Справа № 11a-1277/2007 Головуючий в 1 інстанції: Соловйов
310 ч. 1 КК України Доповідач:
ВИРОК

іменем України

04
грудня 2007 року м. Херсон

Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Херсонської
області в складі:

головуючого-судді
Годуна В. А. суддів Гемми Ю.М. ,
Грушицького А.А. з участю прокурора Литвиненка О.О. засудженого
ОСОБА_1розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні кримінальну справу за апеляцією
прокурора, який брав участь у розгляді
справи судом першої інстанції, на вирок
Великолепетиського районного суду Херсонської області від 25 липня 2007 року, -

встановила:

Цим вироком:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця с Анатоліївна Нижньоеірогозького
району Херсонської області,
українця, громадянина України,
який проживає АДРЕСА_1 судимого:
01.08.2003 року Великолепетиським районним судом Херсонської області за ст. 185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення
волі та на підставі ст. 75 КК України звільненого
від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки, 03.02.2004року цим же судом за ст.
ст. 15, 185 ч.3,
71 КК України на 3 роки 3 місяця позбавлення волі, звільненого 20. 02. 2006 року умовно-достроково
на 11 місяців 17 днів; засуджено за ст.
310 ч. 1 КК України на 2 роки обмеження волі.

На підставі ет.
ст. 75, 76 КК України його звільнено від
відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 рік, із покладенням обов'язку: повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи Міра запобіжного заходу - підписка про невиїзд. Вирішено питання про
речові докази.

Вироком
суду ОСОБА_1визнано винним та засуджено за те,
що 24 травня 2007 року близько 14 год., у с Велика Лепетиха Великолепетиського
району Херсонської області, на
присадибній ділянці за місцем проживання ОСОБА_1 АДРЕСА_1було виявлено та
вилучено 77 кущів рослин снотворного маку,
які він незаконно вирощував для подальшого використання насіння цього
маку в особистих цілях.

В
апеляції прокурор, не оспорюючи
доведеність вини, кваліфікацію дій
засудженого ОСОБА_1., порушує питання
про скасування вироку у зв'язку з невідповідністю призначеного судом покарання
ступені тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м'якості, посилаючись на те, що суд при призначенні покарання не врахував
наступні обставини, що він має
непогашену судимість за вчинення тяжких злочинів, що протягом короткого часу після звільнення з
місця позбавлення волі знову вчинив умисний злочин. Тому вважає, що призначене йому покарання у виді обмеження
волі із застосуванням ст. 75 КК України
є м'яким. З цих підстав, просить постановити новий вирок та призначити
ОСОБА_1 за ст. 310 ч.1 КК України
покарання у виді 2 років обмеження волі у кримінально-виконавчій установі
відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення нагляду з
обов'язковим залученням засудженого до праці.

Іншими
учасниками судового розгляду вирок не оскаржується.

Заслухавши
доповідача, думку прокурора, який підтримав апеляцію, пояснення засудженого ОСОБА_1., який заперечував проти задоволення апеляції
прокурора, його останнє слово, в якому він просить залишити вирок щодо нього
без зміни, перевіривши матеріали справи
та доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки
суду про доведеність вини ОСОБА_1у вчиненні злочину, за встановлених і викладених у вироку
обставин, та правильність кваліфікації
його дій за ст. 310 ч.1,
обґрунтовані доказами,
дослідженими судом у порядку,
передбаченому ч.3 ст. 299 КПК
України, і в апеляції прокурором не
оспорюються.

Разом із
тим, як обґрунтовано зазначено в
апеляціях прокурора, вирок суду щодо
ОСОБА_1у частині звільнення від відбування покарання з випробуванням, підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно
до вимог ст. 65 КК України при
призначенні покарання суд повинен врахувати ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання.
Особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та
запобіганню вчинення нею нових злочинів.

Проте суд першої
інстанції зазначені вимоги закону належним чином не виконав.

Так, призначаючи ОСОБА_1 покарання, суд послався на обставини, які пом'якшують покарання, - щире каяття та активне сприяння розкриттю
злочину, обставину, що обтяжує покарання, - рецидив злочинів, дані про його особу, що він характеризується посередньо, має судимості, але після відбутого покарання за попереднім
вироком став на шлях виправлення,
створив сім'ю, рослини маку не
сіяв, а тільки коли його мати хворіла
поливав та прополював земельну ділянку,
і на підставі цього дійшов висновку про можливість виправлення
ОСОБА_1без відбування покарання та прийняв рішення про звільнення засудженого
від відбування покарання з випробуванням з застосуванням ст.
ст. 75, 76 КК України.

Однак, такий висновок суду не відповідає
вимогам ст. 65 КК України, оскільки суд фактично не врахував дані про
особу винного та обставину, що обтяжує
покарання засудженого, - рецидив
злочинів.

З
матеріалів справ убачається, що ОСОБА_1
ніде не працює, розлучений, підтримує зв'язки з раніше судимими особами, які зловживають спиртними напоями, схильний до вчинення адміністративних
правопорушень, має непогашену судимість
за вчинення умисних тяжких злочинів,
протягом короткого часу після звільнення з місця позбавлення волі знову
вчинив умисний злочин, що свідчить про
те, що він не став на шлях
виправлення, (а.с. 56-65, 69)

За таких
обставин, рішення суду про звільнення
ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням з застосуванням ст.
ст. 75, 76 КК України не можна
визнати законним й обґрунтованим, а тому
виправлення засудженого можливо лише в умовах реального відбування покарання у
виді обмеження волі. Таке покарання є необхідним і достатнім для його
виправлення й попередження нових злочинів.

Таким
чином, колегія суддів вважає за
необхідне скасувати вирок у частині звільнення засудженого від відбування
покарання з випробуванням із постановлениям
нового вироку.

Керуючись ст.
378 КПК України, колегія
суддів, -

засудила:

Апеляції
прокурора, який брав участь у розгляді
справи судом першої інстанції,
-задовольнити.

Вирок
Великолепетиського районного суду Херсонської' області від 25 липня 2007 року
щодо ОСОБА_1 в частині звільнення від відбування покарання з випробуванням із
застосуванням ст. ст. 75,
76 КК України -скасувати.

Призначити
ОСОБА_1 за ст. 310 ч.1 КК України
покарання у виді двох років обмеження волі у кримінально-виконавчій установі
відкритого типу без ізоляції від суспільства в умовах здійснення нагляду з
обов'язковим залученням засудженого до праці.

Міру
запобіжного заходу ОСОБА_1 - підписку про невиїзд залишити без зміни до
набрання вироком законної сили.

В решті цей
вирок щодо ОСОБА_1залишити без зміни.

Вирок
може бути оскаржений і на нього може бути подане касаційне подання прокурором
протягом одного місяця з моменту його проголошення у Верховний Суд України
через апеляційний суд Херсонської області.