СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 1-кс/759/1591/14
ун. № 759/7744/14-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 травня 2014 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , за участі старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві ОСОБА_3 , розглянувши в м. Києві клопотання про тимчасовий доступ до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю в досудовому розслідуванні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000018 від 28.02.2014 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212 КК України,

В С Т А Н О В И В:
12.05.2014 року до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого СУ ФР ДПІ у Святошинському районі ГУ Міндоходів у м. Києві ОСОБА_3 , яке погоджене старшим прокурором прокуратури Святошинського району м. Києва ОСОБА_4 про надання дозволу на розкриття банківської таємниці і винесення ухвали щодо вилучення (здійснення виїмки) в ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (МФО НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ), з метою вилучення наступних документів: документів, оригінали яких знаходяться на електронних (магнітних) носіях, та які відображують надходження та списання грошових коштів по рахункам № НОМЕР_2 (відкритий 29.08.2007 року в доларах США/840, українській гривні/980 та євро/978) за період з 01.01.2013 року по дату винесення ухвали, із зазначенням вхідного та вихідного залишків коштів, прибуткової та видаткової частини, призначення платежів, дати та часу (години, хвилини та секунди) надходження коштів на рахунок та перерахування з нього, документів, на підставі яких проведені операції, повних назв контрагентів, які перерахували та яким перераховані кошти, їхні коди ЄДРПОУ, МФО й номерів рахунків контрагентів, з якими проведені операції на паперовому та магнітному (електронному) носіях та ін.

Клопотання обґрунтоване наступним. Досудовим розслідуванням встановлено, що службові особи ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » (код за ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) у період грудня 2013 року, шляхом завищення суми податкового кредиту за жовтень 2013 року, умисно ухилились від сплати податку на додану вартість на загальну суму 1 936 392 грн., що є великим розміром. Так, в період з 16.01.2014 по 25.01.2014 року проведено документальну позапланову виїзну перевірку з питань правомірності нарахування ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » залишку від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за грудень 2013 року у розмірі 861 929 грн., відображеного у податковій декларації з ПДВ поданій за відповідний звітний (податковий) період (вх.№ від 15.01.2014 року). На порушення п.198.1 ст.198 Податкового кодексу України ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » завищено суму податкового кредиту за жовтень 2013 року на суму 2 584 141 грн., що призвело до завищення від`ємного значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду на 2584141, що в свою чергу призвело до завищення залишку від`ємного значення, який після бюджетного відшкодування включається до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за грудень 2013 року в розмірі 861929 грн. та заниженню суми податку на додану вартість, яка підлягає нарахуванню та сплаті в бюджет за підсумками звітного періоду з урахуванням залишку від`ємного значення попереднього звітного періоду за листопад 2013 року в розмірі 932558 грн., грудень 2013 року в розмірі 1 003 834 гривень.

Досудовим розслідуванням встановлено, що ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » має поточні рахунки, відкриті в банківській установі ПАТ « ІНФОРМАЦІЯ_1 », а саме, № НОМЕР_2 (відкритий 29.08.2007 року в доларах США/840, українській гривні/980 та євро/978).

На думку слідчого, банківські документи містять фактичні дані, на підставі яких можливо встановити наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження.

Слідчий в судовому засіданні підтримав клопотання.

Статтею 132 КПК України визначені загальні правила застосування заходів забезпечення кримінального провадження та передбачені обставини, за яких не допускається застосування заходів кримінального провадження. Серед таких обставин у п. 2 ч. 3 ст. 132 КПК України зазначена необхідність слідчого, прокурора довести, що потреби досудового розслідування виправдовують такий ступінь втручання у права і свободи особи, про який ідеться в клопотанні слідчого, прокурора. Згідно ч. 4 ст. 132 КПК України, для оцінки потреб досудового розслідування слідчий суддя або суд зобов`язаний врахувати можливість без застосованого заходу забезпечення кримінального провадження отримати речі і документи, які можуть бути використані під час судового розгляду для встановлення обставин у кримінальному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 159 КПК України, тимчасовий доступ до речей і документів полягає у наданні стороні кримінального провадження особою, у володінні якої знаходяться такі речі і документи, можливості ознайомитися з ними, зробити їх копії та, у разі прийняття відповідного рішення слідчим суддею, судом, вилучити їх (здійснити їх виїмку).

В силу п. 5 ч. 1 ст. 162 КПК України подане слідчим клопотання стосується надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю.

Згідно частин 5, 6 статті 163 КПК України слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, якщо сторона кримінального провадження у своєму клопотанні доведе наявність достатніх підстав вважати, що ці речі або документи: 1) перебувають або можуть перебувати у володінні відповідної фізичної або юридичної особи; 2) самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні; 3) не становлять собою або не включають речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю. Слідчий суддя, суд постановляє ухвалу про надання тимчасового доступу до речей і документів, які містять охоронювану законом таємницю, якщо сторона кримінального провадження, крім обставин, передбачених частиною п`ятою цієї статті, доведе можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Отже, надання тимчасового доступу до речей і документів здійснюється виключно у випадку доведення стороною кримінального провадження у своєму клопотанні обставин, передбачених ч. ч. 5, 6 ст. 163 КПК України.

Проте, в клопотанні про тимчасовий доступ до речей і документів відсутні доводи наявності достатніх підстав вважати, що відповідні речі або документи самі по собі або в сукупності з іншими речами і документами кримінального провадження, у зв`язку з яким подається клопотання, мають суттєве значення для встановлення важливих обставин у кримінальному провадженні, а також можливість використання як доказів відомостей, що містяться в цих речах і документах, та неможливість іншими способами довести обставини, які передбачається довести за допомогою цих речей і документів.

Подане клопотання є формальним без зазначення будь-яких доводів та доказів на підтвердження зазначеного в клопотанні.

Слідчий в судовому засіданні повідомив, що податкове зобов`язання, нараховане податковою, оскаржується в адміністративному порядку, а тому є неузгодженим згідно п. 56.15., ст. 56 ПК України, у зв`язку з чим твердження про ухилення ТОВ « ІНФОРМАЦІЯ_2 » від сплати податків є передчасним та не підтверджене належними доказами.

Твердження про вчинення кримінального правопорушення ґрунтуються виключно на висновках Акту перевірки №38/15-01-50/35316423 від 31.01.2014 року, на підставі якого винесені податкові повідомлення-рішення, що на даний момент є предметом адміністративного оскарження. Тобто, здійснюється перевірка правомірності висновків акту перевірки, а тому на даний час такий акт не може бути доказом в кримінальному провадженні.

Відповідно до п. 56.15. ст. 56 ПК України, скарга, подана із дотриманням строків, визначених пунктом 56.3 цієї статті, зупиняє виконання платником податків грошових зобов`язань, визначених у податковому повідомленні-рішенні (рішенні), на строк від дня подання такої скарги до контролюючого органу до дня закінчення процедури адміністративного оскарження. Протягом зазначеного строку податкові вимоги з податку, що оскаржується, не надсилаються, а сума грошового зобов`язання, що оскаржується, вважається неузгодженою.

Оскільки рішення про донарахування податкових зобов`язань оскаржені, в силу п. 56.15 ст. 56 ПК України, грошове зобов`язання вважається неузгодженим, а тому твердження про заниження податку на додану вартість не ґрунтуються на положеннях чинного законодавства та є передчасними.

З клопотання не вбачаються докази і доводи, на підставі яких слідчим зроблено висновок про вчинення кримінального правопорушення і чим це доводиться. Сам факт можливого недотримання податкового законодавства не свідчить про наявність кримінального правопорушення, для чого в ПК України і передбачено процедури перевірок, винесення податкових повідомлень-рішень, адміністративного та судового оскарження.

Слідчим не доведено, що документи, до яких він просить надати тимчасовий доступ, мають значення для кримінального провадження, а тому відсутні підстави для застосування заходів забезпечення кримінального провадження.

Керуючись ст. ст. 132, 159-164, 309, 369-372 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В:
Відмовити у задоволенні клопотання.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Заперечення на дану ухвалу може бути подано під час підготовчого провадження в суді.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_5