Апеляційний суд Кіровоградської області
№ провадження 11-кп/781/623/15 Головуючий у суді І-ї інстанції ОСОБА_1
Категорія 185 (81, 86-1, 140) Доповідач в колегії апеляційного суду ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09.07.2015 року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Кіровоградської області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні у м. Кіровограді кримінальне провадження № 0000437 за апеляційними скаргами прокурора та захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , на вирок Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 24 квітня 2015 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, з середньою освітою, непрацюючого, неодруженого, раніше судимого 05 листопада 2012 року вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області за ч. 1 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки,

визнано винуватим та засуджено:

за ч. 2 ст. 185 КК України на 2 роки позбавлення волі;

за ч. 3 ст. 185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, призначено ОСОБА_7 покарання у виді 3 років позбавлення волі.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 15 листопада 2012 року, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 3 років 6 місяців позбавлення волі.

Стягнуто з ОСОБА_7 на користь держави - 196 гривень 80 копійок витрат, пов`язаних із залученням експерта.

Вирішено долю речових доказів по справі.

За участю:

прокурора: ОСОБА_8 ,

захисника-адвоката: ОСОБА_6 ,

ВСТАНОВИЛА:
Вироком суду ОСОБА_7 визнано винуватим та засуджено за те, що він вчинив: таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинену повторно, тобто злочин передбачений ч. 2 ст. 185 КК України; таємне викрадення чужого майна (крадіжку) поєднану з проникненням у інше приміщення, тобто кримінальне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Кримінальні правопорушення вчинені за таких обставин.

Так, 10 березня 2014 року близько 20.30 обвинувачений ОСОБА_7 , маючи незняту та непогашену судимість за вчинення попередньої крадіжки, повторно з метою крадіжки проник на територію домоволодіння потерпілого ОСОБА_9 , який проживав по АДРЕСА_2 і біля дровника вчинив таємне викрадення двох сокир, вартістю 108 гривень на суму 216 гривень.

З викраденим майном ОСОБА_7 зник з місця вчинення злочину, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 216 гривень.

Крім того, 07 квітня 2014 року близько 11 години обвинувачений ОСОБА_7 прийшов в домоволодіння потерпілого ОСОБА_9 , який проживав по АДРЕСА_2 і вчинив таємне викрадення граблів, вартістю 82 гривні, штикової лопати, вартістю 75 гривень 50 копійок і сапи, вартістю 52 гривні 50 копійок, всього на загальну суму 210 гривень.

З викраденим майном обвинувачений ОСОБА_7 зник з місця вчинення злочину, спричинивши потерпілому ОСОБА_9 матеріальної шкоди на загальну суму 210 гривень.

Крім того, навесні 2014 року близько 19 години обвинувачений ОСОБА_7 прийшов в домоволодіння громадянина ОСОБА_10 , який проживав по АДРЕСА_1 . Через незамкнені двері проник в жилий будинок і вчинив таємне викрадення мобільного телефону марки «Nокіа 1616», вартістю 130 гривень, який належав потерпілому ОСОБА_11 .

З викраденим майном обвинувачений ОСОБА_7 зник з місця вчинення злочину, спричинивши потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди на вказану суму.

В апеляціях:

прокурор, не оспорюючи фактичних обставин справи та юридичної кваліфікації дій обвинуваченого, просить вирок суду першої інстанції скасувати та постановити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та призначити покарання - 3 роки позбавлення волі, за ч. 3 ст. 185 КК України - 4 роки позбавлення волі на підставі ст. 70 КК України призначити покарання у виді 4 років позбавлення волі. На підставі ст. 71 КК України, призначити остаточне покарання у виді 4 років 6 місяців років позбавлення волі. Стягнути з обвинуваченого ОСОБА_7 на користь потерпілого ОСОБА_11 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди - 130 гривень.

Обгрунтовує свої доводи тим, що ОСОБА_7 під час іспитового строку, за період з березня 2014 року по травень 2014 року вчинив три нових злочини, один з яких відноситься до категорії тяжких, якими завдав майнової шкоди двом особам. Таким чином, судом необгрунтовано, призначено ОСОБА_7 занадто м`яке покарання, тим самим не враховано положення Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання», а саме п.1, де вказано, що у кожному конкретному випадку суди мають дотримуватися вимог кримінального закону й зобов`язані враховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винного та обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання. Таке покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових злочинів.

Також, відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначено покарання необхідне і достатнє для виправлення засудженого та попередження нових злочинів. При обранні покарання обвинуваченому ОСОБА_7 дані вимоги проігноровано.

Крім того, у вироку суду вказано матеріальну шкоду завдану потерпілому ОСОБА_11 , - 210 гривень, що є помилкою, оскільки загальна суму матеріальних збитків становить 130 гривень;

захисник-адвокат ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 просить вирок суду змінити, по епізоду ч. 2 ст. 185 КК України - таємне викрадення двох сокир, граблів, штикової лопати та сапи, шляхом вільного доступу до подвір`я домоволодіння ОСОБА_9 - закрити кримінальне провадження.

По епізоду ч. 3 ст. 185 КК України у вчиненні крадіжки з незамкненого будинку мобільного телефону Nокіа-1616, який належить ОСОБА_11 призначити ОСОБА_7 більш м`яке покарання, звільнити від відбування покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Обгрунтовує свої доводи тим, що свідок ОСОБА_12 показала, що навесні 2014 року придбала граблі, сапу і лопату у ОСОБА_7 , останній показав, що продав інструменти за згодою потерпілого ОСОБА_9 . Допитати ОСОБА_9 у суді на має можливості, оскільки останній помер. За таких обставин показання дані потерпілим на досудовому слідстві не можуть бути покладені в основу обвинувачення ОСОБА_7 .

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд не в достатній мірі врахував, що ОСОБА_7 розкаявся у вчиненому, вину визнав повністю, сприяв розкриттю злочину, за місцем проживання характеризується позитивно, потерпілим відшкодовано матеріальну шкоду.

Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав свою апеляцію, захисника-адвоката ОСОБА_6 в інтересах обвинуваченого ОСОБА_7 , який підтримав свою апеляцію, обговоривши доводи апеляцій, перевіривши матеріали кримінального провадження, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, апеляція захисника-адвоката ОСОБА_6 задоволенню не підлягає, за таких підстав.
Висновок суду про винуватість ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення за обставин, викладених у вироку суду першої інстанції, є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується наявними у справі доказами в їх сукупності, яким суд першої інстанції дав правильну та об`єктивну оцінку.

Так, допитаний у суді першої інстанції обвинувачений ОСОБА_7 вину визнав частково, показав, що він не викрадав майно потерпілого ОСОБА_9 . Сокири, граблі, лопату і сапу вони разом з потерпілим продали в місці прийому металобрухту, а гроші використали для придбання спиртних напоїв.

Незважаючи на невизнання вини обвинуваченим ОСОБА_9 по епізоду таємного викрадення двох сокир, граблів, штикової лопати та сапи, шляхом вільного доступу до подвір`я домоволодіння ОСОБА_9 , його вина у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 185 КК України повністю підтверджуються доказами дослідженими у судовому засіданні, зокрема:

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінального правопорушення, відповідно якому громадянин ОСОБА_9 заявив про те, що 11 березня 2014 року невідомі особи вчинили крадіжку двох сокир, які знаходились біля дровника на території його домоволодіння;

протоколом огляду місця події домоволодіння за місцем проживання обвинуваченого ОСОБА_7 по АДРЕСА_1 , відповідно якому в будинку виявлена і вилучена сокира, яка належала потерпілому ОСОБА_9 ;

довідкою про ринкову вартість сокири, яка склала 108 гривень;

протоколом проведення слідчого експерименту, відповідно якому підозрюваний ОСОБА_7 розповів і показав, як 10 березня 2014 року близько 20.30 він прийшов до свого знайомого ОСОБА_13 , який проживає в АДРЕСА_2 . Вони випили горілки і приблизно о 22 годині він вийшов з будинку. Біля дровника він помітив дві сокири, які викрав і використовував в своєму господарстві;

протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення, відповідно якому громадянин ОСОБА_9 заявив, що 7 березня 2014 року невідомі особи вчинили крадіжку господарських інструментів, а саме граблі, штикової лопати і сапи;

протоколом огляду місця події домоволодіння за місцем проживання громадянки ОСОБА_12 в АДРЕСА_3 , відповідно якому в приміщенні гаража виявлено граблі, сапу і лопату без держаків;

показаннями свідка ОСОБА_12 в судовому засіданні, відповідно яким вона дійсно навесні придбала граблі, сапу і лопату у ОСОБА_14 , які в подальшому вилучили працівники міліції;

протоколом проведення слідчого експерименту, відповідно якого підозрюваний ОСОБА_7 розповів і показав, як 07 квітня 2014 року близько 11 години він прийшов в домоволодіння ОСОБА_15 і біля веранди, під забором помітив сільськогосподарський інвентар, а саме граблі з держаком та штикову лопату з держаком. Він викрав дані речі і приніс до себе додому, а 8 квітня 2014 року продав дані речі громадянці ОСОБА_16 за 20 гривень.

Дії обвинуваченого ОСОБА_7 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно та за ч. 3 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка) поєднана з проникненням у інше приміщення.

Призначаючи покарання обвинуваченому ОСОБА_7 суд першої інстанції у відповідності до положень ст. 65 КК України, врахував характер і ступінь суспільної небезпеки вчинених кримінальних правопорушень, які, відповідно до ст. 12 КК України, відноситься до категорії злочину середньої тяжкості та тяжкого злочину, дані про особу обвинуваченого, який раніше притягувався до кримінальної відповідальності, злочин вчинив під час іспитового строку, характеризується позитивно, на працює; обставини, що пом`якшують покарання - щире каяття та наявність на утриманні пристарілих батьків; відсутність обставин, що обтяжують покарання. З урахуванням ступеня тяжкості вчинених ОСОБА_7 кримінальних правопорушень, конкретних обставин справи, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що перевиховання й виправлення обвинуваченого можливе лише у виді позбавлення волі і призначив покарання обвинуваченому достатнє і необхідне для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів, правильно зробивши висновок про відсутність підстав для застосування ст. 75 КК України при призначення покарання.

Отже, як вбачається з вироку суду, всупереч твердженням прокурора та захисника-адвоката ОСОБА_6 , суд першої інстанції врахував всі обставини, наведені в апеляціях, при призначенні покарання обвинуваченому.
Призначене судом першої інстанції покарання, на переконання колегії суддів, з урахуванням його ставлення до вчиненого, відповідає вчиненому та меті покарання, є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 407 КПК України, за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право змінити вирок суду.
Так, з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_7 навесні 2014 року близько 19 години прийшов в домоволодіння громадянина ОСОБА_10 , який проживав по АДРЕСА_1 . Через незамкнені двері проник в жилий будинок і вчинив таємне викрадення мобільного телефону марки «Nокіа 1616», вартістю 130 гривень, який належав потерпілому ОСОБА_17 . З викраденим майном обвинувачений ОСОБА_7 зник з місця вчинення злочину.

Разом з тим у вироку суд вказав, що своїми діями ОСОБА_7 спричинив потерпілому ОСОБА_11 матеріальну шкоду на суму 210 гривень.

За таких обставин, вирок суду підлягає зміні в частині завданої потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди з 210 гривень на загальну суму 130 гривень.

Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які могли стати підставою для скасування вироку, колегією суддів не встановлено.

За таких обставин, апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню, а апеляція захисника-адвоката ОСОБА_6 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, 408, 419 КПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу захисника-адвоката ОСОБА_6 залишити без задоволення, апеляцію прокурора задовольнити частково.

Вирок Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 24 квітня 2015 року, стосовно ОСОБА_7 - змінити у мотивувальній частині, в частині завданої потерпілому ОСОБА_11 матеріальної шкоди з 210 гривень на загальну суму 130 гривень.

В решті вирок суду залишити без зміни.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, безпосередньо до суду касаційної інстанції, протягом трьох місяців з моменту її проголошення, а засудженим, який тримається під вартою, - в той самий строк, з дня вручення йому копії ухвали.

Судді: підписи.

Згідно з оригіналом:

Суддя апеляційного суду

Кіровоградської області ОСОБА_2