УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" липня 2015 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю сторін кримінального проовадження:

прокурора ОСОБА_3 ,
слідчого ОСОБА_4
підозрюваного ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві клопотання слідчого СВ Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця м. Києва, українця, громадянина України, освіта середньо-спеціальна, не працюючого, не одруженого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, в рамках кримінального правопорушення внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0010731 від 19.07.2015 року, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 ККУкраїни, -

в с т а н о в и в :
Слідчий СВ Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 , за погодженням з прокурором прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_6 , звернувся до слідчого судді з зазначеним клопотанням.

У судовому засіданні прокурор заявлене клопотання підтримав у повному обсязі, просив задовольнити враховуючи, що підозрюваний вчинено тяжкий злочин, за який передбачено покарання у вигляді позбавленням волі на строк від чотирьох до шести років, тож будучи обізнаним з покаранням за вчинений ним злочин може перешкоджати розслідуванню у кримінальному провадженні, ухилятись від органів досудового розслідування, що свідчить про неможливість запобігання цим ризикам шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів.

Слідчий у судовому засіданні клопотання підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у його мотивувальній частині.

Крім того зазначив, що підозрюваний може впливати на свідків та потерпілу.

Підозрюваний заперечував проти задоволення даного клопотання зазначивши, що вказані слідчим ризики, визначені ст. 177 КПК України, відсутні, а його особа, виходячи з положень ст. 178 КПК України, є такою, що має стійкі соціальні зв`язки та допустиму репутацію, а всі докази у кримінальному провадженні ґрунтуються на припущеннях, зазначені у клопотанні ризики не відповідають дійсності.

Тож, слідчий суддя, заслухавши думки сторін кримінального провадження,дослідивши надані матеріали, приходить до наступного.

Органами досудового розслідування ОСОБА_5 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України виходячи з того, що останній 19.07.2015 року, приблизно о 17 годині 05 хвилин, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2 , з метою відкритого викрадення чужого майна вступив у попередню злочинну змову з невстановленою досудовим розслідуванням особою. Реалізуючи свій злочинний умисел, направлений на відкрите викрадення чужого майна ОСОБА_5 підійшов з заду до раніше незнайомої ОСОБА_7 та відкрито викрав шляхом ривка (зірвав) з її шиї золотий ланцюжок вагою 10 грамів, вартістю 10000 гривень, на якому знаходився золотий кулон у вигляді «Сонця» вагою 10 грамів, вартістю 10000 гривень, чим спричинили потерпілій ОСОБА_7 матеріальної шкоди на загальну суму 20000 гривень. Невстановлена досудовим розслідуванням особа в цей час стояла поряд з ОСОБА_5 та спостерігав за оточуючою обстановкою, з метою попередження останнього про можливу небезпеку. В подальшому, ОСОБА_5 та невстановлена досудовим розслідуванням особа, усвідомлюючи, що їх злочинні дії стали помітними для оточуючих і ігноруючи вимогу потерпілої ОСОБА_7 зупинитися та повернути викрадені золоті вироби, з метою розпорядитися викраденим майном на власний розсуд, з місця скоєння кримінального правопорушення почали тікати. При цьому, згідно заздалегідь розподілених ролей, ОСОБА_5 , передав викрадені золоті вироби невстановленій досудовим розслідуванням особі, яка з місця скоєння злочину з викраденим майном зникла, розпорядившись ним на власний розсуд, а ОСОБА_5 майже відразу був затриманий свідками.

За вказаним фактом, 19.07.2015року відомості за вказаними фактами було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань та присвоєно реєстраційний номер № 0010731.

19.07.2015 року- підозрюваного затриманоу порядку ст. 208 КПк України.

19.07.2015 року підозрюваного повідомлено про підозру у вчинені злочину передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

В той же час, відповідно до ч. 1 ст. 177 КПК України, метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання ризикам.

Згідно норм ст. 194 КПК України, під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини визначені п. 1 п. 3 частини 1 даної статті та згідно з положеннями ст. 178 КПК України, крім наявності ризиків, зазначених у ст. 177 цього Кодексу, оцінити дані, що характеризуються особу підозрюваного та визначені у п. 1- п. 11 частини 1 вказаної статті.

Як убачається з матеріалів клопотання необхідність його застосування слідчий обґрунтовує тим, що підозрюваний об`єктивно підозрюється, у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, а його вина підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема:рапортом працівника о/у ВКР; протоколом огляду місця події, показаннями потерпілої ОСОБА_7 , показаннями свідків, у зв`язкуз чим останній будучи обізнаним з мірою покарання за вчиненні діяння, може перешкоджати розслідуванню у кримінальному провадженні, ухилятись від органів досудового розслідування, впливати на свідків та потерпілу.

Частинами 3 та 5 ст. 132 КПК України передбачено, що під час розгляду питання про застосування заходів забезпечення кримінального провадження, в тому числі при визначенні запобіжного заходу (п. 9 ч. 2 ст. 131 КПК України), сторони кримінального провадження повинні подати слідчому судді докази обставин, на які вони посилаються.

Тож, слідчий суддя, виходячи з положень ч. 5 ст. 9 КПК України, враховує, що поняття «обґрунтована підозра» не визначене у національному законодавстві та бере до уваги позицію Європейського суду з прав людини, відображену у пункті 175 рішення від 21 квітня 2011 року у справі «Нечипорук і Йонкало проти України», відповідно до якої «термін «обґрунтована підозра» означає, що існують факти або інформація, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що особа, про яку йдеться, могла вчинити правопорушення (рішення у справі «Фокс, Кемпбелл і Гартлі проти Сполученого Королівства» від 30 серпня 1990 року, п. 32, Series A, N 182). Вимога, що підозра має ґрунтуватись на обґрунтованих підставах, є значною частиною гарантії недопущення свавільного затримання і тримання під вартою. За відсутності обґрунтованої підозри особа не може бути за жодних обставин затримана або взята під варту (див. рішення у справі «Чеботарі проти Молдови», N 35615/06, п. 48, від 13 листопада 2007 року)» та те, що ч. 3 ст. 17 КПК України імперативно визначено, що підозра не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом.

За таких умов, слідчий суддя дослідивши, матеріали клопотання, долучені до нього документи та безпосередньо саме кримінальне провадження в оригіналі, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин провадження, керуючись законом, оцінюючи сукупність зібраних доказів, лише щодо пред`явленої підозри, - з точки зору достатності та взаємозв`язкувважає, що наявні у провадженні докази, передбачені параграфами 3-5 Глави 4 КПК України (показання, речові докази і документи та інші) свідчать про обґрунтованість підозри підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, оскільки підтверджують існування фактів та інформації, які можуть переконати об`єктивного спостерігача в тому, що підозрюваний, міг вчинити дане правопорушення.

У судовому засіданні, стороною захисту, у супереч положень ч. 5 ст. 132 КПК України, не було надано суду допустимих доказів, які б свідчили про відсутність ризиків встановлених стороною обвинувачення, у зв`язку з чим, слідчий суддя вважає доведеною наявність встановлених стороною обвинувачення ризиків у даному провадженні, достовірність підозри, оскільки вони належним чином умотивовані слідчим, прокурором та підтверджуються наявними матеріалами.

Однак, слідчий суддя не сприймає, як переконливі та такі, що заслуговують на увагу, доводи сторони обвинувачення в частині аргументації неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, оскільки на доведення даної позиції клопотання містить єдине зазначення менш суворі запобіжні заходи не достатні для запобігання вищевказаним ризикам, що безумовно не може свідчити про доведеність даного факту.

За таких умов, суд приходить до переконливого висновку, що клопотання не містить чіткого обґрунтування неможливості запобігання ризику/ризикам, зазначеним у клопотанні, шляхом застосування більш м`яких запобіжних заходів, у зв`язку з чим вважає, що на даному етапі, потреби досудового розслідування не виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи (взяття під варту), про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора.

Відповідно до ч. 3 ст. 176 КПК України, слідчий суддя, суд відмовляє у застосуванні запобіжного заходу, якщо слідчий, прокурор не доведе, що встановлені під час розгляду клопотання про застосування запобіжних заходів обставини, є достатніми для переконання, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, передбачених частиною першою цієї статті, не може запобігти доведеним під час розгляду ризику або ризикам.

Згідно з ч. 4 ст. 194 КПК України, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені пунктами 1 та 2 частини першої цієї статті, але не доведе обставини, передбачені пунктом 3 частини першої цієї статті, слідчий суддя, суд має право застосувати більш м`який запобіжний захід, ніж той, який зазначений у клопотанні, а також покласти на підозрюваного, обвинуваченого обов`язки, передбачені частиною п`ятою цієї статті, необхідність покладення яких встановлена з наведеного прокурором обґрунтування клопотання.

За таких обставин, слідчий суддя, враховуючи, той факт, що стороною обвинувачення було доведено наявність ризиків, визначеного ст. 177 КПК України, та безумовної недоведеності факту того, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів, не може запобігти доведеному під час розгляду клопотання ризику, вважає за необхідне у задоволенні клопотання про обрання заходу забезпечення кримінального провадження у виді тримання під вартою відмовити, та обрати підозрюваному запобіжний захід у вигляді домашнього арешту в певний період доби, з покладенням обов`язків визначених ч. 5 ст. 194 КПК України терміном на 2 місяці, оскільки саме даний запобіжний захід дасть змогу уникнути встановленим судом ризикам та забезпечити виконання нею покладених процесуальних обов`язків.

Враховуючи вище викладене, керуючись вимогами ст.ст. 1-2, 7-29, 131, 132, 176-178, 182, 183, 193, 194, 309, 310, слідчий суддя,-

у х в а л и в :
У задоволенні клопотання слідчого СВ Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,- відмовити, у зв`язку з чим звільнити з під варти останього негайно в залі суду.

Застосувати до ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - запобіжний захід у виді домашнього арешту з забороною залишати житло за адресою: АДРЕСА_1 , з 22 год. 00 хв. по 08 год. 00 хв. наступного дня, до 18 вересня 2015 року.

Зобов`язати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибути до місця свого проживання - АДРЕСА_1 .

Зобовязати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , прибувати за кожною вимою до суду, СВ Дніпровського РУ ГУМВС України в м. Києві та, у відповідності до ч. 5 ст. 194 КПК України, покласти до 18.09.2015 року наступні обв`язки: 1) не відлучатися за межі постійного місця проживання без дозволу слідчого, прокурора або суду; 2) повідомляти слідчого, прокурора чи суд, залежно від стадії кримінального провадження про зміну місця проживання;

Роз`яснити ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що в разі невиконання покладених на неї обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід; працівники органу внутрішніх справ з метою контролю за поведінкою підозрюваного, який перебуває під домашнім арештом, мають право з`являтися в житло цієї особи, вимагати надати усні чи письмові пояснення з питань, пов`язаних із виконанням покладених на неї зобов`язань.

Ухвалу про обрання запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту передати через слідчого для виконання органу внутрішніх справ за місцем проживання підозрюваного та зобов`язати останніх негайно поставити його на облік і повідомити про це суд.

Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого СВ Дніпровського РУГУ МВС України в м. Києві ОСОБА_4 та прокурора прокуратури Дніпровського району м. Києва ОСОБА_6 .

Роз`яснити виконавцям, що навмисне невиконання службовою особою ухвали суду або здійснення перешкод їх виконання тягне кримінальну відповідальність за ст. 382 КК України.

Будь-які твердження чи заяви підозрюваного, зроблені під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу, не можуть бути використані на доведення його винуватості у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, або у будь-якому іншому правопорушенні.

Копія ухвали про застосування запобіжного заходу вручити підозрюваному негайно після її оголошення та довести до відома виконавців.

Ухвала слідчого судді про застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення та може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя: ОСОБА_1