У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у
кримінальних справах

Верховного Суду
України у складі :

Головуючої Присяжнюк Т.І.,

Суддів
Косарєва В.І., Школярова В.Ф.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 2 жовтня 2007 року справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1. на вирок Московського районного суду м.
Харкова від 26.12.2005 р. та ухвалу апеляційного суду Харківської області від
13.04.2006 р..

Цим вироком

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1року
народження, громадянин України, раніше несудимий

засуджений за ст. 121 ч.1 КК України
на 6 років позбавлення волі.

Ухвалою апеляційного суду
Харківської області від 13.04.2006 р. вирок суду залишено без змін.

За вироком суду ОСОБА_1.
визнаний винним та засуджений за те, що 29.07.2005 р. приблизно о 19 год. 20
хвил., перебуваючи у стані алкогольного сп”яніння у АДРЕСА_1, на грунті неприязних стосунків
ножем наніс удар в грудну клітину ОСОБА_2., заподіявши їй тяжке тілесне ушкодження,
небезпечне для життя в момент заподіяння.

У касаційній скарзі засуджений вказує
на те, що досудове та судове слідство проведено однобічно, поверхово, без
з”ясування всіх обставин, які могли істотно, на думку засудженого, вплинути на
правильність кваліфікації його дій. Крім того, засуджений вважає, що під час
досудового слідства та під час розгляду справи в суді було істотно порушено
його право на захист. Вважає також, що судом обрана йому сувора міра покарання.

Заслухавши доповідача, розглянувши
матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів
вважає, що вона не підлягає до задоволення.

Висновки суду про доведеність
винності ОСОБА_1. у вчиненні злочину, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України,
грунтуються на повно та всебічно досліджених та перевірених в судовому
засіданні доказах, яким дана належна оцінка.

Викладені в скарзі засудженого
доводи про те, що досудове та
судове слідство проведено однобічно, поверхово, без з”ясування всіх обставин,
які могли істотно вплинути на правильність кваліфікації його дій, перевірені і визнані
безпідставними.

В судовому засіданні ОСОБА_1. не
заперечував, що перебуваючи у стані алкогольного сп”яніння під час сварки,
розмахуючи ножем перед потерпілою, заподіяв їй тілесні ушкодження.

Потерпіла ОСОБА_2. в судовому
засіданні підтвердила, що між нею та засудженим виникла сварка, під час якої
засуджений ножем заподіяв їй ножове поранення у грудну клітину.

З оголошених в судовому засіданні
показань свідка ОСОБА_3., які вона дала під час досудового слідства,
вбачається, що ОСОБА_1. повідомив їй про те, що він ножем заподіяв ОСОБА_2.
удар у грудну клітину.

Суд обгрунтовано поклав в основу
вироку вищенаведені показання, оскільки вони підтверджуються показаннями
свідків ОСОБА_4., ОСОБА_5., які вони дали під час досудового слідства, даними
протоколу огляду місця події, висновку судово-медичної експертизи про характер
та локалізацію заподіяних потерпілій тілесних ушкоджень, а також іншими доказами, яким дана належна оцінка.

Оцінивши зібрані по справі докази у
їх сукупності, давши їм належну оцінку, суд дійшов правильного висновку про те,
що умисел ОСОБА_1. був спрямований саме на заподіяння потерпілій тяжких
тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння.

Дії ОСОБА_1. правильно
кваліфіковані.

При призначенні ОСОБА_1. міри
покарання суд у повній мірі врахував ступінь суспільної небезпечності вчиненого
ним злочину, дані про його особу, який вчинив злочин у стані алкогольного
сп”яніння, що обгрунтовано визнано судом обтяжуючою покарання обставиною, а
також те, що засуджений розкаявся у вчиненні злочину, що також підставно
визнано пом”якшуючою його покарання обставиною.

Колегія суддів не вбачає підстав
для пом”якшення засудженому покарання, як про це він просить у скарзі, вважаючи
обране ОСОБА_1. покарання достатнім для його виправлення.

Викладені у скарзі засудженого
доводи про те, що під час досудового слідства та під час розгляду справи в суді
було порушено його право на захист, при перевірці матеріалів справи свого
підтвердження не знайшли.

Як вбачається з матеріалів справи,
засудженому під час досудового слідства та під час розгляду справи в суді було
неодноразово роз”яснено право на захист, проте він відмовився від послуг
захисника, висловивши бажання захищати свої інтереси самостійно, вказавши про
цьому, що відмова від захисника не пов”язана з його матеріальним станом.

Істотних порушень норм
кримінально-процесуального закону, які б тягли зміну чи скасування
постановлених по справі судових рішень, не встановлено.

Керуючись ст. 389, 394-396 КПК
України, колегія суддів

У
х в а л и л а :

У задоволенні касаційної
скарги засудженому ОСОБА_1. відмовити.

С
У Д Д І :

Присяжнюк Т.І. Косарєв В.І. Школяров В.Ф.