У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

Головуючого

Коновалова В.М.

суддів

Канигіної Г.В., Скотаря А.М.

розглянула в судовому засіданні в м. Києві 29 листопада 2007 року кримінальну
справу за касаційною скаргою захисникаОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_1на
вирок Миколаївського районного суду Миколаївської області від 27 лютого 2006
року та ухвалу колегії суддів судової палати у кримінальних справах
Апеляційного суду Миколаївської області від 27 квітня 2006 року.

Зазначеним вироком

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження,

немаючого
судимості,

засуджено за ч. 2 ст. 121
КК України на 7 років позбавлення волі.

Ухвалою колегії суддів
судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Миколаївської області
від 27 квітня 2006 року вирок щодо ОСОБА_1залишено без зміни.

Як визнав встановленим
суд, 19 серпня 2005 року близько 23-ї години 30 хвилин біля бару ПП
«Колодієнко» по вул. Центральній с. Сливине Миколаївського району ОСОБА_1, під
час сварки на ґрунті особистих неприязних відносин підбіг до ОСОБА_3, схопив
його руками та зробив кидок, від якого потерпілий впав на асфальт, а після
цього ще наніс ОСОБА_3не менш ніж три удари рукою у голову, заподіявши потерпілому
тяжкі тілесні ушкодження, що 21 серпня 2005 року спричинили його смерть.

У касаційній скарзі
захисник засудженого - адвокат ОСОБА_2 зазначає, що ОСОБА_1 не мав наміру
заподіяти потерпілому тяжкі тілесні ушкодження, а тому його дії необхідно
кваліфікувати за ст. 128 та 125 КК України. Захисник також зазначає, що
призначене ОСОБА_1 покарання не відповідає тяжкості злочину та особі
засудженого. Просить скасувати постановлені по справі судові рішення, а
кримінальну справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідача,
обговоривши доводи касаційної скарги та перевіривши матеріали кримінальної
справи, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не
підлягає.

Висновок суду про
доведеність винуватості ОСОБА_1у
вчинені інкримінованого йому злочину
підтверджується сукупністю доказів, зібраних по справі та перевірених у
судовому засіданні у встановленому кримінально-процесуальним законом порядку,
зокрема, показаннями свідків ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, про те, як
ОСОБА_1 підбігши до ОСОБА_3, схопив останнього та перекинув його на землю, а
після цього сів на потерпілого зверху та ще наніс йому декілька ударів по
обличчю, також, свідок ОСОБА_4 додав, що коли ОСОБА_1відтягли від ОСОБА_3,
засуджений кричав «Дайте я його доб'ю», даними висновку судово-медичної
експертизи, згідно якої пошкодження в області голови потерпілого відносяться до
тяжких тілесних ушкоджень, що спричинили його смерть, іншими доказами, яким суд
дав належну оцінку.

Матеріалами справи встановлено, що ініціатором конфлікту
був ОСОБА_1, після того, як останній зробив кидок, від якого потерпілий впав
спиною на асфальт, ОСОБА_1 не припинив свої дій, а навпаки сів на потерпілого
зверху і продовжував наносити йому удари рукою у життєво-важливий орган -
голову, а припинив побиття потерпілого тільки внаслідок втручання інших осіб.

Таким чином, суд обґрунтовано дійшов висновку про те, що
дії ОСОБА_1були умисними і кваліфікація його дій за ч. 2 ст. 121 КК України є
правильною.

Покарання засудженому ОСОБА_1призначено з додержанням
вимог ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого ним злочину,
особи засудженого та пом'якшуючих покарання обставин і яке є необхідним й
достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів. Підстав для
пом”якшення засудженому призначеного покарання, колегія суддів не вбачає.

Істотних порушень норм кримінально-процесуального закону
по справі не встановлено.

На підставі наведеного та керуючись ст. 394 КПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а:

відмовити
у задоволенні касаційної скарги захисникаОСОБА_2

С у д д і:

Коновалов В.М. Скотарь
А.М.
Канигіна Г.В.