Справа № 1-кп/760/221/15
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 лютого 2015 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді ОСОБА_1 ,

при секретарях ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

за участю прокурора - ОСОБА_5 ,

потерпілих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

та обвинуваченого ОСОБА_9 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальне провадження №0000021 по обвинуваченню ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Козятин Вінницької області, українця, громадянина України, тимчасово не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175 КК України,-

в с т а н о в и в :
ОСОБА_9 , відповідно до наказу ТОВ «ФЕМОС» №5-к від 15 листопада 2011 року, приступив з цього числа до виконання обов`язків директора товариства, зареєстрованого Солом`янською районною у м. Києві державною адміністрацією, з оплатою праці відповідно до штатного розпису на підставі протоколу Загальних зборів від 14 листопада 2011 року.

Відповідно до Розділу 12 «Виконавчий орган» Статуту ТОВ «ФЕМОС»:

п.12.1. Поточне керівництво діяльністю Товариства здійснює Директор, що обирається на посаду та звільняється з посади Загальними зборами учасників Товариства;

п.12.2. Директор вирішує всі питання діяльності Товариства, за винятком тих, які віднесені до виключної компетенції Загальних зборів учасників;

п.12.5 Директор Товариства (в тому числі):

- здійснює управління поточною діяльністю Товариства, його відокремлених та структурних підрозділів;

- відкриває та здійснює операції за банківськими рахунками Товариства;

- розпоряджається майном та коштами Товариства, вчиняє правочини (договори).

ОСОБА_9 , у відповідності до своїх функціональних обов`язків директора ТОВ «ФЕМОС», здійснював керівництво всією роботою підприємства, розпоряджався майном та засобами, і був зобов`язаний створювати сприятливі умови праці відповідно до трудового законодавства, забезпечувати рентабельне ведення господарської діяльності підприємства, тобто являвся керівником підприємства і виконував організаційно-розпорядчі та адміністративно-господарські функції.

Право кожного громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю закріплено статтею 43 Конституції України, якою передбачено: "Кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом».

Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Частина 5 статті 97 Кодексу законів про працю України передбачає, що «Оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці».

Частина 3 статті 15 Закону України «Про оплату праці» (в редакції від 21.10.2004) передбачає, що оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Статтею 21 Закону України «Про оплату праці» визначено, що працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.

Розмір заробітної плати може бути нижчим за встановлений трудовим договором та мінімальний розмір заробітної плати у разі невиконання норм виробітку, виготовлення продукції, що виявилася браком, та з інших, передбачених чинним законодавством причин, які мали місце з вини працівника.

Забороняється будь-яке зниження розмірів оплати праці залежно від походження, соціального і майнового стану, расової та національної належності, статі, мови, політичних поглядів, релігійних переконань, членства у професійній спілці чи іншому об`єднанні громадян, роду і характеру занять, місця проживання.

Статтею 22 Закону України «Про оплату праці» визначено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості. Суб`єкти організації оплат праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

Статтею 24 Закону України «Про оплату праці» визначено, що заробітна

плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні в строки, встановлені у

колективному договорі, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу,

що не перевищує шістнадцяти календарних днів.

Будучи керівником ТОВ «ФЕМОС» ОСОБА_9 , діючи умисно, в

порушення вимог ч.7 ст.43 Конституції України, ч.5 ст.97 КЗпП, ст.4, ч. 3 ст.15, ст.21, 22, 23, 24 Закону України «Про оплату праці» від 24.03.1995, з подальшими змінами та доповненнями, безпідставно не виплатив нараховану до сплати заробітну плату працівникам вказаного товариства в сумі 51488 грн., при цьому, в період існування заборгованості по заробітній платі, за наявності фінансової можливості погасити заборгованість і виплатити заробітну плату, кошти перераховувались на господарські потреби та здійснювались платежі, які не є першочерговими (за послуги банку - 2383,95 грн., оплата згідно рахунків - 22737,25 грн. тощо), при цьому, ОСОБА_9 за період заборгованості отримував заробітну плату у період часу з січня 2013 року по вересень 2013 року, на загальну суму у 10324,44 грн., що підтверджується відомостями на виплату грошей ТОВ «Фемос».

Отже, внаслідок умисних дій ОСОБА_9 , вчинених в порушення

зазначених вище норм Закону, працівникам ТОВ «ФЕМОС» безпідставно було не виплачено нараховану до виплати заробітну плату за період часу з вересня 2012 року по листопад 2013 року (тобто протягом 14-ти місяців) в розмірі 51488 грн., зокрема наступним працівникам вказаного товариства, на загальну суму у 37268,94 грн.:

ОСОБА_6 - 8849,52 грн. (з них за січень 2013 року - 983,28 грн., лютий 2013 року - 983,28 грн., березень 2013 року - 983,28 грн., квітень 2013 року - 983,28 грн., травень 2013 року - 983,28 грн., червень 2013 року - 983,28 грн., липень 2013 року - 983,28 грн., серпень 2013 року - 983,28 грн., вересень 2013 року - 983,28 грн.);

ОСОБА_7 - 19569,98 грн. (з них за січень 2013 року - 2458,20 грн., лютий 2013 року - 2458,20 грн., березень 2013 року - 2458,20 грн., квітень 2013 року - 2458,20 грн., травень 2013 року - 2458,20 грн., червень 2013 року - 2458,20 грн., липень 2013 року - 2458,20 грн., серпень 2013 року - 983,28 грн., вересень 2013 року - 1379,30 грн.);

ОСОБА_10 - 8849,44 грн. (з них за січень 2013 року - 983,28 грн., лютий 2013 року - 983,28 грн., березень 2013 року - 983,28 грн., квітень 2013 року - 983,28 грн., травень 2013 року - 983,28 грн., червень 2013 року - 983,28 грн., липень 2013 року - 983,20 грн., серпень 2013 року - 983,28 грн., вересень 2013 року - 983,28 грн.).

Допитаний в ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_9 свою вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав та показав, що в період з листопада 2011 року до листопада 2013 року він займав посаду директора в ТОВ «ФЕМОС». Всі рішення відносно фінансової діяльності він приймав виключно за згодою ОСОБА_6 , оскільки останній являвся фактичним власником товариства. За вищевказаний період його роботи жодної заборгованості по виплаті заробітної плати не було. Він за чековою книжкою в банку отримував кошти, передавав їх ОСОБА_6 , який, в свою чергу, особисто видавав працівникам заробітну плату. Чи брав він з собою відомості для розпису про отримання заробітної плати працівниками, йому невідомо. Зазвичай у відомостях розписувались за декілька місяців коли хтось привозив ці відомості на об`єкт. За період його роботи на посаді директора товариства ніхто із працівників не пред`являв жодної претензії щодо невиплати заробітної плати, вона виплачувалась вчасно, регулярно і в повному обсязі.

Незважаючи на те, що обвинувачений ОСОБА_9 вину не визнав, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175 КК України, доводиться зібраними по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Так, потерпілий ОСОБА_6 суду показав, що він з 3 травня 2012 року працював у ТОВ «ФЕМОС» на посаді головного інженера, директором якого був ОСОБА_9 З січня 2013 року по вересень 2013 року ним не була отримана заробітна плата в розмірі 8849,52 грн., у зв`язку з чим він неодноразово в усній формі звертався до директора, на що отримував відповідь про скрутне фінансове становище товариства, внаслідок чого виплата заробітної плати деяким працівникам затримується.

26 листопада 2013 року рішенням Загальних зборів ТОВ «ФЕМОС» ОСОБА_9 було усунено від обов`язків директора, а його призначено на цю посаду. В грудні 2013 року ним було проведено перевірку бухгалтерської документації за період роботи попереднього директора з 2011 по 2013 роки, в ході якої встановлено, що на підприємстві існує заборгованість по виплаті заробітної плати з вересня 2012 року по листопад 2013 року перед деякими працівниками, що підтверджується відсутністю їх підписів про отримання заробітної плати у відомостях на виплату. Разом з тим, згідно з прибутковими касовими ордерами, за вищевказаний період ОСОБА_9 знималися готівкові кошти для виплати заробітної плати працівникам з розрахункового рахунку товариства.

З приводу цього 26 грудня 2013 року ним була написана заява про вчинення злочину до Солом`янського РУ ГУМВС України в м. Києві, а в січні 2014 року до прокуратури Солом`янського району м. Києва.

Потерпіла ОСОБА_7 , яка в ТОВ «ФЕМОС» з грудня 2011 року рахувалась бухгалтером, хоча фактично займалася кадровою роботою і до бухгалтерії не мала жодного відношення, дала суду аналогічні показання додавши, що з січня 2013 року по вересень 2013 року нею не була отримана заробітна плата в розмірі 19569,93 грн., з приводу чого вона неодноразово в усній формі зверталась до директора ТОВ «ФЕМОС» ОСОБА_9 та головного інженера ОСОБА_6 , який є співвласником підприємства.

26 листопада 2013 року ОСОБА_9 було усунено від обов`язків директора та призначено на цю посаду ОСОБА_6 . Новим директором було виявлено факт знімання готівкових коштів для виплати заробітної плати з розрахункового рахунку підприємства, в тому числі і її заробітної плати, яку вона не отримувала і за яку не розписувалась у відомостях. В січні 2014 року нею була написана заява про вчинення злочину до прокуратури Солом`янського району м. Києва.

Показання потерпілих повністю узгоджуються з відомостями на виплату грошей за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень, серпень та вересень 2013 року, які суд визнає належними та допустимими доказами, згідно з якими, у тому числі, ОСОБА_6 і ОСОБА_7 не отримали заробітну плату за вказаний період відповідно в сумі 8849,52 грн. та 19569,98 грн., про що свідчить відсутність їх підписів в цих відомостях (а.с.115-118,121-123,126-128).

Згідно з повідомленням заступника начальника територіальної державної інспекції з питань праці у м. Києві за № 26/3-11/379 від 11.03.2014, 06 березня 2014 року проведено перевірку додержання законодавства про працю в ТОВ «ФЕМОС». В ході перевірки встановлено, що на підприємстві порушуються вимоги ст.115 КЗпП України, а саме строки виплати заробітної плати за період з вересня 2012 року по листопад 2013 року перед 6-ти працівниками, а саме: січень-липень 2013 року ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 ; серпень, вересень 2013 року ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_10 , підписи яких про отримання заробітної плати у відомостях відсутні.

Крім того, перевіркою встановлено, що в порушення ч.3 ст.15 Закону України «Про оплату праці» підприємством здійснювалися з періода виникнення заборгованості інші видатки (оплата товарів, послуг та інш.) Кошти витрачались: 09 червня 2013 року на оплату згідно з рахунком від 05 вересня 2013 ТОВ «Епіцентр К» - 585 грн.; 23 квітня 2013 року на оплату згідно з рахунком № НОМЕР_1 ТОВ «СОБСТАРКОМ» - 21600 грн.; 25 квітня 2013 на оплату згідно з рахунком № 26 від 19 лютого 2013 552 грн. тощо, що підтверджується банківськими виписками (акт перевірки додержання суб`єктами господарювання законодавства про працю та загальнообов`язкове державне соціальне страхування № 26-09-11/274 ТОВ «ФЕМОС» (а.с.129,130-138).

Крім того, відповідно до довідки від 17 березня 2014 року, підписаної директором ТОВ «ФЕМОС» ОСОБА_6 , кошти, які надходили на підприємство за період з 01 січня 2013 року по 30 вересня 2013 року, перераховувались на господарські потреби та здійснювались інші платежі, які не є першочерговими, у зв`язку з чим й утворилась заборгованість по заробітній платі деяким працівникам товариства (а.с.111).

Згідно з наказом № 5-к від 15 листопада 2011 року ОСОБА_9 приступив до обов`язків директора ТОВ «ФЕМОС» з оплатою праці відповідно до штатного розпису та виконував, відповідно до Статуту товариства, обов`язки, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій (а.с.97, 98-110).

25 листопада 2013 року протоколом Загальних зборів засновників (учасників) ТОВ «ФЕМОС» ОСОБА_9 усунуто від виконання обов`язків директора (а.с.161).

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 показав, що з вересня 2012 року по червень-липень 2014 року він працював виконробом в ТОВ «ФЕМОС». Директором товариства на той час був ОСОБА_9 , який лише формально рахувався керівником, всі рішення стосовно фінансово-господарської діяльності товариства здійснював ОСОБА_6 , який є засновником чи співзасновником ТОВ «ФЕМОС». Заробітну плату на підприємстві видавав ОСОБА_6 , яку він привозив безпосередньо на об`єкт. В відомостях він розписувався згодом, коли приїздив в офіс. Жодних претензій по невиплаті заробітної плати у період роботи ОСОБА_9 до останнього він не має. Також свідок додав, що після усунення ОСОБА_9 від посади директора ТОВ «ФЕМОС», з січня 2014 року і по день звільнення заробітну плату він не отримав.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні показав, що він працював з вересня 2012 року по грудень 2013 виконробом в ТОВ «ФЕМОС», керівником якого був його брат ОСОБА_9 . Офіс товариства знаходиться поблизу аеропорту «Київ» по пр. Повітрофлотському в м. Києві. Його брат лише формально рахувався керівником, всі рішення стосовно фінансово-господарської діяльності товариства приймав та здійснював ОСОБА_6 , який був засновником ТОВ «ФЕМОС». За час його роботи в товаристві заборгованості по заробітній платі не було, заробітна плата, особисто йому, виплачувалась регулярно та в повному обсязі. Зазвичай заробітну плату на підприємстві привозив та видавав на руки ОСОБА_6 , при цьому він розписувався в відомостях згодом, за минулі місяці.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні, яка працювала з вересня 2012 року по вересень 2013 року в ТОВ «ФЕМОС» машиністом башеного крану на об`єкті в м. Вишневому, дала аналогічні показання. Свідок також додала, що заробітну плату на об`єкт привозив ОСОБА_6 , в відомостях вона не розписувалась, іноді сума заробітної плати, зазначена у відомостях, була більшою ніж вона отримувала на руки. До офісного приміщення в м. Київ вона не їздила, ОСОБА_9 бачила рідко.

Суд критично ставиться до показань зазначених свідків, оскільки вони лише підтверджують факт виплати їм заробітної плати під час їх роботи у ТОВ «ФЕМОС» під керівництвом ОСОБА_9 і взагалі не обізнані щодо наявності заборгованості по заробітній платі перед іншими працівниками товариства. Свідок ОСОБА_11 є рідним братом ОСОБА_9 і його показання, крім того, суд розцінює як намагання допомогти ОСОБА_9 уникнути кримінальної відповідальності.

Виходячи із здобутих в ході судового слідства доказів, суд приходить висновку, що винуватість ОСОБА_9 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення доведена повністю, і його умисні дії, які виразились у безпідставній невиплаті заробітної плати більше ніж за один місяць, вчинені умисно керівником підприємства, суд кваліфікує за ч. 1 ст. 175 КК України.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_9 вид та міру покарання, суд враховує тяжкість вчиненого ним кримінального правопорушення та дані про його особу, який раніше не притягувався до кримінальної відповідальності, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває, має постійне місце проживання, одружений, має малолітню доньку ОСОБА_15 2013 року народження, згідно з характеристикою директора ТОВ «ФЕМОС» ОСОБА_6 , останній усунений від виконання обов`язків директора товариства в зв`язку із втратою довіри, але ще не звільнений з займаної посади. Разом з тим, відповідно до наданої характеристики стороною захисту, ОСОБА_9 , перебуваючи на посаді директора ТОВ «ЮКК «Верітас» з 14 лютого 2012 року по 03 березня 2013 року, характеризується виключно позитивно як відповідальна, урівноважена, стримана та доброзичлива людина.

Згідно зі ст.ст. 66,67 КК України обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , судом не встановлено.

Отже, з урахуванням наведеного, суд вважає необхідним призначити обвинуваченому ОСОБА_9 покарання у виді обмеження волі, оскільки саме таке покарання буде необхідним для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Разом з тим, враховуючи дані про особу ОСОБА_9 , відсутність цивільних позовів, суд дійшов висновку про можливість виправлення останнього без відбування покарання, а тому на підставі ст. 75 КК України звільнити його від відбування покарання з випробуванням, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього судом обов`язки відповідно до ст. 76 КК України.

Цивільні позови у кримінальному провадженні не заявлялись.

Речові докази та судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст.ст.368, 374 КПК України, суд,-

з а с у д и в:
ОСОБА_9 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 175 КК України, та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року обмеження волі з позбавленням права займати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських функцій строком на 1 (один) рік.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_9 від відбування основного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік та покласти на нього обов`язки, передбачені п.п.2,3,4 ст.76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої інспекції; повідомляти кримінально - виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи та періодично з`являтися для реєстрації.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 до набрання вироком законної сили залишити без зміни особисте зобов`язання.

Вирок набирає законної сили через 30 (тридцять) днів з моменту його проголошення, якщо не буде оскаржений. Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана до Апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Суддя ОСОБА_1