1-КП/ 359/68/2015
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
«26» травня 2015р. м.Бориспіль
Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
прокурора ОСОБА_2
обвинуваченого ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
адвоката ОСОБА_5
законного представника ОСОБА_6
потерпілого ОСОБА_7
представника ССД ОСОБА_8
представника ВКМСН ОСОБА_9
при секретарі ОСОБА_10
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню:
ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця Сумської області, Конотопського району, с. Жовтневе, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з незакінченою середньою-спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України;
ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Київ, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_4 , українця, громадянина України, з середньою - спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, інваліда ІІ групи з дитинства, раніше судимого вироком Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23.10.2014р. за ч. 3 ст. 185 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком 2 роки,у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185, ч.3 ст.185 КК України, -
В С Т А Н О В И В :
18.10.2014 р., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , самостійно сів за кермо легкового автомобіля марки «Hyundai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності його співмешканці ОСОБА_13 , та поїхав в напрямку вул. Леніна мікрорайону Бортничі, Дарницького району, м. Києва.
Вночі 19.10.2014, біля 03-00 години ОСОБА_4 , керуючи вищезазначеним автомобілем зустрів свого знайомого ОСОБА_3 , з яким поїхали в напрямку с. Вороньків, Бориспільського району, Київської області, де ОСОБА_4 , достовірно не знаючи про те, що ОСОБА_3 є неповнолітнім, запропонував останньому здійснити крадіжку чужого майна, на що той погодився.
Підійшовши до будинку, що за розташований за адресою: АДРЕСА_5 та належить ОСОБА_7 , впевнившись, що за їх діями ніхто не спостерігає ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відчинили хвіртку та зайшли на територію чужого домоволодіння.
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 побачили, під дахом будинку, датчик сигналізації, після чого за допомогою лому ОСОБА_4 зірвав його та почав зламувати замок з дверей гаражного приміщення. В цей час до вищевказаного домоволодіння прийшов його власник ОСОБА_7 , який затримав ОСОБА_3 , а ОСОБА_4 втік з місця злочину. З наведених причин ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не довели свій злочинний умисел, направлений на таємне викрадення чужого майна до кінця з причин, що не залежали від їх волі.
Крім цього, 05.11.2014р., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, ОСОБА_4 , являючись особою, раніше судимою за скоєння злочину проти власності, перебуваючи за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_3 , самостійно сів за кермо легкового автомобіля марки «Hyundai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить на праві власності його співмешканці ОСОБА_13 , та поїхав в напрямку м. Бориспіль, Київської області.
Їдучи по автодорозі Київ Бориспіль, ОСОБА_4 звернув з неї та поїхав в напрямку населеного пункту с. Щасливе Бориспільського району Київської області. Рухаючись по вулиці Київській у с. Щасливе Бориспільського району Київської області, ОСОБА_4 помітив частково огороджений парканом дачний будинок АДРЕСА_6 . У зв`язку з цим ОСОБА_4 зупинив легковий автомобіль марки «Hyundai Accent», реєстраційний номер НОМЕР_1 , біля будинку №9-А, та вирішив проникнути всередину вказаного дачного будинку з метою вчинення крадіжки речей.
Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_4 , діючи умисно, таємно, повторно та з корисливих мотивів, пересвідчившись, що за його діями ніхто не спостерігає і вони носять таємний характер, пройшов на подвір`я вказаного дачного будинку, що належить ОСОБА_14 , на якому помітив сокиру. Після цього ОСОБА_4 взяв сокиру в руки, підійшов до металево - пластикового вікна дачного будинку, де за допомогою сокири віджав вікно на першому поверсі. Потім ОСОБА_4 проник через віджате вікно в приміщення будинку, звідки викрав шість рулонів металевої сітки типу «рабиця» розміром 2х10 м. кожна на загальну суму 2100грн., кутову шліфмашинку сірого кольору фірми «Rebir» вартістю 500 грн., електроперфоратор сірого кольору фірми «Bosch» вартістю 800 грн., електрорубанок сірого кольору фірми «Sparky» вартістю 200 грн., дві картонні коробки із саморізами по дереву в кількості 500 штук ( по 250 саморізів в кожній коробці) на загальну суму 100 гривень, електродриль фірми «Craft» вартістю 380 грн., які власноруч переніс та поклав до легкового автомобіля марки «Hyundai Accent», державний номерний знак НОМЕР_1 .
Після цього ОСОБА_4 поїхав з місця вчинення кримінального правопорушення та в подальшому розпорядився викраденим майном на свій розсуд, чим спричинив потерпілому ОСОБА_14 матеріальної шкоди на загальну суму 4080 грн.
Обвинувачений ОСОБА_15 в судовому засіданні вину у інкримінованих йому кримінально карних діях визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати та не позбавляти волі, оскільки він є неповнолітнім, зробив для себе вірні висновки, у повному обсязі визнав та підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті, пояснив, що більше такого не повториться.
Обвинувачений ОСОБА_16 в судовому засіданні вину у інкримінованому йому злочині визнав повністю, щиро розкаявся у скоєному, просив його суворо не карати та не позбавляти волі, оскільки він є інвалідом другої групи, його співмешканка вагітна і потребує допомоги, у повному обсязі визнав та підтвердив обставини викладені у обвинувальному акті, пояснив, що більше такого не повториться.
Потерпілий ОСОБА_7 в судовому засіданні пояснив, що до обвинувачених жодних претензій матеріального чи морального плану не має.
Враховуючи ту обставину, що обвинувачені у повному обсязі визнали свою вину та підтвердили дійсність обставин викладених у обвинувальному акті, а також ту обставину, що відносно цього не заперечують інші учасники судового провадження, суд, відповідно до вимог ч.3 ст.349 КПК України, з`ясувавши правильність розуміння учасниками судового провадження змісту цих обставин, впевнившись у добровільності їх позиції, та роз`яснивши їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження тих обставин, які ніким не оспорені, а саме обставин скоєння обвинуваченими інкримінованих їм дій, та після допиту обвинувачених дослідив приєднані сторонами матеріали, що характеризують їх особи.
Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що дійсно, 19.10.2014р., біля 03-00 години ОСОБА_4 , та ОСОБА_3 , за попередньою змовою між собою, в АДРЕСА_5 скоїли незакінчений замах на крадіжку чужого майна з проникненням в житло, що належить ОСОБА_7 .
Крім того, суд дійшов висновку, що дійсно ОСОБА_4 повторно, 05.11.2014р., точного часу досудовим розслідуванням не встановлено, шляхом пошкодження вікна проник в дачний будинок АДРЕСА_7 , що належить ОСОБА_14 , звідки скоїв крадіжку чужого майна, чим завдав потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 4080 грн.
Таким чином, ОСОБА_17 своїми умисними діями, що виразились в незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в сховище, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
ОСОБА_18 своїми умисними діями, що виразились в незакінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжка), за попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням в сховище, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України.
ОСОБА_18 своїми умисними діями, що виразились в таємному викраденні чужого майна (крадіжці), поєднаному з проникненням в житло, вчиненому повторно, вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.
Суд вважає ОСОБА_11 винним у скоєнні зазначеного злочину.
Суд вважає ОСОБА_12 винним у скоєнні зазначених злочинів.
Суд вважає, що ОСОБА_17 підлягає покаранню за вчинений ним злочин, оскільки доказів іншого учасниками судового провадження суду надано не було.
Суд вважає, що ОСОБА_18 підлягає покаранню за вчинені ним злочини, оскільки доказів іншого учасниками судового провадження суду надано не було.
При обранні обвинуваченим виду і міри покарання суд враховує характер, ступінь суспільної небезпеки та тяжкість скоєних злочинів, особу винних.
Обвинувачений ОСОБА_15 скоїв незакінчений замах на скоєння тяжкого злочину
Обвинувачений ОСОБА_16 скоїв незакінчений замах на скоєння тяжкого злочину та тяжкий злочин, але тяжких наслідків від цього не настало.
Обвинувачений ОСОБА_16 , скоюючи незакінчений замах на крадіжку чужого майна був особою раніше не судимою, а під час скоєння крадіжки чужого майна з проникненням в житло, був особою раніше судимою за скоєння аналогічного злочину проти власності, має постійне місце проживання за яким характеризується посередньо, не має місця роботи, не одружений, є інвалідом ІІ групи з дитинства, потерпілі до нього претензій матеріального чи морального плану не мають, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, вину свою визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, що згідно до вимог ст.66 КК України є обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого.
Обставин, що згідно ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
Обвинувачений ОСОБА_15 раніше не судимий, має постійне місце проживання за яким характеризується посередньо, не має місце роботи, не одружений, скоїв злочин у неповнолітньому віці, потерпілий до обвинуваченого претензій матеріального чи морального плану не має, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра не перебуває, вину свою визнав повністю, у скоєному щиро розкаявся, що згідно до вимог ст.66 КК України є обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого.
Обставин, що згідно ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
На підставі наведеного суд вважає, що виправлення і перевиховання обвинувачених можливе без ізоляції від суспільства і призначаючи їм покарання у виді позбавлення волі, по відношенню до них можливе застосування ст..75 КК України, при цьому поклавши на них обов`язки, передбачені ст..76 КК України, а по відношенню до ОСОБА_19 і ст.104 КК України.
Цивільні позови по справі не заявлялись.
Належні дані щодо речових доказів та судових витрат у суду відсутні.
На підставі наведеного, керуючись ст.ст.368, 370, 374 КПК України, Суд
З А С У Д И В :
ОСОБА_11 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст.15 ч.3, 185 ч.3 КК України.
ОСОБА_12 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст.15 ч.3, 185 ч.3 КК України.
ОСОБА_12 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні за ст. 185 ч.3 КК України.
ОСОБА_20 призначити покарання за ст.15 ч.3, 185 ч.3 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.75, 104 КК України ОСОБА_11 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 1 (один) рік, рахуючи строк відбуття покарання з 26.05.2015 року.
На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_11 покласти обв`язки : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
ГАЙДАЮ ОСОБА_21 призначити покарання за ст.15 ч.3, 185 ч.3 КК України у виді 3 (трьох) років позбавлення волі;
ОСОБА_22 призначити покарання за ч.3 ст. 185 КК України у виді 4 (чотирьох) років позбавлення волі.
На підставі ст.70 ч.1, 4, ст.71 КК України, остаточно призначити ОСОБА_22 покарання шляхом часткового складання невідбутої частини покарання за вироком Бориспільського міськрайсуду Київської області від 23.10.2014р. з покаранням за цим вироком у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі.
На підставі ст.75 КК України ОСОБА_12 звільнити від відбування покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк 3 (три) роки, рахуючи строк відбуття покарання з 26.05.2015 року.
На підставі ст.76 КК України на ОСОБА_12 покласти обв`язки : не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, або навчання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.
На вирок може бути принесено апеляцію до Апеляційного суду Київської області через Бориспільський міськрайонний суд Київської області на протязі 30 (тридцяти) днів з моменту проголошення.
Після закінчення строку на апеляційне оскарження вирок набирає законної сили.
Копія вироку вручається прокурору і засудженому негайно, після оголошення.
Суддя ОСОБА_1