26.02.2015 Єдиний унікальний номер 205/5381/14-к
ЛЕНИНСКИЙ РАЙОННЫЙ СУД ГОРОДА ДНЕПРОПЕТРОВСКА
Провадження №1-кп/205/20/15
Ед.унік.№205/5381/14-к
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2015 року Ленінський районний суд

м.Дніпропетровська

у складі: головуючого: судді ОСОБА_1

при секретарі: ОСОБА_2

за участю прокурора: ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду, в м.Дніпропетровську, кримінальне провадження, яке зареєстроване в ЄРДР за №0001636 від 05 травня 2014 року, за обвинуваченням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянина України, освіта середня, не одруженого, раніше судимого: 27 грудня 1999 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська за ст.140 ч.3 КК України до 4 років та 6 місяців позбавлення волі; 06 березня 2003 року Ленінським районним судом м.Дніпропетровська за ст.187 ч.1 КК України до 3 років та 6 місяців позбавлення волі; 05 червня 2007 року Кіровським районним судом м.Дніпропетровська за ст.187 ч.2 КК України до 8 років позбавлення волі; 23 жовтня 2014 року Індустріальним районним судом м.Дніпропетровська за ст.186 ч.2 КК України до 6 років позбавлення волі; не працюючого, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого в АДРЕСА_2 , у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України,-

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_4 , будучі раніше засудженим за ч.2 ст.187 КК України та вчиняючи злочин повторно, 02 травня 2014 року, в період часу з 04 години 30 хвилин до 04 години 35 хвилин, знаходився у приміщенні кв. АДРЕСА_3 , де реалізуючи раптово виниклий умисел на таємне викрадення чужого майна, переконавшись у тому, що за його діями ніхто не спостерігає, діючи таємно, із корисливих міркувань, викрав майно, яке належить потерпілій ОСОБА_5 :

· одну сережку з жовтого металу, в центрі якої знаходився камінь білого кольору (цирконій), вагою 2,725 гр., вартістю 1400 грн.;
· каблучку з жовтого металу, з 4-ма вставками з цирконію, вагою 2,43 гр., вартістю 2000 грн.;
· браслет з жовтого металу, плетіння «бісмарк», вагою 6,14 гр., вартістю 2610 гр., а всього на загальну суму 6010 грн., після чого з викраденим майном з місця злочину зник, завдавши потерпілій матеріальної шкоди на зазначену суму.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 , свою провину визнав повністю, у вчиненому щиро покаявся і пояснив, що дійсно, в ніч с 01 на 02 травня 2014 року, він перебував за місцем проживання раніше знайомої потерпілої ОСОБА_5 : у кв. АДРЕСА_3 , де скориставшись тим, що потерпіла вийшла до іншої кімнати, викрав з кишені шуби, яка знаходилась у шафі, золоті прикраси: сережку, кублучку та браслет, які зерез певний проміжок часу здав у ломбард.

На підставі ч.3 ст.349 КПК України (2012) та за згодою сторін, суд вважає недоцільним дослідження доказів стосовно фактичних обставин справи, оскільки вони ніким не оспорюються.

Таким чином, обвинувачений ОСОБА_4 своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачений ч.2 ст.185 КК України.

Обираючи обвинуваченому ОСОБА_4 вид та міру покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення (злочину) та дані про особу обвинуваченого, який винним себе визнав повністю та щиро покаявся, характеризується позитивно, має на утриманні двох малолітніх дітей, частково відшкодував завдану шкоду, що суд відносить до обставин, які пом`якшують покарання. Судом встановлено, що обвинувачений ОСОБА_4 , вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 23 жовтня 2014 року, був засуджений за ст.186 ч.2 КК України до 6 років позбавлення волі та до постановлення зазначеного вироку вчинив інший злочин, у зв`язку з чим, суд вважає необхідним призначити йому покарання за правилами ст.70 ч.4 КК України, поглинувши призначене покарання покаранням, призначеним за вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 23 жовтня 2014 року. При цьому, суд не знаходить підстав для застосування до обвинуваченого ст.ст.69, 75 КК України, оскільки обставин, які істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину не встановлено, а призначення умовного покарання не буде сприяти його виправленню та перевихованню. Таким чином, суд вважає, що обвинуваченому ОСОБА_4 необхідно призначити покарання у вигляді позбавлення волі, але не в максимальному розмірі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 370, 374 КПК України, суд

З А С У Д И В :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.2 ст.185 КК України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на два роки.

На підставі ч.4 ст.70 КК України, призначити покарання за сукупністю злочинів, поглинувши призначене покарання покаранням у виді шести років позбавлення волі, призначеним за вироком Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 23 жовтня 2014 року та остаточно призначити покарання у виді позбавлення волі строком на шість років.

Строк відбування покарання ОСОБА_4 обчислювати з 27 червня 2014 року.

Міру запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обрану ОСОБА_4 залишити без змін до набрання вироком законної сили.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Ленінський районний суд м.Дніпропетровська, а засудженим в той же строк, з дня отримання ним копії вироку.

Головуючий: ОСОБА_1