ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30.07.2015 року Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 ,

при секретарі - ОСОБА_2 ,

з участю прокурора - ОСОБА_3 ,

представника потерпілого - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові кримінальне провадження внесене до ЄРДР за №0005900 від 06.11.2014 року, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, маючого середню освіту, не одруженого, офіційно не працевлаштованого, раніше судимого: 13.08.2008 року за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 18.04.2011 року згідно постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.04.2011 року звільненого з місць позбавлення волі умовно достроково на не відбутий строк 4 місяці 5 днів; 04.06.2014 року за вироком Московського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки; 16.12.2014 року за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, вирок на теперішній час не виконано, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

- у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185 КК України,

ВСТАНОВИВ:

На початку листопада 2014 року, точну дату в ході досудового розслідування та в суді встановити не виявилось можливим, обвинувачений ОСОБА_5 заздалегідь знаючи, що на території КП «Харківські теплові мережі» Московського філіалу за адресою: м. Харків, вул. Столетова, 4, знаходиться металобрухт, який він вирішив таємно викрасти. В цей же день, приблизно о 21 годині, обвинувачений ОСОБА_5 , діючи повторно, за раніше виниклим наміром, направленим на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого сховища, з корисливих мотивів, взявши з собою тачку, прийшов до території КП «Харківські теплові мережі» Московського філіалу за адресою: м. Харків, вул. Столетова, 4, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через паркан, тим самим проник на територію Комунального підприємства, звідки таємно викрав металобрухт, вагою 500 кг., який належав КП «Харківські теплові мережі», вартістю згідно висновку судово товарознавчої експертизи № 184 від 10.06.2015 року 1150 гривень.

Після чого, ОСОБА_5 з місця вчинення ним кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, чим заподіяв потерпілому КП «ХТМ» матеріальну шкоду на суму 1150 гривень.

Крім того, обвинувачений ОСОБА_5 , через декілька днів, на початку листопада 2014 року, точну дату в ході досудового розслідування та в суді встановити не виявилося можливим, заздалегідь знаючи, що на території КП «Харківські теплові мережі» Московського філіалу за адресою: м. Харків, вул. Столетова, 4, знаходиться металеві труби, які він вирішив таємно викрасти. В цей же день, приблизно о 21 годині, обвинувачений ОСОБА_5 , діючи за раніше виниклим наміром, направленим на таємне викрадення чужого майна, поєднаного з проникненням до іншого сховища, з корисливих мотивів, заздалегідь взявши з собою тачку, прийшов до території КП «Харківські теплові мережі» Московського філіалу за адресою: м. Харків, вул. Столетова, 4, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, переліз через бетонний паркан, тим самим проник на територію Комунального підприємства, звідки таємно викрав дві металеві опори під труби ф 600, які належали КП «Харківські теплові мережі», вартістю згідно висновку судово товарознавчої експертизи № 184 від 10.06.2015 року 1135,35 гривень кожна, а всього вартістю на загальну суму 2270, 70 гривень.

Після чого, обвинувачений ОСОБА_5 з місця вчинення ним кримінального правопорушення зник, розпорядившись викраденим майном на свій розсуд, чим заподіяв потерпілому КП «ХТМ» матеріальну шкоду на загальну суму 2270, 70 гривень.

Обвинувачений ОСОБА_5 у суді зазначив про те, що він повністю розумів , що вчиняє злочин, та щиро розкаявся у його вчинені. Не заперечував проти обставин, час, місця та механізму вчинення ним злочинів, викладених у обвинувальному акті. Пояснив, що злочини вчиняв самостійно, таємно викрадене ним майно здав до приймального пункту металобрухту, отримані кошти у сумі біля 400 гривень, 250 гривень, використав на їжу та напої. Обвинувачений в повному обсязі визнав позовні вимоги, а саме заподіяну ним КП «ХТМ» матеріальну шкоду на загальну суму 3420 гривень 70 копійок.

За таких обставин справи, згідно положень ч. 3 ст. 349 КПК України, враховуючи, що проти цього не заперечували учасники судового провадження, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом встановлено, що зазначені особи правильно розуміють зміст цих обставин, добровільність їх позицій не викликає сумнівів. Судом роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає доведеною винуватість ОСОБА_5 у скоєні ним злочинів, та кваліфікує дії обвинуваченого за ч. 3 ст.185 КК України, оскільки він скоїв таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно, поєднана з проникнення до іншого сховища.

При призначенні покарання ОСОБА_5 , суд враховує тяжкість вчинених ним злочинів, які відповідно до ст.12 КК України є тяжкими. Більш того, обвинувачений раніше неодноразово судимий, а саме: 13.08.2008 року за вироком Червонозаводського районного суду м. Харкова за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі; 18.04.2011 року згідно постанови Дзержинського районного суду м. Харкова від 08.04.2011 року звільненого з місць позбавлення волі умовно достроково на не відбутий строк 4 місяці 5 днів; 04.06.2014 року за вироком Московського районного суду м. Харкова за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, згідно ст. 75 КК України з іспитовим строком на 2 роки; 16.12.2014 року за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, вирок на теперішній час не виконаний, офіційно не працевлаштований, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться, має реєстрацію та постійне місце мешкання.

При вирішенні питання про вид та міру покарання ОСОБА_5 суд враховує його щире каяття, та визнає цю обставину, відповідно до п.1 ч.1 ст.66 КК України, такою, що пом`якшує його покарання. Обставини, що обтяжують покарання останнього, передбачені ст. 67 КК України, судом не визнано.

З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне призначити ОСОБА_5 покарання за ч.3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі в межах санкції частини статті, за якою кваліфіковані його дії.

При цьому, суд враховує наявність пом`якшуючої обставини, даних про особу винного, а також те, що, відповідно до ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, але й виправлення засудженого, не має за мету спричинити фізичні страждання або принизити людську гідність.

Оскільки ОСОБА_5 засуджений 16.12.2014 року за вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова за ч. 2 ст. 185 КК України до 2 років 6 місяців позбавлення волі, вирок на теперішній час не виконаний, то суд за сукупності злочинів, призначає остаточне покарання ОСОБА_5 з урахуванням вимог ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш сурового покарання більш суровим у вигляді позбавлення волі.

Згідно з ч.5 ст.72 КК України, суд зараховує у строк відбуття покарання час знаходження ОСОБА_5 в місцях позбавлення волі, а саме, що початок строку відбування покарання обвинуваченого рахується з 10 червня 2015 року, відповідно до ухвали Московського районного суду м. Харкова від 10 червня 2015 року.

До набрання законної сили вироку суду, суд вважає доцільним міру запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 залишити раніше обрану, у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області №27.

Представником потерпілого КП «Харківські теплові мережі», яка діє на підставі довіреності, ОСОБА_6 , заявлені позовні вимоги, згідно до яких вона прохає стягнути з винної особи на користь КП «Харківські теплові мережі» загальну суму спричиненої майнової шкоди в розмірі 3420 гривень 70 копійок.

Суд вважає, що заявлені позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки таємно викрадені на початку листопада обвинуваченим ОСОБА_5 , а саме: металобрухт, вагою 500 кг. та дві металеві опори під труби ф 600, які належали КП «Харківські теплові мережі», повернуті в повному обсязі представнику КП «Харківські теплові мережі» - ОСОБА_7 , про що свідчить письмова розписка останнього. (т.2 а.с. 28).

Долю речових доказів суд вирішує відповідно до ст.100 КПК України. Процесуальні витрати, які пов`язані із залученням експертів під час здійснення досудового розслідування відсутні.

Керуючись ст. ст. 369-371, 373, 374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 3 (трьох) 6 шість) місяців років позбавлення волі.

Згідно ч.4 ст.70 КК України, шляхом поглинення менш сурового покарання, призначеного цим вироком у вигляді позбавлення волі, більш суровим покаранням, призначеним вироком Фрунзенського районного суду м. Харкова від 16.12.2014 року за ч.2 ст.185 КК України у вигляді позбавлення волі, визначити остаточне покарання ОСОБА_5 за сукупністю злочинів у вигляді 3 (трьох) років 6 (шість) місяців позбавлення волі.

Строк відбуття покарання ОСОБА_5 , на підставі ч.5 ст.72 КК України, обчислювати з 10 червня 2015 року, відповідно до ухвали Московського районного суду м. Харкова від 10 червня 2015 року, зарахувавши в строк відбуття покарання час знаходження під вартою .

Міру запобіжного заходу до набрання вироку законної сили, відносно ОСОБА_5 - залишити раніше обрану, у вигляді тримання під вартою в Харківській установі виконання покарань управління Державної пенітенціарної служби України в Харківській області №27.

Речові докази по справі: два фрагмента чугунок труби розмірами 71 см. на 114 см., та 78 см. на 91 см; металобрухт у формі фрагменту труби, розмірами 17,5 см. на 175 см., які передані на відповідальне зберігання представнику КП «Харківські теплові мережі» - повернути власнику.

В задоволені цивільного позову КП «Харківські теплові мережі» про стягнення, спричиненої матеріальної шкоди відмовити.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених статтею 394 КПК України, до апеляційного суду Харківської області через Московський районний суд м. Харкова протягом 30 днів з дня його проголошення.

Копію вироку вручити негайно після його проголошення ОСОБА_5 та прокурору.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя: ОСОБА_1