Справа
№1-100/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 грудня 2007 р. Кролевецький районний суд Сумської області

в складі - судді Сірої Г.І.

при
секретарі Малик Г.М.

з
участю прокурора ОСОБА_8

адвокатів ОСОБА_9., ОСОБА_10

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м.Кролевець справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженки АДРЕСА_1,
громадянки України, з неповною середньою освітою, незаміжньої, непрацюючої,
проживає без реєстрації в АДРЕСА_2, не судимої в силу ст. 89 КК України,-

- за ст. 121 ч.1 КК України,-

встановив :

Охріменко умисно заподіяла ОСОБА_2 тяжкі тілесні
ушкодження за таких обставин:

22 квітня 2007 року ОСОБА_1. в будинку за місцем свого
проживання в АДРЕСА_2 розпивала спиртні напої із співмешканцем ОСОБА_2. В ході виниклої
між ними сварки, на грунті неприязнених стосунків ОСОБА_1. щтовхнула ОСОБА_2. на підлогу, а, коли той упав, підібраним
зі столу ножем нанесла потерпілому удар в праву половину грудної клітки
зі сторони спини. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №136 від 11
травня 2007 року ОСОБА_2 заподіяно "колюче-ріжуче поранення правої
половини грудної клітки з пошкодженням правої легені та діафрагми, з
проникненням; крові та повітря у праву плевральну порожнину, які по ступеню
тяжкості відносяться до тяжких ушкоджень, так як вони були небезпечними для
життя потерпілого.

Допитана в судовому засіданні
підсудна визнала себе винною частково, пояснивши, що більше року вона перебувала в фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2.,
проживали за місцем її проживання в АДРЕСА_2. Вранці 22 квітня 2007 року вони
вирішили з ОСОБА_2. припинити спільне проживання. Його батьки приїхали забрати
його речі і він поїхав разом з ними. Біля
14 години ОСОБА_2. прийшов до неї з метою помиритися, приніс горілку та
пиво і вони стали разом розпивати спиртні напої. Вона випила приблизно 150 гр.,
ОСОБА_2. також вживав горілку. Крім того, він прийшов вже в нетверезому стані.
Вживши ще спиртного він став тягнути її в іншу кімнату, бажаючи інтимних
стосунків, однак, вона відмовлялася. Незважаючи на спротив з її сторони
ОСОБА_2. зґвалтував її. Вона хотіла піти
від нього, однак він її утримував і вона не могла від нього втекти. Тоді вона
зробила підсічку, він упав. Розуміючи, що, якщо вона не вдарить його, то
він її вдарить, так як він фізично сильніший, вона схопила ніж і вдарила його
ножем в спину. Потім він підхопився і побіг. В цей час повернулись батько і
брат, батько спитав у ОСОБА_2 "ти куди?", вона розповіла їм, що
ударила ОСОБА_2 ножем, до того ж на підлозі була кров. Про те, що трапилося,
повідомили в міліцію. Свої дії мотивує поведінкою потерпілого, тим, що він
зґвалтував її, після чого вона захищалася і перебувала у збудженому стані.

Крім часткового визнання вини самою підсудною, її вина
повністю доведена при розгляді справи в суді, в тому числі показами потерпілого
та свідків.

Потерпілий ОСОБА_2. суду пояснив,
що до 22 квітня 2007 року він проживав з ОСОБА_1.
за місцем її проживання в АДРЕСА_2. Оскільки вона не

2

захотіла в подальшому проживати разом, 22 квітня 2007 року вранці приїхали
його батьки, і він разом з ними поїхав додому. Приблизно в 14 годин він, взявши
горілки та пива, прийшов до ОСОБА_1. з метою забрати телефон. Разом вирішили
розпити спиртні напої. ОСОБА_1. закрила двері і вони удвох вживали спиртне. Він
швидко сп'янів і погано пам'ятає подальші події. Пам'ятає, що ОСОБА_1. зробила
підсічку, від чого він упав на підлогу, а потім він відчув різкий біль у спині.
Підхопившись і відкривши двері, він вибіг з будинку і побіг до ОСОБА_3, після чого йому була надана медична допомога.
Того дня між ним та ОСОБА_1. не було інтимної близості, тим більше він
не ґвалтував її.

Свідок ОСОБА_4. пояснив суду, що проживає неподалік від
ОСОБА_1. 22 квітня 2007 року, коли вона
була у сусідів, їй повідомили, що у них у хаті хтось лежить в крові. Прийшовши
додому, вона побачила ОСОБА_2. Вона з чоловіком зателефонували в лікарню,
місцевому фельдшеру та в міліцію. ОСОБА_2. від них було доставлено к лікарню.
За час перебування ОСОБА_2. у них, він був у свідомості, сказав, що його
поранила ОСОБА_1. Свідок також пояснила, що раніше ОСОБА_2. також прибігав до
них, говорив, що ОСОБА_1. вчинила сварку.

Свідок ОСОБА_5. пояснила суду, що 22.04.2007 р. сестра
посварилася з ОСОБА_2. і той поїхав додому. В обідній час ОСОБА_2. повернувся
із спиртним, залишився з сестрою, а він пішов з дому. Повернувшись додому
приблизно через 2 години, він побачив
заплакану сестру, ОСОБА_2. бачив у сусідки у дворі у крові, він скаржився на
біль в боку. Зайшовши в будинок, бачив на підлозі кров. Сестра сказала,
що вдарила ОСОБА_2. ножем після інтимних стосунків. Із показів свідка ОСОБА_6.
вбачається, що 22 квітня 2007 р. біля 15 год. їй, як фельдшеру, зателефонувала
ОСОБА_4. і повідомила, що в неї вдома знаходиться ОСОБА_2. з пораненням. На
місці вона виявила, що у ОСОБА_2. різана рана підлопаточної області з правого
боку. Від нього дізналася, що поранила його ОСОБА_1. Після наданої нею першої
медичної допомоги ОСОБА_2. був доставлений в лікарню (а.с.20). На досудовому слідстві свідок ОСОБА_7 дав покази
про те, що він проживає в с.Литвиновичі з батьками, а в окремому будинку
проживала його донька ОСОБА_1., син ОСОБА_5. та співмешканець доньки ОСОБА_2.
Перебуваючи 22.04.2007 р. у доньки, дізнався, що ОСОБА_2. поїхав до батьків в
с.Воргол. Біля 14 год. прийшов ОСОБА_2., який дав йому та сину пляшку пива та 5
грн. і вони з сином пішли до центру села. Коли повернувся до будинку дітей, то побачив як з будинку вибіг ОСОБА_2. в
крові і кудись побіг (а.с.22).

Вина підсудної підтверджується іншими зібраними по справі
доказами:

· довідкою Кролевецької ЦРЛ про те, що 22.04.2007 р. до
хірургічного відділення поступив ОСОБА_2. з ножовим пораненням (а.с.4);

· протоколом огляду місця події від 22.04.2007 р.
(а.с.5-8);

· протоколом вилучення одягу в господарстві ОСОБА_4.
(а.с.8);

· протоколом очної ставки між ОСОБА_1. та ОСОБА_2.
(а.с.23);

· протоколом огляду речових
доказів(а.с.24-27);

· протоколом відтворення обстановки та обставин події від
16.05.2007 р.,
в ході якого ОСОБА_1. дала покази про те, яким чином вона
заподіяла ОСОБА_2 ножове поранення (а.с.41-44);

· висновком судово-медичної експертизи №136 від 11.05.2007
р. про те, що ОСОБА_2 заподіяні тілесні
ушкодження у виді "колюче-ріжучого поранення правої половини грудної клітки
з пошкодженням правої легені та діафрагми, проникненням крові та повітря у
праву плевральну порожнину", які по ступеню тяжкості є тяжкими тілесними
ушкодженнями, тому що вони були небезпечними для життя ОСОБА_2. (а.с.53-57);

· висновком додаткової судово-медичної експертизи №153 від
22.05.2007 p., з якого вбачається,
що механізм утворення тілесних ушкоджень у ОСОБА_2. відповідає механізму
заподіяння тілесних ушкоджень, продемонстрованому ОСОБА_1. під час відтворення
обстановки та обставин події, (а.с.63-65);

· висновком імунологічної експертизи про те, що на светрі
та футболці потерпілого маються сліди його крові (а.с.70-72);

висновком цитологічної експертизи №228 від 1.06.2007 р.
про те,що на вилученому в господарстві ОСОБА_1. ножі виявлена кров, яка може
бути ОСОБА_2. і не може бути

3

ОСОБА_1. (а.с.81-85);

- висновком криміналістичної
експертизи №207 від 4.06.2007 p., з якого вбачається, що на спинці
светра та футболки ОСОБА_2. виявлено по одному пошкодженню, які мають ознаки
впливу колюче-ріжучого знаряддя, типу клинка ножа (а.с.89-93). Судом проаналізовані покази підсудної в частині
невизнання нею факту наявності у неї умислу в діях по нанесенню ОСОБА_2 тяжких
тілесних ушкоджень. Підсудна в судовому засіданні посилається на
наявність стану необхідної оборони та стану збудженості, сильного душевного
хвилювання в момент заподіяння нею тілесних ушкоджень потерпілому, що
спричинено незаконними діями потерпілого відносно неї перед нанесенням нею
удару ножа. Суд вважає, що ці твердження підсудної є надуманими і такими, що не
відповідають фактичним обставинам подій, що мали місце 22.04.2007 р., та зібраними по справі доказами. Твердження підсудної про
факт зґвалтування її ОСОБА_2. 22.04.2007 р. не знайшов підтвердження як при
розгляді справи, так і при перевірці заяви ОСОБА_1. в установленому законом
порядку. Сама ОСОБА_1. 23.04.2007 р. написала заяву про те, що факту
зґвалтування не було (а.с.13). В процесі розгляду кримінальної справи в суді
судом в порядку ст. 315-1 КПК України було дано доручення органу досудового
слідства перевірити викладені підсудною факти щодо дій ОСОБА_2. 29 жовтня 2007
р. відповідно до п.2 ст. 6 КПК України було відмовлено в порушенні кримінальної
справи відносно ОСОБА_2. (а.с. 213-215). Дана постанова була оскаржена
ОСОБА_1., її скарга залишена без задоволення відповідно до постанови Кролевецького
райсуду
від 02.11.2007 р. (а.с. 220), скарга підсудної на
постанову суду залишена без задоволення ухвалою апеляційного суду від
22.11.2007 р. (а.с.221). Безпідставні, на думку суду, твердження підсудної як
про стан необхідної оборони так і про стан сильного душевного хвилювання,
враховуючи відсутність будь-яких даних щодо неправомірних дій ОСОБА_2. щодо неї
та обставинами заподіяння нею тілесних ушкоджень потерпілому. її посилання на
те, що, якби вона не ударила ножем ОСОБА_2., то він ударив би її, суд вважає надуманими, враховуючи до того є і той факт, що
саме вона, застосувавши до потерпілого фізичну силу, підсічку, вдарила
його ножем, коли той взагалі не мав можливості нанести їй удар. Такі пояснення
підсудної щодо обставин заподіяння потерпілому тяжких тілесних ушкоджень суд
визнає як обраний нею спосіб захисту, в тому числі і її посилання на психічний
стан її здоров'я, оскільки, відповідно до
висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи ОСОБА_1. в момент
вчинення злочину могла усвідомлювати свої дії та керувати ними (а.с.194-196).
Ставити під сумнів покази потерпілого ОСОБА_2. у суду немає підстав з
врахуванням показів свідків та інших зібраних по справі доказів.

Вивчивши зібрані по справі докази, суд вважає, що дії
підсудної ОСОБА_1. слід кваліфікувати за
ст. 121 ч.1 КК України, оскільки вона умисно заподіяла потерпілому тяжкі
тілесні ушкодження, небезпечні для життя в момент заподіяння.

Вирішуючи питання про вид та міру покарання підсудній,
суд враховує ступінь тяжкості вчиненого нею злочину, особу винної, обставини,
що пом'якшують та обтяжують покарання. Як
обтяжуючу вину підсудної обставину суд визнає те, що злочин вона вчинила в
стані алкогольного сп'яніння. Суд бере до уваги, що за місцем проживання
підсудна характеризується з негативного боку, ніде не працювала.

З
врахованням вищезазначеного суд приходить до висновку, що виправлення підсудної
можливе лише в умовах ізоляції її від суспільства, і
покарання їй слід призначити в межах санкції ст. 121 ч.1 КК України, не
вбачаючи підстав для застосування щодо неї більш м'якого покарання чи нижче від
найнижчої межі, передбаченої законом, не вбачаючи пом'якшуючих обставин
відносно підсудної.

По справі заявлені цивільні позови: прокурором в
інтересах держави на суму 2240 грн. 79 коп. за лікування потерпілого в умовах
стаціонару Кролевецької ЦРЛ, а також потерпілим ОСОБА_2. про стягнення витрат,
понесених ним на лікування в сумі 554 грн. 13 коп. та стягнення 2000 грн.
моральної шкоди.

Підсудна ОСОБА_1. позов прокурора визнала повністю, позов
потерпілого в частині відшкодування майнової шкоди визнала, в частині моральної
шкоди не визнала.

Суд вважає, що позови підлягають
задоволенню.

Вина підсудної в заподіянні ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, з
приводу яких він перебував на лікуванні в Кролевецькій ЦРЛ, доведена.
Відповідно до ч.1 ст.1206 Цивільного

4

кодексу
України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладової охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину.
Розрахунок вартості лікування проведено відповідно до Постанови КМУ №545 від
16.07.1993 р. "Про затвердження порядку нарахування розміру фактичних
витрат в закладах охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілих від
злочинних дій і зарахування утриманих коштів від винних осіб в відповідний
бюджет і їх використання". Потерпілий
знаходився на лікуванні 15 днів, на його лікавання затрачено 2240 грн. 79
коп. (а.с.111). Вказану суму слід стягнути з підсудної.

Потерпілий ОСОБА_2. надав докази
понесення ним витрат на лікування в сумі 554 грн. 13 коп. в зв'язку з діями
ОСОБА_1., тому вказану суму відповідно до ст.1166 ЦК України слід стягнути з підсудної (а.с.141, 142). Що стосується
відшкодування моральної шкоди, то, на думку суду, вимоги позивача і в цій
частині є обгрунтованими і такими, що відповідають положенням ст.23, 1167, 1168 ЦК України. Внаслідок дій ОСОБА_1. було
ушкоджено здоров'я потерпілого, він відчував фізичний біль, переніс і душевні
страждання, а тому, безсумнівно, йому діями ОСОБА_1. заподіяна моральна
шкода. Враховуючи характер вчинених підсудною протиправних
дій щодо потерпілого, глибину фізичних та душевних страждань, виходячи з вимог розумності
та справедливості щодо розміру відшкодування моральної шкоди, суд вважає, що
вимоги потерпілого в сумі 2000 грн. є обгрунтованими і підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК
України,-

засудив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого
ст.121 ч.1 КК України і призначити їй за цим законом покарання у виді
позбавлення волі на строк 5 (п'ять) років.

До вступу вироку в законну силу запобіжний захід відносно
засудженої залишити попередній - взяття під
варту, строк відбування покарання рахувати з 23 квітня 2007 року.

Цивільні позови задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави в особі фінансового
управління Кролевецької районної державної адміністрації 2240 (дві тисячі
двісті сорок) грн. 79 коп. за лікування
потерпілого ОСОБА_2. в умовах стаціонару Кролевецької ЦРЛ.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 554 (п'ятсот п'ятдесят чотири) грн. 13 коп.
матеріальної шкоди та 2000 грн. моральної шкоди.

Речові докази по справі, що зберігаються в камері речових
доказів Кролевецького РВ УМВС, теніску, светр, ніж - знищити.

На вирок може бути подана апеляція до апеляційного суду
Сумської області через Кролевецький райсуд протягом 15 діб з моменту його проголошення, засудженою ОСОБА_1. в той же
строк з моменту вручення їй копії вироку.