Справа № 133/2787/14-к
Провадження №11-кп/772/109/2015
Головуючий у суді 1-ї інстанції ОСОБА_1
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2015 рокум. Вінниця

Апеляційний суд Вінницької області
в складі:

головуючого-судді: ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 ,
ОСОБА_4
при секретарі: ОСОБА_5
розглянув «16» лютого 2015 року у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці кримінальне провадження внесене в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000391 від 02.07.2014 року відносно
ОСОБА_6 ,
народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
уродженця с. Колово Пудожського району
Карельської АССР, українця, раніше судимого:
- 19.05.2006 року Іллінецьким районним судом
Вінницької області за ст. 185 ч.3, ст. 187 ч.4,
ст. 121 ч.2 КК України до 10 років позбавлення волі,
- 04.09.2013 року ухвалою Літинського районного
суду Вінницької області умовно-достроково
звільнений від відбування покарання на 2 роки
4 місяці 28 днів,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 187, ч.2 ст. 15, п.9 ч.2 ст. 115 КК України,
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора: ОСОБА_7
захисника-адвоката: ОСОБА_8
обвинуваченого: ОСОБА_6
за апеляційною скаргою заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_9 на вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від «17» листопада 2014 року, -
В с т а н о в и в :
Вироком Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 17 листопада 2014 року ОСОБА_6 визнаний винуватим у вчиненні злочинів, передбачених ч.2 ст. 15, п.9 ч.2 ст. 115; ч.3 ст. 187 КК України і йому призначено покарання:
- за ч.2 ст. 15, п.9 ч.2 ст. 115 КК України у вигляді 11 років позбавлення волі;
- за ч.3 ст. 187 КК України у вигляді 10 років позбавлення волі з конфіскацією належного йому на праві власності майна.
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом поглинення більш суворим покаранням менш суворого, визначено ОСОБА_6 покарання у вигляді 11 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.
На підставі ст. 70 ч. 1 КК України, шляхом часткового складання за сукупністю вироків, частково приєднано не відбуту частину покарання у вигляді позбавлення волі на 2 роки 4 місяці 28 днів за вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 19.05.2006 року, і остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді 11 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього належного йому на праві власності майна.
Процесуальні витрати за проведення експертиз в сумі 884, 52 грн., стягнуто з обвинуваченого ОСОБА_6 на користь держави.
Згідно вироку суду, ОСОБА_6 , в період умовно-дострокового звільнення від покарання, 01.07.2014 року близько 22.00 год., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою заволодіння чужим майном, прийшов на подвір`я домоволодіння ОСОБА_10 , по АДРЕСА_1 , де витягнув шибку з вікна і проник в будинок. Зайшов до вітальної кімнати, де йому на зустріч вийшов ОСОБА_10 . Підійшовши до останнього, ОСОБА_6 , коліном правої ноги натиснув на грудну клітку ОСОБА_10 та, здавлюючи руками шию, почав вимагати у останнього грошові кошти. ОСОБА_10 погодився віддати наявні в нього грошові кошти і ОСОБА_6 відпустив потерпілого. Підвівшись з підлоги ОСОБА_10 дістав з блокноту, який знаходився на столі, грошові кошти в сумі 60 грн. та передав їх ОСОБА_6 , який , взяв до рук зі столу кухонного ножа та, приставивши його до шиї ОСОБА_10 , декілька разів лезом провів по ній та продовжував вимагати грошові кошти, чим спричинив ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді садна (подряпини) передньої поверхні шиї та садна підборіддя. Дані ушкодження за ступенем тяжкості є легкими тілесними ушкодженнями. Не отримавши грошових коштів від потерпілого ОСОБА_6 , покинув домоволодіння ОСОБА_10 , забравши із собою ножа, яким погрожував потерпілому, а викраденими грошовими коштами розпорядився на власний розсуд, чим спричинив останньому матеріальну шкоду в сумі 60 гривень.
02.07.2014 року близько 07-00 год., ОСОБА_6 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою заволодіння чужим майном, взявши з собою кухонного ножа, який забрав з будинку ОСОБА_10 , прийшов на подвір`я домоволодіння ОСОБА_11 по АДРЕСА_2 де, дочекався коли остання вийде з будинку і шляхом підставки своєї ноги не давав їй повернутись до будинку і закрити вхідні двері. Побачивши дане, ОСОБА_11 , злякавшись самого вигляду ОСОБА_6 втекла на вулицю де, біля господарської будівлі, ОСОБА_6 її наздогнав та, нанісши декілька ударів руками по голові та інших частинах тіла, почав вимагати кошти та, погрожуючи ножем, який діставав з рукава своєї куртки, повів ОСОБА_11 до будинку, проте остання знову намагалась втекти на дорогу від ОСОБА_6 , але він її наздогнав та руками наніс їй декілька ударів по різних частинах тіла, чим спричинив тілесні ушкодження у вигляді підшкірної гематоми тім`яної ділянки голови, підшкірних крововиливів тім`яної потиличної ділянки голови, синця правої скроні, саден перенісся, садна правої надбрівної ділянки, саден правої вилиці, саден носа, садна лівої вилиці, садна лівої носо губної складки, садна на підборідді справа, які за ступенем тяжкості є легкими тілесними ушкодженнями. Після чого, демонструючи ножа, продовжив вимагати від ОСОБА_11 грошові кошти, відвів до будинку, остання, побоюючись за своє життя, підійшла до серванту, звідки діста грошові кошти в сумі 350 гривень та передала їх Шелестюку СП.

З метою приховати вчинений розбійний напад на ОСОБА_11 , ОСОБА_6 , застосовуючи силу та погрожуючи ножем, вивів потерпілу з її домоволодіння до лісосмуги, що розташована в Блажіївка між вул. Щорса та вул. Котовського, де намагаючись вбити ОСОБА_11 , підійшов до неї ззаду, схопив за шию руками та почав душити останню. ОСОБА_11 намагалась чинити опір з метою подолання якого, ОСОБА_12 рукою наніс удар по голові ОСОБА_11 та зірвав із голови хустку, яку накинув їй на шию та почав здушувати, від чого остання втратила свідомість. В результаті злочинних дій обвинуваченого на тілі потерпілої ОСОБА_13 , утворилась странгуляційна борозна у передній поверхні шиї зліва.
Шелестюк СП., будучи переконаним, що потерпіла померла, залишив місце події, не довівши свій злочинний умисел, спрямований на протиправне позбавлення життя іншої особи до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки вважав, що виконав всі необхідні дії для настання смерті потерпілої.

В апеляційній скарзі заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_9 ставиться питання про скасування вироку Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 17.11.2014 року щодо ОСОБА_6 за ч.2 ст. 15, п.9 ч.2 ст. 115, ч.3 ст. 187 КК України, в частині призначеного покарання, через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості злочину та особі обвинуваченого.
Постановити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч.2 ст. 15, п.9 ч.2 ст.115 у виді 13 років позбавлення волі; за ч.3 ст. 187 у вигляді 12 років позбавлення волі.
На підставі ст. 70 КК України призначити покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді 13 років позбавлення волі.
На підставі ст. 71 КК України остаточно покарання ОСОБА_6 призначити, за сукупністю вироків, шляхом частково приєднання не відбутої частини покарання у вигляді позбавлення волі на 2 роки 4 місяці 28 днів за вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 19.05.2006 року, у вигляді 14 років 6 місяців позбавлення волі.
Свої вимоги прокурор мотивує тим, що при призначенні покарання ОСОБА_6 , суд першої інстанції не в повні мірі врахував ступінь тяжкості вчинених розбійних нападів та замаху на вбивство.
Іншими учасниками судового процесу вирок суду не оскаржений.
Заслухавши доповідача, думку прокурора ОСОБА_7 , який підтримав апеляційну скаргу прокурора, просив її задовольнити, обвинуваченого ОСОБА_6 та в його інтересах захисника адвоката ОСОБА_8 , які заперечили проти задоволення апеляційної скарги прокурора, дослідивши матеріали кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.
Висновки суду першої інстанції щодо вини ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15, п.9 ч.2 ст. 115; ч.3 ст. 187 ч.3 КК України, тобто у закінченому замаху на умисне вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині з метою приховати інший злочин; у розбої, тобто в нападі з метою заволодіння чужим майном, поєднаним з погрозою застосування насильства небезпечного для життя чи здоров`я особи, яка раніше вчинила розбій, поєднаний з проникнення у житло, - вчинений особою за зазначених у вироку обставин ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин провадження в їх сукупності.
Кваліфікація дій ОСОБА_6 за ч.2 ст. 15, п.9 ч.2 ст. 115; ч.3 ст. 187 ч.3 КК України в апеляційній скарзі прокурора не оспорюється.
Відповідно ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини цього Кодексу, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
В порушення вимог вказаної норми закону судом першої інстанції фактично не прийнято до уваги та не враховано, що ОСОБА_6 вчинив умисні тяжкі злочини, особу обвинуваченого, який є особою раніше судимою за вчинення розбійного нападу та заподіяння тяжких тілесних ушкоджень, що потягнули смерть потерпілого, що свідчить про антигромадську направленість поведінки обвинуваченого та протистояння суспільству, що злочини скоєнні останнім в період умовно-дострокового звільнення.
Відповідно до ст.414 КПК України невідповідним ступеню тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого визнається таке покарання, яке хоч і не виходить за межі, встановлені відповідною статтею (частиною статті) закону України про кримінальну відповідальність, але за своїм видом чи розміром є явно несправедливим через м`якість або суворість.
Апеляційний суд вважає, що призначене судом покарання обвинуваченому ОСОБА_6 не відповідає тяжкості вчиненим кримінальним правопорушенням, особі обвинуваченого, тому ОСОБА_6 слід обрати більш суворе покарання, яке буде необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст.405, 407, 414, 420 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:
Апеляційну скаргу заступника прокурора Вінницької області ОСОБА_9 - задовольнити.

Вирок Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 17 листопада 2014 року відносно ОСОБА_6 - скасувати в частині призначення покарання, у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м`якості.
Призначити ОСОБА_6 покарання:
- за ч.2 ст. 15, п.9 ч.2 ст. 115 КК України у виді 13 років позбавлення волі;
- за ч.3 ст. 187 КК України у виді 12 років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто йому належного майна.
На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_6 призначити покарання, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді 13 років позбавлення волі з конфіскацією всього особисто йому належного майна.
На підставі ст.71 КК України частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком Іллінецького районного суду Вінницької області від 19.05.2006 року та остаточно призначити ОСОБА_6 покарання, за сукупністю вироків, у вигляді 14 років 6 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього особисто йому належного майна.
В решті вирок залишити без змін.

Вирок може бути оскаржено до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з моменту проголошення, а засудженим з моменту отримання копії вироку.
Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4