Справа № 1407/5360/2012
ВИРОК

іменем України

"03" квітня 2013 р. Вознесенський
міськрайонний суд Миколаївської
області в складі головуючого судді
Дробинського О.Е.,

при секретарі Каракадько Ю.В.,

з участю прокурора Луценко С.В.,

захисника адвоката ОСОБА_1,

потерпілого /цивільного позивача/
ОСОБА_2,

представника потерпілого /цивільного
позивача/ ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в місті
Вознесенську кримінальну справу по
обвинуваченню:

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста
Вознесенськ Миколаївської області,
громадянина України, освіта професійна
технічна, не працює, пенсіонера,
інваліда третьої групи за загальним
захворюванням, сімейний стан -
одружений, зареєстрованого за місцем
проживання за адресою: АДРЕСА_1,
фактично мешкає без реєстрації за
адресою: АДРЕСА_2, не судимого,

в скоєнні злочину, передбаченого ч.2
ст.125 КК України,

В С Т А Н О В И В :

26 липня 2010 року біля 20 годин 00 хвилин в
місті Вознесенську Миколаївської
області на подвір`ї житлового будинку
за адресою: АДРЕСА_1, підсудний ОСОБА_4,
перебуваючи на законних підставах в
даному житловому будинку, та на
присадибній дільниці даного будинку,
як власник частки даного будинку, на
грунті виниклих неприязних відносин,
під час святкування дня народження
свого меншого брата потерпілого
ОСОБА_2, знаходячись в стані
алкогольного сп'яніння, умисно наніс
свому меншому брату потерпілому ОСОБА_2
декілька ударів рукою в область голови.
Після того, як потерпілий ОСОБА_2,
внаслідок отримання даних ударів в
область голови, упав на подвір'ї біля
кущів троянд, підсудний ОСОБА_4
наскочив на нього зверху, схопив руками
за шию, та почав душити. Внаслідок
виниклої боротьби між підсудним ОСОБА_4
та потерпілим ОСОБА_2 потерпілий ОСОБА_2
намагався звільнитися від захвату шиї,
борсався та перевертався на поверхні
двору, але підсудному ОСОБА_4, який
навалився зверху на потерпілого ОСОБА_2
вдавалося утримувати потерпілого
ОСОБА_2, поки їх не розборонила дружина
потерпілого ОСОБА_2 - ОСОБА_5.

Внаслідок даних умисних дій підсудного
ОСОБА_4 потерпілому ОСОБА_2 були
спричинені тілесні ушкодження у
вигляді струсу головного мозку з
крововиливами та саднами в області
голови, які відносяться до легкого
тілесного ушкодження, що спричинило
короткочасний розлад здоров'я, а також
тілесні ушкодження у вигляді
крововиливу в області шиї, саден в
області верхніх кінцівок, які
відносяться до легких тілесних
ушкоджень.

По кримінальній справі потерпілим
ОСОБА_2 заявлено цивільний позов про
відшкодування заподіяної моральної
шкоди на суму 4000 гривень 00 копійок, та
відшкодування заподіяної матеріальної
шкоди на суму 857 гривень 00 копійок.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_4
вину у вчиненні інкримінованого йому
злочину за скаргою приватного
обвинувачення потерпілого ОСОБА_2 не
визнав, та пояснив, що 26 липня 2010 року
біля 20 години він прийшов до будинку
АДРЕСА_1, привітати з днем народження
свого меншого брата ОСОБА_2. Його
запросили за стіл, і він знаходився за
святковим столом, разом з братом
ОСОБА_2, дружиною брата - ОСОБА_5, а
також подружжям ОСОБА_6, які були в
гостях на дні народження у потерпілого
ОСОБА_2. Саме за столом иіж ним та його
братом ОСОБА_2 знову виник давній спір
про розподіл спадкового майна, яке
залишилося після смерті їх батьків, в
виді житлового будинку за адресою:
АДРЕСА_1. При цьому потерпілий ОСОБА_2
почав його виганяти із-за столу, та з
будинку. Він не став виконувати вимоги
свого брата потерпілого ОСОБА_2, та став
доводити всім, що він є власником
частки даного будинку, і нікуди з нього
в цей вечір не піде. На це потерпілий
ОСОБА_2 вдарив його рукою по обличчю,
попавши в ніс. Він намагався схопити
своїми руками руки потерпілого ОСОБА_2,
щоб той його не бив, але потерпілий
ОСОБА_2 повалив його у дворі на землю, де
між ними виникла боротьба, під час якої
вони кричали. На їх крики збіглися
сусіди, і боротьба між ними
припинилася. Через де який, нетривалий
час, приїхали працівники міліції та
лікарі швидкої медичної допомоги.
Потерпілому ОСОБА_2 була надана
необхідна перша медична допомога, а
його працівники міліції забрали для
оформлення утримування в комунальній
установі «Медичний витверезник», де
він пробув біля трьох годин, тобто до
першої години ночі наступної доби - 27
липня 2010 року. Ввечері - 26 липня 2010 року,
він жодного умисного тілесного
ушкодження потерпілому ОСОБА_2 не
наніс, але не заперечує того, що між
ними була боротьба. Наступного ранку, а
саме 27 липня 2010 року, біля 07 години
ранку, він знову прийшов до будинку
АДРЕСА_1, оскільки він є власником
частки даного будинку, та став стукати
у ворота. На це із будинку вибіг його
брат ОСОБА_2 із шматком товстого дроту в
руках. Коли потерпілий ОСОБА_2
замахнувся на нього дротом, він
схопився рукою за дріт, та потягнув
його на себе. Внаслідок цього
потерпілий ОСОБА_2 вдарився головою об
ворота. В цей час він став тікати від
потерпілого ОСОБА_2, а потерпілий
ОСОБА_2 намагався наздогнав його, і біг
за ним переслідуючи його уже на самій
вулиці Калініна. Коли потерпілий
ОСОБА_2 його наздогнав, то він жодного
разу не вдарив потерпілого ОСОБА_2, а
навпаки потерпілий ОСОБА_2 шматком
дроту наносив йому удари по тілу.
Незважаючи на це, йому все ж вдалося
втікти від потерпілого ОСОБА_2, і
лише вранці - 27 липня 2010 року він попав
до своєї оселі на вулиці Корольова, де
мешкає із своєю родиною.

Але, не зважаючи на невизнання своєї
вини в судовому засіданні, вина
підсудного ОСОБА_4 за скаргою
приватного обвинувачення потерпілого
ОСОБА_2 підтверджується доказами, які
досліджені в судовому засіданні, а
саме:

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні
пояснив, що 26 липня 2010 року біля 20
години до будинку АДРЕСА_1, де він
мешкає із своєю дружиною, прийшов
привітати його з днем народження його
старший брат ОСОБА_4. Його запросили за
стіл, і він знаходився за святковим
столом, разом з іншими гостями. Саме за
столом, коли його брат ОСОБА_4 уже випив,
він знаходячись в стані алкогольного
сп'яніння, почав брутально сваритися з
приводу розподілу спадкового майна,
яке залишилося після смерті їх батьків,
в виді житлового будинку за адресою:
АДРЕСА_1. Святковий настрій на дні
народження був зіпсований, гості
залишили святковий стіл та розійшлися.
Коли вони знаходилися у дворі будинку,
він також запропонував ОСОБА_4 залишити
будинок, на що ОСОБА_4 став кричати, що
він є власником частки даного будинку,
та нікуди з нього в цей вечір не піде.
Після цього ОСОБА_4 підскочив до нього,
та наніс йому декілька ударів рукою в
область голови. Від отриманих ударів
він упав на землю, біля кущів троянд, а
підсудний ОСОБА_4 навалився на нього
зверху, схопив руками за шию, та почав
душити. Внаслідок виниклої боротьби
між ними, він намагався звільнитися від
захвату шиї, але підсудному ОСОБА_4,
який навалився на нього зверху
вдавалося утримувати потерпілого
ОСОБА_2, поки їх не розборонила його
дружина - ОСОБА_5. Через нетривалий час,
приїхали працівники міліції та лікарі
швидкої медичної допомоги. Йому була
надана необхідна перша медична
допомога, а ОСОБА_4 працівники міліції
забрали до райвідділу міліції, де він
пробув до ранку наступного дня, тобто -
27 липня 2010 року. Коли працівники
міліції ввечері 26 липня 2010 року
забирали ОСОБА_4 до райвідділу міліції,
у нього не було ніяких тілесних
ушкоджень. ОСОБА_4 цього вечера навіть
не надавалася будь-яка медична
допомога, так як крім працівників
міліції була викликана і машина
швидкої допомоги. На відміну від ОСОБА_4
він був побитий, у нього були синці на
обличчі, шиї та на руках. Наступного
ранку, а саме 27 липня 2010 року, біля 07
години ранку, ОСОБА_4 знову прийшов до
будинку АДРЕСА_1, та став стукати у
ворота. Він вийшов з будинку до воріт, і
ОСОБА_4 штовхнув його на ворота,
внаслідок чого він знову вдарився
головою об ворота. На вулиці Калініна
перед воротами між ними знову сталася
бійка.

Крім показів потерпілого ОСОБА_2, вина
підсудного ОСОБА_4 повністю
підтверджується іншими матеріалами
кримінальної справи, дослідженими в
судовому засіданні. Так допитані в
судовому засіданні свідки пояснили:

Свідок ОСОБА_5, яка є дружиною
потерпілого ОСОБА_2 в судовому
засіданні пояснила, що 26 липня 2010 року
біля 20 години до будинку АДРЕСА_1, де
вона мешкає із своїм чоловіком ОСОБА_2,
прийшов привітати ОСОБА_2 з днем
народження його старший брат ОСОБА_4.
ОСОБА_4 запросили за стіл, і він
знаходився за святковим столом, разом з
іншими гостями. Саме за столом, коли
ОСОБА_4 уже випив, він знаходячись в
стані алкогольного сп'яніння, почав
сваритися з її чоловіком ОСОБА_2 з
приводу розподілу спадкового майна,
яке залишилося після смерті їх батьків,
в виді житлового будинку за адресою:
АДРЕСА_1. Святковий настрій на дні
народження був зіпсований, гості
залишили святковий стіл та почали
розходитися. Коли гості розійшлися,
ОСОБА_2 та ОСОБА_4 знаходилися у дворі
будинку, вона почула їхні крики. Кричав
ОСОБА_4 що він є власником будинку. Вона
бачила, як тимошенко ОСОБА_4 підскочив
до її чоловіка ОСОБА_2, і наніс йому
декілька ударів рукою в область голови.
Від отриманих ударів ОСОБА_2 упав на
землю, а ОСОБА_4 навалився на нього
зверху, схопив руками за шию, та почав
душити. Між ними виникла боротьба, під
час якої ОСОБА_2 намагався звільнитися
від захвату шиї, але підсудному ОСОБА_4,
який навалився на нього зверху
вдавалося утримувати потерпілого
ОСОБА_2, поки вона їх не розборонила.
Були викликані працівники міліції та
лікарі швидкої медичної допомоги, так
як у ОСОБА_2 було розбите обличчя.
ОСОБА_2 була надана необхідна перша
медична допомога, а ОСОБА_4 працівники
міліції забрали до райвідділу міліції,
де він пробув до ранку наступного дня,
тобто - 27 липня 2010 року. Коли працівники
міліції ввечері 26 липня 2010 року
забирали ОСОБА_4 до райвідділу міліції,
у нього не було ніяких тілесних
ушкоджень. ОСОБА_4 цього вечера навіть
не надавалася будь-яка медична
допомога. Медична допомога була надана
ввечері 26 липня 2010 року ОСОБА_2, так як
він був побитий ОСОБА_4. У ОСОБА_2 були
синці на обличчі, шиї та на руках.
Наступного ранку, а саме 27 липня 2010
року, біля 07 години ранку, ОСОБА_4 знову
прийшов до будинку АДРЕСА_1, і став
стукати у ворота. ОСОБА_2 вийшов з
будинку до воріт, і на вулиці Калініна
перед воротами між ними знову сталася
бійка.

Свідок ОСОБА_7, яка є дружиною
підсудного ОСОБА_4 в судовому засіданні
пояснила, що 26 липня 2010 року біля 20
години її чоловік - ОСОБА_4 зібрався та
пішов до свого молодшого брата ОСОБА_7,
який мешкає в будинку АДРЕСА_1, щоб
привітати ОСОБА_7 з днем народження.
Цілу ніч ОСОБА_4 не було дома. Лише
вранці - 27 липня 2010 року ОСОБА_4 з'явився
до будинку на вулиці Корольова, де вони
мешкають. При цьому ОСОБА_4 був побитий.
Він розповів, що з дня народження
ОСОБА_7, ще ввечері 26 липня 2010 року, його
забрали до міліції, де він і провів всю
ніч, так як вони побилися із братом. А
наступного ранку - 27 липня 2010 року,
ОСОБА_4 знову прийшов до будинку
АДРЕСА_1, і між ним та ОСОБА_7 знову
сталася бійка.

Свідок ОСОБА_8, яка є племінницею
потерпілого ОСОБА_2 в судовому
засіданні пояснила, що 26 липня 2010 року в
вечірній час, вона разом із своїм
чоловіком ОСОБА_9 прийшли до будинку
АДРЕСА_1, де мешкає її дядько ОСОБА_2,
щоб привітати ОСОБА_2 з днем народження.
Коли вони зайшли у двір, то побачили, що
святковий настрій у ОСОБА_2 був
зіпсований, гості залишили святковий
стіл та розійшлися. Крім того у ОСОБА_2
було побите обличчя, синці на шиї та на
руках. ОСОБА_2 розповів, що його побив
його старший брат ОСОБА_4, із-за
виниклого спору про розподіл
спадкового майна. Також вона бачила, як
були викликані працівники міліції та
лікарі швидкої медичної допомоги.
ОСОБА_2 була надана необхідна перша
медична допомога, а ОСОБА_4 працівники
міліції забрали до райвідділу міліції.
Коли працівники міліції ввечері 26
липня 2010 року забирали ОСОБА_4 до
райвідділу міліції, у нього не було
ніяких тілесних ушкоджень. ОСОБА_4
цього вечера навіть не надавалася
будь-яка медична допомога. Медична
допомога була надана ввечері 26 липня 2010
року ОСОБА_2, так як він був побитий
ОСОБА_4. У ОСОБА_2 були синці на обличчі,
шиї та на руках.

Свідок ОСОБА_9, який є чоловіком ОСОБА_8
в судовому засіданні дав показання
аналогічні показанням свідка ОСОБА_8.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні
пояснив, що 26 липня 2010 року біля 20
години він та його дружина ОСОБА_10
знаходилися в будинку АДРЕСА_1, де
мешкає його співробітник ОСОБА_2. Саме
цього дня у ОСОБА_2 був день народження,
і вони приїхали првітати його з днем
народження. До ОСОБА_2 на день
народження прийшов і його старший брат
ОСОБА_4. Його також запросили за стіл, і
він знаходився за святковим столом,
разом з іншими гостями. Саме за столом,
коли ОСОБА_4 уже випив, він знаходячись
в стані алкогольного сп'яніння, почав
брутально сваритися з приводу
розподілу спадкового майна, яке
залишилося після смерті їх батьків, в
виді житлового будинку за адресою:
АДРЕСА_1. Святковий настрій на дні
народження був зіпсований, гості
залишили святковий стіл та розійшлися.
Він з дружиною ОСОБА_10 також поїхали до
свого місця помешкання. Через декілька
днів він дізнався, що того вечора - 26
липня 2010 року ОСОБА_4 побив свого
меншого брата ОСОБА_2. Окремих
подробиць бійки, яка була ввечері 26
липня 2010 року між братами ОСОБА_2 йому
невідомо.

Свідок ОСОБА_10, яка є дружиною свідка
ОСОБА_6 в судовому засіданні дала
показання аналогічні показанням
свідка ОСОБА_6.

Свідок ОСОБА_11, в судовому засіданні
пояснив, що він є дільничим інспектором
міліції Вознесенського МВ УМВС. 26 липня
2010 року в вечірній час, він в складі
чергової оперативної групи прибув до
будинку АДРЕСА_1, де мешкає потерпілий
ОСОБА_2. Виклик оперативної групи за
даною адресою стався внаслідок бійки
під час святкування дня народження
потерпілого ОСОБА_2. Коли вони зайшли у
двір, то побачили, що святковий настрій
у ОСОБА_2 був зіпсований, гості залишили
святковий стіл та розійшлися. У ОСОБА_2
було побите обличчя, синці на шиї та на
руках. ОСОБА_2 розповів, що його побив
його старший брат ОСОБА_4, із-за
виниклого спору про розподіл
спадкового майна. Також були викликані,
крім працівників міліції, медичні
працівники швидкої медичної допомоги.
Потерпілому ОСОБА_2 була надана
необхідна перша медична допомога, а
підсудного ОСОБА_4 було забрано до
чергової частини райвідділу міліції.
Коли працівники міліції ввечері 26
липня 2010 року забирали ОСОБА_4 до
райвідділу міліції, у нього не було
ніяких тілесних ушкоджень. ОСОБА_4
цього вечера, тобто 26 липня 2010 року,
медичними працівниками, які були
викликані на вулицю Калініна, не
надавалася будь-яка медична допомога.
Медична допомога була надана ввечері 26
липня 2010 року потерпілому ОСОБА_2, так
як він був побитий ОСОБА_4. У
потерпілого ОСОБА_2 були синці на
обличчі, шиї та на руках.

Крім показів свідків вина підсудного
ОСОБА_4 за скаргою приватного
обвинувачення потерпілого ОСОБА_2
повністю підтверджується іншими
матеріалами кримінальної справи,
дослідженими в судовому засіданні:

Висновком комісійної судової медичної
експертизи № 73-К від 31 травня 2012 року,
відповідно до якого у потерпілого
ОСОБА_2 були виявлені тілесні
ушкодження у вигляді закритої
черепно-мозкової травми із струсом
головного мозку, крововиливи вії
лівого ока, правої бокової поверхні
шиї, в області правого надколінника,
садна правої щоки, підборіддя, нижньої
губи зліва, правого плеча, обох
передпліч, а також в лбласті лівого
надколінника.

Струс головного мозку, крововиливи вії
лівого ока, правої бокової поверхні
шиї, в області правого надколінника
виникли від неоднократної ударної дії
в область лівого ока, шиї та правого
колінного суглобу тупих твердих
предметів з обмеженою ударною
поверхнею, садна обличчя, на руках та в
області лівого наколінника - це сліди
ковзного або під кутом контактної дії
тупих твердих предметів, або поверхней.
Виникнення ушкоджень не виключено 26
липня 2010 року. Ушкодження в виді
закритої черепно-мозкової травми із
струсом головного мозку та
крововиливом вій лівого ока
відносяться до легких тілесних
ушкоджень, що спричинили короткочасний
розляд здоров'я. Крововиливи на тулубі
та кінцівках, садна є легкими тілесними
ушкодженнями. Наявність ушкоджень на
різних поверхнях та рівнях тіла,
свідчить про те, що в період їх
виникнення, взаєморозташування
потерпілого та особи, якою були
спричинені ушкодження змінювалося, і
більша частина ушкоджень могла
виникнути при їх розташуванні обличчям
один до одного. Із числа вказаних
ушкоджень, при падінні із стоячого
стану на поверхню, могли виникнути
садна та кровоотіки на частинах тіла,
які виступають, тобто підборіддя, губа,
колінні суглоби. Інші ушкодження не
могли виникнути при такому механізмі.
/том №1, а.с. 65-69/.

Аналізуючи пред`явлене підсудному
ОСОБА_4 обвинувачення за скаргою
приватного обвинувачення потерпілого
ОСОБА_2 з комплексом досліджених в
судовому засіданні доказів, суд
з`ясувавши зміст і спрямованість
умислу підсудного ОСОБА_4, виходить із
сукупності всіх обставин вчинених ним
діянь, які мали місце ввечері 26 лмпня 2010
року, та вранці 27 липня 2010 року, в місті
Вознесенську Миколаївської області на
подвір`ї житлового будинку та на вулиці
перед самим житловим будинком, який
розташований за адресою: АДРЕСА_1.

При цьому суд дослідивши матеріали
кримінальної справи, враховує спосіб,
яким були спричинені легкі тілесні
ушкодження, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я
потерпілому ОСОБА_2, поведінку
підсудного ОСОБА_4 та потерпілого
ОСОБА_2, що передували події злочину, їх
особисті родинні стосунки.
Визначальним при цьому є суб`єктивне
ставлення підсудного ОСОБА_4 до
наслідків своїх дій, а саме в умисному
спричиненні потерпілому ОСОБА_2 легких
тілесних ушкоджень, що спричинило
короткочасний розлад здоров'я.

Аналіз та оцінка приведених в
сукупності доказів приводять суд до
переконання доведенності вини
підсудного ОСОБА_4, і тому його умисні
дії, які мали місце 26 липня 2010 року, в
вечірній час біля 20 годин 00 хвилин в
місті Вознесенську Миколаївської
області на подвір`ї житлового будинку
за адресою: АДРЕСА_1, судом підлягають
кваліфікації в судовому засіданні за
ч.2 ст.125 КК України, - тобто спричинення
умисних легких тілесних ушкоджень, що
спричинили короткочасний розлад
здоров'я.

Разом з тим суд вважає за необхідне
виключити з обвинувачення підсудного
ОСОБА_4 висновок органу досудового
слідства, який також пред'явлений в
обвинувачення підсудному ОСОБА_4, про
те що він 27 липня 2010 року, вранці біля 07
годин 00 хвилин в місті Вознесенську
Миколаївської області, біля воріт
перед подвір`ям житлового будинку за
адресою: АДРЕСА_1, коли до нього
підійшов потерпілий ОСОБА_2 із шматком
товстого дроту в руках, також спричинив
потерпілому ОСОБА_2 умисні легкі
тілесні ушкодження. В той момент коли
потерпілий ОСОБА_2 замахнувся на
підсудного ОСОБА_4 дротом, який був у
нього в руці, підсудний ОСОБА_4 схопився
рукою за дріт, та потягнув потерпілого
ОСОБА_2 на себе. Внаслідок цього
потерпілий ОСОБА_2 вдарився головою
об ворота. Дані дії підсудного ОСОБА_4
органом досудового слідства, а також в
судовому засіданні органом державного
обвинувачення кваліфіковані, як умисні
дії, що спричинили легкі тілесні
ушкодження. Але в судовому засіданні,
оцінивши приведені в сукупності
докази, відносно події між підсудним
ОСОБА_4 та потерпілим ОСОБА_2, яка мала
місце вранці 27 липня 2010 року, суд
приходить до висновку, що в даному
випадку дії підсудного ОСОБА_4 носили
необережний характер, і тому вони не
можуть бути кваліфіковані за ст.125 КК
України. Тому висновок органу
досудового слідства, про те що дії
підсудного ОСОБА_4 мали злочинний
характер і вранці 27 липня 2010 року в
судовому засіданні не підтверджений, і
підлягає виключенню із обвинувачення
підсудного ОСОБА_4.

Доводи підсудного ОСОБА_4 та його
захисника в судовому засіданні, про
недоведеність вини підсудного ОСОБА_4
за подіями, які мали місце в вечірній
час 26 липня 2010 року, суд знаходить
неспроможними.

Суд критично оцінює показання
підсудного ОСОБА_4 в судовому
засіданні, щодо його непричетності до
виниклих тілесних ушкоджень, які
отримані потерпілим ОСОБА_2 26 липня 2010
року.

Твердження підсудного ОСОБА_4 та його
захисника про те, що свідки по
кримінальній справі є родичами та
знайомими потерпілого ОСОБА_2, та як
наслідок цього є зацікавленими особами
та обмовляють підсудного, являються
надуманими.

Посилання підсудного ОСОБА_4 та його
захисника на те, що він не спричиняв
потерпілому ОСОБА_2 тілесних ушкоджень
ввечері 26 липня 2010 року, а навпаки саме
він захищався від потерпілого ОСОБА_2,
який також спричинив йому тілесні
ушкодження являються неспроможними та
спростовуються показаннями як
потерпілого ОСОБА_2, так і свідків по
кримінальній справі, допитаних в
судовому засіданні. Дані учасники
процесу пояснювали, що 26 липня 2010 року,
після того як підсудний ОСОБА_4 побив
потерпілого ОСОБА_2 були викликані
працівники міліції, які підсудного
ОСОБА_4 доставили до чергової частини
Вознесенського МВ УМВС, і при цьому у
підсудного ОСОБА_4 не було тілесних
ушкоджень. Дані обставини об`єктивно
підтверджені матеріалами перевірки,
яка була проведена Вознесенською
міжрайонною прокуратурою, за
результатами якої, 28 липня 2010 року
старшим слідчим Вознесенської
міжрайонної прокуратури ОСОБА_12
винесена постанова про відмову в
порушенні кримінальної справи. /ВМ
61-пр/. За матеріалами проведеної
перевірки встановлено, що близько
першої години ночі - 27 липня 2010 року,
коли підсудний ОСОБА_4 вийшов з
комунальної установи «медичний
витверезник» та йшов до свого місця
помешкання, він з хуліганських проявів
зупинив автомобіль посеред дороги. З
даного автомобіля вийшли декілька
чоловіків, можливо це були працівники
міліції, та заподіяли йому тілесні
ушкодження.

Аналізуючи дані обставини а також всі
докази по кримінальній справі, суд
приходить до висновку, що вони повністю
узгоджуються з показаннями
потерпілого ОСОБА_2 та свідків по
кримінальній справі, щодо неможливості
отримання тілесних ушкоджень
підсудним ОСОБА_4, під час подій, яки
мали місце ввечері 26 липня 2010 року на
подвір`ї житлового будинку за адресою:
АДРЕСА_1.

Показання підсудного ОСОБА_4 дані ним в
судовому засіданні суперечать всім
іншим матеріалам кримінальної справи,
показанням потерпілого ОСОБА_2 та
свідків, допитаних в судовому
засіданні, покази яких в судовому
засіданні були логічними та
послідовними, та які повністю
узгоджуються з висновком комісійної
судової медичної експертизи № 73-К від 31
травня 2012 року.

Показання підсудного ОСОБА_4 дані ним в
судовому засіданні, не можуть бути
прийняті судом для обгрунтування
вироку по кримінальній справі. Не
визнання в судовому засіданні своєї
вини, щодо умисного спричинення
потерпілому ОСОБА_2 легких тілесних
ушкоджень, що спричинили короткочасний
розлад здоров'я, суд вважає спробою
підсудного ОСОБА_4 уникнути
кримінальної відповідальності саме за
ч.2 ст.125 КК України, а також відсутністю
у підсудного ОСОБА_4 критичного аналізу
своїх умисних дій, небажанням визнати
неправомірність своїх дій, при
вчиненні злочину приватного
обвинувачення, передбаченого ч.2 ст.125
КК України, відносно потерпілого
ОСОБА_2, який мав місце в вечірній час - 26
липня 2010 року.

Обставин, які б пом`якшували покарання
підсудному ОСОБА_4 судом не виявлено.

Обставиною, яка обтяжує покарання
підсудному ОСОБА_4 є вчинення ним
злочину у стані алкогольного сп'яніння,
так як після вчинення злочину 26 липня
2010 року, підсудний ОСОБА_4 був
доставлений до комунальної установи
«Медичний витверезник», для
витверезення, що підтверджено
матеріалами кримінальної справи.

При визначенні покарання підсудному
ОСОБА_4 суд враховує характер та
ступінь тяжкості скоєного ним злочину,
умови життя підсудного, його соціальне
та матеріальне становище, рівень
культури та освіти, стан здоров`я
підсудного, його стать та вік, те що він
позитивно характеризується за місцем
проживання, є не судимим, відсутність
обставин, які б пом`якшували йому
покарання, та наявність обставини, що
обтяжує покарання підсудному ОСОБА_4.

З урахуванням всіх обставин
кримінальної справи, враховуючи
тяжкість злочину, особу підсудного
ОСОБА_4, а також інші обставини справи, а
саме те, що він є рідним старшим братом
потерпілого ОСОБА_2, враховуючи думку
потерпілого ОСОБА_2, суд дійшов
висновку про можливість призначення
основного покарання підсудному ОСОБА_4
в виді штрафу на користь держави,
відповідно до мінімальної межі для
даного виду покарання, передбаченого
санкцією ч.2 ст.125 КК України, який буде
необхідним та достатнім для
виправлення підсудного, а також
попередження вчинення ним нових
злочинів, відповідно до ст.65 КК України.

Що стосується заявленого цивільного
позову до підсудного ОСОБА_4 з боку
потерпілого ОСОБА_2 про стягнення на
його користь заподіяної матеріальної
та моральної шкоди, суд вважає, що
засвлені позовні вимоги за цивільним
позовом по кримінальній справі
підлягають повному задоволенню, з
врахуванням вимог ст.328 КПК України. При
цьому суд також виходить з положень
Постанови Пленуму Верховного Суду
України "Про практику застосування
судами законодавства, яким передбачені
права потерпілих від злочинів" №13 від
02.07.2004 року.

Відповідно до ст.93 КПК України 1960 року,
всі судові витрати покладаються на
засудженого та підлягають стягненню.

Відповідно до ст.93-1 КПК України 1960 року,
відшкодування витрат на стаціонарне
лікування особи, яка потерпіла від
злочину, також покладаються на
засудженого та підлягають стягненню.

На підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України 1960 року, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні
злочину, передбаченого ч.2 ст.125 КК
України, та призначити покарання в виді
штрафу в сумі 850 /вісімсот п`ятдесят/
гривень 00 копійок.

Запобіжний захід засудженому ОСОБА_4 до
набрання вироком законної сили,
залишити без зміни - підписку про
невиїзд.

Цивільний позов потерпілого ОСОБА_2
задовольнити повінстю, стягнути на
користь потерпілого ОСОБА_2 з
засудженого ОСОБА_4 - 4000 /чотирі тисячи/
гривень 00 копійок, в рахунок
відшкодування спричиненої моральної
шкоди, та 857 /вісімсот п'ятдесят сім/
гривень 75 копійок, в рахунок
відшкодування спричиненої
матеріальної шкоди, а всього 4857 /чотирі
тисячі вісімсот п'ятдесят сім/ гривень
75 копійок.

Судові витрати в розмірі 1815 /одна
тисяча вісімсот п'ятнадцять/ гривень 00
копійок, відповідно квитанції /том №2
а.с.1/ а також квітанцій до прибуткових
касових ордерів №39 від 15 березня 2012
року /том №1, а.с.27/, №174 від 28 грудня 2012
року та №5 від 29 січня 2013 року/том №2,
а.с.26/ стягнути з засудженого ОСОБА_4 на
користь потерпілого ОСОБА_2.

Cудові витрати в виді відшкодування
витрат на стаціонарне лікування особи,
яка потерпіла від злочину /том №1, а.с.40/,
стягнути з засудженого ОСОБА_4 на
користь Вознесенського міського
фінансового управління Вознесенської
міської ради Миколаївської області - 626
/шістсот двадцять шість/ гривень 28
копійок в рахунок відшкодування витрат
закладу охорони здоров'я на лікування
потерпілого ОСОБА_2, р/р НОМЕР_1 в ГУДКУ
Миколаївської області місцевий бюджет
міста Вознесенська, ОКПО 23406957, код 24060300,
МФО 826013.

Апеляції на вирок можуть бути подані до
апеляційного суду Миколаївської
області через Вознесенський
міськрайонний суд на протязі 15 діб з
моменту оголошення вироку, а
засудженим в той же строк, з моменту
одержання копії вироку.

Суддя:
О. Е. Дробинський