УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня
2007 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного
суду м. Києва у складі:

головуючого
судді ПолтавцевоїГ.А.

суддів Вдовіченка
С.Л.

Бачуріна В.В.

з участю прокурора Козія
В.В.

заявників ОСОБА_1,
ОСОБА_2.

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві
справу за апеляцією ОСОБА_3, ОСОБА_2. та ОСОБА_1 на постанову Шевченківського
районного суду м. Києва від 06 квітня 2007 року.

Цією постановою, скарга ОСОБА_3, ОСОБА_2. та ОСОБА_1, яка
діє також в інтересах малолітнього ОСОБА_4, залишена без задоволення з тих
підстав, що процесуального рішення про відмову в порушенні кримінальної справи
прокурором не приймалося.

Не погоджуючись з рішенням суду заявники подали апеляції,
в яких просять постанову суду від 06 квітня 2007 року скасувати і матеріали
повернути прокурору для проведення додаткової перевірки. Свої вимоги
обґрунтовують тим, що судом першої інстанції, під час розгляду справи за їх
скаргою допущена однобічність і неповнота розгляду справи, істотно порушені
вимоги кримінально - процесуального законодавства, висновки суду, викладені в
постанові, не відповідають фактичним обставинам справи. Також, просять суд
апеляційної інстанції витребувати матеріали цивільної справи та матеріали, на
підставі яких прийнято рішення про відмову в порушенні кримінальної справи,

провести
попередній розгляд справи і судове слідство, винести окрему ухвалу щодо
порушень діючого законодавства прокуратурою Шевченківського району м. Києва, а
також щодо порушення їх прав під час розгляду справи судом.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, який заперечував проти
задоволення апеляцій, заявників ОСОБА_2. і ОСОБА_1, які підтримали свої
апеляції, вивчивши матеріали справи та матеріали наглядового провадження,
обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає, що апеляції задоволенню не
підлягають з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 236-1 КПК України до суду може бути оскаржена
постанова про відмову в порушенні кримінальної справи.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2. і ОСОБА_1.,
не погоджуючись з діями судді Шевченківського районного суду м. Києва
Кухалейшвілі Ю.Л., під час розгляду ним цивільної справи за їх позовом, та
діями секретаря судового засідання того ж суду Кустової Т.В., звернулися до
прокуратури Шевченківського району м. Києва для вирішення питання про порушення
кримінальної справи за вчинення вказаними службовими особами злочинів,
передбачених ст.ст. 364, 366 КК України .

На адресу ОСОБА_3, ОСОБА_2. і ОСОБА_1 першим заступником
прокурора Шевченківського району м. Києва 27.02.2007 року листом за № 890-06,
дана відповідь. В листі зазначено, що в зверненнях скаржників ставиться питання
про оскарження процесуальних рішень і дій судді під час розгляду справи.
Посилаючись на рішення Конституційного Суду України № 1-17/2001 року від
23.05.2001 року і вимоги ст.ст. 197, 198, 199 КПК України, перший заступник
прокурора Шевченківського району м. Києва, роз'яснив заявникам порядок
ознайомлення з технічними засобами фіксування судового процесу і порядок
оскарження рішення суду. Також зазначив, що відповідно до діючого
кримінально-процесуального законодавства України прокуратура не наділена правом
судового нагляду та звернув увагу на відсутність будь - яких підстав, для
прийняття рішення в порядку ст. 97 КПК України відносно судді Кухалейшвілі Ю.Л.
та секретаря судового засідання Кустової Т.В. ( а.с. 7).

Разом з тим, зі скарги вбачається, що заявники звернулись до суду зі
скаргою на постанову про відмову в порушенні кримінальної справи в порядку ст.
236-2 КПК України ( а.с. 1-6).

Відмовляючи в задоволенні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_2. і ОСОБА_1, яка також діє
в інтересах малолітнього ОСОБА_4., суд першої інстанції правильно зазначив про
відсутність предмету оскарження, оскільки постанова про відмову в порушенні
кримінальної справи не виносилась.

З таким рішенням суду першої інстанції колегія суддів
погоджується і вважає його законним та обґрунтованим.

Діючим кримінально - процесуальним законодавством
визначені межі судового контролю за досудовим слідством щодо винесення постанов
про відмову в порушенні кримінальної справи, порушення кримінальної справи та
постанов про закриття кримінальної справи - ст.ст. 236-1, 236 -2, 236-5, 236-6,
236-8 КПК України. Також щодо контрольних повноважень суду відносно
застосування запобіжного заходу у виді взяття під варту, продовження строків
тримання під вартою, проведення обшуку житла чи іншого володіння особи,
накладення арешту на кореспонденцію і зняття інформації з каналів зв'язку,
розкриття банківської таємниці.

Оскарження дій чи бездіяльності прокурора не підлягає розгляду в порядку
ст. 236-2 КПК України, а може бути предметом судового розгляду в іншому
порядку, передбаченому діючим законодавством.

Підстав до скасування постанови Шевченківського районного суду м. Києва від
06 квітня 2007 року, колегія суддів не вбачає.

Не підлягають задоволенню і вимоги скаржників щодо проведення судового
слідства судом апеляційної інстанції, оскільки діючим кримінально
-процесуальним законодавством проведення судового слідства по вказаній
категорії справ не передбачено.

Колегія суддів також не вбачає підстав до винесення
окремої ухвали, як про те просять в своїх апеляціях ОСОБА_3., ОСОБА_2. та
ОСОБА_1.

Керуючись ст.ст.
365, 366, 382 КПК України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 06
квітня 2007 року, якою відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_3, ОСОБА_2. і
ОСОБА_1, яка також діє в інтересах малолітнього ОСОБА_4 -залишити без змін, а
апеляцію ОСОБА_3, ОСОБА_2. і ОСОБА_1 - без задоволення.