Дата документу 11.03.2015

Справа № 334/1840/15-к
Провадження № 1-кс/334/490/15
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 березня 2015 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі: слідчого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , За участю прокурора ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі Ленінського районного суду м. Запоріжжя клопотання слідчого СВ Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 у кримінальному провадженні за №0000235 від 18.01.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Преображенки, Томаківського р-ну, Дніпропетровської обл., яка має середньо-спеціальну освіту, працює помічником кухаря ДНЗ №267, розлученої, яка має на утриманні неповнолітню дитину, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , м.т. НОМЕР_1 , раніше не судимої, -

В С Т А Н О В И В:
Слідчий СВ Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 звернувся до суду з клопотанням про застосування запобіжного заходу у кримінальному провадженні за №0000235 від 18.01.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України.

Так, органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється в тому , що 17.01.2015 року, приблизно о 19 годині 00 хвилин, за попередньою змовою з раптово виниклим умислом, разом з ОСОБА_6 , усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їхні суспільно небезпечні наслідки, і бажаючи їх настання, слідуючи за фактором, що ґрунтуються на наявних у них потреб у матеріальних благах - з корисливих мотивів, зумовив вибір останньої злочинного варіанту поведінки і конкретної лінії поведінки в момент вчинення злочину, з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілої ОСОБА_7 , знаходячись на ділянці місцевості біля магазину «Світанок», який розташований по вул. 60 років ВЛКСМ у с. Відрадному Запорізького району Запорізької області, дочекавшись кінця робочого часу ОСОБА_7 , застосовуючи фізичну силу примусили її сісти до автомобілю ВАЗ 2109 р/н НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_5 , після чого направились до м. Запоріжжя.

Під час слідування, реалізовуючи свій злочинний умисел направлений на відкрите заволодіння майном потерпілої, ОСОБА_5 зірвала з правої руки потерпілої срібний браслет з камінням, довжиною приблизно 15-18 сантиметрів, вартістю 1 200 гривень, а ОСОБА_6 в цей час схопивши потерпілу за волосся, почав виривати їх. Далі, ОСОБА_5 керуючи автомобілем ВАЗ 2109 р/н НОМЕР_2 також почала хапати потерпілу за волосся та виривати їх. Крім того під час слідування, ОСОБА_6 наніс потерпілій декілька ударів кулаком правої руки в область обличчя, після чого відкрито заволодів її мобільним телефоном LG GX 300 IMEI НОМЕР_3 , в корпусі чорного кольору, вартістю 300 гривень. Також, знаходячись у автомобілі ОСОБА_6 та ОСОБА_5 заволоділи жіночою сумкою потерпілої із шкіро замінника, чорного кольору, вартістю 630 гривень, у якій знаходились грошові кошти в розмірі 70 гривень та косметичка із косметикою, на загальну суму 500 гривень.

Прибувши до м. Запоріжжя, а саме АЗС «ОККО», яка розташована за адресою: м. Запоріжжя, вул. Зачиняєва, буд. 15, ОСОБА_5 продовжуючи свої злочинні дії та діючи за попередньою змовою із ОСОБА_6 , із застосуванням насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я потерпілої, нанесла потерпілій багаточисленні удари ногами в область обличчя та спинної частин тіла, після чого відкрито заволоділа срібним кільцем вартістю 300 гривень та срібним ланцюжком довжиною приблизно 55-60 сантиметрів із підвіскою у формі букви «Ю», вартістю 1 620 гривень.

Після цього у потерпілої з`явилась можливість втекти від ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , та вона почала бігти до центрального входу вищевказаної АЗС, але втекти потерпілій не вдалось, через те, що ОСОБА_6 та ОСОБА_5 наздогнали її біля входу до АЗС, та поваливши її на землю почали тягнути її за волосся у бік дороги.

Таким чином, ОСОБА_6 та ОСОБА_5 діючи за попередньою змовою, застосовуючи насилля, яке не є небезпечним для життя та здоров`я, нанесли потерпілій не менше одинадцяти травматичних впливів, чим спричинили тілесні ушкодження, а саме синці в області обох очей, в області чола, в лівій виличної області, в області обох плечей, в області обох передпліч, в поперековій області, садна в області обох щік, травматична епіляція волосся в тім`яних областях, які відповідно до висновку експерта №239 судово-медичної експертизи, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, та крім того відкрито заволоділи майном ОСОБА_7 на загальну суму 4 620 гривень.

07.03.2015 року ОСОБА_5 повідомлено про підозру у порядку ст.ст.277, 278 КПК України про вчинення ним кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України .

Слідчий у судовому засіданні підтримав своє клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту стосовно ОСОБА_5 оскільки вона підозрюється у вчиненні тяжкого злочину, за які передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від 4 до 6 років, усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого нею злочину та невідворотності покарання за його вчинення, існують ризики, що підозрювана перебуваючи на свободі може вчинити спроби переховуватись від органів досудового розслідування, а в подальшому від суду з метою уникнення кримінального покарання, незаконно впливати на свідків, потерпілу чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

У судовому засіданні слідчий просив клопотання задовольнити.

Прокурор у судовому засіданні підтримав клопотання слідчого.

Підозрювана ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

Вислухавши доводи та пояснення слідчого, думку прокурора, пояснення ОСОБА_5 , дослідивши надані матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з доданих до клопотання матеріалів, підставою застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту щодо ОСОБА_5 є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні нею кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 186 КК України.

Своє клопотання слідчий обґрунтовує наявністю ризиків, що підозрювана усвідомлюючи ступінь тяжкості вчиненого нею злочину та невідворотності покарання за його вчинення, існують ризики, що підозрювана перебуваючи на свободі може вчинити спроби переховуватись від органів досудового розслідування чи вчинити інше кримінальне правопорушення.

Відповідно до ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам:

1) переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду;

2) знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення;

3) незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні;

4) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином;

5) вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується.

Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

Відповідно до ст. 181 КПК України домашній арешт полягає в забороні підозрюваному, обвинуваченому залишати житло цілодобово або у певний період доби.

В ході судового розгляду установлено, що ОСОБА_5 має постійне місце роботи, малолітню дитину, яка відвідує дошкільний навчальний заклад, за місцем проживання у АДРЕСА_2 підозрювана не зареєстрована.

Слідчий та прокурор звертаючись до суду з клопотанням про застосування такого виду запобіжного заходу як домашній арешт не з`ясували ні графік роботи підозрюваної, ні належність житла в якому вона проживає, не визначили у який час їй заборонити залишати житло цілодобово чи у певний період, не визначено межі строку на який застосувати такий вид запобіжного заходу.

Дослідивши матеріали додані до клопотання, вислухавши пояснення слідчого, думу прокурора, слідчий суддя дійшов висновку, що слідчим та прокурором не доведено наявність ризиків, які б давали суду підстави дійти висновку про необхідність застосування до ОСОБА_5 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту.

З наведених підстав клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту відносно ОСОБА_5 є недоведеним та необґрунтованим, у зв`язку з чим не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 176-178, 181, 184, 196 КПК України,

У х в а л и в :

В і д м о в и т и слідчому СВ Ленінського РВ ЗМУ ГУМВС України в Запорізькій області ОСОБА_4 у задоволенні клопотання про застосування запобіжного заходу у відношенні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в вигляді домашнього арешту.

Апеляційна скарга на ухвалу може бути подана протягом п`яти днів з дня її проголошення.

Суддя: ОСОБА_1