Справа № 11а-67,2007р. Головуючий в 1-й інстанції
Категорія: ст.ст.3674.1, Полікарпова О.М.
364ч. 1 КК України. Доповідач - Раєнок В.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

2007 року січня місяця «23» дня

Колегія суддів судової палати в
кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області в складі:

Головуючого - Червоненка В.Я. Суддів: Раєнка В.І., Вороненко Т.В.
З участю прокурора - Литвиненка О.О.

засудженого - ОСОБА_1 представника потерпілого - ОСОБА_2

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні
кримінальну справу за апеляціями державного обвинувача по
справі та засудженого ОСОБА_1 на вирок Іванівського районного суду
Херсонської області від «21» листопада 2006 року.

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, -

засуджений за ст.367ч.1 КК України до 1 року обмеження
волі, з позбавленням права обіймати посади в органах
влади на 1 рік; за ст.364ч.1 КК України до 2 років обмеження волі, з позбавленням права обіймати посади в органах влади
на 2 роки і на підставі ст.70 КК України до 2 років
обмеження волі, з позбавленням його права обіймати посади в органах влади на 2 роки.

Відповідно до ст.ст. 75 і 76 КК
України він звільнений від відбування основного
покарання у вигляді обмеження волі з іспитовим строком 2 роки і зобов'язаний
судом не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи та
повідомляти ці органи про зміну місця проживання і роботи.

Він же за ст.ст. 192ч.1 та 240ч.1 КК України
виправданий за відсутністю в його діях складу
злочину, передбаченого даними статтями.

Судом відмовлено в задоволенні пред'явленого
цивільного позову прокурором в зв'язку з відсутністю
в діях засудженого складу злочину, передбаченого ч.1 ст.240 КК
України.

Засуджений знаходиться на підписці
про невиїзд з постійного місця проживання.

ОСОБА_1 визнаний винним і засуджений за те, що
перцюючи з 26.04.2002 року по 25.07.2005 року
на посаді ІНФОРМАЦІЯ_2 Фрунзенської сільської ради Іванівського району
Херсонської області, в зв'язку з неналежним виконанням своїх службових повноважень через несумлінне ставлення до них,
порушив вимоги діючого законодавства, а також не вжив заходів щодо усунення порушень діючого законодавства, передав на баланс
вуличних комітетів села Фрунзе водонапірні башти, не впевнившись у
наявності у цих комітетів повноважень щодо водокористування,
внаслідок чого на території Фрунзенської сільради
провадилося систематичне незаконне видобування підземної води з дев'яти
артезіанських свердловин, чим
заподіяв охоронюваним законом державним інтересам матеріальну шкоду на 2668 грн. 58 коп.

Крім того, ОСОБА_1, працюючи на
вказаній посаді і являючись службовою особою, використовуючи
владу та службове становище всупереч інтересам
служби, передбаченим ст.8 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», умисно та з корисливих мотивів
і діючи в особистих інтересах, з травня по червень 2005
року, реалізував врожай сіна ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на земельній ділянці Фрунзенської сільради розміром 1061га, яка до того була розпорядженням голови
Іванівської райдержадміністрації за НОМЕР_1 від
25.01.2005 року, надана в оренду на 5 років ОСОБА_2, не поставивши вказаних осіб про ці обставини, чим заподіяв ОСОБА_2 значну
матеріальну шкоду на 16 тис. грн..

В апеляціях:

державний обвинувач, який приймав
участь у розгляді справи місцевим судом, не оспорюючи
юридичну кваліфікацію дій засудженого та доведеність
його вини, просить вирок суду скасувати в частині вирішення судом питання про заявлений по справі цивільний позов та
стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 2668 грн. 68 коп.,
посилаючись на те, що ОСОБА_1 засуджений за халатність, внаслідок якої держава понесла вказані збитки, які мають бути відшкодовані
державі;

сам засуджений просить вирок суду скасувати та закрити провадження по справі відносно нього за ст.6 п.2
КПК України, посилаючись на те, що слідством і судом не доведено те, що спец
водокористування або контроль за
отриманням дозволу на таке користування входило в коло його службових обов'язків
і що він мав реальну можливість виконати цей обов'язок при відсутності бюджетних коштів на ці цілі, а також
вказує, що не вчиняв злочину, передбаченого
ч.1 ст.364 КК України, оскільки у ОСОБА_2 були підстави обмовити його на фунті заниження останнім орендної плати, а показання
свідків за даним епізодом є суперечливими.

Засуджений також вказує на неправильне застосування
судом ст.3644.1 КК України та невірно визначені
матеріальні збитки спричинені ОСОБА_2.

Заслухавши доповідача, прокурора, який прохав апеляцію державного обвинувача задовольнити, засудженого
ОСОБА_1 /який в судових дебатах та останньому слові прохав його апеляцію
задовольнити, представника потерпілого
ОСОБА_2, який прохав вирок суду залишити без
змін, перевіривши матеріали справи та доводи апеляцій
прокурора та засудженого, колегія суддів приходить до
висновку, що апеляція засудженого ОСОБА_1 задоволенню не підлягає, а апеляцію
державного обвинувача слід задовольнити частково зі слідуючих
підстав.

Судом вірно встановлені фактичні обставини
вчиненого засудженим і його висновки про винність ОСОБА_1 у скоєні злочинів, за
які його засуджено, при обставинах вказаних у вироку суду,
підтверджується зібраними по справі доказами, в
тому числі показаннями свідків і письмовими доказами.

Так, свідок ОСОБА_6 послідовно пояснював, що на
території Фрунзенської сільради мешканці села
користувалися підземними водами без спеціального
дозволу, а технічний стан водонапірних башт був у незадовільному стані. Первинним водокористувачем є Фрунзенська сільрада,
яка і відповідає за водокористування. Свідок неодноразово попереджав
засудженого, як сільського голову про необхідність належним
чином оформити водокористування, виносив приписи, але
наведені порушення не усунуті. До того ж свердловини прийняті на баланс сільської ради і незаконно передані в користування
вуличним комітетам.

Відповідно до актів прийому-передачі об'єктів
соціальної сфери від 26.04.2002 року та рішення
Фрунзенської сільради від 03.05.2001 року за НОМЕР_2, у користуванні Фрунзенської сільради знаходилося 9 артезіанських свердловин
та 10 водонапірних башт. Сільрада без належного
оформлення з 1998 року користується свердловинами глибиною
70 і 80 метрів /а.с. 41,198/. Це майно також без
належного оформлення передано сільрадою створеним вуличним комітетам села Фрунзе/а.с. 289-299; 222;228;229-237; 286; 238-244;51;52/.

За таких обставин суд обґрунтовано прийшов висновку
про наявність в діях ОСОБА_1 складу злочину,
передбаченого ст.367ч.1 КК України, оскільки він як службова особа в силу займаної посади, неналежно виконував свої службові
обов'язки по контролю за охороною навколишнього
природного середовища та додержанням вимог законів на
території Фрунзенської сільради, які покладені на нього в силу п.3.1 ст.42 Закону України «Про місцеве самоврядування в
Україні», внаслідок несумлінного ставлення до
них, внаслідок чого державі спричинено істотну шкоду у розмірі 2668 грн.
68 коп.

Потерпілий ОСОБА_2 за другим епізодом обвинувачення послідовно стверджував, що 25.01.05 року уклав договір
оренди земельної ділянки площею 1061га з Іванівською
райдержадміністрацією із земель загального користування для
сінокосіння та випасу худоби на 5 років. Влітку 2005 року засуджений як ІНФОРМАЦІЯ_2 Фрунзенської сільради з орендованих ним
земель реалізував врожай сіна зі 108га
ОСОБА_5 з площі 60га на 9 тис. грн., ОСОБА_3 за
30га на 6 тис. грн., та ОСОБА_4. з 18га на 1 тис. грн.., чим наніс йому матеріальні збитки на загальну суму 16 тис.
грн.. На його вимогу повернути гроші ОСОБА_1 відповів
відмовою, посилаючись на те, що ці гроші є компенсацією йому за сприяння ОСОБА_2 в отриманні в оренду земельної ділянки.

Свідок ОСОБА_5 пояснив, що в кінці травня 2005
року звернувся до ОСОБА_1 з питання заготівлі
сіна. Засуджений погодився, сказав, що він компаньйон ОСОБА_2, показав свідку де кошти. ОСОБА_5 накопив сіна з площі 60га за яке
віддав ОСОБА_1 5000 грн., тобто по 150 грн. за 1га.

Свідок ОСОБА_7 дала аналогічні показання і
підтвердила, що на вказаній засудженим ділянці
накосила сіна, за яке віддала ОСОБА_1 1000 грн., а через два тижня після цього приїхав ОСОБА_2 і сказав, що вони косили сіно на його
земельній ділянці.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що на вказаній засудженим
ділянці вони косили сіно, вартість якого зі
слів ОСОБА_1 30 грн. за 1га. Заплатили засудженому за сіно 1000грн.

Свідок ОСОБА_3 підтвердив, що в кінці травня 2005
року ОСОБА_1 за його проханням відміряв йому з сином
30га угідь, виходячи із вартості 200 грн. за 1га. За скошене сіно він
заплатив ОСОБА_1 6000 грн., а через деякий час приїхав ОСОБА_2 і повідомив, що свідок косив сіно
на його земельній ділянці.

З матеріалів справи вбачається, що
розпорядженням Іванівської райдержадміністрації за НОМЕР_1 від 25.01.2005 року ОСОБА_2 надано в оренду земельну
ділянку для сінокосіння та випасу худоби /а.с.22/ і на підставі цього розпорядження 26.01.2005 року ОСОБА_2 укладено договір
оренди земельної ділянки площею 1061га із земель
загального користування на 5 років /а.с. 217-218/. Цей
договір зареєстровано 05.03.2005 року /а.с. 218/.

16.06.2005 року ОСОБА_2
зареєстровано як суб'єкта підприємницької діяльності /а.с. 18/.

У зв'язку з незаконним сінокосінням на його землях
ОСОБА_2
26.06.2005 року звернувся із заявою до прокуратури,
оскільки засуджений своїми протиправними діями наніс потерпілому матеріальні
збитки /а.с. 4/.

06.07.2005 року державним інспектором по контролю за використанням і охороною земель в Іванівському
районі перевірено дотримання вимог
земельного законодавства і встановлено, що надана ОСОБА_2 в оренду земельна ділянка 18га
використовується сім'єю ОСОБА_7, про що складено акт /а.с. 20/.

Оцінюючи зібрані за даним епізодом докази, колегія суддів приходить до висновку, що судом дана належна
оцінка цим доказам і вірно кваліфіковані
дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.364 КК України, оскільки він, являючись службовою особою,
умисно із корисливих мотивів, з використанням свого службового становища і в особистих інтересах,
вийшов за межі наданих йому посадових
прав і повноважень, всупереч інтересам служби, які полягають у додержанні Конституції України та Законів
України, заподіяв істотну шкоду охоронюваним
законом прав ОСОБА_2, що виразилося у продажу належного йому
сіна і його незаконного косіння сторонніми особами.

За наведених підстав колегія суддів приходить до
висновку, що наведені засудженим у своїй апеляції
твердження про те, що він необґрунтовано засуджений,
оскільки злочинів не вчиняв, а потерпілий і свідки обмовили його, до уваги прийняті бути не можуть, оскільки показання
вказаних осіб об'єктивно підтверджуються іншими зібраними по справі доказами і
в матеріалах справи та показаннях самого засудженого відсутні будь-які дані,
які б підтверджували таку обмову.

Не вбачаючи підстав для скасування вироку суду за
апеляцією засудженого колегія суддів приходить
до висновку, що цю апеляцію слід залишити без задоволення, а
апеляція державного обвинувача по справі підлягає частковому
задоволенню зі слідуючих підстав.

Прокурором Іванівського району в інтересах держави
подано цивільний позов про стягнення із
ОСОБА_1 матеріальної шкоди, нанесеної його халатними діями державі у розмірі
2668 грн. 68 коп. /а.с. 371/.

У заявленому позові судом відмовлено за тих
підстав, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад злочину,
передбаченого ч.1 ст.240 КК України.

Таке рішення суду є незаконним і вирок в цій
частині підлягає скасуванню, а справа поверненню на
новий судовий розгляд у порядку цивільного судочинства, оскільки суд визнав ОСОБА_1 винним у скоєнні злочину, передбаченого ст.367ч.1 КК України, тобто у службовій
недбалості внаслідок якої державним інтересам спричинена
матеріальна шкода у розмірі 2668 грн. 68 коп.

За таких обставин суд повинен був розглянути
заявлений позов по суті.

На підставі наведеного та керуючись
ст.ст. 365,366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без
задоволення, а апеляцію державного обвинувача по
справі слід частково задовольнити.

Вирок Іванівського районного суду
Херсонської області від 21 листопада 2006 року відносно
ОСОБА_1, в частині розгляду заявленого по справі
цивільного позову скасувати, а справу в цій частині направити на новий судовий розгляд в порядку цивільного провадження
в місцевий Нижньосірогозький районний суд.

В іншій частині цей вирок залишити без змін.

Головуючий: В.Я.Червоненко

Судді:
В.І.Раєнок, І.І.Литвиненко

пост. 23.01.07

надр. 23.01.07

рві, бт.