Справа № 1-62/
ПОСТАНОВА

Іменем України

25
червня 2007 року м.
Долина

Долинський
районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого
- судді Лицура І.М. , секретаря
- Бойків В.П.,
з участю прокурора - Площанської Н.А. та захисника
-ОСОБА_2.,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Долині справу про
обвинувачення справу про обвинувачення

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Мала
Тур»я, жителя АДРЕСА_1, працюючого водієм автобуса в ПП Греняка А.І., українця,
громадянина України, з неповною
середньою освітою, одруженого, несудимого,

за ст.
122 ч.1 КК України, -

встановив:

ОСОБА_1
умисно заподіяв потерпілому ОСОБА_3.
середньої тяжкості тілесне ушкодження.

Злочин вчинено
за таких обставин.

27
червня 2006 року біля 19.15 год., здійснюючи перевезення пасажирів на автобусі
"ПАЗ", реєстраційний номер НОМЕР_1, за маршрутом «Мала Тур»я - Оболоня», ОСОБА_1 приїхав на зупинку по вул. Грушевського в м. Долина, навпроти магазину «Добридень», на якій в цей час на своєму мікроавтобусі
знаходився ОСОБА_3. Заїжджаючи на
зупинку, ОСОБА_1 перекрив ОСОБА_3. дорогу для виїзду, через що між ними почалася суперечка.
Оскільки ОСОБА_1 відмовлявся від»їхати,
то ОСОБА_3. збоку підійшов до
дверей його автобуса, а той умисно різко
відкрив водійську дверку, нанісши нею ОСОБА_3.
удар в ділянку грудної клітки зліва,
що спричинило останньому тілесне ушкодження середнього ступеню
тяжкості, тобто таке, що викликало тривалий розлад здоров»я, у вигляді закритого перелому 6-го ребра зліва
без зміщення уламків.

Підсудний
ОСОБА_1 вину свою у вчиненому злочині визнав частково та пояснив, що 27.06.2006 року, він знаходився на роботі і перевозив
пасажирів по маршруту М. Туря-Одиниця. Десь біля 19.05 год. він виїхав з с. М.
Туря і рухався по своєму маршруту та під'їхав до автобусної зупинки біля
магазину "Добридень", де в цей
час вже стояв мікроавтобус, яким керував
ОСОБА_3. Об'їхавши його, він зупинився
попереду, щоб висадити та забрати
пасажирів. Коли пасажири заходили, то до
його автобуса з правої сторони підійшов ОСОБА_3. і почав щось кричати в його адресу. Він
відкрив двері і вийшов з автобуса,
можливо при цьому і зачепив дверкою
потерпілого. Вони з ОСОБА_3им

поговорили перед автобусом і він
повернувся, щоб йти геть і в цей час
відчув удар кулаком в потилицю. Від цього удару йому помутніло в очах, а тому він присів, а ОСОБА_3.
де-кілька разів ударив його кулаками по обличчю, після чого поїхав геть. Від отриманих
тілесних ушкоджень він також два тижні лікувався в Долинській ЦРЛ. На даний час
вони з потерпілим примирилися, він
добровільно відшкодував завдані збитки,
у вчиненому розкаюється.

Незважаючи
на тільки часткове визнання вини підсудним ОСОБА_1., його вина в
заподіянні умисного тілесного ушкодження середнього ступеня тяжкості повністю
доведена в судовому засіданні показами потерпілого, свідків по справі, висновками експерта, письмовими та речовими доказами, фактичними даними, що містяться в протоколах слідчих та судових
дій.

Так, потерпілий ОСОБА_3. суду пояснив,
що 27.06.2006 року він знаходився на роботі і перевозив пасажирів по
маршруту "РЕМ-ШРБУ". Біля 19.15 год.
він заїхав на автобусну зупинку біля магазину "Добридень" в м.
Долина по вул. Грушевського. Коли
пасажири сіли в мікроавтобус і він хотів виїхати із зупинки, попереду нього заїхав автобус
"ПАЗ", яким керував
ОСОБА_1, перекривши рух його мікроавтобусу, через що він змушений був різко загальмувати.
Тоді він вийшов з свого мікроавтобуса і підійшов до пасажирських дверей автобуса, яким керував ОСОБА_1. Підійшовши до дверей
він зробив ОСОБА_1 зауваження, щоб той
від'їхав автобусом та дав можливість виїхати з зупинки. Такі зауваження він
робив де-кілька раз, однак ОСОБА_1 на
його зауваження нічого не відповідав і автобусом не від'їхав. Тоді він обійшов
автобус спереду і підійшов до дверей водія зробити йому зауваження. Коли він
підійшов до водійських дверей, то
ОСОБА_1 різко відкрив їх і вдарив його ними в голову та грудну клітку зліва.
Від цього удару він впав на асфальт. ОСОБА_1 вискочив із-за керма і накинувся
на нього. Вони двоє почали качатись по проїзній частині дороги. їх суперечку
припинили пасажири автобусів. Наступного дня він почав відчувати різку біль в
лівій половині грудної клітки і в лікарні виявилося, що в нього зламане ребро.

Свідок
ОСОБА_4. суду пояснив, що 27.06.2006
року біля 19.00 год. він їхав
в мікроавтобусі, яким керував
ОСОБА_3, по маршруту
"РЕМ-ШРБУ". На автобусній зупинці в м. Долина по вул. Грушевського біля магазину
"Добридень" водій зупинився,
щоб висадити та взяти пасажирів. В цей час спереду під'їхав автобус
марки "ПАЗ" і зупинився перед ними,
загородивши дорогу. Тоді ОСОБА_3.
вийшов з мікроавтобуса через двері пасажирів і почав робити зауваження
водієві В.Липку, який в цей час сидів за
кермом. Між водіями виникла
суперечка, під час якої ОСОБА_1 різко
відкрив дверку водія і вдарив нею ОСОБА_3.
в голову та груди, від чого той
впав на асфальт. В цей час ОСОБА_1 вискочив із-за керма і вони почали
битися, а пасажири мікроавтобуса пішли їх
розбороняти. Коли бійка припинилась,
ОСОБА_3 зайшов в мікроавтобус і сів за кермо. Він скаржився на головну
біль.

Свідок
ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив,
що 27.06.2006 року десь після 19.00 год. на автобусній зупинці в м. Долина по вул. Грушевського біля магазину
"Добридень" він бачив, як
водії автобусів ОСОБА_3. та ОСОБА_1
тягаються між собою, а

посторонні
люди розбороняють їх. Після цього ОСОБА_3.
зайшов в мікроавтобус і сів за кермо та скаржився на головну біль.

Свідок
ОСОБА_6 суду пояснила, що 27.06.2006 року біля 19.00 год. на автобусній
зупинці в м. Долина по вул. Грушевського
навпроти магазину "Добридень" вона бачила бійку між водіями автобусів
ОСОБА_3. та ОСОБА_1., однак, хто саме
розпочав бійку, вона не бачила.

СвідокОСОБА_7.,
допитаний органами досудового слідства, пояснив,
що 27.06.2006 року біля 19.00 год.
він знаходився на автобусній зупинці в м. Долина по вул. Грушевського біля магазину
"Добридень". Там виник конфлікт між водіями автобусів, які побилися між собою. Однак, початку бійки він не бачив, і хто її розпочав сказати не може.

Свідок
ОСОБА_8 також підтвердила в судовому засіданні факт бійки між водіями
ОСОБА_3. та ОСОБА_1., що мав місце 27.06.2006 року біля 19.00 год. на зупинці по
вул. Грушевського в м. Долині.

Згідно з
актом судово-медичного огляду № 1198 від 09 серпня 2006 рокум (а.с. 21) в ОСОБА_3. мались тілесні ушкодження: закритий перелом
6-го ребра зліва без зміщення відламків; садно грудної клітки. Закритий перелом
6-го ребра зліва відноситься до тілесних ушкоджень середнього ступеня
тяжкості, тобто таких, що викликали тривалий розлад здоров'я і не є
небезпечними для життя в момент спричинення. Відсутність перебування на
лікуванні ОСОБА_3. тривалістю більше 21
дня, не відповідає характеру тілесних
ушкоджень, тому не може бути підставою
для зміни ступеня тяжкості тілесних ушкоджень.

Як
вбачається з висновку експерта № 307/1198 від 09.10.2006 року (а.с. 81-82),
в ОСОБА_3. малось тілесне
ушкодження: садно в ділянці грудної клітки,
яке відноситься до легких тілесних ушкоджень. В зв'язку з розбіжністю
даних в медичних документах, відмовою
ОСОБА_3. від повторної
рентгенографії, висловитись про
наявність перелому 6-го ребра зліва,
характер його, та ступінь
тяжкості, немає можливості.

Згідно з
протоколом відтворення обстановки і обставин події та долученими до нього
фототаблицями (а.с. 49-50), ОСОБА_3.
показав в який спосіб і якою частиною дверей йому було нанесено удар в
ділянку грудної клітки ОСОБА_1.

Оцінивши
здобуті й перевірені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що вина підсудного ОСОБА_1 в заподіянні
потерпілому ОСОБА_3 умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження в судовому
засіданні доведена повністю і його дії слід кваліфікувати за ст.
122 ч.1 КК України.

В
судовому засіданні прокурор заявила клопотання про звільнення підсудного
ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності в зв»язку зі зміною обстановки, оскільки він перестав бути
суспільно-небезпечною особою, тому що
він сам тривалий час лікувався, помирився
з потерпілим, повністю відшкодував
завдані збитки, у вчиненому
розкаявся, несудимий, позитивно характеризується по місцю роботи та
проживання.

Підсудний
ОСОБА_1 підтримав дане клопотання та просив справу закрити.

Потерпілий
ОСОБА_3. також підтримав клопотання
прокурора, просив його задоволити, оскільки підсудний розкаявся, повністю відшкодував збитки і він ніяких
претензій до нього не має.

Заслухавши
думки учасників процесу та дослідивши матеріали справи, суд вважає,
що клопотання прокурора підлягає до задоволення і кримінальну справу про
обвинувачення ОСОБА_1 за ст. 122 ч.1 КК України слід закрити, звільнивши підсудного від кримінальної
відповідальності в зв»язку зі зміною обстановки, виходячи з наступного:

Згідно
зі ст.
282 КПК України, якщо під час
судового розгляду справи будуть встановлені підстави для її закриття, суд,
заслухавши думку учасників судового розгляду і висновок прокурора, своєю мотивованою ухвалою закриває справу.

В
судовому засіданні встановлено, що
підсудний ОСОБА_1 вчинив злочин середньої тяжкості, раніше до кримінальної відповідальності не
притягувався і на час розгляду справи в суді перестав бути
суспільно-небезпечною особою, оскільки з
матеріалів справи вбачається, що він
тривалий час лікувався, позитивно
характеризується по місцю роботи та проживання,
має на утриманні неповнолітню дитину,
повністю примирився з потерпілим та відшкодував заподіяні збитки, у вчиненому розкаюється.

Вищеназвані
обставини суд вважає такими, що свідчать
про втрату суспільної небезпеки особою підсудного ОСОБА_1 на час розгляду
справи в суді.

Враховуючи
викладене суд вважає за недоцільне притягнення підсудного до кримінальної
відповідальності в зв»язку із зміною обстановки, оскільки він перестав бути
суспільно-небезпечною особою, а тому
кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1 за
ст. 122 ч. 1 КК України слід
закрити на підставі ст. 48 КК України, звільнивши підсудного від кримінальної
відповідальності.

На
підставі викладеного, ст. 48 КК України, керуючись
ст. ст. 7, 282
КПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Кримінальну
справу про обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 122 ч.1 КК України, закрити на підставі ст. 45
КК України.

Запобіжний
захід щодо ОСОБА_1 у вигляді підписки про невиїзд -скасувати.

Апеляція
на постанову може бути подана протягом семи діб з дня її проголошення до
апеляційного суду Івано-Франківської області.