УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24
жовтня 2007 року м. Івано-Франківськ

Колегія
суддів судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду
Івано-Франківської області в складі:

головуючого Ладики
Я.І.,

суддів: Гвоздика
П.О., Флісака Р.Й.

з
участю: прокурора Журавльова Є.Є.

захисників ОСОБА_1,
ОСОБА_2 , ОСОБА_3,

ОСОБА_4,
ОСОБА_5,

засуджених ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8,

ОСОБА_9, ОСОБА_10

розглянувши
24 жовтня 2007 року у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за
апеляцією помічника прокурора м. Яремне
Марчука В.В. на вирок Яремчанського міського суду від 27 червня 2007 року, -

встановила:

Вказаним
вироком ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_1, уроженець с. Снідавка,
Косівського району,
Івано-Франківської області,
житель с.
Річка цього ж
району, українець, освіта
середня, розлучений, має на утриманні двох неповнолітніх
дітей, непрацюючий, згідно
ст. 55 КК України в редакції 1960
року несудимий, гр-н України, -

засуджений
за ст. 296 ч.2 КК України на 2 роки
обмеження волі, за ст.
187 ч. 1 КК України з

застосуванням ст. 69
КК України на 2 роки обмеження волі,
за ст. ст.
15, 153 КК України з

застосуванням ст. 69
КК України на 1 рік обмеження волі.

На підставі ст. 70
КК України ОСОБА_6 визначено остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом
часткового складання призначених покарань - 3 роки обмеження волі.

За
ч.3 ст.
152 КК України ОСОБА_6 виправдано за відсутністю в його діях складу
злочину.

Строк відбування
покарання визначено рахувати йому з 27 листопада 2006 року; Запобіжний захід
залишено попередньо обраний - тримання під вартою.

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_2,
уроженець і житель с
Річка,

Справа
№11-391/2007 р. Головуючий
у І інстанції Гандзюк Д.М.

Категорія ст.
187 ч.1 КК України Доповідач:
Ладика ЯЛ.

Косівського
району, Івано-Франківської області, українець,
освіта середня, неодружений, непрацюючий,
несудимий, громадянин України, -
засуджений за ст. 296 ч. 2 КК України на
2 роки обмеження волі, за ст.
152 ч. 1 КК України з застосуванням
ст. 69 КК України на 2 роки
обмеження волі.

На підставі ст. 70
КК України визначено остаточне покарання за сукупністю злочинів шляхом
часткового складання призначених покарань - 3 роки обмеження волі.

За ст.
ст. 187 ч. 2, 15, 153 ч. 2 КК України ОСОБА_7 виправдано за
відсутністю в його діях складу злочину.

Строк відбування
покарання визначено рахувати з 27 листопада 2006 року. Запобіжний захід
залишено ОСОБА_7 попередньо обраний- тримання під вартою;

ОСОБА_8,
ІНФОРМАЦІЯ_3, уроженець і житель с. Річка,

Косівського району,
Івано-Франківської області,
українець, освіта середня, неодружений,
студент

юридичного факультету Чернівецького національного університету, несудимий, гр-н України, - засуджений за ст.
296 ч. 2 КК України з застосуванням
ст. 69 КК України до штрафу в
розмірі 2000 грн.

За ст.
ст. 187 ч.2, 152 ч.3,
15, 153 ч.2 КК України ОСОБА_8
виправдано за відсутністю в його діях складу злочину.

Запобіжний захід
залишено йому попередньо обраний - підписку про невиїзд.

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_4,
уроженець с. Красне озеро,
Новодерев"янського району,
Орловської області, Російської
Федерації, українець, освіта неповна середня, неодружений,
непрацюючий, несудимий, житель с
Річка, Косівського району, Івано-Франківської області, гр-н України, -Засуджений за ст.
296 ч. 2 КК України з застосуванням
ст. 69 КК України на 240 годин
громадських робіт.

За ст.
ст. 187 ч.2, 152 ч.3,
15, 153 ч.2 КК України ОСОБА_9 виправдано за відсутністю в його діях
складу злочину.

Запобіжний захід
залишено йому попередньо обраний- підписку про невиїзд. У відбуту частину
покарання зараховано ОСОБА_9 термін затримання з 27 листопада по 14 грудня 2006
року.

ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_5,
уроженець і житель с
Річка, Косівського району, Івано-Франківської області, українець,
освіта неповна середня, одружений
непрацюючий, несудимий, гр-н України, -Засуджений за ст.
296 ч. 2 КК України з застосуванням
ст. 69 КК України на 240 годин
громадських робіт.

За ст.
ст. 187 ч.2, 152 ч.3,
15, 153 ч.2 КК України ОСОБА_10 виправдано за відсутністю в його діях
складу злочину.

Запобіжний захід залишено ОСОБА_10 попередньо обраний-
підписку про невиїзд.

У відбуту
частину покарання зараховано ОСОБА_10 термін затримання з 27 листопада по 14
грудня 2006 року.

Постановлено
стягнути з ОСОБА_6 на користь НДЕКЦ при УМВС України в Івано-Франківській
області 165 грн. 24 коп. судових витрат.

За вироком суду ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 визнано винними
і засуджено за те, що вони 27.11.2006
року, вночі, проїжджаючи на автомобілі марки "Нива Шевроле", держномер НОМЕР_1, вулицею Д. Галицького в смт. Ворохта,
зупинилися біля потерпілих ОСОБА_11,
ОСОБА_12 і ОСОБА_13 Під нікчемним
приводом побили потерпілих, затягнули
ОСОБА_11 в автомобіль, довезли до
очисних споруд, де знову побили, спричинивши йому легкі тілесні ушкодження.
Побивши ОСОБА_12 і ОСОБА_13, заподіяли їм фізичний біль.

Під'їхавши
до ресторану "Карпати", де на
той час стояв потерпілий ОСОБА_14 зі своїми приятелями, ОСОБА_6 вискочив з машини. Тримаючи в руці
пневматичний газобалонний пістолет, який
ОСОБА_14 та його приятелі сприйняли як вогнепальну зброю, ОСОБА_6 став вимагати, щоб вони дали йому 30 грн. Зрозумівши, що грошей у хлопців немає, ОСОБА_6 забрав належну ОСОБА_14 іграшку
вартістю 120 грн., кинув її у свій
автомобіль і поїхав у напрямку м.
Яремче.

В с.
Мікуличин в автомобіль,
яким керував ОСОБА_6, США
потерпіла ОСОБА_15. Зупинившись біля бару,
підсудні, крім ОСОБА_7, вийшли з автомобіля, а останній,
утримуючи ОСОБА_15 і погрожуючи їй фізичною розправою, зґвалтував потерпілу.

Продовжуючи
рухатись автомобілем у напрямку м.
Яремче, ОСОБА_6 запропонував
потерпілій сісти на переднє сидіння і задовольнити його статеву пристрасть
неприродним способом. А коли ОСОБА_15
відмовилась це зробити, він завдав їй
декілька ударів, продовжував погрожувати
фізичною розправою, наполягаючи на
своєму. Скориставшись тим, що ОСОБА_6
зупинив автомобіль, потерпіла вискочила
з нього і втекла.

В
поданій апеляції у зміненому вигляді помічник прокурора м. Яремче Марчук В.В. посилається на
невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування кримінального права при
призначенні засудженим покарання, яке є
надто м"яким, та на істотне порушення
судом кримінально- процесуального закону,
зокрема, ч. 4 ст.
334 КПК України. Окрім цього, в
апеляції зазначає, що суд не
проаналізував всі докази обвинувачення і не дав їм належної оцінки. Призначаючи
ОСОБА_6 покарання за замах на насильницьке задоволення статевої пристрасті
неприродним способом, не вказав, за якою частиною ст.
153 КК України. Просить вирок скасувати,
а справу направити на новий судовий розгляд.

Заслухавши
доповідача, пояснення та обгрунтування
прокурора, який підтримав апеляцію
помічника прокурора м. Яремче Марчука
В.В. у зміненому вигляді, пояснення
засуджених та їх захисників, які не
погоджуються з доводами апелянта і просять залишити вирок без змін, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона підлягає до задоволення з таких
підстав.

Згідно
вимог ст. 323 КПК України вирок суду повинен бути
законним і обгрунтованим.

Виправдовуючи
ОСОБА_6 за ст. 152 КК України, ОСОБА_7 за
ст. ст. 15, 153 ч.2,
187 ч.2 КК України, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 3а ст.
ст. 187 ч.2, 152 ч. 3, 15, 153 ч.2 КК України за
відсутністю в їх діях складу злочину,
суд всупереч вимогам ч.4 ст. 334
КПК України не виклав у мотивувальній частині вироку суть обвинувачення, яке пред'являлось підсудним і визнане судом
недоведеним, а також підстави для
виправдання підсудних з зазначенням мотивів,
з яких суд відкидає докази обвинувачення.

В
порушення вимог ст. 368 КПК України суд
допустив неповноту судового слідства,
залишивши недослідженими такі обставини,
з"ясування яких може мати істотне значення для правильного
вирішення справи.

Зокрема, не допитав свідка ОСОБА_16,
хоч на цьому наполягала потерпіла ОСОБА_15 Потреба
допитати цього свідка була очевидною,
оскільки він, їдучи
автомобілем у
напрямку м. Яремче,
підібрав на дорозі
потерпілу, яка тікала
від

переслідувачів і
йому першому розповіла про обставини статевих домагань ОСОБА_6, ОСОБА_7 та інших.

За
обставин справи вимагалося також допитати працівників міліції, до яких ОСОБА_15 звернулася за допомогою і які
затримували її кривдників.

Окрім
цього, суд не з"ясував причину
суттєвих розбіжностей у показаннях підсудних на досудовому слідстві і в суді та
не дав їм належної оцінки (т.2, а.с. 7,
9, 13, 15, 20, 27, 35; т.З, а.с. 1,
13-15, 24-25). Зокрема, в тій
частині, де йдеться про те, яким чином ОСОБА_15 потрапила в автомобіль
"Нива-Шевролє", хто і як її
переміщав з заднього сидіння на переднє,
якими були дії ОСОБА_6, ОСОБА_7
та інших осіб по відношенню до потерпілої та її реакція на ці дії.

Суд у
вироку допустив суперечність суджень відносно показань потерпілої ОСОБА_15

Так, обґрунтовуючи доведеність вини ОСОБА_6 і
ОСОБА_7 у статевих злочинах, суд
зіслався на такі показання ОСОБА_15: "... в ніч на 21 листопада біля неї
зупинилась машина, з якої вийшли ОСОБА_6
і ОСОБА_7, які затягли її в
машину." Але згодом, даючи оцінку
доказам, суд визнав ці ж показання
непереконливими і, формулюючи
обвинувачення, вказав, що потерпіла США в автомобіль сама (т.5, а.с.
42-43.)

Витлумачивши
так показання ОСОБА_15, суд
зазначив, що робить це "на підставі
показань самої потерпілої", " її тверджень у судовому засіданні"
і "показань підсудних".

Фактично
таке тлумачення показань ОСОБА_15 суд зробив без врахування послідовних
показань потерпілої як на досудовому слідстві,
так і в суді.

Так, частина показань ОСОБА_15, викладених у вироку, суперечить протокольним записам її показань в
судовому засіданні. Зокрема, та їх
частина, з яких вбачається, що потерпіла мов би добровільно пересіла до
ОСОБА_6 на переднє сидіння. Фактично, як
вбачається з протоколу, туди її
перевели, взявши за руки, ОСОБА_9 та ОСОБА_7. Останній після
зґвалтування не відпускав її, а коли
вона намагалася втекти, то ОСОБА_6 її
наздогнав і притягнув за волосся в автомобіль (т.5, а.с.
10-12).

Визнавши
непереконливими показання ОСОБА_15 та інших потерпілих, суд зіслався також на те, що вони не узгоджуються з показаннями
підсудних. При цьому суд не врахував, що
показання останніх є непослідовними і суперечливими, а кожен з них намагався мінімізувати свою
участь у подіях цієї ночі.

Давши
неоднозначну оцінку показанням потерпілої ОСОБА_15 та інших потерпілих, не з"ясувавши причину суттєвих
розбіжностей в показаннях підсудних та не дослідивши належним чином докази по
справі в їх сукупності, суд зробив
висновки, які не відповідають фактичним
обставинам справи. А це в свою чергу стало причиною неправильної кваліфікації
дій підсудних та їх передчасного виправдання за вказаними у вироку статтями.

Суд
також неправильно застосував кримінальний закон. Засудивши ОСОБА_6 за ст.
ст. 15, 153 КК України, не вказав конкретну частину ст.
153 КК України.

При
новому судовому розгляді справи, суду
необхідно всебічно, повно і об"єктивно
дослідити наявні докази, дати їм належну
оцінку і вірно вирішити питання про відповідальність підсудних.

Якщо їх
буде визнано винними у вчиненні злочинів,
які їм інкриміновані органами досудового слідства, то покарання має бути призначено більш суворе, ніж за даним вироком.

Керуючись ст.
ст. 365, 366, 367 КПК
України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію
помічника прокурора м. Яремче Марчука В.В. у зміненому
вигляді задовольнити.

Вирок
Яремчанського міського суду від 27 червня 2007 року відносно ОСОБА_6, ОСОБА_7,
ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_10
скасувати, а справу щодо них направити
на новий судовий розгляд у той же суд в іншому складі суддів.