Справа № 5 - 157 / 2008 року
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08
вересня 2008 року Роменський
міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючої
судді: Сольоної Н. М.

при секретарі:
Ковган О. В.

з участю
прокурора: Думал С. М.

Розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Ромни справу за заявою засудженого

ОСОБА_1, 1951
року народження, українця, уродженця с. Булатові, Красновишерського
району, пермської області, мешканця до
арешту м. Харків, раніше судимого: 1) 06.05.1970 року Балаклейським народним
судом за ст. 81 ч. 2 КК України до 3 років позбавлення волі; 2) 12. 06. 1974
року Червоно заводським народним судом м. Харків за ст. 141 ч. 2 КК
України до 5 років позбавлення волі; 3) 22. 01. 1980 року Червонозаводським
народним судом м. Харків за ст. ст. 206 ч. 2, 206 ч. 3, 222 ч. 3, 142 ч. 2 КК
України до 9 років позбавлення волі; 4) 31.01.1983 року Київським народним
судом м. Харків за ст. 183 ч. 1, 101 ч. 1, 206 ч. 2 КК України до 15 років
позбавлення волі

про приведення вироку у відповідність з Законом України
“ Про внесення змін до Кримінального та Кримінально-процесуального кодексів
України щодо гуманізації кримінальної відповідальності, -

в с т а н о в и в:

Засуджений ОСОБА_1. звернувся до суду з заявою в
якій просить привести вирок Зміївського
народного Харківської області від 11. 07. 2002 року у відповідність з Законом
України “Про внесення змін до Кримінального та Кримінально-процесуального
кодексів України щодо гуманізації кримінальної відповідальності” від
07. 05. 2008 року.

Прокурор заперечував проти задоволення заяви,
так як підстав для задоволення не має.

Суд вислухавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи,
вважає, що подання не підлягає
задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_1.
11. 07. 2002 року вироком Зміївського
районного суду Харківської області був засуджений за ст. ст. 145 ч. 2 КК
України (1960 р.) до 10 років позбавлення волі, за ст. 206 ч. 3 КК України
(1960 р.) до 7 років позбавлення волі,
за ст. 263 ч. 1 КК України до 3 років
позбавлення волі. Згідно ст. 42 КК України
в редакції 1960 року шляхом часткового складання призначених покарань
остаточно призначено до відбуття покарання у вигляді 14 років позбавлення волі.

Згідно Закону
України від 15. 04. 2008 року № 207-VІ “ Про
внесення змін до Кримінального та Кримінально-процесуального кодексів України
щодо гуманізації кримінальної відповідальності” санкція ч. 2 ст. 194 КК України
передбачає покарання у вигляді позбавлення волі на строк від трьох до десяти
років.

На час винесення
вироку максимальна санкція статті 145 ч.
2 КК України передбачала покарання у вигляді позбавлення волі на строк до п'ятнадцяти років позбавлення волі.

Відповідно
до ст. 74 ч. 3 КК України
призначена засудженому міра покарання, що перевищує санкцію нового
закону, знижується до максимальної межі покарання, встановленої санкцією нового
закону. У разі якщо така межа передбачає більш м”який вид покарання, відбуте
засудженим покарання зараховується з перерахуванням за правилами встановленими частиною першою статті 72 цього Кодексу.

Законом України
від 15.04.2008 року максимальна санкція ч. 2
ст. 194 КК України змінена до 10 років позбавлення волі. ОСОБА_1.
був засуджений судом за ст. 145 ч. 2 КК України в редакції 1960 р. до 10
років позбавлення волі, тобто в межах санкції даної статті.

Отже, суд вважає, що заява засудженого не
підлягає до задоволення.

На
підставі викладеного, керуючись ст. 74
ч. 3 КК України, ст. 405 -1 КПК України суд, -,

п о с т а н о в и в :

В задоволенні
заяви ОСОБА_1 про приведення вироку Зміївського районного суду Харківської
області від 11. 07. 2002 року у
відповідність з Законом України “Про внесення змін до Кримінального та
Кримінально-процесуального кодексів України щодо гуманізації кримінальної
відповідальності” від 15. 04. 2008 року - відмовити.

Апеляція
на постанову суду може бути подана до апеляційного суду Сумської області через
Роменський міськрайсуд протягом 15-ти діб з моменту проголошення.

СУДДЯ:
підпис...

КОПІЯ
ВІРНА:

СУДДЯ
РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ
Н. М. СОЛЬОНА