Ухвала

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних
справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого, судді

Редьки А.І.

суддів

Кузьменко О.Т. і Лавренюка М.Ю.

за участю прокурора

Сухарєва О.М.

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 6 вересня
2007 року кримінальну справу за касаційним поданням прокурора на вирок
Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 28 вересня 2006 року,
яким засуджено

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження,

неодноразово
судиму, останнього разу -

7 лютого 2002 року
за ч. 2 ст. 185 КК України

на три роки шість
місяців позбавлення волі,

за ч. 3 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК
України на п'ять років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є її
власністю,

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2року
народження,

неодноразово судимого,
останнього разу -

8 жовтня 2001 року за ч. 3
ст. 185, ч. 2 ст. 190,

ст. 395 КК України на
чотири роки позбавлення волі,

звільненого
умовно-достроково на два місяці 7 днів,

за ч. 3 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК
України на п'ять років позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його
власністю,

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_3року
народження,

немаючого судимості,

за ч. 3 ст. 307 КК України із застосуванням ст. 69 КК
України на чотири роки шість місяців позбавлення волі з конфіскацією всього
майна, яке є його власністю, за ч. 2 ст. 317 КК України на п'ять років
позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, на підставі
ст. 70 КК України за сукупністю злочинів йому призначено п'ять років
позбавлення волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, а на
підставі ст. 75 КК України його звільнено від відбування покарання з
випробуванням на три роки та покладено обов'язки, передбачені п. п. 2, 3, 4 ст.
76 КК України,

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_4року
народження,

неодноразово судимого,
останнього разу -

3 грудня 2002 року за ч. 1
ст. 309, ч. 4 ст. 70 КК України

на три роки позбавлення
волі, звільненого

умовно-достроково на три
місяці,

за ч. 2 ст. 317 КК України на п'ять років позбавлення
волі з конфіскацією всього майна, яке є його власністю, а на підставі ст. 75 КК
України його звільнено від відбування покарання з випробуванням на три роки та
покладено обов'язки, передбачені п. п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України,

установила:

Суд
визнав ОСОБА_1, ОСОБА_2і ОСОБА_3винуватими у тому, що вони протягом грудня 2005
року - лютого 2006 року у м. Лозова в складі організованої групи у
невстановлених слідством осіб незаконно придбавали макову солому, з якої
виготовляли з метою збуту особливо небезпечний наркотичний засіб - опій
ацетильований у квартирі, де мешкав ОСОБА_3. Він систематично з корисливих
мотивів надавав приміщення для таких цілей іншим учасникам групи, зберігали
наркотичні засоби, незаконно збували ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_7., ОСОБА_8.,
ОСОБА_9., ОСОБА_10., ОСОБА_11., а також іншим невстановленим особам.

19
лютого 2006 року ОСОБА_4 з користі (за 1 мл. опію ацетильованого) надав ОСОБА_1
і ОСОБА_2 свою квартиру, що в будинку № АДРЕСА_1, для незаконного виготовлення
з метою збуту 15 мл. особливо небезпечного наркотичного засобу - опію
ацетильованого.

24 лютого 2006 року
працівники міліції у ОСОБА_1 вилучили 0,0167 грамів опію ацетильованого, у
ОСОБА_2- 40,3398 грамів макової соломи, у квартирі ОСОБА_4-3,9024 грамів
особливо небезпечного наркотичного засобу - концентрату макової соломи (опію
екстракційного), а 26 лютого 2006 року у квартирі ОСОБА_3- 0,867 грамів опію
екстракційного і 381,5 грамів макової соломи.

В
апеляційному порядку справа не переглядалася.

У касаційному поданні
прокурор просить скасувати вирок щодо засуджених, а справу - направити на новий
судовий розгляд. Твердить, що суд безпідставно призначив покарання ОСОБА_1,
ОСОБА_2 і ОСОБА_3у з застосуванням ст. 69 КК України, а ОСОБА_3у і ОСОБА_4необгрунтовано звільнив від
відбування покарання на підставі ст. 75 КК України.

Заслухавши
доповідь судді Верховного Суду України, думку прокурора про скасування вироку
щодо всіх засуджених і направлення справи на новий судовий розгляд, перевіривши
матеріали справи та обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів
дійшла до наступного.

Приймаючи
рішення про винуватість засуджених у вчиненні злочинів, суд послався на
матеріали справи. Призначаючи покарання засудженим, суд неправильно застосував
закон.

Відповідно
до положень ст. 75 КК України, суд може звільнити особу від відбування
покарання з випробуванням тільки в тому разі, якщо тяжкість злочину, вчиненого
нею, особа винуватого й інші обставини справи, дають підстави для висновку про
можливість виправлення засудженого без відбування покарання.

Із вироку видно, що суд
призначив засудженим ОСОБА_1, ОСОБА_2 і ОСОБА_3у покарання з застосуванням ст.
69 КК України, при цьому останнього і ОСОБА_4звільнив від відбування покарання
з випробуванням на підставі ст. 75 КК України, але не врахував, що засуджені
упродовж грудня 2005 р. - лютого 2006 р. систематично у складі організованої
групи вчиняли особливо тяжкі злочини у сфері незаконного обігу наркотичних
засобів, всі вони, крім ОСОБА_3а, раніше неодноразово судимі і жоден із них
ніде не працює. Все це, на думку колегії суддів, свідчить про стійкість
протиправної поведінки ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3і ОСОБА_4.

Тому доводи касаційного
подання про надмірну м'якість призначених
покарань ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3у і ОСОБА_4є слушними і підлягають
задоволенню. Вирок щодо всіх
засуджених підлягає скасуванню, а кримінальна справа - направленню на новий
судовий розгляд.

При новому розгляді справи
суд має звернути увагу на допущені недоліки, усунути їх і у разі доведеності
винуватості ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3і ОСОБА_4у вчиненні інкримінованого їм
злочину, призначені покарання слід вважати м'якими.

На підставі наведеного та
керуючись ст. ст. 394 - 398 КПК України, колегія суддів

ухвалила:

касаційне подання
прокурора задовольнити.

Вирок Лозівського міськрайонного
суду Харківської області від 28 вересня 2006 року щодо ОСОБА_1, ОСОБА_2,
ОСОБА_3 і ОСОБА_4 скасувати, а
кримінальну справу - направити на новий судовий розгляд.

Судді:

Кузьменко О.Т. Редька
А.І. Лавренюк
М.Ю.