О К Р Е М А П О С Т А Н О В А
20 серпня 2012 року Іванківський районний суд Київської області у складі: головуючої - судді Слободян Н.П., при секретарі Мартовицькій Н.Є., з участю прокурора Іващенка С.А., захисника ОСОБА_1, розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Іванків кримінальну справу по обвинуваченню
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця і жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працює, раніше судимий 26.04.2011 року Вишгородським районним судом Київської області за ст.. 286 ч.3 КК України до 5 років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами на 2 роки, звільнений від відбування покарання 07.09.2011 року постановою Полтавського районного суду Полтавської області умовно достроково на 2 роки 4 місяці 6 днів із залишенням додаткової міри покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами
Вироком Іванківського районного суду Київської області від 20.08.2012 року засуджено ОСОБА_2 за скоєння злочину, передбаченого ч.1 ст. 389 КК України.

Під час судового розгляду справи були встановлені грубі порушення норм кримінально-процесуального законодавства.

Так, у судовому засіданні встановлено, що кримінальна справа відносно ОСОБА_2 за ст. 389 ч.1 КК України порушена 06.02.2012 року, приводом для її порушення стало подання начальника Бородянського МВ КВІ Київської області щодо притягнення ОСОБА_2 до кримінальної відповідальності за ухилення від відбування покарання у вигляді позбавлення права керувати транспортними засобами. Зазначене подання датоване 30.01.2012 року.

Після порушення кримінальної справи досудове слідство у справі проводилось до 23.02.2012 року (для ознайомлення обвинуваченого із матеріалами справи), тобто тривало рівно 17 днів. При цьому всі слідчі дії звелися до допиту 21.02.2012 року єдиного свідка начальника МВ КВІ ОСОБА_3, покази якого є автоматичним перенесення його подання у протокол допиту свідка, допиту у якості обвинуваченого ОСОБА_2, збирання характеризуючи обвинуваченого документів та винесення формального подання в порядку ст.. 23-1 КПК України.

Під час судового розгляду справи встановлено однобічність та неповноту досудового слідства.

Відповідальність за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.389 КК України, настає за наявності прямого умислу: особа усвідомлює, що ухиляється від покарання, не повязаного з позбавленням волі, і бажає цього.

У судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 пояснив, що сів за кермо автомобіля у звязку тим, що ОСОБА_4, який на цьому автомобілі зустрів його на залізничному вокзалі м. Києва, під час поїздки відчув себе вкрай погано, і він був вимушений сісти за кермо автомобіля, щоб доїхати до найближчої аптеки. І саме тоді і був зупинений працівниками ДАІ. Тобто, по суті вказував на поважні причини невиконання ним вимог вироку суду.

Вказані покази були підтверджені у судовому засіданні свідком ОСОБА_4 (який не допитувався під час досудового слідства), який також повідомив, що працівниками міліції відносно нього також був складений протокол про адміністративне правопорушення за передачу керма особі, що перебуває у стані алкогольного спяніння, проте після їх направлення до Деснянського районного суду м. Києва, йому було повернуто права, і ніякого стягнення до нього не було застосовано.

Під час досудового слідства (допиту свідка ОСОБА_3А.) жодного питання про те, чи з*ясовував він причини з яких ОСОБА_2 порушив вимоги вироку та чому керував автомобілем йому не було поставлено. Як не намагався слідчий під час досудового слідства з*ясувати це у обвинуваченого, тобто фактично не досліджував наявність у діях останнього субєктивної сторони інкримінованого йому злочину.

Підсудний ОСОБА_2 у судовому засіданні також стверджував, що він взагалі не знає про факт притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч.1 КУАП (протокол та постанова були долучені до справи прокурором у судовому засіданні). ЇЇ не бачив та копії не отримував.

Ці факти під час досудового слідства не з*ясовувались та не досліджувались і не перевірялись, тому суд був вимушений дати судове доручення щодо перевірки цих показів (проведення допиту додаткових свідків (працівників ДАІ, які складали адімнпротоколи відносно ОСОБА_2, понятих, які при цьому були присутні), витребовування адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_2 та ОСОБА_4).

Судове доручення було виконано слідчим не в повному обсязі ( матеріали з Деснянського суду так суду і не надані), а в частині виконаного вкрай поверхово. Зокрема, не з*ясовано, чи повідомляв ОСОБА_2 працівників ДАІ про те, що він позбавлений права керування транспортними засобами за вироком суду, де знаходяться його водійські права. У судове засідання ці свідки не з*являлися, що значно затягувало розгляд справи, яка надійшла до суду 29.02.2012 року. Постанова про привід свідків не виконана взагалі.

Вказані вище обставини та факти досудовим слідством не були з достатньою повнотою досліджені. Зокрема, не були долучені документ про приналежність транспортного засобу ( оскільки за належності його іншій особі, суд мав визначатися з тим, чи можна розцінювати разовий проїзд на ньому ОСОБА_2 як продовження зайняття певною діяльністю в даному випадку заборони керування транспортними засобами); через не проведення допиту на досудовому слідстві ОСОБА_4, який, за його свідченнями, на певній правовій підставі володіє цим транспортним засобом, не було перевірено і факти, які були ним повідомлені у судовому засіданні ( не витребувано медичну документацію, яка б підтверджувала чи спростовувала його покази щодо поганого стану здоровя, не з*ясовано чим завершилась у суді адміністративна справа складена відносно ОСОБА_4, яка може містити дані, що мають істотне значення для правильного вирішення даної кримінальної справи.)

Оскільки всі вказані недоліки мав усувати суд під час судових засідань слухання справи та прийняття остаточного рішення значно затягнулись (справа фактично розглядалась майже 6 місяців), хоча при проведенні якісного, повного та обєктивного досудового слідства могла бути розглянута за одна-два судових засідання.

Як наслідок всіх зазначених порушень, фактично у даній кримінальній справі порушено вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, а саме право на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку.

Викладене вище свідчить про грубі порушення вимог кримінально-процесуального законодавства допущені працівниками Іванківського РВ ГУ МВС України у Київській області під час проведення досудового слідства, що потребує посилення нагляду за здійсненням слідства органами внутрішніх справ з боку міжрайпрокуратури, та більш якісного вивчення кримінальних справ під час затвердження обвинувального висновку та направлення їх до суду.

Керуючись ст. 23-2 КПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

1.Про виявлені порушення кримінально-процесуального законодавства довести до відома Іванківського міжрайонного прокурора Київської області для вжиття заходів щодо недопущення подібних порушень у майбутньому та посилення нагляду за піднаглядовими органами дізнання і слідства.

2.Про результати повідомити Іванківський районний суд Київської області не пізніше як у місячний строк.

Суддя: