Єдиний унікальний № 500/2487/15-к
Провадження № 1-кп/500/333/15
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________________________________
ВИРОК

Іменем України
24 червня 2015 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді ОСОБА_1 ,
за участю: секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,

учасники судового провадження:

прокурор ОСОБА_3 ,
захисник ОСОБА_4 ,
обвинувачений ОСОБА_5 ,

розглянувши в місті Ізмаїлі Одеської області у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження, відомості про яке внесені до ЄРДР за № 0000327, за обвинуваченням

ОСОБА_5 , що народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Табаки Болградського району Одеської області, громадянина України, без освіти, не працюючого, не одруженого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , такого, що не має судимості в силу ст. 55 КК України 1960 р.,

у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 2631, ч. 1 ст. 263 КК України,

встановив:
У грудні 2014 року, більш точні дату та час встановити не надалось можливим, ОСОБА_5 у невстановленої особи придбав мисливську рушницю марки «ТОЗ-БМ», 16 калібру, № НОМЕР_1 , 1957 року виготовлення. Після чого, наприкінці грудня 2014 року за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_1 умисно, діючи в порушення вимог постанови Верховної Ради України від 17.06.1992 р. «Про право власності на окремі види майна», Положення про дозвільну систему, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року, Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної і охолощеної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 622 від 21 серпня 1998 року, з метою незаконної переробки вогнепальної зброї, саморобним способом вніс в конструкцію вказаної рушниці зміни у вигляді укорочення стволів до залишкової довжини 336 мм. та відпилювання значної частини прикладу, отримавши таким чином нестандартну вогнепальну зброю обріз двоствольної гладкоствольної мисливської рушниці «ТОЗ-БМ» 16 калібру, № НОМЕР_1 , 1957 року виготовлення, яку зберігав без передбаченого законом дозволу за місцем свого проживання до моменту її виявлення та вилучення працівниками міліції під час проведення обшуку, тобто до 02 лютого 2015 року, до 08:00 години.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 повністю визнав себе винуватим в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини злочинів та щиро розкаявся в їх вчиненні, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті. Так, обвинувачений ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що взимку, приблизно в грудні 2014 року, збирали по вулиці металобрухт. Він виніс наявний у нього металобрухт та почав складати його у кузов, де побачив стару іржаву зламану рушницю. Він виміняв цю рушницю на металобрухт. Вдома через три дні він переробив цю рушницю, спилявши дуло та приклад, після чого придбав патрони. Переробив рушницю для того, щоб вона могла стріляти для відлякування крадіїв.

Приймаючи до уваги повне визнання обвинуваченим ОСОБА_5 своєї вини в обсязі пред`явленого йому обвинувачення, а також те, що він не піддавав сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, правильно розуміє зміст цих обставин, у суду не виникає сумнівів в добровільності позиції обвинуваченого, у суду також не виникає сумнівів в добровільності позиції інших учасників судового провадження. У зв`язку з цим, згідно ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою учасників судового провадження, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та визнав можливим обмежити обсяг досліджуваних доказів допитом обвинуваченого ОСОБА_5 , дослідженням даних висновку судової балістичної експертизи, а також дослідженням документів, що стосуються особи обвинуваченого. При цьому судом роз`яснено учасникам судового провадження, що вони будуть позбавлені права оспорювати ці обставини справи в апеляційному порядку.

Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим ОСОБА_5 , його вина також підтверджується наступними документами, що були досліджені судом.

Так, відповідно до даних висновку судової балістичної експертизи № 180-Б/191-Х від 25.03.2015 р., наданий на дослідження обріз мисливської гладкоствольної рушниці «ТОЗ-БМ» 16 калібру, № НОМЕР_1 , являється нестандартною вогнепальною зброєю обрізом двоствольної гладкоствольної мисливської рушниці «ТОЗ-БМ» 16 калібру, № НОМЕР_1 , 1957 року виготовлення, в конструкцію якої саморобним способом внесені зміни у вигляді укорочення стволів до залишкової довжини 336 мм. і відпилювання значної частини прикладу, до стрільби придатний тільки з лівого стволу.

За даними довідки інспектору Дозвільної системи Ізмаїльського МВ (з обслуговування м. Ізмаїл та Ізмаїльського району) ГУМВС України в Одеській області від 07.04.2015 р. ОСОБА_5 як володілець вогнепальної зброї не значиться, дозвіл на придбання мисливської гладкоствольної чи газової зброї йому не видавалося.

Разом з цим суд не приймає до уваги дані висновку судової балістичної експертизи № 180-Б/191-Х від 25.03.2015 р. про те, що дванадцять патронів з маркуванням «ТАХО №00 16/70 28Г», надані на дослідження, є мисливськими патронами 16 калібру, споряджені заводським способом в полімерні гільзи, для стрільби придатні та являються боєприпасами для мисливських гладкоствольних рушниць 16 калібру, оскільки ОСОБА_5 не обвинувачується у зберіганні та придбанні бойових припасів без передбаченого законом дозволу, це не винесене на розгляд суду та виходить за межі висунутого ОСОБА_5 обвинувачення, у зв`язку з чим суд в силу ч. 3 ст. 26, ст. 337 КПК України не може вийти за межі висунутого обвинувачення та вирішити питання про це.

Таким чином, суд вважає, що досліджені судом докази є належними, допустимими та достовірними, а в сукупності вони є достатніми та взаємопов`язаними для ухвалення обвинувального вироку.

Тому, суд вважає доведеною винність ОСОБА_5 у вчиненні ним злочинів, та кваліфікує його дії в межах висунутого обвинувачення за ч. 1 ст. 2631 КК України, як незаконна переробка вогнепальної зброї, та за ч. 1 ст. 263 КК України, як зберігання вогнепальної зброї без передбаченого законом дозволу.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд у відповідності до ст.65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують його покарання.

Обвинувачений ОСОБА_5 вчинив тяжкі злочини.

За місцем проживання ОСОБА_5 характеризується позитивно.

До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання ОСОБА_5 , суд відносить щире каяття та активне сприяння розкриттю злочинів.

Обставин, які згідно ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_5 , суд не вбачає.

Суд також враховує стан здоров`я ОСОБА_5 , який відповідно до медичної довідки хворіє на тяжку хворобу.

З урахуванням вказаних обставин, суд у відповідності до вимог закону України про кримінальну відповідальність та передбачених цим законом санкцій, вважає, що винному ОСОБА_5 необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання нових злочинів буде призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій частин статей, за якими його дії кваліфіковані.

Вказані обставини провадження дають підстави суду визначити йому покарання в силу ст. 70 КК України за сукупністю злочинів із застосуванням принципу поглинення менш суворого покарання більш суворим.

Крім того, враховуючи зазначені обставини у справі, а саме те, що ОСОБА_5 на теперішній час є таким, що не має судимостей в силу ст. 55 КК України 1960 р., повністю визнав вину у пред`явленому обвинуваченні, щиро розкаявся у вчиненні злочинів, активно сприяв їх розкриттю, а також стан його здоров`я, те, що у нього відсутні обставини, що обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховання обвинуваченого ОСОБА_5 можливе зі звільненням його на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з покладанням обов`язку, передбаченого п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_5 у даному кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався, запобіжні заходи відносно нього не застосовувалися, і клопотання про це не подавалися.

В силу ч. 4 ст. 174 КПК України з набранням вироком законної сили слід скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.02.2015 р. арешт на перелічені в ньому предмети, які знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Ізмаїльського МВ (з обслуговування м. Ізмаїл та Ізмаїльського району) ГУМВС України в Одеській області, та в силу п. 3 ч. 9 ст.100 КПК України обріз мисливської гладкоствольної, двоствольної рушниці «ТОЗ-БМ» 16 калібру, № НОМЕР_1 , 1957 року виготовлення, слід знищити, як майно, що вилучене з обігу, а дванадцять патронів з маркуванням «ТАХО №00 16/70 28Г» слід передати ГУМВС України в Одеській області, як майно, що було предметом кримінального правопорушення, пов`язаного з незаконним обігом.

В силу ст. 124 КПК України з обвинуваченого ОСОБА_5 підлягають стягненню на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта для проведення судової балістичної експертизи № 180-Б/191-Х від 25.03.2015 р. в розмірі 982,08 грн.

Керуючись ст. ст. 369 371, 373 375 КПК України, суд

ухвалив:
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 2631, ч. 1 ст. 263 КК України, та призначити йому покарання:

за ч. 1 ст. 2631 КК України у виді позбавлення волі строком на три роки;

за ч. 1 ст. 263 КК України у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст. 70 КК України ОСОБА_5 за сукупністю злочинів визначити остаточне покарання шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на чотири роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_5 звільнити від відбування покарання з випробуванням строком на два роки.

В силу ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 обов`язок, що передбачений п. 2 ч. 1 ст. 76 КК України, а саме: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції.

Іспитовий строк ОСОБА_5 обчислювати з дня проголошення вироку, тобто з 24 червня 2015 року.

Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта в сумі 982,08 грн. (дев`ятсот вісімдесят дві гривні 08 коп.).

З набранням вироком законної сили скасувати накладений на підставі ухвали слідчого судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 04.02.2015 р. арешт на перелічені в ній речі, які знаходиться на зберіганні в камері зберігання речових доказів Ізмаїльського МВ (з обслуговування м. Ізмаїл та Ізмаїльського району) ГУМВС України в Одеській області, та обріз мисливської гладкоствольної, двоствольної рушниці «ТОЗ-БМ» 16 калібру, № НОМЕР_1 , 1957 року виготовлення, знищити, а дванадцять патронів з маркуванням «ТАХО №00 16/70 28Г» передати ГУМВС України в Одеській області.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Апеляційного суду Одеської області через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини третьої статті 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Апеляційним судом Одеської області.

Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді, а обвинуваченому та прокурору вручити копію вироку негайно після його проголошення.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду ОСОБА_1