілого ОСОБА_10 , а співучасник злочину ОСОБА_7 , умисно, не менше шести ударів ногами в ліву область тіла потерпілого ОСОБА_9 .

Зазначеними діями потерпілому ОСОБА_10 була заподіяна фізична біль, а потерпілому ОСОБА_9 , який неодноразово втрачав свідомість, заподіяні тілесні ушкодження середньої тяжкості, що спричинили тривалий розлад здоров`я.

Продовжуючи незаконно позбавляти волі потерпілих і домагаючись виконання корисливого наміру, співучасники злочину, з метою залякування потерпілих, доставили їх на мікроавтобусі «Мерседес-Спринтер», д/н НОМЕР_1 , у невстановлене слідством місце - кладовище, де близько 12 годин 40 хвилин того ж дня 10 березня 2006 року, демонструючи могили і навколишню обстановку, висловлюючи погрози вбивством, продовжили вимоги передачі грошей, після чого потерпілий ОСОБА_9 , чия воля до опору була зламана, пообіцяв виконати вимоги ОСОБА_6 і співучасників злочину ОСОБА_7 , ОСОБА_8 і невстановленої слідством особи та передати їм ними 500 000 грн., які вони вимагали.

Продовжуючи діяти згідно з розробленим планом, очікуючи отримання необхідних грошових коштів у розмірі 500 000 грн. ОСОБА_6 разом зі співучасниками злочину ОСОБА_8 , ОСОБА_7 і невстановленою слідством особою на мікроавтобусі «Мерседес-Спринтер », д/н НОМЕР_1 , в той же день -10 березня 2006 року, близько 13 години 30 хвилин доставили потерпілих ОСОБА_9 і ОСОБА_10 у невстановлене слідством місце - приватне домоволодіння, розташоване в м. Дніпропетровську, де очікуючи отримання грошових коштів, незаконно позбавляючи свободи потерпілих, стали їх утримувати, при цьому ОСОБА_8 із застосуванням зброї - помпової рушниці, яку наставляв на потерпілого ОСОБА_9 , продовжував вимагати передачі ним коштів.

Усвідомлюючи загрозу застосування зброї і вбивства реально потерпілий ОСОБА_9 зв`язався із співробітниками банку та співробітниками по роботі і по телефону попросив передати здирникам грошові кошти у розмірі 500 000 грн., після чого ОСОБА_10 був звільнений близько 14 години 30 хвилин, а потерпілий ОСОБА_9 був звільнений після отримання необхідних грошей близько 19 години 20 хвилин.

Дії ОСОБА_6 , ОСОБА_7 органами досудового слідства кваліфіковані за ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189 КК України.

Дії ОСОБА_8 органами досудового слідства кваліфіковані за ч. 2 ст. 146, ч. 4 ст. 189, ч. 1 ст. 263 КК України.

Повертаючи справу на додаткове розслідування суд послався на те, що у даній кримінальній справі допущена неповнота і неправильність досудового слідства, яка не може бути усунута у судовому засіданні.

Зокрема, постанови про примусовий привід потерпілого ОСОБА_10 та свідків по справі не був виконаний, потерпілий ОСОБА_10 та свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 на вказаний час та дату розгляду справи не доставлені, суд позбавлений можливості під час судового розгляду їх допитати; необхідно встановити факт завдання потерпілому ОСОБА_9 шкоди; провести очні ставки між підсудним ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_20 ; долучити до кримінальної справи відмовний матеріал за фактом завдання тілесних ушкоджень ОСОБА_9 по його заяві від 10 березня 2006 року; дослідити обставини, які стосуються причетності підсудного ОСОБА_7 до інкримінуємих йому злочинів, перевіривши його алібі; встановити очевидців цієї події; при необхідності провести інші слідчі дії.
В апеляційній скарзі прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, вважає, що дана постанова є незаконною і підлягає скасуванню у зв`язку з допущеними судом істотними порушеннями кримінально-процесуального закону. Просить постанову про направлення кримінальної справи на додаткове розслідування скасувати, кримінальну справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду Дніпропетровської області, думку прокурора ОСОБА_5 , яка підтримала апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляція прокурора підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 281 КПК 1960 року повернення справи для додаткового розслідування з мотивів неповноти або неправильності досудового слідства може мати місце лише тоді, коли ця неповнота або неправильність не може бути усунута в судовому засіданні.

Якщо суд при судовому розгляді справи має змогу усунути виявлені недоліки досудового розслідування шляхом більш ретельних допитів підсудних, потерпілого, свідків, допиту нових свідків, проведення додаткових чи повторних експертиз, витребування документів, дачі судових доручень у порядку ст. 315-1 КПК 1960 року, вчинення інших процесуальних дій, направлення на додаткове розслідування справи не допускається. При необхідності суд може відкласти розгляд справи для витребування додаткових доказів.

Більше того, направляючи справу на додаткове розслідування, суд повинен враховувати реальну можливість виконання своїх вказівок.

Розглядаючи справу щодоОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 суд не врахував вимог закону та знехтував наведеними в постанові Пленуму Верховного суду України від 11 лютого 2005 року № 2 «Про практику застосування судами України законодавства, що регулює повернення кримінальних справ на додаткове розслідування» застереженнями, внаслідок чого постановив у справі рішення, яке не ґрунтується на вимогах закону і є передчасним.
Всі процесуальні дії, вказані в постанові суду (якщо буде визнано необхідним їх проведення), суд може виконати і без повернення кримінальної справи на додаткове розслідування шляхом усунення певних недоліків безпосередньо у судовому засіданні (доручити органу, який проводив розслідування, виконати певні слідчі дії).
В порушення зазначених вимог закону, суд, направляючи справу на додаткове розслідування, послався на те, що однією із підстав для повернення кримінальної справи по обвинуваченню ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 на додаткове розслідування є неповнота досудового слідства, яка є істотною і яку неможливо усунути, через неявку в судові засідання потерпілого ОСОБА_10 а також свідків по справі ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 та ОСОБА_19 .

Колегія суддів вважає, що дані вказівки є неспроможними, оскільки суд не прийняв всіх можливих заходів до забезпечення явки потерпілого та свідків в судове засідання.

При тому, відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 306 КПК 1960 року, суд з власної ініціативи або за клопотанням прокурора чи інших учасників судового розгляду може оголосити показання свідка, дані під час дізнання, досудового слідства або на суді, зокрема, у разі неявки в судове засідання свідка, явка якого з тих або інших причин неможлива.

Потерпілий допитується за правилами допиту свідка, що викладені у ст. 303-307 КПК 1960 року.

Виходячи з наведеного сама по собі неявка в судове засідання потерпілого та свідків не є підставою для направлення справи на додаткове розслідування.

Не є підставою для направлення справи на додаткове розслідування і неможливість проведення очних ставок між підсудним ОСОБА_7 та свідком ОСОБА_20 , при цьому свідок ОСОБА_20 був допитаний під час досудового та судового слідства, необхідність долучення до кримінальної справи відмовного матеріалу за фактом заподіяння тілесних ушкоджень ОСОБА_9 по його заяві від 10 березня 2006 року.
Посилання суду на необхідність перевірки алібі ОСОБА_7 та встановлення очевидців цієї події, яка мала місце 8 років тому, також є необгрунтованими.
Вказівка ж суду в постанові про необхідність проведення й інших слідчих дій з метою повного і об`єктивного розслідування справи є неконкретною.
Вивченням матеріалів справи встановлено, що таких порушень вимог процесуального закону, які можуть служити перешкодою суду повно і всебічно розглянути справу та постановити по ній законне, обґрунтоване і справедливе рішення, при проведенні досудового слідства не допущено.
Таким чином, у цій справі відсутні передбачені законом підстави для її повернення на досудове розслідування.
Отже, суд необґрунтовано направив справу на додаткове розслідування, тому постанова суду підлягає скасуванню, а справа поверненню на новий судовий розгляд.
При таких обставинах, на думку колегії суддів, доводи апеляції прокурора є обґрунтованими і підлягають задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 365, 366 КПК 1960 року, пунктами 11, 15 розділу Х1 «Перехідні положення» КПК, колегія суддів

У Х В А Л И Л А:

Апеляцію прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, задовольнити.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2014 року щодо ОСОБА_6 , ОСОБА_7 і ОСОБА_8 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд у той самий суд в іншому складі.

Раніше обраний судом запобіжний захід у виді підписки про невиїзд відносно ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 залишити без зміни.

Судді

______________ ___________ _______________

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4

.