Справа №1-45/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

м.Ковель 12 лютого 2007 року

Ковельський міськрайонний суд Волинської області під
головуванням

судді Бондара В.М.,

з участю секретаря Рижко О.М.,

прокурора Бородчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну
справу про обвинувачення ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 рокународження, уродженки с. Кукли Маневицького району Волинської області, українки, громадянки України,
розлучена, освіта середня, працює у відділенні філії
«Волинська дирекція» AT «Індекс-банку» ІНФОРМАЦІЯ_2, проживає м. Ковель АДРЕСА_1,
раніше не судима, у вчиненні злочину, передбаченого ст.185 ч.1 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_3 року в період з 21.40 до 21.50
годин, переслідуючи мету крадіжки чужого майна,
використовуючи знайдену тогож дня в м.Ковелі по вул.Фабрична кредитну картку з кодом доступу, видану ЗАТ «ПриватБанку»
ОСОБА_2, таємно викрала через банкомат вищевказаного банку, що по вул.Мечнікова, 2 в м.Ковелі, гроші в сумі 1483.20 гривень, спричинивши
цим самим майнову шкоду ОСОБА_2, на вказану суму.

Допитана в судовому засіданні підсудна ОСОБА_1, вину в інкримінованому злочині
визнала повністю, щиро розкаялась і просить суд суворо її не карати. Показала
суду, що ІНФОРМАЦІЯ_3 року, приблизно о 20.20 години, вона з двома малолітніми
дітьми поверталась додому. Проходячи біля РЖКП-1, вона
на узбіччі дороги знайшла пластикову картку, яку забрала собі. Прийшовши додому, вона попросила свого неповнолітнього сина
ОСОБА_3 сходити з нею до банкомата та перевірити цю карточку. При перевірці
виявилось, що на рахунку є гроші, тому вона сказала
синові зняти їх, що він і зробив за декілька операцій. В загальному вони зняли
з банкомата
по вул.Мечнікова,2 1440 гривень, які вона витратила
на свої власні потреби для оплати за комунальні послуги. На даний час вона
викрадену суму грошей повернула потерпілому та
відшкодувала йому заподіяну шкоду.

Крім повного визнання вини підсудною ОСОБА_1, її вина у вчиненні інкримінуємого злочину стверджується
зібраними по справі доказами.

-протоколом прийняття заяви про вчинений злочин від ІНФОРМАЦІЯ_4 року в
якій ОСОБА_2, заявляє, що ІНФОРМАЦІЯ_3року його
дружина загубила його пластикову картку, з якої в подальшому невідомими особами було знято гроші в сумі приблизно 1485
гривень.

(а.с.12)

-повідомленням відділення Ковельської філії «ПриватБанку» НОМЕР_1 від
ІНФОРМАЦІЯ_5 року, з якого вбачається, що по
кредитній картці гр.ОСОБА_2, в період ІНФОРМАЦІЯ_6 року було проведено вісім операцій по зняттю готівки на загальну суму
1483.20 гривень з

2

банкомата по вул.Мєчнікова,
2 в
м.Ковелі, з доданими фототаблицями.

(а.с. 18-30)

Суд, оцінюючи
докази за своїм внутрішнім
переконанням, що грунтується
на всебічному, повному і об'єктивному
розгляді всіх обставин справи в їх сукупності, приходить до висновку, що злочинні дії підсудної ОСОБА_1, вірно кваліфіковано
органами досудового слідства за ч.1 ст.185 КК України.

Тобто, своїми умисними діями , що виразились у таємному викраденні чужого
майна, ОСОБА_1 вчинила крадіжку, тобто
злочин, передбачений ст.185 ч.1 КК України.

При обранні міри покарання підсудній ОСОБА_1, суд враховує суспільну небезпеку вчиненого злочину та особу винної в їх
сукупності.

До пом'якшуючих покарання обставин підсудній ОСОБА_1, суд відносить : щире каяття,
активне сприяння розкриттю злочину, добровільне відшкодування завданого потерпілому
збитку.

Обставин, які обтяжують покарання підсудній ОСОБА_1, суд не вбачає.

Підсудна ОСОБА_1, по місцю проживання характеризується
позитивно, проживає разом з чоловіком та трьома
неповнолітніми дітьми, раніше до відповідальності не притягувалася, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває.

Враховуючи наведене та фактичні обставини вчинення злочину, його тяжкість, ставлення підсудної до скоєного, суд приходить до
висновку, що виправлення та перевиховання підсудної ОСОБА_1
можливе в умовах без ізоляції її від суспільства та з призначенням
покарання у вигляді штрафу .

Цивільний позов по справі не
заявлено.

Речові докази по справі відсутні.

Судових витрат по справі немає.

На майно підсудної ОСОБА_1, арешт не накладався.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, СУД,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч.1 КК
України, призначивши покарання у виді штрафу у розмірі 510 (п'ятсот десять) гривень.

Міру запобіжного заходу до вступу вироку в законну силу ОСОБА_1, залишити попередню- підписку про невиїзд з постійного місця
проживання.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду Волинської області
через Ковельський міськрайонний суд протягом п'ятнадцяти діб з дня
проголошення.