У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Пивовара В.Ф.,

суддів

Мороза М.А., Шевченко Т.В.

розглянула
у судовому засіданні 6 березня 2008 року в м. Києві кримінальну справу за
касаційним поданням заступника прокурора Рівненської області на постановлені
щодо ОСОБА_1 судові рішення.

Вироком Дубровицького районного суду
Рівненської області від 19
червня 2007 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженку с. Удрицьке

Дубровицького району Рівненської області, не судиму,

засуджено
за ч. 3 ст. 212 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до штрафу у
розмірі 510 грн. з позбавленням права обіймати посади, пов'язані з обліком й обслуговуванням
товарно-матеріальних цінностей, строком 2 роки, без конфіскації майна.

Ухвалою колегії суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Рівненської
області від 27 листопада 2007 року вирок
залишено без зміни.

ОСОБА_1 визнано винною у тому, що вона, перебуваючи на посаді головного
бухгалтера ТОВ “Полісся-Продукт”, за четвертий квартал 2003 року та перший
квартал 2004 року не включила в податковий облік до складу валового доходу та
зобов'язань по ПДВ попередню оплату за обладнання від ТОВ “Оксамит” у сумі 1
189 400 грн., у тому числі ПДВ у сумі 198 233 грн., внаслідок чого ТОВ
“Полісся-Продукт” за цей період було донараховано до сплати податку на прибуток
підприємства в сумі 137 870 грн. та ПДВ у сумі 198 233 грн., а усього на суму
336 103 грн.

У касаційному поданні прокурор, не оспорюючи доведеність винності ОСОБА_1 у
вчиненні зазначеного злочину й правильності кваліфікації її дій, посилається на
безпідставне застосування до засудженої ст. 69 КК України. Зазначає, що обтяжуючою
обставиною цього злочину слід вважати тяжкі наслідки, завдані злочином, тобто
збитки на суму 336 103
грн., які не відшкодовано. Просить скасувати судові рішення й направити справу
на новий судовий розгляд.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України, перевіривши матеріали
справи та обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів вважає, що у
його задоволенні слід відмовити.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України, при призначенні покарання суд
повинен ураховувати ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та
обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин,
має бути призначено покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та
попередження нових злочинів.

Як видно з вироку, при призначенні ОСОБА_1 покарання суд
згідно вимог ст. 65 КК України врахував ступінь
суспільної небезпечності вчинених злочинів, обставини справи, дані про особу засудженої,
зокрема, щире каяття, позитивну характеристику, відсутність попередніх
судимостей, пенсійний вік, поганий стан здоров'я.

Обставин, які б обтяжували покарання ОСОБА_1, судом не
встановлено. Зокрема, відповідно до вимог п. 4 ст. 67 КК України, якщо будь-яка
з обставин, що обтяжує покарання, передбачена в статті Особливої частини Кримінального кодексу як ознака злочину, що
впливає на його кваліфікацію, суд не може ще раз враховувати її при призначенні
покарання як таку, що його обтяжує.

Дії засудженої кваліфіковано за ч. 3 ст. 212 КК України
за кваліфікуючою ознакою особливо великих розмірів коштів, що не надійшли до
бюджету. Тому твердження у касаційному поданні прокурора про те, що обтяжуючою
обставиною у справі слід вважати тяжкі наслідки, завдані злочином, тобто збитки
на суму 336 103 грн., є безпідставними.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що прокурор, який брав участь у
розгляді справи судом, вважав, що ОСОБА_1 слід призначити покарання нижче від найнижчої межі,
встановленої у санкції ч. 3 ст. 212 КК України.

Тому суд, виходячи з конкретних обставин справи, дійшов
до обґрунтованого висновку про можливість призначення засудженій покарання
нижче від найнижчої межі, встановленої у санкції статті, за якою її засуджено.

Даних, які б свідчили, що стосовно ОСОБА_1
неправильно застосовано кримінальний закон
чи допущено істотне порушення кримінально-процесуального закону, не
виявлено.

Отже, передбачені ст. 398 ч. 1 КПК
України підстави для призначення справи щодо ОСОБА_1 до касаційного розгляду
відсутні.

Керуючись ст. 394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

у задоволенні касаційного подання прокурора відмовити.

С у д д і :

Пивовар В.Ф. Мороз М.А. Шевченко Т.В.