В И Р О К
іменем України
20.01.2015 року м. Київ
Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Циганово, Зеленівського району Уральської області, громадянина України, який має середню освіту, не працює, одружений, раніше не судимий, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 вчинив умисне легке тілесне ушкодження, за наступних обставин.

14.08.2014 близько 22-ї години ОСОБА_6 , перебуваючи на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , під час сварки потерпілого ОСОБА_7 зі своєю матір`ю ОСОБА_8 , допомагаючи останній тягнути потерпілого в середину будинку де той проживав, долаючи опір потерпілого ОСОБА_7 , заподіяв останньому тілесні ушкодження у виді крововиливу в області лівого ока, саден та подряпин в області обох лопаток, правого плеча та передпліччя, правого ліктьового суглобу та кисті, які згідно висновку експерта № 157 від 19.08.14 року відносяться до легких тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_6 винним себе у вчиненні інкримінованого йому злочину не визнав та показав, що 14.08.2014 близько 22-ої години перебував за місцем свого проживання в АДРЕСА_2 . Його пасинок потерпілий ОСОБА_7 кілька днів до того не ночував вдома, через що мати потерпілого, яка є його дружиною сильно хвилювалась, оскільки підозрює, що син ніде не працює і вживає наркотичні засоби. Під час сварки його дружини ОСОБА_8 з її сином ОСОБА_7 , ОСОБА_8 покликала його допомогти забрати сина до половини будинку, в якій вони утрьох проживають. Він намагався допомогти дружині затягнути потерпілого до будинку, але той чинив опір, лягав на землю, кричав. На крики потерпілого прийшли дід та бабуся останнього і забрали того до себе. Він не бажав спричиняти тілесні ушкодження потерпілому. Визнає, що від його дій з дружиною, коли вони тягнули потерпілого до хати, щоб той переночував вдома і не потрапив в якусь халепу, могли виникнути якісь подряпини та синці, але це не спричинялось навмисно і їх дії були викликані бажанням зберегти сина від неприємностей у які той міг потрапити в тому неадекватному стані, в якому перебував.

Незважаючи на твердження обвинуваченого про непричетність до вчинення інкримінованого йому злочину, його винність у виненні цього злочину підтверджується сукупністю доказів, досліджених в судовому засіданні.

Так, в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_7 показав суду, що ввечері 14.08.2014 він знаходився на подвір`ї за місцем свого проживання, коли з будинку вибігла мати та почала тягнути його додому. В цей час його вітчим ОСОБА_6 вибіг з дому, став допомагати матері та почав його бити, намагаючись затягнути додому. Дії ОСОБА_6 зупинила його бабуся ОСОБА_9 , яка забрала його до себе додому

В судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показала, що ввечері 14.08.2014 року вона була вдома з донькою ОСОБА_10 та онуком ОСОБА_7 , коли останньому зателефонувала мати і сказала йти додому. Він пішов, але через кілька хвилин до хати забіг її чоловік ОСОБА_11 і сказав, що б`ють онука. Після чого вона вибігла у двір і побачила як ОСОБА_6 бив онука і намагався затягнути до своєї половини хати ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_10 показала суду, що ввечері 14.08.2014 року вона була вдома з матір`ю ОСОБА_9 і племінником ОСОБА_7 , коли останньому зателефонувала мати і сказала йти додому. Він пішов і через декілька хвилин забіг ОСОБА_11 і сказав, що б`ють онука. Після чого вони разом вибігли з хати та побачили як ОСОБА_6 бив ОСОБА_7 і намагався затягнути до хати

Свідок ОСОБА_11 показав суду, що ввечері 14.08.2014 почув крик онука своєї дружини у дворі, після чого покликав дружину та доньку. Вибігши на подвір`я він побачив як мати потерпілого тягне того за ноги, а обвинувачений ОСОБА_6 тримав потерпілого за руки і бив ногами ОСОБА_7 .

Свідок ОСОБА_8 показала суду, що ввечері 14.08.2014 вона разом з чоловіком ОСОБА_6 , намагалися завести свого сина - потерпілого ОСОБА_7 додому, в цей час вибігли ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , почали бити її та обвинуваченого ОСОБА_6 і забрали від неї сина у свою половину будинку.

Винність обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину також підтверджується іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- даними з заяви потерпілого від18.08.2014 р. про вчинення даного злочину (т.1, а.с. 9);

- даними з висновку експерта № 157 від 19.08.2014, згідно якого виявлені у потерпілого тілесні ушкодження у виді крововиливу в області лівого ока, саден та подряпин в області обох лопаток, правого плеча та передпліччя, правого ліктьового суглобу та кисті відносяться до легких тілесних ушкоджень (т.1, а.с.11);

- даними з протоколів слідчих експериментів від 18.09.2014 за участю потерпілого та свідків, під час яких останні відтворили обставини вчинення злочину (т.1, а.с. 29-31, 32-34, 35-37, 38-40);

- даними з висновку експерта № 256/Д від 26.09.2014, згідно якого: 1) усі виявленні у ОСОБА_7 тілесні ушкодження могли утворитися за механізмом, показаним під час слідчого експерименту за його участі 18.09.2014: крововилив в області лівого ока міг утворитися як від удару кулаком в положенні потерпілого стоячи, так і від удару ногою в положенні потерпілого лежачи. Садно задньої поверхні правого ліктьового суглоба могло утворитися при падінні положення стоячи і удару об тверду поверхню. Садна в області лопаток могли утворитися від дії тупого предмету з обмеженою поверхнею контакту, якими могли бути ноги нападаючого в положенні потерпілого лежачи. Багаточисленні подряпини спини і правої верхньої кінцівки могли утворитися від контакту з твердою поверхньою, коли нападаючий тягнув ОСОБА_7 за ноги; 2) За механізмом, що вказаний ОСОБА_11 , ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , під час слідчого експерименту 18.08.2014 у ОСОБА_7 від ударів ногами нападаючого в положенні лежачи, могли утворитися садна в області лопаток і крововилив в області лівого ока (т.1, а.с. 42).

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд дійшов до висновку, що потерпілий та свідки давали суду правдиві показання, які є послідовними, не суперечливими, відповідають встановленим обставинам справи та узгоджуються з іншими дослідженими в судовому засіданні доказами.

Оцінюючи показання обвинуваченого суд визнає, що не зважаючи на невизнання останнім своєї винуватості у вчиненні злочину, той дав суду показання які також відповідають встановленим обставинам справи та узгоджуються з іншими дослідженими в судовому засіданні доказами і свідчать про те, що виявлені у потерпілого легкі тілесні ушкодження є наслідком його дій, які той вчиняв, намагаючись допомогти своїй дружині ОСОБА_8 завести додому її сина - потерпілого ОСОБА_7 .

Вирішуючи питання про спрямованість умислу обвинуваченого, суд враховує, що якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання, це свідчить про наявність з її боку вини у виді непрямого умислу.

Враховуючи викладене, суд вважає доведеною винуватість обвинуваченого у вчиненні інкримінованого йому злочину, а також що органом досудового слідства дії обвинуваченого вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 125 КК України, як умисне легке тілесне ушкодження.
Призначаючи покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини справи, що пом`якшують і обтяжують покарання, а також те, що особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.
Обставин, які пом`якшують або обтяжують покарання обвинуваченому, судом не встановлено.

Враховуючи, що згідно ст. 12 КК України злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, є злочином невеликої тяжкості; враховуючи особу обвинуваченого, який за місцем проживання характеризується посередньо, вчинив злочин уперше, одружений, раніше не судимий, на обліку у психіатра та у лікаря нарколога не перебуває, суд вважає необхідним призначити йому покарання за вчинений злочин у виді штрафу у межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України.

Цивільного позову у справі не заявлено.

Судові витрати та речові докази у справі відсутні.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 368 - 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України і призначити йому покарання за цим законом у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень.

До вступу вироку в законну силузалишити ОСОБА_6 запобіжний захід у виді особистого зобов`язання.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом тридцяти діб з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1