Справа № 214/2117/13-к
1-кп/214/10/15
У Х В А Л А
іменем України
06 квітня 2015 року, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

за участю прокурора - ОСОБА_3 ,

захисників - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

обвинувачених - ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Кривому Розі, кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000008 відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу знаходиться кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 0000008 відносно ОСОБА_6 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, відносно ОСОБА_7 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України.

13 березня 2015 року до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу надійшло клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності, закриття кримінального провадження відносно неї, у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності та скасування запобіжного заходу, обраного під час досудового розслідування.

У судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_7 вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні не визнала позаяк підтримала своє клопотання та просила кримінальне провадження відносно неї за ч. 1 ст. 204 КК України закрити у зв`язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності зі звільненням від кримінальної відповідальності та скасувати запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання, обраний відносно неї під час досудового розслідування.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_5 підтримав клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 та просив задовольнити з обставин вказаних в клопотанні.

Прокурор заперечував проти задоволення клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 та пояснив, що на даній стадії судового розгляду не визнання останньою своєї вини в інкримінованому кримінальному правопорушенні унеможливлює звільнення від кримінальної відповідальності за ст..49 КК України, оскільки у такому випадку доречне звільнення від покарання за вироком суду.

Захисник ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні, кожен окремо, заперечували проти задоволення клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 .

Суд, вислухавши думку учасників судового розгляду, дослідив матеріали кримінального провадження, вважає, що клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків притягнення до кримінальної відповідальності задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Дійсно, відповідно до ст. 49 КК України, особа звільняється від кримінальної відповідальності, якщо з дня вчинення нею злочину і до дня набрання вироком законної сили минуло два роки у разі вчинення злочину невеликої тяжкості.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 284 КПК України, кримінальне провадження закривається судом у зв`язку зі звільненням особи від кримінальної відповідальності.

Так, в судовому засіданні було встановлено, що ОСОБА_7 обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204 КК України, яке відповідно до ст.12 КК України відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості та вчинено останньою у період з листопада 2012 року по лютий 2013 року.

Таким чином, на даний час з дня вчинення злочину, в якому обвинувачується ОСОБА_7 минуло два роки.

Однак, у відповідності до Постанови Пленуму ВСУ №12 від 23.12.2005 року, при вирішенні питання про звільнення особи від кримінальної відповідальності суд (суддя) під час попереднього, судового, апеляційного або касаційного розгляду справи повинен переконатися (незалежно від того, надійшла вона до суду першої інстанції з відповідною постановою чи з обвинувальним висновком, а до апеляційного та касаційного судів - з обвинувальним вироком), що діяння, яке поставлено особі за провину, дійсно мало місце, що воно містить склад злочину і особа винна в його вчиненні, а також що умови та підстави її звільнення від кримінальної відповідальності передбачені КК. Тільки після цього можна постановити (ухвалити) у визначеному КПК порядку відповідне судове рішення.

Відповідно до ч.1 ст.17 КПК України, особа вважається не винуватою у вчиненні кримінального правопорушення і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбачену КПК України, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили.

Таким чином, суд вважає, що не визнання обвинуваченою ОСОБА_7 своєї вини у скоєному кримінальному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.204 КПК України унеможливлює звільнення останньої від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності.

Запобіжний захід у виді особистого зобов`язання обраний відносно ОСОБА_7 необхідно залишити без змін, оскільки відсутні підстави передбачені ст.203 КПК України.

Керуючись ст. 49 КК України, ст.17, 371, 372 КПК України, суд
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання обвинуваченої ОСОБА_7 про звільнення від кримінальної відповідальності за вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 204 КК України у зв`язку із закінченням строків давності залишити без задоволення.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_7 у вигляді особистого зобов`язання залишити без змін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя ОСОБА_1