. Справа № l-1452007p
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНІ

"20,э
лютого 2007 року Оболонський районний суд м.Києва в
складі:

головуючого
судді - Камбулова Д.Г.

при
секретарі - Загороднїй М.В.

з участю прокурора - Турика М.П.

з участю захисника - ОСОБА_1

з участю потерпілих - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві
кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Києва, громадянина України, українця, з неповною
середньою освітою, не працюючого, не одруженого, проживає та зареєстрований за
адресою: АДРЕСА_1, раніше судимого 04.10.2001 року Мінським районним судом м.
Києва за ст.309 ч.2 КК України до трьох років шести місяців позбавлення волі,
на підставі ст.75 КК України звільнений від відбуття покарання з іспитовим строком
на три роки, 04.04.2002 року Оболонський районним судом м. Києва за ст.140 ч.2
КК України (в редакції 1960 року), ст.ст. 185 ч,2, 15, 185 ч.2, 289 ч.2, 42 КК
України до п'яти років шести місяців позбавлення волі, звільнився 15.10.2005
року за постановою Ковпаківського районного суду м. Суми від 07.10.2005 року
умовно-достроково на 1 рік 8 місяців 9 днів,

у вчиненні злочину, передбаченому ст. 185 ч.2 КК України,

ВСТАНОВИВ;
ОСОБА_3 в ніч з 29.08.2006 року на 30.08.2006 року приблизно о 03.00 годині
ночі перебуваючи по АДРЕСА_2 побачив автомобіль ВАЗ - 2106 д/н НОМЕР_1, який
належить ОСОБА_2 Побачивши даний автомобіль у ОСОБА_3 виник злочинний умисел
направлений на повторне таємне викрадення чужого майна з метою збагатитися за
рахунок чужого майна.

Реалізуючи свій
злочинний умисел, направлений на повторне таємне викрадення чужого майна, та
бажаючи збагатитися за рахунок чужого майна ОСОБА_3 за допомогою монети
номіналом 10 копійок відчинив двері в
автомобілі ВАЗ 2106 д/н НОМЕР_1. Знаходячись в салоні даного автомобіля ОСОБА_3
з салону автомобіля та з багажнику повторно таємно викрав наступні речі, а саме
авто магнітолу «Піонер - 4700» чорного кольору вартістю 500 гривень, тестер
цифровий, жовтого кольору у коробці вартістю 45 гривень, сонцезахисні окуляри
«Адідас» вартістю 30 гривень, пластмасову коробку з інструментами в наборі
темно-сірого кольору вартістю 1000 гривень, автомобільний насос з монометром, ручний червоного
кольору вартістю 55 гривень, армійську лопатку вартістю 25 гривень, тосол 5
літрів вартістю 30 гривень, а всього заподіявши потерпілому ОСОБА_2 матеріальну
шкоду на загальну суму 1685 гривень, після чого з місця вчинення злочину зник,
розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Крім цього,
ОСОБА_3 12.09.2006 року приблизно о 14.00 годині перебуваючи АДРЕСА_3 побачив
автомобіль ВАЗ 21015, д/н НОМЕР_2, який належить ОСОБА_4, в якому на задньому сидінні знаходилася чоловіча
барсетка. Побачивши барсетку в даному автомобілі у ОСОБА_3 виник злочинний
умисел направлений на: повторне таємне викрадення чужого майна з
метою збагатитися за рахунок чужого майна.

Реалізуючі свій
злочинний умисел направлений на повторне таємне викрадення чужого майна з метою
збагатитися за рахунок чужого майна, ОСОБА_3 підійшов до автомобіля ВАЗ 21015
д/н НОМЕР_2 і за допомогою ключа від квартири відчинив двері в даному
автомобілі. Знаходячись в салоні даного
автомобіля ОСОБА_3 повторно таємно викрав наступні речі, а саме гроші у сумі
400 гривень, дві купюри номіналом по 200 гривень, гроші в сумі 100
доларів СІЛА що в перерахунку по курсу Нацбанку складає 500 гривень, окуляри
від сонця в оправі з металу жовтого кольору вартістю 200 гривень, а всього
заподівши потерпілому ОСОБА_4
матеріальну шкоду на загальну суму 1100 гривень, після чого з місця вчинення
злочину зник, розпорядившись викраденим на власний розсуд.

Допитаний в
судовому засіданні ОСОБА_3 свою винність у вчиненні злочину, передбаченому
ст.185 ч.2 КК України визнав повністю, повністю підтвердив обставини вчинених
ним злочинів. Просить вибачення
у потерпілого, та просить
суд обрати відносно нього покарання не в максимальних
межах, передбачених санкцією ст.
185 ч.2 КК України.

Потерпілий
ОСОБА_2 підтримав заявлений ним цивільний позов та просить стягнути з
підсудного 1685 гривень завданої матеріальної шкоди.

Враховуючи те,
що підсудний та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і
судом встановлено, що вони правильно розуміє зміст цих обставин, відсутні
будь-які сумніви у добровільності та істинності їх позиції, заслухавши думку
учасників процесу, та роз'яснивши їм положення ст.299 КПК України, суд визнає
недоцільним дослідження інших доказів по справі, відносно тих фактичних
обставин справи, які ніким не оспорюються.

Таким чином,
оцінюючи в сукупності всі зібрані докази, суд вважає, що винність підсудного
ОСОБА_3 у судовому засіданні доведена повністю.

Дії ОСОБА_3
повинні бути кваліфіковані за ст.185 ч.2 КК України тому що він вчинив навмисні
дії, які виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчиненими
повторно.

Призначаючи
покарання підсудному ОСОБА_3, у відповідності зі ст.65 КК України, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом'якшують
та обтяжують покарання.

Пом'якшувальною
обставиною згідно ст.66 КК України, суд визнає те, що підсудний щиро розкаявся.

Обтяжуючою обставиною, згідно ст.67
КК України, суд визнає рецидив злочинів.

Крім того при
обранні міри покарання судом також враховується відношення підсудного до
вчиненого, позитивна характеристика підсудного з місця проживання, стан
здоров»я підсудного.

На підставі
викладеного, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_3 покарання у виді
позбавлення волі, вважає, що його перевиховання та виправлення неможливо без
ізоляції від суспільства, але не в максимальних межах, передбачених санкцією
статті 185 ч.2 КК України і не знаходить підстав, для застосування до
підсудного ст. 75 КК України.

Цивільні позови потерпших ОСОБА_2
та ОСОБА_4
задовольнити в повному обсязі як доведені та підтверджені матеріалами
кримінальної справи. Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд-

3 АС У ДИВ:

ОСОБА_3 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченому ст. 185 ч.2 КК України і призначити
йому покарання у виді 1 (одного) року б (шести) місяців позбавлення волі.

На підставі
ст.71 КК України ОСОБА_3 шляхом часткового приєднання до покарання за цим
вироком та нєвідбутої частини покарання за вироком Оболонського районного суду
м. Києва від 04.04.2002 року остаточну міру покарання призначити у виді 2
(двох) років позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_3
рахувати з 12.12.2006 року.

Речові докази по
справі (а.с.45) - залишити за належністю у ОСОБА_5, мобільні телефони „Нокіа 8810" та „Нокіа 1600"
- залишити в камері схову речових доказів Оболонського РУ ГУ МВС України в
м.Києві, інші речові докази - конфіскувати (а.с.29).

Стягнути з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 1685 (одну тисячу шістсот вісімдесят п»ять ) гривень
в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Стягнути з
ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 1100
(одну тисячу сто) гривень в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди.

Запобіжний захід
відносно ОСОБА_3 у вигляді тримання під вартою в Київському СІЗО Державного
Департаменту України з питань виконання покарань до набуття вироком чинності
залишити без зміни.

Вирок може бути
оскаржено до Апеляційного суду м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва
протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення, а підсудним - з моменту
отримання копії вироку.

Суддя: