Справа № 343/457/14-к
Провадження № 11-кп/779/49/2015
Категорія ст.368 ч.2 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 січня 2015 року м. Івано-Франківськ

Апеляційний суд Івано-Франківської області, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ в складі :

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

секретаря судового засідання ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_6 на вирок Долинського районного суду Івано Франківської області від 21 листопада 2014 року, згідно якого

ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в АДРЕСА_1 , де і проживає,

обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 368 КК України,

з участю прокурора ОСОБА_7

захисника ОСОБА_8

обвинуваченого ОСОБА_6

в с т а н о в и л а :
В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_6 вважає, що вирок Долинського районного суду слід скасувати у зв`язку з неповнотою судового розгляду, невідповідністю висновків суду фактичним обставинам справи та істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, які перешкодили суду першої інстанції ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Зазначає, що суд поверхнево розглянув кримінальне провадження та дав неправильну оцінку здобутим доказам та в основу вироку поклав припущення. Просить скасувати вирок Долинського районного суду від 21 листопада 2014 року щодо нього про обвинувачення за ч.2 ст. 368 КК України та закрити кримінальне провадження на підставі п.2 ст. 284 КК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину.

За вироком суду ОСОБА_6 , українця, громадянина України, з середньо - спеціальною освітою, одруженого, на утриманні має одну неповнолітню дитину, не працюючого, згідно ст. 89 КК України не судимого, визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.368 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 1 (однієї) тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно розпорядчих та адміністративно - господарських обов`язків в державних установах, підприємствах, організаціях строком на 1 (один) рік, без застосування спеціальної конфіскації.

Стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 1125,36 (одну тисячу сто двадцять п`ять гривень 36 копійок ) понесених витрат на проведення експертиз.

Питання речових доказів вирішено у відповідності до положень ст. 100 КПК України.

Арешт, накладений ухвалою суду від 07.02.2014 року, на грошові кошти в сумі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень, скасувати після набрання вироком законної сили.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу не обрано.

Судом встановлено, що ОСОБА_6 , будучи службовою особою, одержав неправомірну вигоду для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої йому влади та службового становища, за таких обставин.

Наказом директора Долинського спеціалізованого агролісгоспу № 47к від 29.11.2006 року ОСОБА_6 призначений на посаду лісника технічної дільниці №1 Долинського спеціалізованого агролісгоспу та за ним закріплено Белеївську технічну дільницю №1 обхід №5 квартали №12,13,15,17 Долинського спеціалізованого агролісгоспу.

Директором Долинського спеціалізованого агролісгоспу відповідно наказу № 2 від 04.01.2010 року «Про зміну назви посад» посаду лісника ОСОБА_6 замінено на посаду майстер лісу з виконанням обов`язків згідно посадової інструкції.

За договором про повну індивідуальну матеріальну відповідальність ОСОБА_6 , обіймаючи посаду майстра лісу Белеївської технічної дільниці Долинського спеціалізованого агролісгоспу, несе відповідальність за охорону лісу та за лісопродукцію, яка знаходиться в його обході.

Однак свої службові повноваження ОСОБА_6 використав у злочинних цілях.

Так, ОСОБА_9 маючи на меті придбати для господарських потреб лісопродукцію (дрова), 16.01.2014 року поблизу кафе «Марія », що за адресою вул. Грушевського, 32 в м. Долина зустрівся з майстром лісу Белеївської технічної дільниці Долинського САЛГ ОСОБА_6 , який під час розмови, діючи умисно, з корисливих мотивів, з метою одержання неправомірної вигоди, усвідомлюючи те, що згідно Інструкції з обліку продукції лісозаготівель, лісопиляння і деревообробки на підприємствах Державного комітету лісового господарства України, затвердженої Наказом Держкомлісгоспу України від 19.12.2003 року, він не має права самостійно продавати лісопродукцію покупцеві, і що такий продаж відбувається через касу агролісгоспу на підставі накладної, повідомив ОСОБА_9 про те, що він сам зможе відпустити йому лісопродукцію в обмін на одержання від нього неправомірної вигоди в сумі 1000 гривень і запропонував ОСОБА_9 звернутися до нього з даного приводу пізніше.

29 січня 2014 року близько 12 год. 00 хв., майстер лісу Болеївської технічної дільниці Долинського САЛГ ОСОБА_6 , будучи службовою особою, діючи умисно, всупереч інтересам служби, з використанням наданої йому влади та службового становища, з корисливих мотивів, перебуваючи по вул. Степана Бандери, 1 в м. Долина, порушуючи встановлений порядок відпустку деревини, без накладної та офіційної оплати, одержав у ОСОБА_9 неправомірну вигоду в розмірі 1400 грн. за відпуск останньому лісопродукції в кількості біля 16 м.куб.

Під час апеляційного розгляду:

- обвинувачений ОСОБА_6 підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, хоча б зменшити розмір штрафу, оскільки в нього скрутне матеріальне становище і він не має коштів для сплати такого штрафу,він не працює має хворих батьків;

- захисник ОСОБА_8 підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити;

- прокурор заперечив з приводу поданої апеляційної скарги обвинуваченого ОСОБА_6 просив залишити її без задоволення, а вирок суду першої інстанції без змін.

Заслухавши доповідь судді, доводи учасників кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вирок суду слід змінити, з наступних підстав.

Вирок суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 370 КПК України, тобто є законним, обґрунтованим і вмотивованим,щодо кваліфікації дій обвинуваченого.

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи і його висновок про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 368 КК України підтверджується наведеними у вироку доказами, що ґрунтуються на всебічному, повному і безпосередньому дослідженні всіх обставин вчинення злочину, яким дана належна правова оцінка.

Апелянт в апеляційній скарзі посилається на неповноту судового розгляду, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону.

Однак, як вбачається з вироку, беручи до уваги показання потерпілого та свідків, суд першої інстанції обґрунтовано прийняв їх як докази винуватості обвинуваченого і після безпосереднього дослідження всіх матеріалів кримінального провадження, давши їм належну оцінку, прийшов до правильного висновку, що дії ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч.2 ст. 368 КК України, оскільки ОСОБА_6 будучи службовою особою, одержав неправомірну вигоду для себе за вчинення в інтересах того, хто надає неправомірну вигоду, дій з використанням наданої йому влади та службового становища.

Посилання апелянта на неналежність доказів, на думку колегії суддів, є безпідставним, так як судом першої інстанції всі наявні докази були ретельно перевірені та дослідженні в судовому засіданні і їх доказове значення обґрунтоване у вироку, і будь-яких сумнівів щодо їх належності при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Суд дотримався вимог ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання.

Однак, як зазначено у вироку обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_6 в силу ст.ст. 66,67 КК України судом не здобуто.

Такий висновок суду є необґрунтованим і не мотивованим і суперечить обставинам, які наведені судом в частині характеристики особи обвинуваченого.

Як вбачається з вироку, судом враховано характер і ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, особу обвинуваченого, який по місцю проживання та останньому місцю роботи характеризується позитивно (т. 1- а.с. 21, 162,181), має на утриманні одну неповнолітню дитину (т.1 а.с. 175), а також виховує та проживає з двома неповнолітніми дітьми дружини (т. 1 а.с.176, 177 ), звільнився з роботи за власним бажанням (т.2 а.с. 19), на обліку в психоневрологічному та наркологічному кабінетах Долинської ЦРЛ не перебуває (т.1 а.с.120).

Згідно ч.2 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції вправі вийти за межі апеляційних вимог, якщо цим не погіршується становище обвинуваченого.

Наведені обставини, колегія суддів вважає, що слід визнати такими обставинами, що пом`якшують покарання згідно ст. 66 КК України перелік яких не є вичерпним.

Крім цього під час апеляційного розгляду встановлено і інші обставини, які слід визнати пом`якшуючими, а саме сприяння розкриттю злочину, негативне ставлення до вчиненого, на утриманні обвинуваченого хворі батьки.

Призначаючи покарання обвинуваченому, суд першої інстанції не в повній мірі врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, та обставини, що пом`якшують покарання і визначив покарання штраф розмір якого на думку колегії суддів є високим.

Під час апеляційного розгляду обвинувачений ОСОБА_6 просив зменшити розмір штрафу, оскільки на даний час у нього скрутне матеріальне становище і він немає можливості сплатити штраф призначений судом першої інстанції.

Враховуючи наведене, під час апеляційного розгляду встановлено підстави для зміни вироку суду в силу ст. 408, 409 КПК України.

При цьому до обвинуваченого слід застосувати положення ст. 69 КК України та за ч.2 ст. 368 КК України призначити покарання нижче від найнижчої межі встановленої в санкції даної статті, оскільки наявні обставини, що пом`якшують покарання і наведені вище, слід вважати такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину.

Отже, враховуючи вчинене та особу обвинуваченого пом`якшене покарання буде справедливим, необхідним й достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження нових злочинів.

Виходячи з викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга є частково підставною та обґрунтованою .

Керуючись ст.ст. 404, 405,407,408,409, 418, 419 КПК України, колегія суддів, -

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_6 задовольнити частково. Вирок Долинського районного суду Івано Франківської області від 21 листопада 2014 року про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 368 КК України змінити, та пом`якшити покарання з застосуванням ст. 69 КК України до трьохсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 5100 ( п`ять тисяч сто) гривень штрафу.

В решті вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення.

Головуючий ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4

Згідно з оригіналом:
Суддя ОСОБА_2