Ухвала

іменем україни

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_20,
суддів:ОСОБА_21, ОСОБА_22,
з участю прокурора ОСОБА_23,
захисника ОСОБА_5,

розглянула в судовому засіданні у м. Києві 29 січня 2015 року кримінальну справу за касаційними скаргами засудженої ОСОБА_6 та її захисників ОСОБА_7 і ОСОБА_8 на вирок Ясинуватського міськрайсуду Донецької області від 10 червня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 17 грудня 2013 року щодо ОСОБА_6.

Вироком Ясинуватського міськрайсуду Донецької області від 10 червня 2013 року

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, громадянку України, інваліда першої групи, таку, що не має судимості,

засуджено за ч. 3 ст. 286 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 6 років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 на користь потерпілих: ОСОБА_9 2784,7 грн матеріальної шкоди та 20 000 грн моральної шкоди, всього: 22784,7 грн; ОСОБА_10 - 8654,45 грн матеріальної шкоди, 50 000 - моральної шкоди, всього: 58654,45 грн; ОСОБА_11 2706,65 грн матеріальної шкоди, 40000 - моральної шкоди, всього: 42706,65 грн; ОСОБА_12 1678 грн матеріальної шкоди, 10000 - моральної шкоди, всього: 11678 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 в доход держави судові витрати у сумі 4143,62 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_6 в доход комунальної лікувально-профілактичної установи «Донецьке обласне клінічне територіальне медичне об'єднання» 17885,06 грн в рахунок відшкодування витрат на лікування ОСОБА_13 і ОСОБА_6; 1887,6 грн в доход Науково-дослідного інституту травматології і ортопедії Донецького національного медичного університету імені Горького в рахунок відшкодування витрат на лікування ОСОБА_9; 1728,25 грн в доход комунальної клінічної лікувально-профілактичної установи охорони здоров'я «Обласна травматологічна лікарня» в рахунок відшкодування витрат на лікування ОСОБА_14, ОСОБА_12; 1563,14 грн в доход комунальної лікувально-профілактичної установи «Донецьке обласна лікарня відновлення лікування».

Питання про долю речових доказів вирішено у відповідності із ст. 81 КПК України 1960 року.

Як визнав встановленим суд, 10 листопада 2006 року о 08 год, ОСОБА_6, в світлий час доби в районі 723 км +200 м автодороги сполученням «Київ-Луганськ-Ізваріно» в Ясинуватському районі Донецької області, керуючи належним їй технічно справним автомобілем марки «TOYOTA CAMRY» реєстраційний номер НОМЕР_4, рухаючись по правій смузі проїжджої частини автодороги сполученням «Київ-Луганськ-Ізваріно», з боку м. Донецька в напрямку м. Дніпропетровська, що проходить через с. Нетайлово Ясинуватського району Донецької області із швидкістю близько 57-60 км/год. В цей час по правій смузі проїжджої частини автодороги сполученням «Київ-Луганськ-Ізваріно», зі сторони м. Дніпропетровська в напрямку м. Донецька, здійснював рух невстановлений слідством вантажний довгомірний поїзд, в ході обгону якого автомобіль марки «ВАЗ 2107» реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_9 виїхав на зустрічну смугу для здійснення маневру, закінчуючи маневр він почав зміщувати авто в свою полосу, при цьому ОСОБА_6, маючи об'єктивну та реальну можливість бачити автомобіль «ВАЗ 2107», діючи з необережності, вираженій в злочинній самовпевненості, перед початком зміни напрямку руху вправо, не відмовилась від виконуваного маневру, і не впевнившись, що це безпечно для інших учасників дорожнього руху, змінила напрямок руху свого автомобіля вправо, в результаті чого автомобіль втратив курсову стійкість і в некерованому стані в процесі бокового заносу виїхала на зустрічну смугу проїжджої частини, де здійснила зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2107», чим порушила правила безпеки дорожнього руху, а саме: п.п. 1.5, 2.3 (б), 10.1, 12.1 Правил дорожнього руху, в результаті чого пасажири автомобіля «ВАЗ 2107» потерпілий ОСОБА_12 отримав середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, потерпілий ОСОБА_9 - тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння, та потерпілі ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_13 загинули.

Ухвалою Апеляційного суду Донецької області від 17 грудня 2013 року, вирок Ясинуватського міськрайсуду Донецької області від 10 червня 2013 року щодо ОСОБА_6 залишено без зміни.

У касаційних скаргах засуджена ОСОБА_6 та її захисники ОСОБА_7 і ОСОБА_8 просять судові рішення скасувати, а справу направити на нове розслідування, у зв'язку із однобічністю, неповнотою досудового та судового слідства, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи, істотним порушенням вимог кримінально-процесуального закону.

При цьому стверджують, що засуджена в момент дорожньо-транспортної пригоди була в аварійній ситуації. Вказують, що в діях потерпілого ОСОБА_14 є порушення правил дорожнього руху, які могли вплинути на дорожню ситуацію, що склалась.

Також зазначають, що повторна судова транспортно-трасологічна і автотехнічна експертиза була призначена з порушенням кримінально-процесуального закону, а також безпідставно не взято судом до уваги висновок експертного дослідження обставин ДТП №203-11 від 26 листопада 2011 року.

У запереченнях потерпілі ОСОБА_10 та ОСОБА_9 просять судові рішення щодо ОСОБА_6 залишити без зміни, а касаційні скарги захисників та засудженої - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисника засудженого, який підтримав касаційні скарги засудженої та захисників, просив їх задовольнити, пояснення прокурора, який просив судові рішення залишити без зміни, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи касаційних скарг, заперечень на касаційну скаргу, колегія суддів вважає, що скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Допитана в судовому засіданні засуджена ОСОБА_6 у порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, в результаті чого потерпілий ОСОБА_12 отримав середнього ступеня тяжкості тілесні ушкодження, потерпілий ОСОБА_9 - тяжкі тілесні ушкодження небезпечні для життя в момент заподіяння, та наступила смерть потерпілих ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_13, за обставин викладених у вироку винною себе не визнала і пояснила, що між нею та автомобілем ОСОБА_14 рухався ще один автомобіль, який створив для неї аварійну ситуацію.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_6 своєї вини, на підставі пояснень самої засудженої, пояснень потерпілих ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_10, ОСОБА_9, ОСОБА_16, свідчень ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, даних, що містяться в протоколах огляду місця ДТП від 11 листопада 2006 року, огляду і перевірки технічного стану транспортного засобу «ВАЗ 2107» реєстраційний номер НОМЕР_3 від 11 листопада 2006 року, огляду трупа від 11 листопада 2006 року, відтворення обстановки та обставин події від 20 липня 2010 року, висновках судово-медичної експертизи №18/3522, №20/295, №232, №233, №234 від 25 липня 2007, додаткової судово-медичної експертизи №4-19/3496, №2-18/3522, №3-20/295 від 13 січня 2009 року, судової автотехнічної і металознавчої №883/18-1720/14 від 03 травня 2007 року, додаткової судової автотехнічної №2686/18 від 28 червня 2008 року, судової автотехнічної і транспортно-трасологічної №4041/4042 від 20 грудня 2010 року, повторної судової транспортно-трасологічної і автотехнічної №7954/8775 від 29 серпня 2011 року та інших доказів по справі, суд першої інстанції дійшов висновку щодо доведеності винуватості ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованого їй злочину, кваліфікував її дії за ч.3 ст.286 КК України та призначив покарання.

Судом першої інстанції висновки експертиз, згідно яких аварійної ситуації у засудженої не було, взято до уваги належним чином та їм дана оцінка у судових рішеннях обох інстанцій. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що засуджена проти призначення повторної судової транспортно-трасологічної і автотехнічної експертизи не заперечувала (а.с.221 т.2).

Також, судом першої інстанції цілком обґрунтовано не взято до уваги висновок експертного дослідження обставин ДТП №203-11 від 26 листопада 2011 року, яке проводилось за дорученням ОСОБА_6 та поза судовим розглядом.

Відповідно до ст.67 КПК України 1960 року, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, який постановив вирок, і ці вимоги закону судом першої інстанції дотримано у повному обсязі.

Доводи засудженої ОСОБА_6 та її захисників викладені в касаційних скаргах, щодо істотного порушення вимог кримінально-процесуального закону є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження.

Крім того, доводи касаційних скарг, які за змістом є аналогічними доводам апеляційних скарг, зокрема, щодо наявності аварійної ситуації, що утворилась внаслідок порушення правил дорожнього руху транспортним засобом, який здійснював обгін вантажного автомобіля перед автомобілем під управлінням ОСОБА_9, були предметом ретельної перевірки суду апеляційної інстанції за апеляційними скаргами засудженої та захисника ОСОБА_7, які суд визнав необґрунтованими та навівши відповідні мотиви, прийшов до правильного висновку про відсутність підстав для їх задоволення. З таким висновком суду погоджується і колегія суддів.

При призначенні покарання ОСОБА_6, судом враховано обставини і ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про її особу, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Призначене судом першої інстанції ОСОБА_6 покарання відповідає вимогам, передбаченим статтями 50, 65 КК України.

Викладений у мотивувальній частині вироку суду першої інстанції висновок, про необхідність призначення ОСОБА_6 покарання у вказаному виді та розмірі, є обґрунтованим, судом наведені мотиви такого рішення.

Колегія суддів, вважає, що призначене покарання є необхідним та достатнім для виправлення засудженої ОСОБА_6, попередження вчинення нею нових злочинів та є домірним скоєному.

Порушень норм кримінального і кримінально-процесуального закону, які могли б бути підставами для скасування судових рішень по даній кримінальній справі не встановлено.

Керуючись статтями 394-396 КПК України 1960 року, пунктами 11, 15 розділу ХІ «Перехідні положення» КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

Касаційні скарги засудженої ОСОБА_6 та її захисників ОСОБА_7 і ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Ясинуватського міськрайсуду Донецької області від 10 червня 2013 року та ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 17 грудня 2013 року щодо ОСОБА_6 залишити без зміни.

Судді:

(підпис) підпис) підпис)

_________________ ________________ _________________

ОСОБА_22 ОСОБА_20 ОСОБА_21

З оригіналом згідно: суддя ОСОБА_22