Яготинський районний суд Київської області
Справа № 382/1005/14-к 1-кс/382/125/14
Ухвала
Іменем України

26 травня 2014 року суддя Яготинського районного суду Київської області ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Яготин матеріали скарги ОСОБА_4 на постанову старшого слідчого Яготинського РВГУ МВС України в Київській області ОСОБА_5 від 14 березня 2014 року про закриття кримінального провадження № 0000294 від 14 травня 2013 року,

Встановив:

Заявник звернувся до суду із скаргою на постанову старшого слідчого Яготинського РВГУ МВС України в Київській області ОСОБА_5 від 14 березня 2014 року про закриття кримінального провадження, в котрій зазначено, що 14 березня 2014 року слідчий Яготинського РВГУ МВС України в Київській області ОСОБА_5 закрив провадження по кримінальній справі № 26-6212 на підставі ст. 284 п.2 ч.1 КПК України за відсутністю складу кримінального правопорушення з боку ОСОБА_6 . Вважає постанову незаконною та такою, що підлягає до скасування з наступних підстав. Слідчий безпідставно відкинув доказ, який має преюдиційне значення-постанову Любомльського райсуду Волинської області від 19 лютого 2009 року, згідно з якою саме ОСОБА_7 визнано особою, яка порушила вимоги Правил дорожнього руху та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Його вина в судовому засідання була встановлена протоколом огляду місця події, протоколом про адміністративне правопорушення, протоколом огляду транспорту, його письмовими та усними поясненнями, визнанням своєї вини, накладенням судом до нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. Постанова Склянчуком не оскаржена та набула чинності. Постанова слідчого та його висновки про відсутність складу кримінального правопорушення з боку ОСОБА_7 суперечить висновкам судової автотехнічної експертизи № 798 А від 22 жовтня 2013 року, згідно якого ОСОБА_7 мав технічну можливість попередити зіткнення з автомобілем "Шкода" від керуванням ОСОБА_8 , на що у нього не було перешкод технічного характеру. Згідно цього ж висновку у водія ОСОБА_8 не було технічної можливості уникнути зіткнення з автомобілем "ДАФ" під керуванням ОСОБА_7 . Визнаючи, що водій ОСОБА_7 порушив вимоги п.п.1.10,1.14 та 10.1 ПДР України, слідчий не дав оцінки іншим порушенням ПДР Склянчука. а саме- п.п. 1.3,1.4.1.5,9.9а.9.10 б,10.6,10.7 г,д, згідно з якими водій ОСОБА_7 взагалі не мав права виконувати такий маневр на автомагістралі, розділеної зленим газоном, по якому з всяких умов забороняється рух транспортних засобів. Слідчий не взяв до уваги попередні висновки уповноважених осіб-працівників ДАІ, які склали адміністративний матеріал на місці події, прийшли до висновку про порушення ПДР з боку водія ОСОБА_7 та відсутність порушень з боку потерпілого ОСОБА_8 . Разом з тим, посилаючись у постанові про закриття справи на покази цих працівників ОСОБА_9 -свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , слідчий не зазначив того факту, що вказані особи оформили ДТП та склали адміністративний протокол на водія ОСОБА_7 як на особу, яка порушила певні правила ДР та є винною у вчиненні ДТП. Слідчий залишив поза увагою той факт, що відносно водія ОСОБА_8 адміністративний протокол не складався, претензій до нього з приводу порушення ПДР не висувалося, його статус в адміністративній справі уповноваженими особами ОСОБА_9 був визначений як потерпілий. Не взята до уваги довідка Березанського взводу ДПС УДАІ ГУ МВС України в Київській області № 39 від 06.04.2009 року, в якій зазначено, що винною особою в ДТП є ОСОБА_7 , який порушив п.10.7 ПДР. Водій ОСОБА_7 не виконав головну вимогу ПДР не виставив одразу переносний знак аварійної зупинки для своєчасного попередження водіїв транспортних засобів, які наближаються до аварійної перешкоди з боку м. Києва, тобто напрямку руху автомобіля, яким керував ОСОБА_8 . Крім того, потерпіла сторона вважає, що слідчий Декань умисно не виконував свої службові обов"язки по розслідуванню справи, чекаючи сплину строків давності притягнення до кримінальної відповідальності винної особи- ОСОБА_7 , оскільки на час прийнятття рішення про закриття справи цей строк сплинув і ОСОБА_7 наразі не може бути притягнутий до відповідальності на підставі ст. 49 КК України. Таким чином, саме водій ОСОБА_7 своїми діями створив аварійну ситуацію на дорозі, що призвело до виникнення ДТП і намагання слідчого Деканя перекласти відповідальність на Жукова свідчать про його особисту зацікавленість у вирішенні справи. Висновок слідчого про порушення ОСОБА_8 п.п.12.2,12.3 ПДР є безпідставним та зроблений лише на помилкових припущеннях слідчого. Просив скасувати вищевказану постанову, та направити справу на досудове розслідування.

В судовому засіданні прокурор просив відмовити в задоволенні скарги з тих підстав, що оскаржувана постанова скасована постановою прокурора Яготинського району ОСОБА_12 від 26 травня 2014 року.

Скаржник в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Слідчий ОСОБА_5 в судове засідання не з"явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином.

Перевіривши матеріали скарги, заслухавши думку прокурора, суд вважає, що у задоволенні скарги необхідно відмовити.

В силу п.3 ч.1 ст. 303 КПК України на досудовому слідстві може бути оскаржено рішення слідчого про закриття кримінального провадження- заявником, потерпілим, його представником чи законним представником.

Згідно ч.1 ст. 304 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.

Відповідно до ч.1 ст. 306 КПК України скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідго чи прокурора розглядаються слідчим суддею місцевого суду згідно з правилами судового розгляду, передбаченими статтями 318-380 цього Кодексу, з урахуванням положень цієї глави.

В силу п.4 ч.2 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність під час досудового розслідування може бути про відмову у задоволенні скарги.

Відповідно до ч.3 ст. 307 КПК України ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дію чи бездіяльність слідчого чи прокурора не може бути оскаржена, окрім ухвали про відмову у задоволенні скарги на постанову про закриття кримінального провадження.

Як видно з матеріалів доданих до скарги, постановою прокурора Яготинського району від 26 травня 2014 року постанова слідчого СВ Яготинського РВГУ МВС України в Київській області ОСОБА_5 від 14 березня 2014 року про закриття кримінального провадження № 0000294 від 14 травня 2013 року скасована, а тому підстав для задоволення скарги немає.

Керуючись ст. ст. 303, 306, 307, 309, 395 КПК України,

Ухвалив:

ОСОБА_4 відмовити у задоволенні скарги на постанову слідчого СВ Яготинського РВГУ МВС України в Київській області ОСОБА_5 від 14 березня 2014 року про закриття кримінального провадження № 0000294 від 14 травня 2013 року.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Київської області протягом п"яти днів з дня її проголошення.

Суддя ОСОБА_1