Справа № 1-92/11
ПОСТАНОВА

іменем України

10.01.2011 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Омельченко М.М.

при секретарі Комендат М.Р.

за участю прокурора Балійчука Р.І.

захисника ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, який має вищу освіту, неодруженого, працюючого електрозварювальником у ТОВ «Портал-4», раніше не судимого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3,

-у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, -

встановив:

23.09.2007 року приблизно о 16 годині 30 хвилин ОСОБА_2, керуючи автомобілем НОМЕР_1, рухаючись по автодорозі Київ-Одеса, 17 км + 350 від с. Віта Поштова в напрямку м. Києва, здійснив маневр перестроювання в ліву смугу ходу його руху, де в подальшому відбулось його зіткнення передньою частиною із задньою частиною автомобіля «Мерседес С-180», д/н 999-08КТ під керуванням ОСОБА_3, який в подальшому некеровано продовжив рух, внаслідок чого відбулось його зіткнення передньою частиною із задньою частиною автомобіля НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_4.

Внаслідок ДТП водій автомобіля «Мерседес С-180» ОСОБА_3 згідно висновку СМЕ № 1571-А/09 від 30.11.2009 року отримав тілесне ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми струсу головного мозку, ускладненого розвитком хронічного порушення мозкового кровообігу, лікворно-гіпертензійним і вестибуло-атактичним синдромами, яке відноситься до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, як таке, що спричинило тривалий розлад здоровя на термін, понад 21 день.

Своїми діями, водій ОСОБА_2 порушив вимоги пп. «б» п. 2.3 (для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобовязаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі), п. 10.1 (перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306.

Допущені порушення пп. «б» п. 2.3, п. 10.1 Правил дорожнього руху України ОСОБА_2 знаходяться в прямому причинному звязку з отриманими потерпілим ОСОБА_3 тілесними ушкодженнями середньої тяжкості.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 вину у вчиненні злочину за ч. 1 ст. 286 КК України визнав частково, не оспорюючи обставин ДТП, зазначив, що він дійсно порушив пп. «Б» п. 2.3 та п. 10.1 Правил дорожнього руху України, проте вважає, що ОСОБА_3 внаслідок ДТП не отримав ніяких пошкоджень, оскільки на місці ДТП відмовився від надання медичної допомоги. Підсудний заявив клопотання про закриття кримінальної справи на підставі ст. 49 КК України у звязку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Судом дослідженні письмові докази у справі, а саме: копією адміністративної справи відносно ОСОБА_2 (том І а.с. 43-61); фототаблиця до протоколу огляду місця події від 23.09.2007 року (том І а.с. 62-65); акт судово-медичного дослідження № 968-А/09 від 14.08.2009 року (том І а.с. 71-72); висновком експерта № 1571-А/09 від 30.11.2009 року, відповідного до якого у звязку з пригодою 23.09.2007 року у ОСОБА_5 мала місце закрита черепно-мозкова травму у вигляді струсу головного мозку, ускладнена розвитком хронічного порушення мозкового кровообігу, лікворно-гіпертензійним та вестибуло-атактичним синдромами, травма ОСОБА_5 утворилась від дії тупих предметів, якими являються виступаючі частини салону автомобіля під час ДТП, та відносяться до тілесних пошкоджень середнього ступеню тяжкості, як не небезпечні для життя в момент заподіяння, але такі, які призвели до тривалого розладу здоровя на строк більше 21 дня, має місце причинний звязок між ДТП 23.09.2007 року та тілесними ушкодженнями, отриманими ОСОБА_5 (том І а.с. 76-77); протокол відтворення обстановки та обставин події від 16.05.2010 року (том І а.с. 184-187); висновок експерта № 334ат від 30.06.2010 року, відповідно до якого в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед дорожньо-транспортною пригодою, воддії автомобілів «Мерседес с 180», д/н 999-08КТ ОСОБА_3 та «Хюндай Сантафе», д/н НОМЕР_3 ОСОБА_4 повинні були керуватися вимогами пунтку 13.1 ПДР України, в діях водії автомобілів «Мерседес С 180», д/н 999-08КТ ОСОБА_5 та «Хюндай Сантафе», д/н ОСОБА_6, з технічної точки зору, невідповідностей пункту 13.1 ПДР не вбачається, в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньої перед ДТП, водій автомобіля НОМЕР_4, ОСОБА_2 повинен був керуватися вимогами пункту 10.1 ПДР України, в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньої перед ДТП, в діях водія автомобіля НОМЕР_4 ОСОБА_7 з технічної точки зору вбачаються невідповідності вимогам пункту 10.1 ПДР України (том І а.с. 193-198); висновок експерта № 376ат від 28.07.2010 року, відповідно до якого в ситуації, що склалася на дорозі безпосередньо перед ДТП, водій автомобіля «ВАЗ-21099», д/н АА7872Вв ОСОБА_2 мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Мерседес С 180», д/н 999-08КТ шляхом виконанням вимог пункту 10.1 ПДР України, зіткнення автомобіля «Мерседес С 180», д/н 999-08КТ з автомобілем «Хюндай Сантафе», д/н АА 6490СО відбулось після зіткнення автомобіля НОМЕР_4 з автомобілем «Мерседес С 180», д/н 999-08КТ (том І а.с. 208-213).

Оцінюючі зібрані у справі докази, суд вважає, що вина ОСОБА_2 у вчиненні злочину доведена повністю, його дії судом кваліфікуються за ч. 1 ст. 286 КК України як порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину невеликої тяжкості, за який законом передбачене покарання у виді обмеження або позбавлення волі, і до дня набрання вироком законної сили минуло 3 роки.

Відповідно до ст. 11-1 ч. 2 КПК України суд у судовому засіданні при наявності підстав, передбачених ст. 49 КК України закриває справу у звязку із закінченням строків давності у випадках, коли справа надійшла до суду з обвинувальним висновком.

Суд встановив, що підсудний ОСОБА_2 вчинив злочин невеликої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за місцем проживання та роботи характеризується позитивно, на обліку лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває.

За таких обставин суд вважає, що ОСОБА_2 підлягає звільненню від кримінальної відповідальності, а кримінальна справа закриттю у звязку з закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Речових доказів у справі немає.

Судові витрати, на підставі ст. ст. 93 КПК України, підлягають стягненню з підсудного.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49 КК України, ст. 11-1, 282 КПК України, суд, -

постановив:

Кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 286 КК України закрити у звязку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності.

Запобіжний захід, обраний відносно ОСОБА_2 у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця проживання, скасувати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при ГУ МВС України в Київській області 1795,62 (одну тисячу сімсот девяносто пять грн. 62 коп.) грн. за проведені у спарві експертні дослідження (том І а.с. 86, 198, 213).

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом семи діб з дня її винесення.

Суддя Омельченко М.М.