Справа № 682/2511/13-к
Провадження № 1-кп/682/95/2013
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.08.2013 року

Славутський міськрайонний суд
Хмельницької області в складі:

головуючого судді
Мацюка Ю.І.,

при секретарі
Ючковій О.В.,

з участю прокурора
Шуль І.М.,

потерпілого
ОСОБА_1,

обвинуваченого
ОСОБА_2,

захисника
ОСОБА_3,

законного представника

обвинуваченого
ОСОБА_4,

представника органу опіки та

піклування Славутської

міської ради
Шаргородської Н.І.,

представника кримінальної

міліції
Попеля В.М.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в місті Славута в приміщенні
Славутського міськрайонного суду
Хмельницької області обвинувальний
акт по кримінальному провадженню №
0000818 щодо

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця міста
Шепетівка Хмельницької області,
українця, громадянина України, з
середньою освітою, учня третього курсу
ДПТНЗ «Славутський професійний ліцей,
не одруженого, непрацюючого, жителя
АДРЕСА_1, раніше не судимого,

за підозрою у вчиненні ним
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 3 за ст. 185 КК України,

в с т а н о в и в :

Неповнолітній обвинувачений ОСОБА_2, в
вечірній час одного з днів середини
січня 2013 року, в місті Славута
Хмельницької області, з корисливих
мотивів, шляхом відкриття вхідних
дверей, проник в приміщення гаража,
розташованого поблизу
багатоквартирного будинку № 11 по
вулиці Ізяславській в місті Славута,
звідки таємно викрав
розкомплектований, в неробочому стані
мотоцикл марки «МТ-16», без державного
реєстраційного номера, заподіявши
потерпілому ОСОБА_1 матеріальної шкоди
на суму 500 гривень.

В судовому засіданні неповнолітній
обвинувачений ОСОБА_2 винним себе
визнав повністю, показавши, що він
дійсно в один з днів січня 2013 року
відкривши вхідні двері гаража, проник в
середину, звідки таємно викрав
розкомплектований мотоцикл,
запчастини з якого здав на металобрухт,
отримавши грошові кошти. В скоєному
щиро розкаявся.

Потерпілий ОСОБА_1 в судовому засіданні
підтвердив факт викрадення в січні 2013
року з приміщення його гаража, який
розташований в подвір'ї будинку № 11, що
по вул. Ізяславській в місті Славута,
мотоцикла марки «МТ-16» в неробочому
стані.

В судовому засіданні законний
представник неповнолітнього
обвинуваченого ОСОБА_4 дала пояснення,
що неповнолітній ОСОБА_2 виховується у
нормальних сімейно-побутових умовах,
стосунки з батьками нормальні, не
напружені, безпосередніх причин, які
спонукали неповнолітнього до вчинення
злочину не має, вказує на те, що злочин
вчинено неповнолітнім випадково,
причин, що сприяли вчиненню злочину та
підлягають усуненню не має.

Представник органу опіки та піклування
Славутської міської ради та
представник кримінальної міліції
Славутського РВ УМВС України в
Хмельницькій області в судовому
засіданні зазначили, що неповнолітній
ОСОБА_2 на обліку не перебуває, по місцю
проживання та навчання
характеризується позитивно, до
адміністративної відповідальності не
притягувався.

Враховуючи, що учасниками судового
розгляду визнано недоцільним
дослідження доказів стосовно
фактичних обставин справи, які ніким не
оспорюються, суд ухвалив проводити
судовий розгляд у порядку,
встановленому ч.3 ст. 349 КПК України.

В судовому засіданні з'ясовано, що
учасники судового розгляду правильно
розуміють зміст зазначених обставин,
немає сумнівів у добровільності їх
позицій, а також вони розуміють, що
будуть в такому випадку позбавлені
права оскаржити ці обставини в
апеляційному порядку.

Крім повного визнання неповнолітнім
обвинуваченим своєї вини в судовому
засіданні, вина ОСОБА_2 у вчиненому
підтверджується зібраними у справі
доказами, які в судовому засіданні
ніким з учасників судового процесу не
оспорені.

Таким чином, дії ОСОБА_2 слід
кваліфікувати за ч. 3 ст. 185 КК України,
як таємне викрадення чужого майна
(крадіжка), поєднана з проникненням у
інше приміщення.

Відповідно до пункту 22 постанови
Пленуму ВСУ «Про судову практику у
справах про злочини проти власності» №
10 від 06.11.2009 року, поняття "інше
приміщення" включає різноманітні
постійні, тимчасові, стаціонарні або
пересувні будівлі чи споруди,
призначені для розміщення людей або
матеріальних цінностей (виробниче або
службове приміщення підприємства,
установи чи організації, гараж, інша
будівля господарського призначення,
відокремлена від житлових будівель,
тощо).

Під сховищем слід розуміти певне
місце чи територію, відведені для
постійного чи тимчасового зберігання
матеріальних цінностей, які мають
засоби охорони від доступу до них
сторонніх осіб (огорожа, наявність
охоронця, сигналізація тощо), а також
залізничні цистерни, контейнери,
рефрижератори, подібні сховища тощо.

Враховуючи вищевикладене визнав за
необхідне виключити таку кваліфікуючу
ознаку як проникнення в сховище.

При призначенні покарання суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу винного, обставини, що
пом'якшують та обтяжують покарання.

Як пом'якшуючі обставини суд враховує
те, що неповнолітній обвинувачений
ОСОБА_2 визнав свою вину у вчиненні
крадіжки чужого майна, поєднаного з
проникненням у інше приміщення, щиро
розкаявся, активно сприяв розкриттю
злочину, вчинив кримінальне
правопорушення будучи неповнолітнім.

Обставин, які обтяжують вину
неповнолітнього обвинуваченого
ОСОБА_2, не встановлено.

Оцінюючи дії неповнолітнього
обвинуваченого ОСОБА_2, суд зважає на ту
обставину, що неповнолітні за рівнем
інтелектуального і вольового розвитку
відстають від дорослих та враховує
недостатній життєвий досвід, упущення
у вихованні, внаслідок чого
неповнолітній обвинувачений
неправильно вибрав лінію поведінки та
вчинив злочини.

При з'ясуванні даних про стан здоров'я
та загального розвитку
неповнолітнього обвинуваченого ОСОБА_2
судом встановлено, що неповнолітній на
обліку в лікарів нарколога та
психіатра не перебуває та раніше не
перебував, за місцем проживання та
навчання характеризується позитивно,
як врівноважений, енергійний,
комунікабельний, але не досить
дисциплінований учень.

Враховуючи викладене, ставлення
неповнолітнього обвинуваченого до
вчиненого, його поведінку у суді,
позицію прокурора та потерпілого,
неповнолітній вік обвинуваченого
ОСОБА_2 і приходить до висновку про
необхідність, можливість та
доцільність призначення йому
покарання у виді позбавлення волі із
застосуванням інституту звільнення
від відбування покарання з
випробуванням.

Питання речових доказів підлягає
вирішенню в порядку ч.9 ст. 100 КПК
України.

Керуючись ст.ст. 100, 368, 370, 371, 373, 374 КПК
України, суд,

з а с у д и в:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і
призначити йому покарання у виді трьох
років позбавлення волі.

Відповідно до ст. 104, ст. 75 КК України
звільнити ОСОБА_2 від призначеного
покарання у виді трьох років
позбавлення волі, якщо він протягом
іспитового строку 1(один) рік не вчинить
нового злочину.

Запобіжний захід щодо ОСОБА_2 не
обирати.

Речові докази: двигун та коробку
передач мотоцикла марки «МТ-16»
повернути ОСОБА_1.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Хмельницької
області протягом тридцяти днів після
його проголошення через Славутський
міськрайонний суд, а для засудженого в
той же строк після вручення йому копії
вироку.

Учасники судового провадження мають
право отримати в суді копію вироку.
Копія вироку негайно після його
проголошення вручається
обвинуваченому та прокурору.

Суддя
Мацюк Ю.< Б >.