Дата документу Справа № 243/6009/14
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Єдиний унікальний №243/6009/14 Головуючий в 1 інст. ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/778/253/15 Доповідач в 2 інст. ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2015 року м. Запоріжжя
Колегія суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Запорізької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів- ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

секретаря ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6

розглянула в м. Запоріжжі у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_7 на вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 листопада 2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Горлівка, Донецької області, українця, громадянина України, не одруженого, з середньо - технічною освітою, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , не судимого,

засуджено: за ч.2 ст. 260 КК України на 3 роки позбавлення волі.

Запобіжний захід тримання під вартою. Строк покарання обчислюється з 12 вересня 2014 року.

Згідно з вироком суду, на початку квітня 2014 року, на території Донецької області України, невстановленими особами, частина яких є громадянами Російської федерації, для насильницького підтримання влади незаконної самопроголошеної «Донецької народної республіки» було створено, непередбачене законами України, збройне формування, яке мало: організовану структуру військового типу, а саме єдиноначальність, підпорядкованість, чітку ієрархічність та дисципліну; було озброєне вогнепальною зброєю, вибухівкою; мало тяжке військове озброєння та військову техніку.

Крім того, в зазначеному формуванні було визначено механізм вступу до нього, порядок проходження служби, в кожному структурному підрозділі ставились завдання щоденної діяльності, яка полягала в здійсненні методами військових операційи силової підтримки незаконно створених структур ДНР, придушення організованого опору населення на окупованій території, депортації населення Донецької області, встановлення режиму військового стану, протистояння правоохоронним органам державної виконавчої влади України, знищення їх живої сили і матеріальних засобів, а також скоєння інших тяжких і особливо тяжких кримінальних правопорушень.

Вказані формування дислокувались в різних населених пунктах та місцевостях Донецької області та мали загальну координацію керівництва.

12 квітня 2014 року, члени непередбаченого законами України військового формування, особи яких невстановлені, виконуючи поставлені вищестоящим керівництвом злочинні завдання, із застосуванням автоматичної та іншої вогнепальної зброї, провели заздалегідь розроблену військову операцію та здолавши опір співробітників правоохоронних органів України, захопили адміністративні будівлі та будівлі органів місцевого самоврядування у містах Горлівка, Красний Лиман. Северськ. Артемівськ, Миколаївка, Костянтинівка, Дебальцеве, Краматорськ. Дружківка та Слов`янськ Донецької області.

На початку червня 2014 року, ОСОБА_7 , діючи з прямим умислом, перебуваючи в м. Горлівка, Донецької області, вступив до незаконного збройного військового формування самопроголошеної «Донецької народної республіки».

Ознайомившись з встановленими правилами поведінки, правами та обов`язками члена вказаного збройного формування, ОСОБА_7 дав свою згоду на їх дотримання та виконання, тим самим, підтвердив свої наміри на участь у вищевказаному незаконному збройному формуванню та виконанню його цілей і завдань.

Для подальшої участі у незаконному збройному формуванні, невстановленою особою, на початку червня 2014 р., ОСОБА_7 було передано у використання, військове спорядження та покладені обов`язки здійснювати охорону блок - посту на в`їзді до міста Горлівки.

Продовжуючи протиправну діяльність, у період з початку червня 2014року до 15 червня 2014 року. ОСОБА_7 здійснюючи свої умисні протиправні дії у складі непередбаченого законами України збройного формування, систематично виконував накази свого керівництва по забезпеченню діяльності незаконного військового формування та контрольно-пропускного режиму на вказаному блокпості в АДРЕСА_1 .

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_7 , не оспорюючи обставин справи, доведеність вини та юридичну кваліфікацію своїх дій, просить вирок районного суду у відношенні нього скасувати в частині призначеного покарання, посилаючись на те, що 06.11.2014 року між ним ОСОБА_8 та прокурором Ізюмської міжрайонної прокуратури була затверджена угода про визнання винуватості, однак суддя не вирішив її долі та призначив покарання у вигляді позбавлення волі. Просить вирок суду скасувати та постановити новий вирок на підставі угоди про визнання винуватості, укладеної між ним та процесуальним прокурором.

Заслухав доповідь судді, прокурора, який вважає вирок суду законним та обґрунтованим, перевіривши матеріали справи, колегія судів вважає, що апеляційна скарга обвинуваченого підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 474 ч. 2, 7 КПК України розгляд щодо угоди проводиться судом під час підготовчого судового засідання за обов`язкової участі сторін угоди з повідомленням інших учасників судового провадження, суд перевіряє угоду на відповідність вимогам КПК України та відмовляє в затверджені угоди, якщо умови угоди не відповідають інтересам суспільства, порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань, відсутні фактичні підстави для визнання винуватості. У такому разі досудове розслідування або судове провадження продовжуються у загальному порядку.

Не зважаючи на вищевказані вимоги КПК України, суд, при проведенні підготовчого судового засідання 12 листопада 2014 року, в порушення вимог ст. 314 ч. 3 п. 1 КПК України, а також ст. 474 ч. 2 КПК України лише формально послався на наявність угоди про визнання винуватості в мотивувальній частині рішення, проте не визначився в резолютивній частині рішення з долею угоди про визнання винуватості, фактично не прийняв рішення щодо угоди, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону.

Відповідно до ст.415 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду і призначає новий розгляд у суді першої інстанції у разі істотних порушень вимог кримінального процесуального закону.

На підставі ч.2 ст.407 КПК України за наслідками апеляційного розгляду за скаргою на вирок суду на підставі угоди суд апеляційної інстанції має право скасувати вирок і направити кримінальне провадження до суду першої інстанції.

Враховуючи вищевказані вимоги закону, колегія суддів вважає необхідним скасувати обвинувальний вирок суду і не обговорюючи питання доведеності чи недоведеності обвинувачення, достовірності чи недостовірності доказів, перевагу одних доказів над іншими, застосування судом першої інстанції того чи іншого закону України про кримінальну відповідальність та покарання, призначити новий розгляд у суді першої інстанції зі стадії підготовчого судового засідання, з необхідністю прийняття конкретного і вмотивованого рішення щодо угоди.

Керуючись ст.ст.404, 405, 407, 415, 418, 419 КПК України, колегія суддів
УХВАЛИЛА:
апеляцію обвинуваченого ОСОБА_7 задовольнити частково.

Вирок Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19 листопада 2014 року стосовно ОСОБА_7 скасувати.

Призначити новий розгляд у тому ж суді в іншому складі.

Залишити ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: