Справа № 646/9465/13-к
№ провадження 1-кп/646/58/2014
У Х В А Л А

11.03.2014 року Червонозаводський
районний суд міста Харкова у складі:

судді - Журавель В.А.

при секретарі - Бікасовій О.А.,

за участі прокурора - Попова Н. М.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні у місті Харкові клопотання
начальника установи - начальник
арештного дому Качанівської виправної
колонії (№ 54) щодо приведення вироку до
відповідності

в с т а н о в и в :

Вироком Червонозаводського
районного суду м. Харкова від 11 лютого
2014 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, засуджено
за ст. 185 ч. 2 КК України до 1 року
позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч.4
КК України шляхом часткового
складення призначеного покарання та
покарання за вироком
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 22 жовтня 2013 року остаточно
ОСОБА_1 призначено покарання у вигляді
1 року та 6 місяців позбавлення волі.
Строк покарання ОСОБА_1 обчислено з 22
жовтня 2013 року із зарахуванням частини
відбутого покарання за вироком
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 22 жовтня 2013 року.

05 березня 2014 року до суду надійшло
клопотання начальника Качанівської
виправної колонії про приведення
вказаного вироку суду до
відповідності, оскільки ухвалою
апеляційного суду Харківської області
від 20 лютого 2014 року вирок
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 22 жовтня 2014 року змінено, до
призначеного районним судом покарання
у вигляді одного року позбавлення волі
застосовано ст. 75 КК України, а саме
призначено покарання з випробуванням
строком на 1 рік .

Суд, вислухавши думку прокурора вважає
за необхідне, у зв'язку із зміною
попереднього вироку суду, привести
вирок від 11 лютого 2014 року у
відповідність до норм чинного
кримінального законодавства.

Як вбачається з вироку
Комінтернівського районного суду м.
Харкова від 22 жовтня 2013 року ОСОБА_1
було засуджено за ст. 15 ч. 2, 185 ч. 1 КК
України до 1 року позбавлення волі.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської
області від 20 лютого 2014 року вказаний
вирок було змінено, до ОСОБА_1 було
застосовано положення ст. 75 КК України
та вважається, що ОСОБА_1 засуджено за
ст. 15 ч. 2, 185 ч. 1 КК України до 1 року
позбавлення волі, ОСОБА_1 звільнено від
відбування призначеного покарання з
випробуванням з іспитовим строком на 1
рік, якщо протягом цього строку вона не
вчинить нового злочину і виконає
покладені на неї обов'язки, передбачені
п.п. 2, 4 ст. 76 КК України. Запобіжний
захід щодо ОСОБА_1 скасовано та її
звільнено з Харківського слідчого
ізолятору.

Відповідно до п. 23 Постанови Верховного
Суду України № 7 від 24 жовтня 2003 року
«Про практику призначення судами
кримінального покарання» коли особа,
щодо якої було застосовано звільнення
від відбування покарання з
випробуванням, вчинила до
постановлення вироку в першій справі
інший злочин, за який вона засуджується
до покарання, що належить відбувати
реально, застосування принципів
поглинення, часткового чи повного
складання призначених покарань не
допускається. За таких умов кожний
вирок виконується самостійно.

Статтею 537 КПК України передбачено, що
під час виконання вироків суд,
визначений частиною другою статті 539
цього Кодексу, має право вирішувати
питання: про відстрочку виконання
вироку; про умовно-дострокове
звільнення від відбування покарання;
про зміну невідбутої частини покарання
більш м»яким; про звільнення від
відбування покарання вагітних жінок і
жінок, які мають дітей віком до трьох
років; про направлення для відбування
покарання жінок, звільнених від
відбування покарання внаслідок їх
вагітності або наявності дітей віком
до трьох років; про звільнення від
покарання за хворобою; про
застосування до засуджених
примусового лікування та його
припинення; про направлення
звільненого від призначеного
покарання з випробуванням для
відбування покарання, призначеного
вироком; про звільнення від
призначеного покарання з
випробуванням після закінчення
іспитового строку; про заміну
покарання відповідно до частини п'ятої
статті 53, частини третьої статі 57,
частини першої статті 58, частини першої
статті 62 КК України; про застосування
покарання за наявності кількох
вироків; про тимчасове залишення
засудженого у слідчому ізоляторі або
переведення засудженого з арештного
дому, виправного центру,
дисциплінарного батальйону або
колонії до слідчого ізолятора для
проведення відповідних процесуальних
дій під час досудового розслідування
кримінальних правопорушень, вчинених
іншою особою, або цією самою особою, за
які вона не була засуджена, чи у зв'язку
з розглядом справи в суді; про
звільнення від покарання і пом'якшення
покарання у випадках, передбачених
частинами 2 і 3 статті 74 КК України; інші
питання про всякого роду сумніви і
протиріччя, що виникають при виконанні
вироку.

Враховуючи, що на теперішній час вирок
суду від 11 лютого 2014 року ще не набрав
чинності, суд вважає за необхідне
привести його у відповідність та
вважати, що ОСОБА_1 засуджено до за ст. 185
ч. 2 КК України до 1 року позбавлення
волі, строк покарання обчислювати з 11
лютого 2014 року.

Вирок Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 22 жовтня 2013 року,
змінений ухвалою Апеляційного суду
Харківської області від 20 лютого 2014
року, виконувати самостійно.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 537, 539 КПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Клопотання начальника установи -
начальника арештного дому
Качанівської виправної колонії (№ 54)
Колпащікова І.М. щодо приведення вироку
до відповідності - задовольнити.

Привести у відповідність до норм
чинного кримінального законодавства
вирок Червонозаводського районного
суду м. Харкова від 11 лютого 2014 року та
вважати, що ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
засуджено за вироком
Червонозаводського районного суду м.
Харкова від 11 лютого 2014 року за ст. 185 ч.
2 КК України до 1 року позбавлення волі.

Строк призначеного ОСОБА_1 покарання
обчислювати з 11 лютого 2014 року.

Вирок Комінтернівського районного
суду м. Харкова від 22 жовтня 2013 року,
змінений ухвалою Апеляційного суду
Харківської області від 20 лютого 2014
року, виконувати самостійно.

Ухвала може бути оскаржена до
апеляційного суду Харківської області
протягом семи днів з дня її оголошення.

Суддя- В.А. Журавель