В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
03.08.2015 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю:
прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченого ОСОБА_4 ,
захисника обвинуваченого ОСОБА_5 ,
потерпілого ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Ужгород, кримінальне провадження № 1-кп/308/571/15, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001658 від 21.05.2015 року, про обвинувачення, -
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. М. Добронь, Ужгородського району, Закарпатської області, громадянина України, без освіти, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 186 Кримінального кодексу України, -
ВСТАНОВИВ:
20 травня 2015 року приблизно о 12 годині 30 хвилин ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуваючи на ринку «Білочка», який розташований по вулиці Белінського в місті Ужгород, діючи умисно, з корисливих спонукань, а саме з метою заволодіння чужим майном, без застосування фізичного насильства, відкрито вирвав з руки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , гаманець вартість 321,30 грн., що підтверджується висновком експерта № 23/265 від 26.05.2015 року в середині якого знаходилися грошові кошти в сумі 42 гривні, сього на суму 363,60 грн., та заволодівши викраденим з місця вчинення злочину зник, завдавши потерпілому ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , матеріальної шкоди на вищезазначену суму.
Формулювання обвинувачення: своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 186 КК України, а саме: відкрите викрадення чужого майна (грабіж).
Допитаний в судовому засіданні, обвинувачений ОСОБА_4 свою вину в скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 Кримінального кодексу України, визнав повністю, не оспорював фактичних обставин справи та доказів, викладених в обвинувальному акті, а також розмірів заподіяної шкоди. Пояснив про обставини скоєних злочинів, як викладено вище.
З урахуванням повного визнання вини обвинуваченого ОСОБА_4 у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст. 186 Кримінального кодексу України та не оспорювання фактичних обставин справи та розміру заподіяної шкоди, суд зі згоди учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів в частині обвинувачення ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України, в порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, обмежившись допитом обвинуваченого ОСОБА_4 та дослідженням даних про його особу.

Таким чином, суд доходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні інкримінованого йому діяння та кваліфікує його дії за ч. 1 ст. 186 як відкрите викрадення чужого майна (грабіж).

Вивченням особи обвинуваченого встановлено, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. М. Добронь, Ужгородського району, Закарпатської області, громадянин України, без освіти, тимчасово не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимий, має на утримання чотирьох дітей: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , офіційно не одружений.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття у скоєнні злочинів та активне сприяння розкриттю злочину.

Сторона захисту наполягала на врахуванні у якості обставини, яка пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 також вчинення злочину внаслідок тяжких сімейних обставин, проте суд не приймає зазначену обставину як пом`якшуючу, оскільки наявність цієї обставини свідчить, як правило, про випадковість злочину, про відсутність у винного антисоціальних установок, а у даному випадку обвинувачений періодично вчиняє корисливі злочини.

Крім того, обвинувачений зазначив, що хотів їсти сам та жодним чином не пов`язав вчинення злочину із необхідністю годувати дітей, ним також не повідомлено про дійсну тяжкість сімейних обставин, які б зумовили вчинення зазначеного злочину.

Обставиною, яка обтяжує покарання обвинуваченого ОСОБА_4 вчинення злочину щодо особи похилого віку.

При обранні виду та міри покарання, суд враховує характер і ступінь суспільної небезпеки скоєного, а також дані про особу обвинуваченого, викладені вище у вироку, наявність обставин, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 та вважає, що для виправлення обвинуваченого достатньо призначити покарання у виді у вигляді позбавлення волі на строк два роки, в межах санкції статті.

Враховуючи тяжкість злочину, особу винного, суд на підставі ст. 75 КК України дійшов висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання, а тому слід звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання терміном на 1 рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Цивільний позов у справі не заявлявся.
Питання про долю речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 369-374 КПК України, суд, -
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 186 КК України та призначити йому покарання:
за ч. 1 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі на строк два роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання терміном на 1 рік, якщо він протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки.

У відповідності до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 протягом іспитового строку не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Роз`яснити потерпілому ОСОБА_6 , що у відповідності до ч. 7 ст. 128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.
Речові докази: гаманець коричневого кольору та грошові кошти в сумі 42 гривні, повернуті під розписку на відповідальне зберігання потерпілому ОСОБА_6 , вважати повернутими законному володільцю.

Процесуальні витрати на залучення експерта у розмірі 306,90 гривень (триста шість гривень 90 копійок) стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь НДЕКЦ при УМВС України в Закарпатській області.
Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 не обирався.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається через суд, який ухвалив судове рішення, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Копію вироку вручити негайно після його проголошення засудженому та прокурору.
Учасникам судового провадження, які не були присутніми в судовому засіданні, копію вироку надіслати не пізніше наступного дня після його винесення.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду ОСОБА_1