У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Федченка О.С.,

суддів

Філатова В.М., Пошви Б.М.,

за участю прокурора

Микитенка О.П.

та захисника

ОСОБА_1

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 27
лютого 2007 року справу за касаційними скаргами захисників ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_1, ОСОБА_5, ОСОБА_6 та засуджених ОСОБА_7 ОСОБА_8, ОСОБА_9,
ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16 на вирок
апеляційного суду.

За вироком апеляційного суду Хмельницької області від 7
вересня 2006 року засуджені:

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_1,
українець, особа без громадянства, судимий:

21.06.1995 року за ст.ст. 142 ч.3, 208, 80 ч.1 КК України
на 7 років позбавлення волі;

07.10.1996 року за ст. 142 ч.3 КК України на 12 років 6
місяців позбавлення волі,

за ст.
115 ч.2 п.п. 6,12 КК України до довічного позбавлення волі з конфіскацією
майна; за ч.3 ст. 28, п.п. 6,12,13 ч.2 ст. 115 КК України до довічного
позбавлення волі з конфіскацією майна; за ст. 152 ч.3 КК України на 9 років
позбавлення волі; за ч.3 ст. 28, ч.3 ст. 152 КК України на 9 років позбавлення
волі; за ст. 153 ч. 2 КК України на 4 роки позбавлення волі; за ст. 185 ч.3 КК
України на 4 роки позбавлення волі; за ст. 185 ч.5 КК України на 8 років
позбавлення волі з конфіскацією майна; за ст. 187 ч.4 КК України на 15 років
позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч. 3 ст. 28, ст. 304 КК України на 3
роки позбавлення волі. Згідно ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, суд
визначив ОСОБА_7 остаточне покарання - довічне позбавлення волі з конфіскацією
майна, а на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, остаточно ОСОБА_7
було призначено покарання у виді довічного позбавлення волі з конфіскацією
майна;

ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_2,
українець, громадянин України, не судимий,

за п.п.
6,12 ч.2 ст. 115 КК України на 11 років позбавлення волі; за ч.3 ст. 28, п.п.
6,12,13 ч.2 ст. 115 КК України на 13 років позбавлення волі; за ст. 152 ч.3 КК
України на 7 років позбавлення волі; за ч.3 ст.28 ч.3 ст. 152 КК України на 7
років позбавлення волі; за ст. 153 ч.2 КК України на 3 роки позбавлення волі;
за ст. 185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі; за ст. 185 ч.5 КК України
на 7 років позбавлення волі; за ст. 187 ч.4 КК України на 10 років позбавлення
волі. На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, суд визначив ОСОБА_8
остаточне покарання у виді позбавлення волі на 13 років;

ОСОБА_9,
ІНФОРМАЦІЯ_3, українець, громадянин України, судимий: 27.05.2004 року за ст.
185 ч.3 КК України на 3 роки позбавлення волі, звільнений від відбування
покарання згідно ст.104 КК України з встановленням іспитового строку 1 рік,

за ч.3
ст. 28 п.п.6,12,13 ч.2 ст. 115 КК України на 13 років позбавлення волі з
конфіскацією майна; за ст. 185 ч.5 КК України на 8 років позбавлення волі з
конфіскацією майна; за ст. 187 ч.4 КК України на 12 років позбавлення волі з
конфіскацією майна. Згідно ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, суд
визначив ОСОБА_9 остаточне покарання - 13 років позбавлення волі з конфіскацією
майна, а на підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, остаточно ОСОБА_9
було призначено покарання у виді позбавлення волі на 14 років з конфіскацією
майна;

ОСОБА_10, ІНФОРМАЦІЯ_4,
українець, громадянин України, раніше судимий:

11.11.1982 року за ст. 140 ч.2 КК України на 2 роки
позбавлення волі;

18.05.1983 року за ст.ст. 86 ч.2, 140 ч.2 КК України на 6
років позбавлення волі;

15.06.1989 року за ст. 2153 ч.1 КК України на
1 рік позбавлення волі умовно, на підставі ст. 45 КК України;

07.12.1989 року за ст. 206 ч.1 КК України на 1 рік 2
місяці позбавлення волі;

31.05.1990 року за ст.ст. 140 ч.2, 2153 ч.2 КК
України на 3 роки позбавлення волі;

26.04.1993 року за ст. 140 ч.3 КК України на 3 роки 6
місяців позбавлення волі;

14.08.2000 року за ст. 81 ч.2 КК України на 2 роки 6
місяців позбавлення волі,

за ч.3
ст. 28, ч.3 ст. 152 КК України на 7 років позбавлення волі; за ст. 185 ч.2 КК
України на 2 роки позбавлення волі; за ст. 185 ч.5 КК України на 8 років
позбавлення волі з конфіскацією майна; за ст. 187 ч.4 КК України на 10 років
позбавлення волі з конфіскацією майна; за ч.3 ст. 28, ст. 304 КК України на 1
рік позбавлення волі. На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів,
суд визначив ОСОБА_10 остаточне покарання у виді позбавлення волі на 10
років з конфіскацією майна. За ст. 396 ч.1 КК України суд постановив ОСОБА_10
виправдати за відсутністю в його діях складу злочину;

ОСОБА_11,
ІНФОРМАЦІЯ_5, українець, громадянин України, раніше не судимий,

за ст.
187 ч.4 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна; за
ст. 263 ч.1 КК України на 2 роки позбавлення волі; за ст. 263 ч.2 КК України на
1 рік позбавлення волі; за ст. 364 КК України на 6 років позбавлення волі з
позбавленням права обіймати будь-які посади в правоохоронних органах протягом
3-х років та з конфіскацією майна. На підставі ст. 70 КК України, за сукупністю
злочинів, суд визначив ОСОБА_11 остаточне покарання у виді позбавлення
волі на 8 років з позбавленням права обіймати будь-які посади в правоохоронних
органах протягом 3-х років та з конфіскацією майна. Крім того, суд постановив
виправдати ОСОБА_11: за ч.3 ст. 28, ст. 340 КК України - за недоведеністю його
участі у вчиненні злочину, а за ч.1 ст. 396 КК України - за відсутністю в його
діях складу злочину;

ОСОБА_12,
ІНФОРМАЦІЯ_6, українець, громадянин України, не судимий згідно ст. 55 КК
України (1960 р.),

за ч.3
ст. 28, п.п. 6,12 ч.2 ст. 115 КК України на 10 років позбавлення волі з
конфіскацією майна; за ст. 185 ч.5 КК України на 7 років позбавлення волі з
конфіскацією майна; за ст. 187 ч.4 КК України на 9 років позбавлення волі з
конфіскацією майна; за ст. 309 ч.1 КК України на 1 рік позбавлення волі. На
підставі ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, суд визначив ОСОБА_12остаточне
покарання у виді позбавлення волі на 10 років з конфіскацією майна. За ч.3 ст.
28, ст. 304 КК України суд постановив ОСОБА_12 виправдати за недоведеністю його
участі у вчиненні злочину;

ОСОБА_13,
ІНФОРМАЦІЯ_7, українець, громадянин України, раніше судимий:

13.08.1996 року за ст.ст.17 та 141 ч.2, 141 ч.2 КК
України на 2 роки позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку на підставі
ст. 461 КК України;

11.06.1998 року за ст. 142 ч.2 КК України на 5 років 2
місяці позбавлення волі,

за ст.
185 ч.5 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна; за ст. 187
ч.4 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі
ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, суд визначив ОСОБА_13
остаточне покарання у виді 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. За
ч.3 ст. 28, ст. 304 КК України суд постановив ОСОБА_13 виправдати за
недоведеністю його участі у вчиненні злочину;

ОСОБА_14,ІНФОРМАЦІЯ_3,
українець, громадянин України, раніше не судимий,

за ст.
185 ч.5 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна; за ст. 187
ч.4 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі
ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, суд визначив ОСОБА_14остаточне
покарання у виді позбавлення волі на 8 років з конфіскацією майна. За ч.3 ст.
28, ст. 304 КК України суд постановив ОСОБА_14 виправдати за недоведеністю його
участі у вчиненні злочину;

ОСОБА_15,
ІНФОРМАЦІЯ_8, українець, громадянин України, раніше судимий:

19.05.1992 року за ст.ст. 81 ч.4, 89 ч.1 КК України на
3роки позбавлення волі з відстрочкою виконання вироку згідно ст.461
КК України на 2 роки;

09.06.1995 року за ст. 140 ч.2 КК України на 2 роки
виправних робіт;

14.11.1995 року за ст. 140 ч.3 КК України на 3 роки 6
місяців позбавлення волі;

05.06.2001 року за ст.ст. 17 ч.2 і 141 ч.2 КК України на
2 роки 9 місяців позбавлення волі,

за ст.
185 ч.5 КК України на 8 років позбавлення волі з конфіскацією майна; за ст. 187
ч.4 КК України на 9 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі
ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, суд визначив ОСОБА_15
остаточне покарання у виді позбавлення волі на 9 років з конфіскацією майна. За
ч.2 ст. 185, ч.2 ст. 186 та за ч.3 ст. 28, ст. 304 КК України суд постановив
ОСОБА_15 виправдати за недоведеністю його участі у вчиненні злочинів;

ОСОБА_16,
ІНФОРМАЦІЯ_9, українка, громадянка України, раніше не судима,

за ст.
187 ч.4 КК України на 8 років позбавлення волі. За ч.3 ст. 28, ст. 304 КК
України суд постановив ОСОБА_16. виправдати за недоведеністю її участі у вчиненні
злочину.

Крім того, судом були постановлені рішення про стягнення
із засуджених судових витрат, а також вирішені заявлені по справі цивільні
позови про відшкодування потерпілим заподіяної матеріальної та моральної шкоди.

Засуджені визнані винуватими у вчиненні при указаних у
вироку обставинах наступних злочинів.

На початку серпня 2004 року ОСОБА_7 запропонував
неповнолітньому ОСОБА_8 вчинити напад на мешканців м. Тернополя потерпілого
ОСОБА_17 та його неповнолітню онуку ОСОБА_18 з проникненням у їх житло на що
ОСОБА_8 дав згоду. 5 серпня 2004 року, приблизно о 16 год., засуджені ОСОБА_7
та ОСОБА_8, з метою вчинення розбійного нападу та зґвалтування потерпілої,
зайшли у квартиру потерпілих де, застосовуючи до неповнолітньої потерпілої
ОСОБА_18 насильство та погрожуючи їй вбивством і скориставшись тим, що вона
була дома одна, зґвалтували її, а також заволоділи майном потерпілих ОСОБА_18,
ОСОБА_17 та ОСОБА_19 на загальну суму 5 066 грн. 50 коп.

Увечері ІНФОРМАЦІЯ_10, розпиваючи спиртні напої за місцем
проживання потерпілого ОСОБА_20, що проживав у АДРЕСА_1, ОСОБА_7 запропонував
ОСОБА_8 заволодіти грішми потерпілого. З цією метою, дочекавшись коли ОСОБА_20
та його тесть ОСОБА_21 заснуть, засуджені напали на ОСОБА_20 і зв'язали йому
руки та ноги. Вимагаючи від потерпілого вказати місце зберігання грошей,
ОСОБА_7 декілька раз ударив ОСОБА_20 Незнайшовши нічого в тій частині квартири,
де знаходився ОСОБА_20, засуджені напали на ОСОБА_21 При цьому, ОСОБА_7 сів
йому на груди і долонями закрив ОСОБА_21 рота і ніс, а ОСОБА_8 утримував
потерпілого за ноги. Оскільки потерпілий намагався чинити опір, ОСОБА_7
декілька раз ударив його кулаком в голову, а потім дитячими колготами, які йому
передав ОСОБА_8, засуджений ОСОБА_7 почав душити ОСОБА_21 Одночасно, ОСОБА_8 зв'язав
потерпілому руки і ноги. Убивши ОСОБА_21 засуджені продовжили шукати гроші у
квартирі, але нічого не знайшли.

Наступного дня - 24 серпня 2004 року, приблизно о 5 год.
ранку, ОСОБА_7 і ОСОБА_8 вирішили вчинити розбійний напад на мешканців
сусідньої квартири - НОМЕР_1. Повідомивши ОСОБА_20 про вчинене ними вбивство
ОСОБА_21 і погрожуючи йому вбивством, засуджений ОСОБА_7 примусив ОСОБА_20
взяти участь у цьому нападі. За розробленим засудженими планом вчинення
розбійного нападу, приблизно об 11год. 00 хв., озброївшись ножем, засуджені з
другої спроби, при допомозі ОСОБА_20 шляхом обману проникли в житло потерпілої
ОСОБА_22, де також знаходився малолітній син потерпілої ОСОБА_23Перебуваючи в
квартирі, засуджені зв'язали руки і ноги ОСОБА_22 і погрожуючи з ножем в руках
вчинити вбивство її сина та застосовуючи до неї фізичне насильство, в
результаті чого їй були заподіяні легкі тілесні ушкодження, що спричинили
короткочасний розлад здоров'я, вони примусили потерпілу вказати місця
зберігання грошей та ювелірних виробів. В результаті цього нападу ОСОБА_7 та
ОСОБА_8 заволоділи грошима, ювелірними виробами та іншим майном потерпілої на
загальну суму 5 660 грн. 80 коп.

Після цього засуджені завели потерпілу ОСОБА_22 та її
малолітнього сина в квартиру АДРЕСА_1 де, з метою зґвалтування потерпілої та
задоволення статевої пристрасті неприродним способом, показали потерпілій труп
ОСОБА_21, погрожували їй вбивством у випадку непокори. Подолавши таким чином
волю потерпілої, першим її зґвалтував і задоволив статеву пристрасть
неприродним способом ОСОБА_7, а потім її зґвалтував ОСОБА_8

В період з 14 по 16 серпня 2004 року засуджені ОСОБА_7 та
ОСОБА_8, за попередньою змовою, шляхом проникнення у житло, вчинили крадіжку
майна на загальну суму 435 грн. потерпілих ОСОБА_24 та ОСОБА_25, що проживали у
АДРЕСА_2. При цьому, ОСОБА_8 знаходився біля будинку і спостерігав за
навколишньою обстановкою, а ОСОБА_7 через кватирку проник у квартиру.

У перших числах вересня 2004 року у м. Хмельницькому
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 познайомились з раніше неодноразово судимими ОСОБА_10,
неповнолітнім ОСОБА_9, ОСОБА_15, а також його співмешканкою ОСОБА_16, молодшим
інспектором-кінологом управління МВС України в Хмельницькій області прапорщиком
міліції ОСОБА_11, з якими, з метою заволодіння чужим майном злочинним шляхом,
створили стійке об'єднання. Згодом до складу цієї організованої групи ввійшли
ОСОБА_12, ОСОБА_13та ОСОБА_14. Крім ОСОБА_11 та останніх трьох засуджених, всі
вони проживали у квартирі колишньої дружини ОСОБА_10 - ОСОБА_26 Для вчинення злочинів
засуджені використовували автомобіль ОСОБА_11

Діючи у різних складах, у вересні 2004 року, вказана
організована група вчинила наступні злочини при указаних у вироку обставинах.

6 вересня 2004 року, приблизно о 1 год. ночі, в районі
гуртового речового ринку, що знаходиться по Львівському шоссе у м.
Хмельницькому, згідно заздалегідь розробленого плану нападу, засуджені вчинили
розбійний напад на потерпілу ОСОБА_27 При цьому, переслідували потерпілу
ОСОБА_7, ОСОБА_15 та ОСОБА_8 Засуджені ОСОБА_11 та ОСОБА_10 чекали їх в
автомобілі. Коли потерпіла зайшла в під'їзд одного з будинків на указаному
шоссе, ОСОБА_15 залишився на вулиці спостерігати за навколишньою обстановкою, а
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зайшли за потерпілою в будинок де напали на неї і,
погрожуючи ОСОБА_27 ножем, заволоділи майном потерпілої на загальну суму 1 185
грн. Оскільки ОСОБА_27. намагалась чинити їм опір, ОСОБА_7 порізав їй ножем
кисть правої руки.

Того ж дня, заздалегідь розробивши план нападу, засуджені
ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинили розбійний напад на квартиру
потерпілих ОСОБА_28 та ОСОБА_29, що мешкали у АДРЕСА_3, шляхом проникнення у їх
квартиру, яку іншим засудженим показав ОСОБА_10, що був знайомий з потерпілими.
Під час нападу ОСОБА_10 знаходився на сходовій клітині вище поверхом квартири
потерпілих і спостерігав за навколишньою обстановкою. В квартиру потерпілих
проникли засуджені ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 При цьому, ОСОБА_7 погрожував
вбивством з ножем в руках не тільки потерпілій ОСОБА_29, а і її малолітньому
сину - ОСОБА_30 Крім того, засуджені їм обом зв'язали руки і ноги, а також
зав'язали їм роти. В результаті розбійного нападу засуджені заволоділи майном
потерпілих на загальну суму 2 600 грн.

8 вересня 2004 року члени указаної організованої групи
ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, перебуваючи у м. Кам'янець-Подільський,
діючи згідно заздалегідь розробленого плану з розподілом обов'язків, шляхом
проникнення у приміщення школи-інтернату № 2, розташованого по вул. Лесі
Українки, вчинили таємну крадіжку чужого майна на загальну суму 292 грн. 30
коп.

9 вересня 2004 року ці ж члени організованої групи -
ОСОБА_10, ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 вчинили розбійний напад, з проникненням у
її житло, на мешканку м. Кам'янець-Подільський - потерпілу ОСОБА_31, що
проживала по АДРЕСА_4. При цьому, в будинок проникли всі четверо засуджених, де
вони зв'язали потерпілій ноги, руки, а також зав'язали очі. Погрожуючи
потерпілій вбивством, ОСОБА_7 вимагав від неї видати гроші та ювелірні вироби,
зняв з неї золоті обручку, персні та сережки. Інші засуджені в цей час провели
обшук в квартирі потерпілої. Всього, в результаті нападу засуджені заволоділи
майном потерпілої на загальну суму 4 688 грн. 60 коп.

Крім того, в ході вчинення розбійного нападу, із
застосуванням фізичного насильства та погроз застосування такого насильства до
потерпілої засуджені ОСОБА_10, ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зґвалтували її.

10 вересня 2004 року, приблизно о 23 год. 30 хв. члени
організованої злочинної групи засуджені ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_15,
ОСОБА_16та ОСОБА_11, за попередньо розробленим планом, біля кафе “Ірис”, що
знаходиться у м. Хмельницькому по пр. Миру, 69/1-б, вчинили розбійний напад на
потерпілих ОСОБА_32 та ОСОБА_33 Згідно указаного плану ОСОБА_16 вивела
потерпілих на вул. П. Мирного, де на них напали озброєні ножами ОСОБА_7,
ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_15 Засуджений ОСОБА_11, який доставив інших засуджених
до кафе, знаходився в автомобілі і спостерігав за навколишньою обстановкою. Він
же мав забезпечити їм швидке залишення місця злочину. В результаті вчиненого
розбійного нападу на потерпілих засуджені заволоділи майном потерпілого
ОСОБА_32 на загальну суму 836 грн. і потерпілого ОСОБА_33 - 156 грн. 50 коп.

13 вересня 2004 року, на початку 24 години, члени
організованої злочинної групи засуджені ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_15 та
ОСОБА_11, за попередньо розробленим планом з відповідним розподілом обов'язків,
у м. Хмельницькому біля приміщення поліклініки № 2, розташованої на пр.Миру,
вчинили розбійний напад на потерпілих ОСОБА_34. та ОСОБА_35 При цьому засуджені
збили їх з ніг і погрожували ножами, приставляючи їх до шиї потерпілих. В
результаті нападу засуджені заволоділи майном потерпілої ОСОБА_35 на загальну
суму 1 223 грн. 60 коп. та 7 гривнями ОСОБА_34.

ІНФОРМАЦІЯ_11, приблизно об 11 годині, члени
організованої злочинної групи засуджені ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_12 та
ОСОБА_15, з метою заволодіння майном ОСОБА_36, що проживала в квартирі
АДРЕСА_5, під приводом придбання у потерпілої самогону зайшли до неї у
квартиру, яку іншим засудженим показав ОСОБА_15. Він же залишився на вулиці
спостерігати за навколишньою обстановкою. Коли потерпіла впустила засуджених у
квартиру ОСОБА_7 закрив їй долонею рот та ніс, перекривши доступ повітря, і
разом з іншими засудженими вони затягли потерпілу до кімнати та поклали на
підлогу. Розірваши знайдене в кімнаті простирадло на частини, засуджені
зв'язали руки і ноги ОСОБА_36 Після цього, діючи узгоджено між собою, з метою
вбивства потерпілої, ОСОБА_7 частиною простирадла та штори, обмотав голову
ОСОБА_36 та задушив її. Вбивши потерпілу, засуджені обшукали її квартиру і
заволоділи майном ОСОБА_36 на загальну суму 446 грн.

Того ж дня, ІНФОРМАЦІЯ_11, приблизно о 20 год. 30 хв.,
члени організованої групи ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_15 та ОСОБА_12,
перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння, за попередньо розробленим планом,
згідно якого ОСОБА_12 із ОСОБА_15 залишились біля будинку АДРЕСА_6 спостерігати
за обстановкою, а ОСОБА_7, ОСОБА_9 та ОСОБА_10 шляхом проникнення до квартири
НОМЕР_2 указаного будинку вчинили таємну крадіжку майна потерпілої ОСОБА_37 на
загальну суму 1 300 грн.

18 вересня 2004 року, приблизно о 20 годині, члени
організованої групи ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_13і ОСОБА_8, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, поблизу Палацу творчості дітей та юнацтва по вул.
Свободи, 2/1 у м. Хмельницькому вчинили розбійний напад на неповнолітнього
потерпілого ОСОБА_38 Під час цього нападу ОСОБА_7 збив потерпілого з ніг і,
приклавши до його шиї ніж, погрожував ОСОБА_38. вбивством. Інші засуджені завдали
потерпілому декілька ударів руками і ногами, заподіявши йому легкі тілесні
ушкодження. В результаті нападу засуджені заволоділи майном потерпілого на
загальну суму 674 грн. 10 коп.

Того ж дня, 18 вересня 2004 року, приблизно о 20 год. 35
хв., члени організованої групи ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_13і ОСОБА_8, перебуваючи
у стані алкогольного сп'яніння, неподалік Палацу творчості дітей та юнацтва по
вул. Свободи, 2/1 у м. Хмельницькому вчинили розбійний напад на ОСОБА_54 При
цьому, ОСОБА_7 збив потерпілу з ніг, сів на неї і, погрожуючи ножем, забрав у
потерпілої сумку, яку передав іншим засудженим. ОСОБА_13в цей час утримував
потерпілу за ноги. В результаті цього нападу засуджені заволоділи майном
потерпілої на загальну суму 352 грн. 60 коп.

19 вересня 2004 року, приблизно о 06 годині, члени
організованої групи ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_13та ОСОБА_8, перебуваючи у стані
алкогольного сп'яніння, між будинками №44/1 по вул. Водопровідній та №159 по
вул. Подільській у м. Хмельницькому, при указаних у вироку обставинах вчинили
розбійний напад на ОСОБА_39, заподіявши їй легкі тілесні ушкодження, і
заволоділи майном потерпілої на загальну суму 68 грн. 70 коп.

ІНФОРМАЦІЯ_12, приблизно о 13 годині, члени організованої
групи ОСОБА_7, ОСОБА_9 та ОСОБА_8, перебуваючи у стані алкогольного сп'яніння,
з метою заволодіння майном ОСОБА_40 за заздалегідь розробленим планом, під
приводом придбання у потерпілої самогону зайшли до неї у квартиру АДРЕСА_7.
Поваливши ОСОБА_40 на підлогу, засуджені затягли її до кімнати. Для подолання опору
потерпілої, ОСОБА_7 кулаком два рази вдарив її в обличчя, а ОСОБА_8 стиснув
руками їй вилиці. Утримуючи потерпілу на підлозі, засуджені зв'язали їй ноги і
руки та зав'язали рота. Після чого, діючи узгоджено між собою, з метою вбивства
ОСОБА_40, ОСОБА_7 шляхом стискання обома руками шиї потерпілої, задушив її.
Вбивши ОСОБА_40, засуджені обшукали її квартиру та заволоділи майном потерпілої
на загальну суму 3 420 грн. 60 коп.

25 вересня 2004 року, приблизно об 11 годині, члени
організованої групи ОСОБА_7, ОСОБА_9 та ОСОБА_8, з метою крадіжки майна
ОСОБА_41, що проживала у будинку АДРЕСА_8, вибивши вхідні двері, проникли до
указаного будинку і почали його обшукувати. Побачивши через вікно, що ОСОБА_41
повертається додому, засуджені домовились напасти на потерпілу і заволодіти її
майном. З цією метою ОСОБА_7 став біля вхідних дверей, а ОСОБА_9 та ОСОБА_8
заховались у кімнаті. Коли ОСОБА_41 зайшла до будинку, засуджені, діючи
узгоджено, збили її з ніг, руками, ногами і палицею, з якою вона ходила,
завдали декілька ударів по голові та тілу потерпілої. Крім того ОСОБА_7 рукою
стискав потерпілій шию і погрожував їй вбивством з ножем в руках. В результаті
цього нападу засуджені заволоділи майном потерпілої ОСОБА_41 на загальну суму 2
233 грн.

27 вересня 2004 року, приблизно о 12 годині, члени
організованої групи ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8 та ОСОБА_14, озброївшись
кухонними ножами, прибули до будинку АДРЕСА_9 з метою заволодіння майном
подружжя ОСОБА_42. Відповідно до розробленого плану, ОСОБА_9 з ОСОБА_14 залишились
неподалік будинку для спостереження за навколишньою обстановкою, а ОСОБА_7 з
ОСОБА_8, під приводом купівлі телевізора, зайшли до указаного будинку, де
напали на ОСОБА_42, поваливши її на підлогу, приклали до її шиї леза ножів і
пригрозили вбивством у разі опору. Після чого, відповідно до розробленого
плану, до будинку увійшли ОСОБА_9 та ОСОБА_14. Погрожуючи ОСОБА_42. вбивством
її малолітньої дитини, засуджені заволоділи майном потерпілих ОСОБА_42 та
ОСОБА_43 на загальну суму 11 874 грн. 50 коп.

30 вересня 2004 року, приблизно о 14 годині, члени
організованої групи ОСОБА_9, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_8 і ОСОБА_7, перебуваючи
у стані алкогольного сп'яніння, за попередньо розробленим планом, шляхом
проникнення до будинку АДРЕСА_10, вчинили крадіжку майна ОСОБА_44 на загальну
суму 16 284 грн. 70 коп.

У серпні - вересні 2004 року, засуджений ОСОБА_7
достовірно знаючи, що ОСОБА_8 є неповнолітнім, втягнув його у пияцтво та
злочинну діяльність у складі організованої групи.

06 вересня 2004 року, засуджений
ОСОБА_10, достовірно знаючи про те, що ОСОБА_9 є неповнолітнім, в м.
Хмельницькому втягнув його у злочинну діяльність у складі організованої групи.

Крім того, органами досудового слідства було пред'явлено
обвинувачення у втягненні неповнолітніх ОСОБА_9 та ОСОБА_8 у пияцтво та
злочинну діяльність в складі організованої групи ОСОБА_7, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16. З врахуванням тієї обставини,
що епізод розбійного нападу на ОСОБА_27 було виключено із обвинувачення ОСОБА_9
у зв'язку із недоведеністю його участі у вчиненні злочину, апеляційний суд
прийшов до висновку про необхідність виправдання ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13,
ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16 за ст.ст. 28 ч.3, 304 КК України за недоведеністю
їх участі у вчиненні цього злочину; із обвинувачення ОСОБА_7 за цією статтею
виключено епізод втягнення ОСОБА_9 у пияцтво та злочинну діяльність; із
обвинувачення ОСОБА_10 за цією статтею виключено епізод втягнення ОСОБА_9 у
пияцтво.

ІНФОРМАЦІЯ_12, вранці, засуджений ОСОБА_11, який працював молодшим інспектором - кінологом
групи організації кінологічної діяльності кінологічного центру УМВС України в
Хмельницькій області, був проінформований про розшук та необхідність затримання
ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 за підозрою у вчиненні вбивства ОСОБА_36 Зловживаючи
наданою йому владою, використовуючи своє службове становище, всупереч інтересам
служби, в порушення ст.ст. 2, 10 Закону України “Про міліцію”, достовірно
знаючи про місце знаходження указаних осіб, ОСОБА_11 заходів щодо їх затримання
не вжив і того ж дня повідомив про це члена організованої групи ОСОБА_10, який
в свою чергу повідомив інших членів організованої групи. В результаті указаних
дій ОСОБА_11, члени організованої групи вжили заходів конспірації та до затримання
їх працівниками міліції вчинили ряд особливо тяжких злочинів.

На початку 2004 року, ОСОБА_11, за місцем свого
проживання по АДРЕСА_11, незаконно виготовив два ножі, які є холодною зброєю.

Крім того, знайшовши на початку вересня 2004 року 22
патрони калібру 9мм., ОСОБА_11 відніс їх додому і до 03 жовтня 2004 року
незаконно зберігав за місцем свого проживання.

28 вересня 2004 року, приблизно о 14 годині, ОСОБА_10 на
привокзальній площі залізничного вокзалу м. Хмельницького вчинив таємну
крадіжку майна ОСОБА_45 на загальну суму 220 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_11, ОСОБА_12 знайшов в кущах парку ім.
Т.Шевченко у м. Хмельницькому 10,1 гр. маріхуани, яку незаконно зберігав при
собі без мети до вилучення її працівниками міліції.

Крім того, органами досудового слідства ОСОБА_15
обвинувачувався у тому, що 14 травня 2005 року, приблизно о 22 год. 30 хв.,
поблизу будинку №20 по вул. Горького у м. Хмельницькому, він відкрито викрав
майно ОСОБА_46 на загальну суму 1050 грн.; 19 травня 2005 року, приблизно о 23
годині, біля будинку №42 по вул. Водопровідній у м. Хмельницькому, він відкрито
викрав майно ОСОБА_47 на загальну суму 1115 грн.; 08 червня 2005 року,
приблизно о 14 годині, з лавки біля фонтану поблизу Хмельницького кінотеатру
ім. Шевченка, він вчинив крадіжку майна ОСОБА_48 на загальну суму 810 грн.
Однак, апеляційний суд прийшов до висновку про необхідність виправдання
ОСОБА_15 за ст.ст. 186 ч.2, 185 ч.2 КК України по указаним епізодам за
недоведеністю його участі у вчиненні цих злочинів.

У касаційних скаргах та доповненнях
до них:

засуджений ОСОБА_7, як видно із
змісту його скарги, просить перевірити законність та обґрунтованість винесеного
щодо нього вироку і пом'якшити призначене йому покарання. Зокрема, він указує
на безпідставність визнання його винуватим у вчиненні умисних вбивств, оскільки
у нього не було намірів позбавляти життя потерпілих. Засуджений вважає, що його також безпідставно засуджено за
зґвалтування потерпілих і необґрунтовано визнано членом організованої злочинної
групи. Крім того, засуджений посилається на порушення його права на захист;

захисник ОСОБА_2 просить вирок щодо
ОСОБА_7 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд. Захисник
вважає, що по справі не було встановлено доказів того, що ОСОБА_7 входив до
організованої злочинної групи. На його думку ОСОБА_7 безпідставно засуджено за
зґвалтування та вбивства;

засуджений ОСОБА_9 просить винесений
щодо нього вирок скасувати, а провадження по справі закрити, оскільки вважає,
що його засуджено безпідставно. Під час досудового слідства показання про
вчинення злочинів він змушений був дати в результаті застосування до нього
недозволених методів розслідування. Крім того, він посилається на порушення
його прав на захист;

захисник ОСОБА_3 просить вирок щодо
ОСОБА_9 змінити: пом'якшити засудженому покарання за ст.ст. 185 ч.5, 187 ч.4 КК
України, з врахуванням того, що у ОСОБА_9 є малолітня дитина. В частині
засудження ОСОБА_9 за ст.ст. 28 ч.3, 115 ч.2 п.п.6,12,13 КК України захисник
просить вирок скасувати, а засудженого, як зазначено у доповненнях захисника до
касаційної скарги, виправдати, посилаючись на те, що він не причетний до
вбивства потерпілих ОСОБА_36 та ОСОБА_40, а також до вчинення злочинів у складі
організованої групи;

засуджений ОСОБА_8, як видно із змісту його скарги,
просить вирок скасувати, оскільки вважає його незаконним і необґрунтованим без
зазначення конкретних вказівок на те, в чому полягає незаконність вироку та без
викладення конкретних доводів на обґрунтування скарги;

засуджений ОСОБА_12, як видно із змісту його скарги,
фактично ставить питання про скасування вироку щодо нього і закриття
провадження по справі, посилаючись на безпідставність його засудження за
злочини, до вчинення яких він не причетний. Крім того, він указує на порушення
його права на захист під час досудового слідства, а також у доповненнях до
скарги ставить питання про суворість призначеного йому покарання;

засуджений ОСОБА_10 указує на безпідставність його
засудження за ст.ст. 152 ч.3, 304 КК України та за ст. 187 ч.4 КК України по
епізоду розбійного нападу на ОСОБА_27, оскільки до вчинення цих злочинів він не
причетний. По решті епізодів він просить перекваліфікувати його дії з ст.ст.
187 ч.4, 185 ч.5 КК України на ст.ст. 186 ч.3, 185 ч.3 КК України, виключивши
із вироку таку кваліфікуючу ознаку як вчинення злочину організованою групою;

захисник ОСОБА_4 також ставить питання про
безпідставність засудження, фактично - за недоведеністю, ОСОБА_10 за ст.ст. 152
ч.3, 304 КК України та за ст. 187 ч.4 КК України по епізодам нападу на ОСОБА_27
та ОСОБА_29, а також у вчиненні ним злочинів у складі організованої групи. По
епізоду щодо ОСОБА_31 захисник просить перекваліфікувати дії засудженого з ст.
187 ч.4 КК України на ст. 186 ч.3 цього ж закону і пом'якшити ОСОБА_10
покарання;

засуджений ОСОБА_14, як видно із змісту його скарги,
просить перевірити законність та обґрунтованість винесеного щодо нього вироку,
зокрема, по епізоду вчинення розбійного нападу на ОСОБА_42, посилаючись на те,
що він не знав про дійсні наміри інших засуджених щодо цієї потерпілої;

захисник ОСОБА_6 просить вирок щодо ОСОБА_14 змінити -
перекваліфікувати його дії на ст.ст. 185 ч. 4, 187 ч.3 КК України, приймаючи до
уваги відсутність доказів вчинення ОСОБА_14 злочинів у складі організованої
групи, та пом'якшити засудженому покарання із застосуванням ст. 69 КК України,
приймаючи до уваги встановлені по справі обставини, що пом'якшують покарання;

засуджений ОСОБА_13просить вирок щодо нього скасувати, а
провадження по справі закрити, оскільки вважає цей вирок незаконним, викладені
у ньому висновки не відповідають фактичним обставинам і зазначає, що його
засуджено безпідставно за злочини, які він не вчиняв. Крім того, засуджений
указує на застосування до нього під час досудового слідства недозволених
методів, що на його думку залишилось без відповідної оцінки з боку суду, а
також посилається на невідповідність призначеного йому покарання тяжкості
злочинів, характеризуючим його даним;

захисник ОСОБА_5. просить вирок щодо ОСОБА_13 скасувати і,
як зазначено у скарзі, “поставити оправдальний вирок”, посилаючись на
відсутність доказів, які б підтверджували причетність ОСОБА_13 до вчинення ним
указаних у вироку злочинів. Вважає, що під час досудового слідства показання
ОСОБА_13 та інших засуджених про його участь у вчиненні злочинів здобуті із
застосуванням недозволених методів розслідування;

засуджений ОСОБА_11 просить вирок у частині його
засудження за ст.ст. 187 ч.4, 364 ч.3 КК України скасувати, а провадження по
справі закрити, заперечуючи свою участь у вчиненні цих злочинів. Вважає, що
висновки суду про його причетність до їх скоєння обґрунтовані лише на
показаннях інших засуджених, які вони дали під час досудового слідства,
обмовивши його під тиском працівників слідства. В частині його засудження за
ст. 263 ч.1 та 2 КК України він вирок не оспорює, а лише просить про
пом'якшення покарання із застосуванням ст. 75 КК України;

захисник ОСОБА_1 також ставить питання про скасування
вироку в частині засудження ОСОБА_11 за ст.ст. 187 ч.4, 364 ч.3 КК України із
закриттям провадження по справі, посилаючись на аналогічні підстави;

засуджений ОСОБА_15, як видно із змісту його скарги,
фактично просить перевірити законність винесеного щодо нього вироку,
посилаючись на те, що він особисто ніяких злочинів не вчинив, а якщо і був
присутній при вчиненні злочинів іншими засудженими, то про їх наміри нічого не
знав. До потерпілих ОСОБА_32 та ОСОБА_33 він дійсно застосовував фізичне
насильство, але це він зробив захищаючи ОСОБА_16;

засуджена ОСОБА_16також фактично просить перевірити
законність та обґрунтованість винесеного щодо неї вироку, заперечуючи свою
причетність до вчинення злочину у складі організованої групи. Вважає, що інші
засуджені її обмовили, указавши на її участь у вчиненні розбійного нападу. У
доповненнях засуджена ставить питання про скасування вироку і закриття
провадження по справі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення захисників ОСОБА_1,
ОСОБА_13 та ОСОБА_49 засуджених ОСОБА_7 ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11,
ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15 та ОСОБА_16., висновок прокурора про
законність та обґрунтованість вироку і відсутність підстав для задоволення
поданих касаційних скарг, перевіривши матеріали справи та обговоривши викладені
у касаційних скаргах захисників та засуджених доводи, колегія суддів вважає, що
ці скарги задоволенню не підлягають.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_7 та
інших засуджених у вчиненні ними перелічених у вироку злочинів відповідають
дослідженим у судовому засіданні доказам.

При цьому, суд першої інстанції обґрунтовано визнав за
достовірні докази ті показання засуджених про обставини вчинення ними умисних
вбивств, розбійних нападів, зґвалтування та інших злочинів, які вони
неодноразово давали в ході досудового слідства, в тому числі в присутності захисників.

Посилання ж скаржників на те, що такі показання на
досудовому слідстві засуджені змушені були давати внаслідок застосування до них
недозволених методів розслідування працівниками слідства, колегія суддів
розцінює як безпідставні і такі, що не відповідають встановленим по справі
даним.

Із матеріалів справи вбачається, що такі посилання щодо
застосування недозволених методів розслідування до засуджених були предметом
відповідних прокурорських перевірок. По результатам цих перевірок прийняті
рішення в порядку ст. 97 КПК України про відмову в порушенні кримінальної
справи, оскільки наведені обставини не знайшли свого підтвердження.

Крім того, достовірність таких показань засуджених
об'єктивно підтверджується сукупністю інших досліджених в судовому засіданні та
наведених у вироку доказів.

Так, з урахуванням встановлених обставин вчинення
засудженими зазначених у вироку епізодів злочинної діяльності, колегія суддів
обґрунтованим вважає висновок суду щодо діяльності засуджених у складі
організованої групи, в яку вони зорганізувалися за для заволодіння чужим
майном, до якої в різні періоди часу входило три і більше осіб, і якою в
зазначений у вироку час на території Хмельницької та Київської областей було
вчинено ряд розбійних нападів, умисних вбивств, зґвалтувань, крадіжок.

При цьому, судом першої інстанції обґрунтовано взято до
уваги, що на різних етапах періоду існування цієї організованої групи основний
її склад лишався стабільним, а її учасники спільно проживали та переміщались з
метою вчинення злочинів у різних населених пунктах, в ході вчинення яких діяли
злагоджено, маючи єдиний направлений на заволодіння чужим майном план злочинної
діяльності та розподіл ролей при його виконанні, а також спільно
використовували викрадене.

Крім того, на факт усвідомлення кожним з учасників того,
що вони діють у складі організованої групи, указує, зокрема, періодичність
вчинення злочинів засудженими, які всі, окрім ОСОБА_11, в період злочинної
діяльності не працювали, проживаючи за рахунок краденого майна. Також, усі учасники,
за виключенням ОСОБА_11, ОСОБА_16 та ОСОБА_14, раніше притягувались до
кримінальної відповідальності, а до ОСОБА_8 застосовувались примусові заходи
виховного характеру, і при цьому кожен з них з моменту вчинення злочину про це
знав.

За таких обставин колегія суддів вважає необґрунтованими
викладені у касаційних скаргах доводи про безпідставне визнання засуджених
учасниками організованої групи.

Що стосується висновків суду про доведеність винуватості
засуджених ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_10 у вчиненні зґвалтувань потерпілих
ОСОБА_18, ОСОБА_22, ОСОБА_31, то із матеріалів справи видно, що в ході
досудового слідства потерпілі докладно розповіли про обставини, за яких їх було
зґвалтовано та вказали безпосередньо на засуджених як на осіб, що вчинили ці неправомірні
дії. Такі показання потерпілих узгоджуються із даними на досудовому слідстві
показаннями самих ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_10 про обставини вчинення нападів на
потерпілих, а по епізоду зґвалтування потерпілої ОСОБА_31 також і показаннями
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні.

Згадані та наведені у вироку докази узгоджуються між
собою, а також з висновками проведених по справі судово-медичних експертиз і
спростовують наведені у касаційних скаргах засуджених ОСОБА_7, ОСОБА_8,
ОСОБА_10 та захисників ОСОБА_2, ОСОБА_4 посилання на непричетність засуджених
до вчинення указаних зґвалтувань та безпідставність їх засудження за ці
злочини.

По епізодам вчинення засудженими ОСОБА_7, ОСОБА_8 та
ОСОБА_9 умисних вбивств потерпілих ОСОБА_21, ОСОБА_36, ОСОБА_40, висновки суду
про їх винуватість обґрунтовуються дослідженими в судовому засіданні та
викладеними у вироку доказами.

Зокрема, по епізоду вбивства ОСОБА_21, дані протоколу
огляду місця події від 24 серпня 2004 року указують, що в квартирі АДРЕСА_1
було виявлено труп власника ОСОБА_21, руки і ноги якого були зв'язані шнурками
і скотчем. Крім того, на трупі було виявлено зашморг з дитячих колгот на шиї а
на тілі численні тілесні ушкодження. Смерть потерпілого ОСОБА_21, згідно даних
наявного в матеріалах справи висновку судово-медичної експертизи від 22 жовтня
2004 року, настала від механічної асфіксії, що розвинулась внаслідок
здавлювання органів шиї тупим предметом. Наведене узгоджується із показаннями
потерпілих ОСОБА_20 та ОСОБА_22, а також із даними в ході досудового слідства
показаннями засуджених ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в тій частині, в якій апеляційний суд
їх визнав достовірними.

Так, під час допиту в якості обвинуваченого ОСОБА_8
визнав, що коли потерпілий ОСОБА_21 став чинити опір, то вони з ОСОБА_7 з метою
вбивства потерпілого стали наносити йому удари по голові, обличчю та тілу,
після чого задушили його дитячими колготками.

По епізоду вбивства потерпілої ОСОБА_36 із змісту
протоколу огляду місця події видно, що в квартирі АДРЕСА_5 на підлозі закиданий
різними речами було виявлено труп ОСОБА_36 із зв'язаними кусками матерії руками
та ногами і зав'язаною навколо шиї шторою. А відповідно до наявних у висновку
судово-медичної експертизи від 15 жовтня 2004 року даних, причиною смерті
потерпілої стала механічна асфіксія від перекриття дихальних шляхів методом
удушення. Наведене узгоджується із показаннями свідків ОСОБА_50, ОСОБА_51,
потерпілого ОСОБА_52, а також даними в ході досудового слідства показаннями
засуджених про обставини вчинення нападу на потерпілу ОСОБА_36

Зокрема, під час допитів на досудовому слідстві засуджені
ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9, в ході проведення відтворення обстановки та
обставин події підтвердили про вчинення нападу на потерпілу ОСОБА_36 з метою
заволодіння її майном, в ході якого вони в'язали потерпілу, викрали у неї
гроші, самогон і продукти харчування, а також накинули на потерпілу подушку,
ковдру та матрац.

Крім того, засуджений ОСОБА_12 на досудовому слідстві
також указував, що знаходячись у квартирі ОСОБА_36, він бачив як ОСОБА_7 закрив
рукою рот потерпілої, потягнув її в кімнату, де сидячи на її ногах рукою
закривав їй рот і питав де гроші, після чого бачив як потерпіла лежала на спині
на підлозі із зав'язаними очима та ротом, а в кімнаті в цей час також були
ОСОБА_7 з ОСОБА_8

По епізоду умисного вбивства ОСОБА_40 висновки суду про
винуватість засуджених ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 у вчиненні цього злочину
обґрунтовані дослідженими в судовому засіданні доказами.

Так, згідно даних протоколу огляду місця події від
ІНФОРМАЦІЯ_12 в квартирі АДРЕСА_6 було виявлено труп ОСОБА_40 із побитим
обличчям, зв'язаними руками і ногами, зашморгом навколо носа і ротової
порожнини. Із змісту наявних у справі висновків судово-медичної експертизи від
04 жовтня 2004 року та судової медико-криміналістичної експертизи від 29 жовтня
2004 року вбачається, що причиною смерті потерпілої стала механічна асфіксія
від стискання шиї рукою сторонньої людини, що призвело до виникнення ушкоджень
у виді гіперемії, осаднення шкіри передньої поверхні шиї в проекції під'язикової
кістки та хрящів гортані, щитоподібної залози, пошкодження обох бокових
пластинок щитовидного хряща гортані в місцях їх з'єднання. Указані пошкодження
знаходяться в прямому причинному зв'язку із настанням смерті ОСОБА_40

Наведене узгоджується із показаннями потерпілого ОСОБА_53
про кількість та характер виявлених на трупі матері тілесних ушкоджень.

Крім того, допитані в ході досудового слідства ОСОБА_7,
ОСОБА_9 та ОСОБА_8 показали, що відповідно до розробленого плану вони напали на
квартиру ОСОБА_40, коли зв'язували потерпілу, то вона вкусила ОСОБА_7 за руку,
і тоді ОСОБА_8 стиснув пальцями щелепу потерпілої, чим змусив її відкрити рот,
а ОСОБА_7 вдарив її в голову. Під час нападу вони були озброєні ножами, і коли
виходили з квартири потерпіла не рухалась.

Таким чином, приймаючи до уваги спосіб та обставини
нападів на потерпілих, спосіб застосування насильства, зокрема, здавлювання
шиї, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого
висновку, виклавши його у вироку, про винуватість ОСОБА_7 ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в
умисних вбивствах потерпілих ОСОБА_21, ОСОБА_36, ОСОБА_40

По переліченим у вироку епізодам вчинення розбійних
нападів, висновки суду про винуватість засуджених також обґрунтовано знайшли
своє підтвердження при розгляді справи в суді першої інстанції. Зокрема,
проаналізувавши дані засудженими в ході досудового слідства показання в їх
сукупності з іншими зібраними по справі доказами, суд прийшов до правильного
висновку щодо злагодженості їх дій під час вчинення цих розбійних нападів, що
повністю спростовує посилання засуджених та захисників у скаргах на
безпідставність їх засудження за ці злочини.

Стосовно посилань ОСОБА_10, ОСОБА_11 на їх непричетність
до нападу на ОСОБА_27, то колегія суддів вважає, що з урахуванням досліджених
доказів суд першої інстанції зробив правильний висновок про те, що на початку
вересня 2004 року, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_15, ОСОБА_10 і ОСОБА_11 у м.
Хмельницькому організувалися для спільного вчинення злочинів, направлених на
заволодіння чужим майном, і відповідно до попередньо розробленого плану, 05
вересня 2004 року на автомобілі ОСОБА_11 їздили вулицями міста в пошуках
об'єкту нападу, а приблизно о 01 годині 06 вересня 2004 року, вони із
застосуванням насильства напали на потерпілу ОСОБА_27 і з погрозою застосування
насильства, небезпечного для її життя та здоров'я, заволоділи майном
потерпілої.

Крім того, допитані в ході досудового слідства засуджені
ОСОБА_7 та ОСОБА_8 підтверджували, що цей злочин вони вчиняли попередньо
домовившись зі ОСОБА_15, ОСОБА_10і ОСОБА_11

По епізоду розбійного нападу на ОСОБА_29 правильним є
також висновок суду про винуватість засуджених, в тому числі ОСОБА_10, у
вчиненні цього злочину.

Так, із змісту
показань, даних в ході досудового слідства ОСОБА_7. ОСОБА_9 та ОСОБА_8 видно,
що про можливість обікрасти квартиру подружжя ОСОБА_28 їм стало відомо саме від
ОСОБА_10, який сказав, що це квартира його знайомих, а також показав місце її
розташування і розповів, що господарку можна викликати з квартири під приводом
бажання зробити замовлення її чоловіку на перевезення вантажу. А безпосередньо
під час нападу, ОСОБА_10 залишався на сходах поверхом вище, спостерігаючи за
навколишньою обстановкою.

Аналогічного змісту показання засуджені також давали в
ході проведення відтворення обстановки та обставин події.

Указані показання засуджених співпадають також з
показаннями потерпілої ОСОБА_29 про те, що вони з чоловіком дійсно знайомі з
ОСОБА_10, що ОСОБА_7, ОСОБА_8 та ОСОБА_9 проникли до її помешкання саме під
приводом зробити замовлення на перевезення вантажу, а після того як хтось
подзвонив у двері, вони зв'язали потерпілу і залишили квартиру.

За таких обставин колегія суддів безпідставними вважає
викладені у скарзі захисника ОСОБА_4 доводи про непричетність засудженого
ОСОБА_10 до вчинення розбійних нападів на ОСОБА_27 і ОСОБА_29

Щодо посилань у скарзі засудженого ОСОБА_14 на
необґрунтованість його засудження по епізоду нападу на ОСОБА_42, оскільки він
не знав дійсних намірів інших засуджених, то вони також знайшли своє
спростування в ході перевірки матеріалів справи.

Так, потерпіла ОСОБА_43 під час досудового слідства по
даній справі серед пред'явлених їй для впізнання осіб упізнала саме ОСОБА_7
ОСОБА_8, ОСОБА_9 та ОСОБА_14 як осіб, що вчинили на неї напад і заволоділи її
майном.

Крім того, засуджені, включаючи ОСОБА_14, у своїх
показаннях в ході досудового слідства, в тому числі під час проведення
відтворення обстановки та обставин події, і в судовому засіданні, розповідали
про обставини вчинення нападу на ОСОБА_42

Тому, оцінивши в сукупності наявні докази, суд першої
інстанції обґрунтовано прийшов до висновку, що всі учасники мали єдиний умисел
на заволодіння чужим майном з проникненням до будинку ОСОБА_42, розуміючи при
цьому, що потерпіла ОСОБА_43 знаходиться всередині і до неї доведеться
застосовувати насильство, тож долаючи опір потерпілої ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9
і ОСОБА_14 використовували ножі та погрожували потерпілій вбивством. Також
відповідають дослідженим доказам висновок суду про те, що ОСОБА_14,
усвідомлюючи, що ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_9 об'єднались для вчинення злочинної
діяльності, приєднався до них і своїми наступними діями підтвердив згоду на
участь у цьому об'єднанні.

Суперечать встановленим по справі фактичним обставинам
посилання засудженого ОСОБА_11 та захисника ОСОБА_1 про його непричетність до
вчинення іншими засудженими злочинів, оскільки інші засуджені його обмовили.

На думку колегії суддів, суд першої інстанції об'єктивно
не визнав достовірними показання ОСОБА_11 про те, що він ні з ким із членів
організованої групи знайомий не був, а кожного разу підвозив їх як таксист.

Зокрема, із змісту показань засуджених ОСОБА_7 ОСОБА_9 і
ОСОБА_8 при відтворенні обстановки та обставин події нападу на ОСОБА_34 видно,
що на місце події вони приїхали на автомобілі ОСОБА_11, на якому і втекли з
місця вчинення злочину. При цьому, засуджений ОСОБА_7 указував, що саме
ОСОБА_11 показав їм потерпілих і сказав, що у цієї жінки можуть бути гроші.

Крім того, із матеріалів справи видно, що допитаний в
якості обвинуваченого ОСОБА_9 указував, що 10 вересня 2004 року, приблизно о 23
годині, знаходячись в квартирі ОСОБА_10, засуджений ОСОБА_15 сказав, що зараз
приїде його знайомий ОСОБА_11 на автомобілі “Ауді”, якого можна не боятись і
вони поїдуть у місто вчиняти пограбування. Через деякий час дійсно приїхав
ОСОБА_11, тобто ОСОБА_11, який і запропонував їхати на проспект Миру, оскільки
там ходить багато людей. Зупинивши автомобіль біля бару “Ірис”, ОСОБА_16за
пропозицією ОСОБА_11 пішла до кафе, звідки через кілька хвилин вивела двох
чоловік, яких інші засуджені побили, забрали гроші та майно.

При цьому, за місцем проживання ОСОБА_11 було виявлено і
вилучено мобільний телефон потерпілого ОСОБА_32

Обґрунтованим також вважає колегія засудження ОСОБА_16 по
епізоду розбійного нападу на потерпілих ОСОБА_32 і ОСОБА_33

Так, в судовому засіданні потерпілі показали, що ввечері
10 вересня 2004 року в кафе “Іріс”, де вони відпочивали зайшла ОСОБА_16 і
попросила ОСОБА_32 піти з нею і допомогти. Відійшовши з нею від кафе на 50
метрів, до них підійшли незнайомі хлопці, які запитали у ОСОБА_16 чи не
ображають її, а після її позитивної відповіді, засуджені на них напали, побили
та забрали майно. Наведені показання потерпілих узгоджуються із показаннями
засуджених в ході досудового слідства та іншими доказами, і спростовують
посилання ОСОБА_16 на непричетність її до вчинення злочину.

Таким чином, суд першої інстанції правильно зробив
висновок про те, що знайомство ОСОБА_16 з раніше судимими ОСОБА_15, з яким вона
проживала однією сім'єю, ОСОБА_7, ОСОБА_8 і ОСОБА_9, її проживання з ними в
одній квартирі у раніше судимого ОСОБА_10, попередня домовленість про
заволодіння чужим майном злочинним шляхом та злагодженість її дій з іншими
співучасниками, свідчать про те, що вона усвідомлювала, що засуджені
об'єдналися для вчинення злочинів і дала згоду на вступ до об'єднання.

Отже, колегія суддів вважає, що дослідивши та
проаналізувавши перелічені та інші наведені у вироку докази, суд першої
інстанції дав їм належну оцінку і прийшов до обґрунтованого висновку про
вчинення засудженими указаних у вироку злочинів та правильно кваліфікував дії:

ОСОБА_7 за ст. 115 ч.2 п.п.6,12; ст.ст. 28 ч.3 і 115 ч.2
п.п.6,12,13; ст.152 ч.3; ст.ст.28 ч.3 і 152 ч.3; ст. 153 ч.2; ст. 185 ч.3,5;
ст. 187 ч.4; ст.ст. 28 ч.3 і 304 КК України;

ОСОБА_8 за ст. 115 ч.2 п.п.6,12; ст.ст. 28 ч.3 і 115 ч.2
п.п.6,12,13; ст. 152 ч.3; ст.ст. 28 ч.3 і 152 ч.3; ст. 153 ч.2; ст. 185 ч.3,5;
ст. 187 ч.4 КК України;

ОСОБА_9 за ст.ст. 28 ч.3 і 115 ч.2 п.п.6,12,13; ст. 185
ч.5; ст. 187 ч.4 КК України;

ОСОБА_10 за ст.ст. 28 ч.3 і 152 ч.3; ст. 185 ч.2,5; ст.
187 ч.4; ст.ст. 28 ч.3 і 304 КК України;

ОСОБА_11 за ст. 187 ч.4; ст. 263 ч.1,2; ст. 364 ч.3 КК
України;

ОСОБА_12 за ст.ст. 28 ч.3 і 115 ч.2 п.п.6,12; ст. 185
ч.5; ст. 187 ч.4; ст. 309 ч.1 КК України;

ОСОБА_13 за ст. 185 ч.5; ст. 187 ч.4 КК України;

ОСОБА_14 за ст. 185 ч.5; ст. 187 ч.4 КК України;

ОСОБА_15 за ст. 185 ч.5; ст. 187 ч.4 КК України;

ОСОБА_16 за ст. 187 ч.4 КК України.

Що стосується доводів скаржників, зокрема, засуджених
ОСОБА_7 ОСОБА_9 та ОСОБА_12, про допущені порушення їх права на захист, то
колегія суддів вважає такі посилання необґрунтованими. В результаті перевірки
матеріалів справи встановлено, що як в ході досудового слідства, так і під час
розгляду справи в суді першої інстанції для захисту прав засуджених у
передбаченому КПК України порядку були допущені захисники - адвокати. Крім
того, в судовому засіданні в якості захисників також було допущено ще і родичів
засуджених.

Істотних порушень кримінально-процесуального закону, які
б могли вплинути на правильність висновків суду, по справі не виявлено.

Що стосується призначення засудженим покарання, то на
думку колегії суддів по даній справі вирішення судом першої інстанції цього
питання відповідає положенням, передбаченим ст. 65 КК України, оскільки судом
було враховано ступінь тяжкості вчинених ними злочинів, встановлені по справі
дані, що характеризують засуджених та інші передбачені законом обставини.

Зокрема, на думку колегії суддів, судом першої інстанції
обґрунтовано було застосовано до засудженого ОСОБА_7 виняткову міру покарання у
виді довічного позбавлення волі, в тому числі, з урахуванням загальної
кількості вчинених засудженим злочинів та умисних вбивств, його ключової ролі у
вчиненні цих злочинів, а також інших встановлених судом обставин.

Призначена міра покарання засудженій ОСОБА_16. у виді
позбавлення волі на 8 років також відповідає вимогам ст. 65 КК України,
оскільки є мінімальною в межах санкції ст. 187 ч.4 КК України, а також з
врахуванням відсутності встановлених по справі пом'якшуючих покарання обставин,
які б давали можливість застосувати до неї положення ст. 69 КК України.

Будь-яких підстав для пом'якшення призначеного засудженим
ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14,
ОСОБА_15 та ОСОБА_16. покарання колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 394-396 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а:

касаційні скарги засуджених ОСОБА_7 ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_10, ОСОБА_14, ОСОБА_13, ОСОБА_11, ОСОБА_15, ОСОБА_16 та захисників ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_6, ОСОБА_5, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а вирок апеляційного суду
Хмельницької області від 7 вересня 2006 року щодо засуджених ОСОБА_7, ОСОБА_9, ОСОБА_8, ОСОБА_12, ОСОБА_10, ОСОБА_14, ОСОБА_13, ОСОБА_11, ОСОБА_15 та щодо ОСОБА_16 - без змін.

Судді:

Філатов В.М. Пошва
Б.М. Федченко О.С.