Справа № 362/2495/14-к Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/648/15 Доповідач у 2 інстанції ОСОБА_2
Категорія 19 25.06.2015

УХВАЛА
Іменем України
25 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі : ОСОБА_5 ,

за участю прокурора: ОСОБА_6 ,

захисника: ОСОБА_7 ,

обвинуваченого: ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві матеріали кримінального провадження № 000371 за апеляційною скаргою обвинуваченого на вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2015 року, яким

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Будапешт, Угорщина, громадянина України, одруженого, має на утриманні одну малолітню дитину, тимчасово не працюючого, освіта середня, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , раніше судимого: 07 червня 2007 року Святошинським районним судом м. Києва за ч. 2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі, на підставі ст. ст. 75, 76 КК України від відбуття покарання звільнений з іспитовим строком на 2 роки; 22 жовтня 2009 року Ірпінським міським судом Київської області за ч. 2 ст. 296, ст. 71 КК України до 4 років позбавлення волі, 13 березня 2013 року на підставі постанови Бориспільського міськрайонного суду умовно-достроково звільнений з місць позбавлення волі, невідбутий строк 8 місяців 17 днів,

засуджено за ч. 2 ст.186 КК України і призначено покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі, -

В С Т А Н О В И Л А:
Відповідно до вироку, 14 квітня 2014 року близько 05 год. 15 хв., ОСОБА_8 , повторно, маючи намір на відкрите викрадення чужого майна, проходив по вул. Декабристів в м. Василькові, Київської області, поблизу ЗОШ № 9, де, реалізуючи свій злочинний намір, підійшов ззаду до ОСОБА_10 та відкрито намагався заволодіти її сумкою, що знаходилася на лівому плечі в останньої.

Продовжуючи свої дії, ОСОБА_8 повалив ОСОБА_10 на землю та тримаючи її за руки, продовжував виривати у останньої з рук сумку, під час чого із вказаної сумки потерпілої відкрито викрав гаманець, в якому знаходилися гроші в сумі 2500 гривень та банківські картки «ПриватБанк», «Аваль», «Юні кредит банк», «Російський стандарт».

Після цього, ОСОБА_8 прибув до банкомату «ПриватБанку», розташованого за адресою: Київська область, м. Васильків, вул. Фрунзе, 32, де використавши папірець на якому містився пін-код до банківської картки, що знаходився у гаманці потерпілої, зняв з кредитної картки № НОМЕР_1 , яка відкрита на ім`я ОСОБА_10 , гроші на загальну суму 700 грн.

Після описаних подій ОСОБА_8 з місця вчинення злочину зник, чим потерпілій ОСОБА_10 завдав матеріальної шкоди на загальну суму 3200 грн., а також фізичної шкоди.

Згідно висновку експерта № 179 від 16 квітня 2014 року у ОСОБА_10 мали місце тілесні ушкодження у вигляді синців на обох руках. Вказані тілесні ушкодження за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень.

Не погоджуючись із вироком суду, обвинуваченим ОСОБА_8 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати вирок Васильківського міськрайонного суду та відправити справу на новий судовий розгляд. Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що судом першої інстанції не було враховано показання свідка ОСОБА_11 , який зізнався у злочинах, які інкримінують йому; показання потерпілої, відповідно до яких особі, яка напала на неї, вона нанесла подряпини на руці, а у нього таких пошкоджень не виявлено. Окрім того, кросівки, які упізнала потерпіла, належать ОСОБА_11 , а не апелянту. Також обвинувачений вказує, що не міг бути на місці вчинення злочину, що може бути підтверджено свідком ОСОБА_11 ; на фотографіях з банкомату, де було знято кошти з викраденої картки, відзнятий не він, а інша особа. Апелянт зазначає, що на впізнанні було грубо порушено його право на захист та не було проведено слідчий експеримент.

В запереченнях на апеляційну скаргу прокурор просить вирок Васильківського міськрайонного суду щодо ОСОБА_8 залишити без змін. Свою позицію обґрунтовує тим, що судом повною мірою досліджено обставини вчинення кримінального правопорушення, вивчено письмові докази у провадженні та їм надано належну оцінку. Окрім того, обвинувачення стосовно ОСОБА_8 було змінено та виключено епізод, який йому інкримінувався та мав місце 01 квітня 2014 року, а відомості стосовно ОСОБА_12 внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань. Факт перебування ОСОБА_8 з ОСОБА_11 в ніч з 13 на 14 квітня 2014 року в підвальному приміщенні підтвердженний останнім не був, а показання потерпілої ОСОБА_10 протягом всього судового розгляду були послідовними та незмінними.
Заслухавши доповідача, обвинуваченого, який в дебатах та останньому слові підтримав подану ним апеляційну скаргу, захисника, який просив апеляційну скаргу обвинуваченого задовольнити; прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги обвинуваченого; перевіривши матеріали провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 370 КПК України, судове рішення повинно бути законним, обґрунтованим і вмотивованим.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_8 винним себе у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.186 КК України не визнав та пояснив, що вчинити його не міг, оскільки, починаючи з вечора 13 квітня 2014 року приблизно з 22 23 години він перебував в підвальному приміщенні будинку, де проживає ОСОБА_13 разом з останнім і вийти звідти не міг, так як ліжко, на якому відпочивав ОСОБА_13 впиралося в двері, проснулися вони близько 9 30 годин. Вранці ОСОБА_13 дав йому деякий одяг перевдягнутися, бо його був брудний. Пізніше ОСОБА_14 розповів, що той одяг дав йому знайомий на прізвисько « ОСОБА_15 ». Вважає, що дане кримінальне правопорушення вчинив також ОСОБА_16 .

Колегія суддів з такими доводами обвинуваченого не може погодитися, оскільки вони спростовуються зібраними у передбаченому законом порядку доказами і належним чином оціненими судом.

Зокрема, потерпіла ОСОБА_10 суду пояснила, що 14.04.2014 року близько 5 години ранку вона поверталася з роботи і молодий чоловік, який знаходиться за гратами в залі суду намагався вирвати з її рук сумку, а вона не відпускала. Після цього обвинувачений вихопив із сумки гаманця та побіг. Перед цим вона своєю рукою подряпала йому ліву руку. Під час проведення впізнання у ОСОБА_17 вона впізнала ОСОБА_18 , як особу, яка на неї напала і в нього на руці вона бачила подряпину.

Крім того, як на доказ винуватості ОСОБА_8 у вчиненні інкримінованого йому кримінального правопорушення, суд вірно послався на протокол про прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення щодо ОСОБА_10 / том 2 а.п.27/, протокол огляду місця події від 14.04.2014 року, де потерпіла вказує на місце вчинення щодо неї грабежу / том 2 а.п.28 29/; інформацію банку «Приватбанк» про зняття з рахунку в банкоматі в м. Василькові грошей з рахунку ОСОБА_10 / том 2 а.п.31-32/; протокол пред`явлення особи для впізнання від 14.04.2014 року, під час якого потерпіла ОСОБА_10 впізнала ОСОБА_8 як особу, яка вчинила щодо неї кримінальне правопорушення / том 2 а.п.38 -41/; протокол огляду місця події від 15.04.2014 року, а саме підвального приміщення будинку, в якому знаходилися чоловічі кросівки / том 2 а.п.42 44/; висновок експерта № 179 від 16.04.2014 року, відповідно до якого у потерпілої мали місце синці на обох руках / том 2 а.п.63 /; протокол пред`явлення речей для впізнання від 17.04.2014 року, відповідно до якого ОСОБА_10 впізнала кросівки, в які був взутий чоловік, що викрав у неї гаманець / том 2 а.п.64 65/.

Зазначені докази спростовують версію обвинуваченого про його непричетність до пограбування потерпілої ОСОБА_10 .

Аргументи апелянта стосовно того, що судом першої інстанції не було враховано показання свідка ОСОБА_11 з приводу вчинення останнім кримінальних правопорушень, що інкримінуються ОСОБА_8 , спростовуються вироком та наявними матеріалами провадження.

Зокрема, 01 квітня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості № 0000026 щодо вчинення ОСОБА_11 кримінального правопорушення стосовно ОСОБА_19 і даний епізод було виключено з пред`явленого ОСОБА_8 обвинувачення.

Доводи апелянта, що потерпіла ОСОБА_10 впізнала його тільки за речами, наданими ОСОБА_11 спростовуються протоколом пред`явлення особи для впізнання, відповідно до якого потерпіла ОСОБА_10 впізнала обвинувачено за одягом, обличчям та очима, зростом /т. 2 а.п. 39/.

Окрім того, показання потерпілої ОСОБА_10 протягом всього досудового розслідування та судового розгляду були послідовними та незмінними.

Суду апеляційної інстанції обвинувачений пояснив, що раніше знайомий з потерпілою не був, а тому підстав його оговорювати у ОСОБА_10 не було.

Вказівка ОСОБА_8 на не проведення експертизи для встановлення наявності подряпин на його руці, завданих ОСОБА_10 не може ставити під сумнів правдивість її показань щодо впізнання, оскільки потерпіла впевнено в судовому засіданні пояснила, що під час впізнання особи, яка вчинила щодо неї грабіж бачила на руці ОСОБА_8 подряпину, яку вона спричинила йому під час нападу.

Частиною 1 статті 242 КПК України визначено, що експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.

Оскільки для встановлення наявності подряпини на руці обвинуваченого спеціальні знання не були потрібні, не призначення слідчим експертизи з даного приводу не є порушенням. Це ж стосується призначення експертизи стосовно кросівок, в які був взутий обвинувачений і які впізнала потерпіла.

Що стосується посилання в апеляційній скарзі ОСОБА_8 на те, що в момент вчинення кримінального правопорушення він знаходився у зачиненому приміщенні, з якого не міг вийти та свідок ОСОБА_11 це підтвердив, суд розцінює такі показання, як намагання уникнути кримінальної відповідальності та вони спростовуються наявними в матеріалах провадження доказами.

Стосовно аргументів обвинуваченого щодо фото з банкомату, де було знято кошти з картки потерпілої, то вони заслуговують на увагу, однак посилання судом на даних фото, як доказ винуватості ОСОБА_8 , не вплинули на правильність прийнятого судом рішення.

Оскільки апелянтом не було вказано, в чому саме полягає грубе порушення його права на захист на впізнанні, суд позбавлений можливості проаналізувати аргументи ОСОБА_8 в цій частині і констатує, що впізнання було проведено із дотриманням вимог, передбачених ст. 228 КПК України. Після проведення даної слідчої дії, обвинувачений заяв та зауважень не висловлював, клопотання про надання його захисника, не заявляв. Окрім того, впізнання та слідчий експеримент є окремими процесуальними діями, тому зауваження апелянта стосовно не проведення слідчого експерименту на впізнанні, не може бути взято судом апеляційної інстанції до уваги.

На підставі викладеного колегія суддів вважає, що наведеним у вироку доказам суд дав належну юридичну оцінку та вірно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.2 ст.186 КК України.

Покарання ОСОБА_8 призначено у відповідності з вимогами ст.65 КК України з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення та особи обвинуваченого і, на думку колегії суддів, є домірним вчиненому.

Наведені в апеляційній скарзі обвинуваченого доводи не ставлять під сумнів законність та обґрунтованість вироку, а тому апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Разом з тим, колегія суддів вважає за необхідне виключити з вироку посилання на показання потерпілої ОСОБА_19 та всі докази, які стосуються епізоду за 01.04 , оскільки прокурором було змінено обвинувачення ОСОБА_18 і даний епізод виключений з його обвинувачення.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 404, 405, 407, 419 КПК України колегія суддів , -

У Х В А Л И Л А :

Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07 квітня 2015 року щодо ОСОБА_8 змінити, виключивши з його мотивувальної частини посилання суду на докази по епізоду пограбування ОСОБА_19 .

В решті вирок залишити без змін.

Судді : підписи

З оригіналом згідно: Суддя: ОСОБА_2