Справа № 11-а-1480/2007р. Головуючий
в 1 інст.- Марчук Н.О.
Категорія: ст. 186 ч.2 КК
України Доповідач
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 серпня 2007
року колегія суддів
судової палати у
кримінальних справах

Апеляційного суду м. Києва в складі:

головуючого-судді Ноздрякова В.М.

суддів Ковальська
В.В., Коваль CM.

за участю
прокурора Карпука Ю.А.

засудженого ОСОБА_1

розглянула у
відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1. на вирок Шевченківського районного суду м.Києва від 15
травня 2007 року.

Зазначеним
вироком

ОСОБА_1,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м.Кіровокан, Вірменія, громадянина України,
зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1, раніше судимого: 27.01.2006 року Печерським
районним судом м.Києва за ст.186 ч.2 КК України на 1 рік позбавлення волі, -

- засуджений за
ст.186 ч.2 КК України на 4 роки позбавлення волі.

ОСОБА_1
визнаний винним в тому, що він 13 грудня 2006 року приблизно в 00 год. 30 хв.,
перебуваючи біля входу в торговий центр «Арена Сіті», який розташований на
Бессарабській площі в м.Києві, дочекавшись коли ОСОБА_2 закінчила розмову по мобільному телефону, підбіг до
останньої і з правої кишені її куртки, відкрито, повторно викрав мобільний
телефон «Соні Еріксон W800i», вартістю 2500
гривень, на рахунку якого знаходилось 100 грн. Всього ОСОБА_1 відкрито
заволодів майном ОСОБА_2. на загальну суму 2600 грн., після чого з місця
вчинення злочину зник, а викраденим розпорядився на власний розсуд.

В апеляції засуджений ОСОБА_1, не
оспорюючи обставин вчиненого ним злочину, доведеності його вини та правильності
кваліфікації дій, просить вирок суду змінити та пом»якшити призначене йому
покарання, застосувавши ст.ст.69, 75 КК України. При цьому посилається на те,
що суд призначив йому надто суворе покарання без врахування всіх обставини, які
пом»якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним
злочину, а саме: повне визнання своєї вини і щире каяття у вчиненому, активне
сприяння розкриттю злочину, відшкодування потерпілій завданого збитку, поганий
стан його здоров »я, що він є неповнолітнім, сиротою і немає шкідливих звичок.

Крім цього, засуджений звернувся до суду з заявою про застосування до нього
Закону України «Про амністію» від 19.04.2007 року, який набрав чинності
09.06.2007 року та просить звільнити його від покарання.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого
ОСОБА_1., який підтримав доводи своєї апеляції, пояснення прокурора, який
вважав вирок суду законним і обґрунтованим, а апеляцію такою, що не підлягає
задоволенню, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи, викладені в
апеляції, провівши судові дебати та заслухавши останнє слово засудженого,
колегія суддів вважає, що апеляція задоволенню не підлягає з таких підстав.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1. у вчиненні
зазначеного у вироку злочину при обставинах встановлених судом, відповідає
фактичним обставинам справи і підтверджений показаннями самого засудженого
ОСОБА_1., в зв"язку з чим на підставі ч.3 ст.299 КПК України, інші докази
по справі судом не досліджувались.

Дії ОСОБА_1. у вчиненні відкритого викрадення чужого майна, вчиненому
повторно, правильно кваліфіковані за ст.186 ч.2 КК України.

При призначенні покарання засудженому, суд врахував характер і ступінь
суспільної небезпеки вчиненого злочину, ступінь тяжкості вчиненого злочину,
дані про особу ОСОБА_1., який негативно характеризується за місцем навчання,
раніше притягувався до кримінальної відповідальності, є сиротою та виховувався
без батьківського піклування.

Також судом були враховані обставини, які пом»якшують покарання - вчинення
злочину неповнолітнім і щире каяття.

З врахуванням всіх цих обставин, суд обґрунтовано призначив ОСОБА_1 покарання у
вигляді позбавлення волі в мінімальних межах санкції закону, що передбачає
покарання за вчинений злочин, і це покарання є необхідним і достатнім для його
виправлення та попередження нових злочинів, і в повній мірі відповідає вимогам
ст.65 КК України.

Посилання в апеляції засудженого ОСОБА_1
на те, що він активно сприяв

розкриттю злочину, що завданий потерпілій збиток відшкодовано і він немає
шкідливих

звичок, не
є тими обставинами, які істотно
знижують ступінь тяжкості вчиненого

засудженим злочину і які були б підставами для пом»якшення йому міри
покарання, і

такими що впливають на його вид і розмір.

На підставі викладеного, колегія суддів не вбачає підстав для застосування
ст.ст.69, 75 КК України.

Крім того, ОСОБА_1 не може бути
звільнений від відбування покарання на підставі Закону України «Про амністію»
від 19.04.2007 року, оскільки він був засуджений за умисний злочин, за який
законом передбачено покарання більше п»яти років. Керуючись ст.ст.365,366 КПК
України, колегія суддів -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення, а
вирок Шевченківського районного суду м.Києва від 15 травня 2007 року відносно
ОСОБА_1 - без зміни.