справа 274/120/15-к провадження: 1-кп/0274/138/15
В И Р О К І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17.03.2015 року м. Бердичів
Бердичівський міськрайонний суд в складі головуючого-судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бердичеві кримінальне провадження відносно
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Никонівка, Бердичівського району, Житомирської області, громадянина України, українця, з неповною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше судимого: 24.05.1996 року Бердичівським районним судом Житомирської області за ст. 101 ч. 1 КК України на 2 роки позбавлення волі; 28.12.2001 року Бердичівським районним судом Житомирської області за ст. 122 ч. 1 КК України на 1 рік обмеження волі; 13.11.2003 року Андрушівським районним судом Житомирської області за ст. 121 ч. 1 КК України на 5 років позбавлення волі; 19.01.2004 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ст.ст. 122 ч. 1, 70 ч. 4 КК України на 6 років позбавлення волі; 10.05.2012 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області за ст. 185 ч. 3 КК України на 3 роки позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 121 ч. 1 КК України,
за участю сторін: прокурора ОСОБА_4 ; потерпілого ОСОБА_5 ; захисника ОСОБА_6 ; обвинуваченого ОСОБА_3 ,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 , будучи раніше судимим за умисні злочини, судимість за які не знята і не погашена в установленому законом порядку, на шлях виправлення не став і вчинив новий злочин.
Так, 22.11.2014 року приблизно о 01 годині 30 хвилин, за місцем проживання ОСОБА_3 в будинку АДРЕСА_1 , між ОСОБА_3 та його сином ОСОБА_5 на грунті раптово виниклих неприязних відносин виникла суперечка. Під час даної суперечки ОСОБА_3 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, з метою заподіяння ОСОБА_5 тілесних ушкоджень, схопив із шафи ножа і умисно наніс ним по одному удару в живіт, грудну клітку зліва, по шиї та кисті правої руки потерпілого.
Внаслідок злочинних дій ОСОБА_3 , ОСОБА_5 були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини, євентирації кишківника, проникаючого поранення грудної клітки зліва з пошкодженням легенів, гемотораксу, які відносяться до тяжких тілесних ушкоджень як небезпечних для життя в момент заподіяння, та різаної рани в ділянці шиї, різаної рани правої кисті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Своїми умисними діями, які виразились в умисному тяжкому тілесному ушкодженні, тобто умисному тілесному ушкодженні, небезпечному для життя в момент заподіяння, ОСОБА_3 вчинив злочин, передбачений ст. 121 ч. 1 КК України.
В ході судового розгляду обвинувачений ОСОБА_3 свою вину в скоєні злочину визнав повністю та по суті обвинувачення пояснив, що потерпілий його рідний син, стосунки між ними добрі. 22.11.2014 року біля 20 години він повернувся додому в будинок АДРЕСА_1 , помився і мав намір лягати відпочивати. У вікно хтось постукав. Це був син. Син запропонував разом випити спиртного. Він погодився. Світла в хаті не було, оскільки щось зламалося. Спиртне приніс син. Вони запалили керосинову лампу і почали вживати спиртне. Під час розмови син попросив дати йому коня, щоб десь поїхати. Він відмовив та сказав, що на дворі ніч і немає чого їхати. Також сказав, що він може взяти коня вранці. Син почав звинувачувати його, казав, що він скупий. Також він сказав, що обвинувачений вже від нього отримував і отримає ще, маючи на увазі заподіяння тілесних ушкоджень. Після цього ОСОБА_3 пішов в кімнату і сів на ліжко. Син вийшов з кухні і йшов до нього, при цьому гукав обвинуваченого. ОСОБА_3 подумав, що син хоче його бити. На шафі лежав ніж, він його схопив і вдарив сина ножем. Від удару син впав. Він злякався і більше нічого не памятав. Хвилин пять він був сам не свій. Потім зрозумів, що наробив лиха, і побіг гукати сусіда. Сусіди викликали швидку допомогу. Приїхала швидка і забрала сина.
В той вечір вони випили 0,5 л. горілки. Він випив більше, син менше. Раніше син два рази бив його. Він памятає, що наніс сину один удар. Однак припускає, що можливо наніс більше ударів. Чітко цього не памятає. Потерпілий в той вечір ударів йому не наносив. Коли син прийшов до нього, то був веселий. Чи був пяний, обвинувачений не знає.
У вчиненому обвинувачений щиро розкаявся.
Крім повного визнання вини обвинуваченим, його вина підтверджується показами потерпілого та матеріалами кримінального провадження, а саме:
показами потерпілого ОСОБА_5 який пояснив, що обвинувачений його рідний батько, стосунки добрі. 22.11 2014 року біля 21 години він прийшов до батька. З собою приніс горілку і запропонував батькові випити. Той погодився і вони почали вживати спиртне. Далі потерпілий почав просити батька, щоб той дав йому коня, оскільки разом з хлопцями він хотів поїхати в ліс, щоб привезти дрова і заробити грошей. Батько сказав, що у ночі коня не дасть, і щоб він прийшов наступного дня. Вони сиділи і продовжували випивати. Потім потерпілий почав ображати обвинуваченого, казав, що той скупий. Батько пішов в кімнату. Потерпілий сидів на кухні, а потім пішов за батьком. Як тільки він почав заходити в кімнату, то одразу відчув удар в живіт, від якого впав. Обвинувачений побіг гукати людей. Далі він памятає лише те, як посходились люди.
Під час конфлікту в будинку окрім них нікого не було. Були випадки, що він бив батька. Обвинувачений відшкодував йому заподіяну шкоду. На суворості покарання потерпілий не наполягає;
протоколом заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 23.11.2014 року, відповідно до якого ОСОБА_5 повідомив Бердичівський МВВС про те, що 22.11.2014 року приблизно о 01 годині 30 хвилин в будинку АДРЕСА_1 , під час суперечки, ОСОБА_3 наніс йому декілька ударів ножем, чим заподіяв тілесні ушкодження (т.1 а. п. 4);
протоколом огляду місця події від 22.11.2014 року та фототаблицею до нього, відповідно до якого було оглянуте місце вчинення злочину будинку АДРЕСА_1 . В ході огляду було виявлено ніж та речі, які були забруднені речовиною бурого кольору схожою на кров, а також плями бурого кольору на підлозі будинку ( т. 1 а. п. 6-12);
протоколом огляду місця події від 22.11.2014 року, відповідно до якого на території Бердичівської ЦРЛ було виявлено та вилучено речі потерпілого ОСОБА_5 , які були забруднені речовиною бурого кольору ( т. 1 а. п. 14);
висновком експерта за № 569 від 24.11.2014 року, відповідно до якого у ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при дослідженні виявлені тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини, євентерапції кишківника, різаної рани в ділянці шиї, проникаючого поранення грудної клітки зліва з пошкодженням легенів, гемоторакс, різані рани правої кисті.
Тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної порожнини, євентерація кишківника, проникаючого поранення грудної клітки зліва з пошкодженням легенів, гемотораксу, відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя. Тілесне ушкодження у вигляді різаної рани правої кисті та різаної рани в ділянці шиї відносяться до легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров`я.
Виявлені тілесні ушкодження спричинені від дії колюче-ріжучого предмету, що і можливо при ударі ножем.
Давність їх спричинення може відповідати часові, вказаному в обставинах справи (т.1 а. п. 33,34).
Згідно акту судово-психіатричного експерта за № 521-2014 від 16.12.2014 року ОСОБА_3 , 1972 р.н., в минулому будь-якими психічними захворюваннями не страждав та не страждає ними в даний час. В даний час виявляє ознаки змішаного розладу особистості, що відповідає критеріям шифру F 61.0 міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду. Однак, вищевказані зміни зі сторони психіки не досягають ступеню психічного захворювання, знаходяться в межах патології характеру та не позбавляють його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.
ОСОБА_3 в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому протиправні вчинки, хронічним психічним захворюванням, або слабоумством не страждав, в тимчасовому розладі психічної діяльності (алкогольному психозі, реактивному стані, патологічному сп`янінні, патологічному афекті), які б позбавляли його можливості усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не перебував. Виявляв ознаки змішаного розладу особистості, що відповідає критеріям шифру F 61.0 міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду. Однак, вище вказані зміни зі сторони психіки не досягали ступеню психічного захворювання та не позбавляли його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Його вчинки були послідовними, цілеспрямованими, пролонгованими у часі, ситуаційно обумовленими, з адекватною мовною продукцією, зв`язок з оточенням не втрачав, знаходився у стані звичайного алкогольного сп`яніння.
ОСОБА_3 яких-небудь властивостей психіки, які мають яскраво виражений характер і могли б справляти істотний вплив на його поведінку, не виявляє. Відмічена у ОСОБА_3 емоційно-вольова нестійкість по змішаному типу знаходить своє відображення в досліджуваній ситуації, але не досягає того ступеню, коли б вона могла позбавити його здатності усвідомлювати свої дії та керувати ними.
ОСОБА_3 міг давати звіт своїм діям та керувати ними в період часу, до якого відносяться інкриміновані йому вчинки, може давати звіт своїм діям та керувати ними в даний час. По своєму психічному стану не потребує в застосуванні щодо нього примусових заходів медичного характеру (т. 1 а. п. 126-128).
Дослідивши усі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_3 в скоєні злочину.
Суд знаходить вину ОСОБА_3 в умисному заподіянні тяжкого тілесного ушкодження, небезпечного для життя в момент заподіяння, тобто в скоєні злочину, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України, повністю доведеною.
Призначаючи міру покарання обвинуваченому, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину - злочин тяжкий, особу винного, який характеризується посередньо, раніше неодноразово судимий.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 ч.1 п.п. 1,2 КК України помякшують покарання обвинуваченому, суд визнає: щире каяття; активне сприяння розкриттю злочину; добровільне відшкодування завданого збитку.
Обставинами, що відповідно до ст. 67 ч. 1 п.п. 1, 13 КК України обтяжують покарання обвинуваченому, суд визнає: рецидив злочинів; вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку про призначення ОСОБА_3 міри покарання у виді позбавлення волі, оскільки вважає, що лише повна ізоляція обвинуваченого від суспільства буде необхідною й достатньою для його виправлення та попередження нових злочинів.
Цивільний позов у провадженні не заявлено. Процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого.
Керуючись ст.ст. 369- 371, 373- 374 КПК України, суд, -
визнати винуватим ОСОБА_3 у скоєні злочину, передбаченого ст. 121 ч.1 КК України, та призначити йому покарання у виді 5 років 4 місяців позбавлення волі.
Міру запобіжного заходу обвинуваченому не змінювати, залишити тримання під вартою.
Строк відбуття покарання обвинуваченому рахувати з моменту його затримання, тобто з 22.11.2014 року.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі НДЕКЦ при УМВС України в Житомирській області 196 грн. 56 коп. процесуальних витрат.
Речові докази: чоловічу кофту; гольф; штани спідні; труси, які належать потерпілому ОСОБА_5 та знаходяться на його зберіганні, залишити потерпілому;
джинсові штани, кофту, які належать обвинуваченому ОСОБА_3 та знаходяться на зберіганні у камері зберігання речових доказів Бердичівського МВВС, повернути обвинуваченому ОСОБА_3 .
Розкладний ніж, що знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Бердичівського МВВС, знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Бердичівський міськрайонний суд протягом 30 днів з дня його оголошення. Для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Головуючий ОСОБА_1