Справа
№ 11-712/2008р. Головуючий 1
інстанції: Жук М. І.
Доповідач: Антипець В. М.
17 грудня 2008 року колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду
Чернігівської області у складі :
- судді Антипець В. М.
суддів:
Григор'євої В. Ф. Мельниченка Ю. В.
секретарі Носко Л. А.
участю прокурора Гапеєвої Н. П.
засудженого
його представника - адвоката ОСОБА_3
Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну
справу за апеляцією помічника прокурора м. Чернігова, який приймав участь в розгляді справи, на
вирок Деснянського районного суду міста Чернігова від 10 жовтня 2008 року,

В С Т
А Н О В И
Л А :

Цим
вироком:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець і житель м.
Чернігова, АДРЕСА_1, громадянин
України, з базовою освітою, одружений, має на утриманні дочку ОСОБА_5,
ІНФОРМАЦІЯ_2, працює барменом ТОВ
„Комбінат громадського харчування „ Новий Чернігів - 21 століття” , раніше не
судимий.

Засуджений за ст. 119 ч.1 КК України на
5 років позбавлення волі .

На підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з
іспитовим строком на два роки . Відповідно до ст. 76 КК України на нього
покладено обов'язок періодично
з'являтись для реєстрації в органи кримінально - виконавчої системи.

Питання речових доказів вирішене у відповідності до вимог ст. 81 КПК
України.

Судом ОСОБА_1 визнаний винними в тому, що 19 липня 2007
року, близько 1 години,
перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2, міста Чернігова, під час сварки, яка виникла
на ґрунті особистих неприязних стосунків, наніс один удар рукою в область
обличчя ОСОБА_6, заподіявши йому тяжкості тілесні ушкодження, від яких той
помер.

В апеляції помічник прокурора м. Чернігова Редюк А. О., який приймав участь
в розгляді справи, просить вирок суду скасувати, постановити новий вирок, яким
засудити ОСОБА_1 за більш тяжкий злочин,
за ст. 121 ч. 2 КК України, та
призначити покарання у вигляді семи
років позбавлення волі.

На думку прокурора, суд правильно встановив фактичні обставини справи,
проте надав неправильну юридичну оцінку діям винного. Засуджений ОСОБА_1
двічі навмисно завдавав
ударів в область голови потерпілого
ОСОБА_6 При цьому, від першого одного удару потерпілий ОСОБА_6
одержав внутрішньочерепну травму
голови, яка відноситься до категорії
тяжких тілесних ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя і є причиною
смерті потерпілого. Від другого удару у
потерпілого ОСОБА_6 була виявлена закрита травма органів шиї, а саме неповний
перелом під'язикової кістки, перелом щитовидного хряща та інші тілесні
ушкодження.

Навмисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень, які перебувають у прямому
причинному зв'язку із смертю потерпілого, розцінюються як злочин, передбачений
ст. 121 ч.2 КК України.

Також, прокурор вважає, що судом невірно виключена як обставина, що обтяжує
покарання, перебування ОСОБА_1 під час вчинення злочину в стані алкогольного
сп'яніння. По справі встановлено, що ОСОБА_1 із загиблим ОСОБА_6 вживали спиртні напої, на ґрунті вживання
яких виникла сварка та побиття
потерпілого, а тому як обставину, що обтяжує покарання належить зазначити - вчинення злочину особою,
що перебуває в стані алкогольного сп'яніння.

В запереченні на апеляцію захисник засудженого, адвокат ОСОБА_4 просить вирок суду залишити
без змін. Свої доводи обґрунтовує
тим, що
потерпілий ОСОБА_6 Ю. С. поводився агресивно, замахнувся рукою на ОСОБА_1
і той, намагаючись відбити удар, завдав удару ОСОБА_6 в обличчя. Від
цього удару ОСОБА_6 став падати та повис на сумці у ОСОБА_1, який змушений був
зіштовхнути ОСОБА_6 із сумки, проте не зміг утримати обм'якле тіло і той упав.
Під час відштовхування потерпілого
ОСОБА_1 міг з необережності спричинити травму органів шиї. Не бажаючи смерті
ОСОБА_6, ОСОБА_1 повернув його на бік, щоб запобігти блювоті, та залишив
в безпечному місці.

Потерпілий ОСОБА_2, батько загиблого ОСОБА_6 просить вирок суду залишити
без змін, а апеляцію прокурора без задоволення. вказуючи, що ОСОБА_1 повністю
визнав свою провину, розкаявся,
відшкодував йому заподіяну матеріальну та моральну шкоду, має дитину,
сім'ю, працює, а тому може виправитися без позбавлення волі.

Заслухавши засудженого, потерпілого та його представника, свідків,
прокурора та захисника, дослідивши
матеріали кримінальної справи та перевіривши доводи апеляції колегія суддів
вважає, що апеляція прокурора підлягає
частковому задоволенню.

Під час повного судового слідства, встановлено, що 19 липня 2007
року, близько 1 години ночі, ОСОБА_1, перебуваючи біля будинку АДРЕСА_2,
м. Чернігова, під час сварки, яка виникла на ґрунті особистих неприязних
стосунків, навмисно ударив рукою в обличчя потерпілому ОСОБА_6, заподіявши йому тяжкості тілесні
ушкодження, від яких той помер.

Допитаний у судовому засіданні засуджений ОСОБА_1 пояснював, що не бажав
смерті ОСОБА_6, навпаки підтримував з ним дружні стосунки і незважаючи на
втому, піддався на його умовляння та на власному скутері відвозив потерпілого в
магазин села Новоселівка за пивом.
Після купівлі пива повернулися на вулицю Борщова міста Чернігова, де
ОСОБА_6 пригостив усіх пивом. Він, його
друзі ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_9 , а також потерпілий стояли та розмовляли. Потерпілий ОСОБА_6 перебував у стані сп'яніння, розповідав, що в цей день, він уникнув молотка та сокири, кинув та розбив бляшанку з
пивом, почав висловлюватися брутально. Прохання заспокоїтися, умовляння,
на потерпілого не діяли. Він
дедалі ставав агресивнішим і коли
ОСОБА_6 Ю. С. замахнувся на ОСОБА_9, він щоб випередити ОСОБА_6 та
відбити його руку, завдав йому удару
рукою в обличчя. Від удару ОСОБА_6 почав на нього падати та зачепився за сумку,
яка висіли у нього на плечі. Щоб сумка не порвалася, він штовхнув ОСОБА_6
і той упав на землю. Потім він нахилився над лежачим, попросив
вибачення, повернув його на бік, щоб не захлинувся блювотою і пішов з
товаришами, будучи впевненим, що влітку
ОСОБА_6 Ю. С. не замерзне, проспиться .

Допитаний в якості свідка ОСОБА_7 підтвердив, що знайомий засудженого
ОСОБА_1 на ім'я ОСОБА_10 спочатку їх
пригостив пивом, потім розбив бляшанку з
пивом, почав брутально лаятися, кинувся з кулаками на ОСОБА_9, а потім на ОСОБА_1 , який один
раз ударив потерпілого в область обличчя. Потерпілий став падати на ОСОБА_1 ,
зачепив його сумку і той відштовхнув його від себе. Потерпілий ОСОБА_6 Ю.
С. не підводився, проте дихав, а
тому вони його залишили лежати на траві
і пішли додому.

По показаннях свідка ОСОБА_8
потерпілий ОСОБА_6 перебував в поганому
настрої, після пригощання пивом, почав
нецензурно лаятися, розбив об землю
бляшанку з пивом, кинувся спочатку на
ОСОБА_9, а коли той відійшов в сторону,
на його шляху опинився ОСОБА_1 Той щоб випередити потерпілого, завдав
йому удару в обличчя, а коли потерпілий
при падінні зачепився об його сумку,
відштовхнув тіло від себе.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснював, що потерпілий ОСОБА_6 Ю. С. після пригощання
пивом в процесі розмови розлютився, виказував брутальні слова, накинувся на нього, а коли він відійшов - на
ОСОБА_1, який захищаючи себе, ударив ОСОБА_6 в голову. Потерпілий від удару почав падати і
зачепився об сумку, яка висіла на плечі
ОСОБА_1 Останній відштовхнув потерпілого від себе.

Отже, як засуджений так і свідки вказують на неправильну поведінку
потерпілого, який був у збудженому стані,
викликаному сімейними обставинами та вживанням спиртних напоїв. Саме
така поведінка потерпілого послужила застосуванням насильства до нього з боку
засудженого ОСОБА_1

Згідно з висновками комісійної судово - медичної експертизи № 159 від 30. 07. 2008 року у
потерпілого ОСОБА_6 ,
ІНФОРМАЦІЯ_3, були виявлені тілесні
ушкодження у вигляді закритої черепно - мозкової травми з крововиливами під
м'яку мозкову оболонку на основі скроневих долей, основі лівої лобної та частково потиличної
долей, в області середнього мозку та навколо довгастого мозку по медіальній
поверхні тім'яних долей, які виникли від дії тупих предметів і відносяться до категорії тяжких тілесних
ушкоджень, за ознакою небезпеки для життя в момент спричинення і перебувають у
прямому причинному зв'язку із настанням смерті потерпілого.

Зазначена травма могла утворитися від однократної дії тупого предмету в
область обличчя (роту) зліва. При цьому міг утворитися і синець та садно в
області губи зліва з переходом на щоку, крововиливи в слизову оболонку губ,
рана верхньої губи зліва.

Враховуючи характер та локалізацію виявленої черепно-мозкової травми у
потерпілого, можна судити, що удар був
завданий навмисно, з прикладенням значної сили, що не характерно для відсічи
удару руки, занесеної особою в нетверезому стані.

Потерпілий ОСОБА_6 перебував один серед компанії друзів засудженого
ОСОБА_1, якому поведінка потерпілого
ніякої реальної загрози не складала.

Доводи засудженого ОСОБА_1 про те,
що він не бачив, куди завдавав удару
потерпілому, не заслуговують на увагу, як такі, що не відповідають дійсності.
Якщо в нічну пору доби засуджений бачив
занесену руку потерпілого для удару, то наближаючись до потерпілого він бачив,
куди завдає йому удар.

Судово - медичні данні вказують на те, що легкі тілесні ушкодження виявлені
на тілі потерпілого ОСОБА_6 у вигляді синця та садна в області перенісся, саден
лобної частини могли утворитися при
падінні потерпілого. В той час як
тілесні ушкодження в області шиї та підщелепної ділянки зліва, не могли
утворитися при відштовхуванні, а лише
внаслідок травматичної дії предмету, в даному випадку від удару рукою, а не від поштовху, як вказує
засуджений.

В матеріалах кримінальної справи є не скасована постанова про відмову в
порушенні кримінальної справи по факту завдання ОСОБА_1 потерпілому ОСОБА_6
закритої травми органів шиї, яка відноситься до категорії легких тілесних
ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я,
а тому при наданні юридичної
оцінки діям засудженого, названа травма до уваги не приймається.

Отже, з урахуванням фактичних
обставин справи та наведених доказів вбачається, що від умисних дій засудженого
ОСОБА_1 , одного удару завданого в
обличчя ОСОБА_6, останньому були заподіяні тяжкі тілесні ушкодження, від яких
він помір на місці пригоди.

Тому, дії ОСОБА_1 розцінюються як
злочин, передбачений ст. 121 ч. 2
КК України.

Суд, першої інстанції, правильно встановив фактичні обставини справи,
проте невірно оцінив їх. Відповідальність за ст. 121
частиною 2 КК України настає і в тих випадках, коли умисел винного був
спрямований на заподіяння невизначеної шкоди здоров'ю, а фактично
було спричинене тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть
потерпілого.

Вирішуючи питання про міру
покарання, колегія суддів приймає до
уваги, що засуджений ОСОБА_1 вчинив тяжкий злочин, шкодує з приводу вчиненого, раніше до кримінальної відповідальності
не притягувався, має сім'ю, малолітню дитину, займається суспільно - корисною
працею, має проблеми із здоров'ям, відшкодував потерпілому завдану матеріальну
та моральну шкоду, батько загиблого не наполягає на суворому покаранні. А тому, з урахуванням обставин злочину та даних, що
позитивно характеризують особу винного, є підстави призначити покарання
засудженому із застосуванням ст. 69 КК України, нижче від найнижчої межі,
передбаченої санкцією частини 2 ст. 121 КК України.

При цьому колегія суддів вважає, що доводи апеляції прокурора про вчинення
засудженим ОСОБА_1 злочину в стані алкогольного сп'яніння, не знайшли свого
підтвердження. Сам ОСОБА_1 пояснював, що не вживав пива, закриту бляшанку з
пивом викинув, будучи обуреним поведінкою потерпілого. Свідки також вказують,
що ОСОБА_1 був тверезим. Наркологічна
експертиза проведена щодо ОСОБА_1 показала, що він алкогольних напоїв не
вживає.

Потерпілий ОСОБА_6 С. О. одержав відшкодування матеріальної та моральної
шкоди, про що свідчить його письмова заява про відмову від позову, а тому,
провадження по справі в частині вирішення цивільного позову підлягає закриттю,
а не залишенню без розгляду, як вирішив суд першої інстанції.

Питання речових доказів та судових
витрат необхідно вирішити відповідно до вимог ст.ст. 81, 93 КПК України.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст.
323, 324, 378, 379 КПК України, колегія суддів

П Р
И С У
Д И Л
А :

Апеляцію помічника прокурора м. Чернігова,
який приймав участь в розгляді справи, задовольнити частково.

Вирок Деснянського районного суду міста Чернігова від 10 жовтня 2008 року
щодо ОСОБА_1 скасувати.

ОСОБА_1визнати винним і засудити за ст. 121 частиною 2 КК України із застосуванням ст. 69 КК
України на п'ять років позбавлення волі.

Міру запобіжного заходу до набрання вироком законної сили - залишити
підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Строк відбуття покарання засудженому рахувати з моменту фактичного його
затримання.

Стягнути із засудженого ОСОБА_1 на
користь держави судові витрати в сумі 128 грн. 15 коп.

Провадження по справі в частині вирішення цивільного позову потерпілого ОСОБА_2 закрити.

Речові докази після набрання вироком законної сили : 6 штук банок з-під
пива та порожню упаковку, які зберігаються в Чернігівському міському відділі
УМВС України в Чернігівській області знищити; сумку, яка належить засудженому і зберігається у нього залишити
йому.

Вирок може бути оскаржений до Верховного Суду України протягом одного
місяця з дня проголошення.

СУДДІ :

ГРИГОР”ЄВА
В. Ф. АНТИПЕЦЬ В. М. МЕЛЬНИЧЕНКО Ю. В.