У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду
України у складі:

Головуючого

Синявського О.Г.

суддів

Пекного С.Д., Школярова В.Ф.

розглянула в судовому засіданні в
м.Київ “ 22 “ квітня 2008 року
кримінальну справу за касаційним поданням прокурора, яка брала участь у
розгляді справи судом апеляційної інстанції, на ухвалу апеляційного суду
Кіровоградської області від 18 вересня 2007 року щодо ОСОБА_1 і ОСОБА_2.

Вироком Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від
23 липня 2007 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянин
України, не має судимості,

учень і
підопічний Олександрійської загальноосвітньої школи-інтернату

для дітей-сиріт
і дітей, позбавлених батьківського піклування,

засуджений за ст.187 ч.2 КК України
із застосуванням ст.69 КК України на 5 років позбавлення волі без конфіскації
майна.

На підставі ст.ст.75, 76, 104 КК України звільнено ОСОБА_1 від відбування
покарання з іспитовим строком на 2 роки та покладено на нього обов'язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

громадянин
України, не має судимості,

учень і
підопічний Олександрійської загальноосвітньої школи-інтернату

для дітей-сиріт
і дітей, позбавлених батьківського піклування,

засуджений за ст.1987 ч.2 КК
України із застосуванням ст.69 КК України на 5 років позбавлення волі без
конфіскації майна.

На підставі ст.ст.75, 76, 104 КК України звільнено ОСОБА_2 від відбування
покарання з іспитовим строком на 2 роки та покладено на нього обов'язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну місця проживання, роботи або навчання та періодично з'являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 18 вересня 2007 року
вирок щодо ОСОБА_1 і ОСОБА_2 залишено без зміни.

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 визнані винними в тому, що вони за попередньою змовою
групою осіб, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, 27 квітня 2007 року
близько 17 години 30 хвилин поблизу автобусної зупинки “ЗНЗ № 2”, що в
м.Олександрія по вул.Першотравневій, вчинили напад на неповнолітнього ОСОБА_3
із застосуванням насильства, небезпечного для життя і здоров'я потерпілого, та
із погрозами застосування такого насильства, у результаті якого відкрито
заволоділи грошима потерпілого в сумі 104 грн., заподіявши ОСОБА_3 легкі
тілесні ушкодження.

У касаційному поданні прокурор посилається на необґрунтованість ухвали
апеляційного суду, яка залишила вирок без зміни, та на безпідставність
застосування до засуджених ст.75 КК України і просить ухвалу скасувати у
зв'язку з надмірною м'якістю призначеного ОСОБА_1 і ОСОБА_2 покарання, а справу направити на
новий апеляційний розгляд.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
подання прокурора, колегія суддів вважає, що касаційне подання задоволенню не
підлягає.

Суд першої інстанції врахував як ступінь тяжкості вчиненого злочину, так і
обставини, які впливають на покарання засуджених, так само як і дані про особи
ОСОБА_1 і ОСОБА_2, які не мали судимості та позбавлені батьківського
піклування. До обставин, що пом'якшують покарання, суд відніс щире каяття
засуджених, добровільне відшкодування шкоди, вчинення злочину в неповнолітньому
віці.

Враховуючи те, що прокурор, який підтримував державне обвинувачення в суді
першої інстанції, просив суд обрати ОСОБА_1 і ОСОБА_2 більш м'яке покарання,
ніж передбачено законом, і звільнити засуджених від його відбування з
випробуванням, а також те, що потерпілий ОСОБА_2 заявив про відсутність у нього
будь-яких претензій до ОСОБА_1 і ОСОБА_2, які відшкодували йому заподіяні
злочином збитки, колегія суддів
погоджується з висновком судів першої й апеляційної інстанцій про можливість
виправлення і перевиховання засуджених без відбування призначеного їм
покарання.

Таким чином, підстав для внесення кримінальної справи відносно ОСОБА_1 і
ОСОБА_2 у касаційний розгляд із метою скасування ухвали щодо них з мотивів,
наведених у поданні прокурора, немає.

Керуючись ст.394 КПК України, -

у х в а л и л а :

відмовити в задоволенні касаційного подання прокурора.

судді:

Синявський О.Г.
Пекний С.Д.
Школяров В.Ф.