Справа № 1/9/11
Провадження № 1 /611/1/14
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2014 року Барвінківський районний суд Харківської області в складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
секретаря ОСОБА_2
за участю прокурорів ОСОБА_3
ОСОБА_4
потерпілих ОСОБА_5
ОСОБА_6
обвинуваченого ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Барвінкового справу за обвинуваченням
ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця і жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, з базовою вищою освітою, неодруженого, непрацюючого, раніше не судимого,

у скоєнні злочину, передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_7 вчинив злочин, передбачений ст. 296 ч. 4 КК України, за наступних обставин.
12 жовтня 2008 року близько 16 години 30 хвилин на межі домоволодінь АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 між ОСОБА_7 і ОСОБА_5 виник конфлікт з приводу встановлення межі між належними їм земельними ділянками.
В ході конфлікту ОСОБА_7 почав наносити ОСОБА_5 удари в різні частини тіла.
Протиправні дії ОСОБА_7 намагався присікти ОСОБА_6 , який підійшов до місця конфлікту і почав вимагати, щоб ОСОБА_7 припинив свої протиправні дії. Однак ОСОБА_7 на законні вимоги ОСОБА_6 не зважив, розвернувся до ОСОБА_9 і умисно наніс тому численні удари кулаками в область голови і тулуба, спричинивши, згідно висновку комісійної судово медичної експертизи від 15.04.2009 року № 112 КЕ/2009, наступні тілесні ушкодження: закрита черепно мозкова травма у виді струсу головного мозку відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я; крововилив на лівій кисті, крововилив і садно на правій кисті легке тілесне ушкодження.
Продовжуючи свої протиправні дії, ОСОБА_7 прийшов до свого домоволодіння, де взяв пневматичну гвинтівку, яку вирішив застосувати для вчинення хуліганських дій і завдання тілесних ушкоджень. З зазначеною метою ОСОБА_10 прийшов на територію домоволодіння ОСОБА_5 , розташованого по АДРЕСА_1 . Там, грубо порушуючи громадський порядок, демонструючи своє зневажливе ставлення до існуючих норм і правил поведінки в суспільстві, діючи з особливою зухвалістю, що виразилась в спричиненні тілесних ушкоджень, використовуючи предмет, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень - пневматичну гвинтівку, ОСОБА_7 здійснив із вказаної гвинтівки прицільний постріл в ОСОБА_5 , спричинивши їй тілесне ушкодження у виді одиночного сліпого дробового поранення лівої щоки, що відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я.
Допитаний як підсудний, ОСОБА_7 свою вину в інкримінованому йому злочині не визнав повністю і показав, що 12.10.2008 року він прийшов до своєї матері і та розповіла йому, що її сусіди ОСОБА_5 і ОСОБА_6 заважали трактористу орати її город, спеціально вийшовши на межу, на зауваження матері не реагували і всіляко її ображали. Він вирішив поговорити з ОСОБА_9 і ОСОБА_11 з цього приводу.
В домоволодіння по АДРЕСА_1 він приїхав між 16 і 17 годинами, вийшов в тапках на зораний город і побачив ОСОБА_12 , яка знаходилась на своєму городі. Він ще здалеку почав висловлювати їй свої претензії. ОСОБА_11 пішла до нього і кричала, щоб він не втручався, що ми ніби - то захоплюємо їх землю. Він відійшов, ОСОБА_11 перейшла межу і зайшла на його город. Підійшовши, ОСОБА_11 обома руками почала шкрябати йому обличчя. Він схопив її за руки і відштовхнув від себе, ОСОБА_11 не впала, тільки зробила крок назад. В цей час до них наблизився ОСОБА_13 , батько ОСОБА_12 . В руках він тримав палицю, схожу на держак від лопати. ОСОБА_9 підбіг і наніс йому палицею один удар в область спини і плеча. Після удару він, ОСОБА_14 , повернувся до ОСОБА_9 і наніс тому кулаком один удар в обличчя. ОСОБА_9 впав на землю обличчям вниз і схопив його руками за ногу. В цей час ОСОБА_11 штовхнула його руками, і він впав на землю, а ОСОБА_11 по інерції впала на нього зверху. Він не зміг зразу підвестися, оскільки ОСОБА_11 заважала йому. Лежачи, він схопився за палицю, яку тримав ОСОБА_9 , щоб той не зміг його бити палицею. ОСОБА_15 , ОСОБА_11 наносила йому удари в область ребер, до 10 ударів, але вони були слабкі. Після цих ударів руками він відчув удар в потилицю і побачив, що посипалася земля, і він зрозумів, що його вдарили грудкою землі. Він відпустив палицю і намагався звестися, це йому зразу не вдалося, а в цей час ОСОБА_9 і ОСОБА_11 підвелися на ноги. В цей час на город прибігли діти, в тому числі донька ОСОБА_12 . В когось з них в руках була палиця, теж схожа на держак, і ОСОБА_11 взяла цю палицю. ОСОБА_11 і ОСОБА_9 , стоячи з різних сторін від нього, почали наносити йому удари палицями, нанесли по 3 4 удари кожен. Він закривався руками, удари в основному приходились по спині. Він почав відходити в бік двору домоволодіння матері, а ОСОБА_9 і ОСОБА_11 припинили його бити і швидко пішли з городу до себе у двір. Він біля хвіртки схопив лопату і вибіг на город, але ОСОБА_9 і ОСОБА_11 там вже не було. В цей час на город вийшла мати, і він розповів їй про те, що відбулося, а потім лопатою став копати межові знаки. До нього з вилами в руках зразу ж почав бігти ОСОБА_9 , розмахував вилами і погрожував заколоти його і його матір. В цей час він побачив, що на город біжать троє працівників міліції, вони відтягнули ОСОБА_9 від них. Він і матір написали працівникам міліції пояснення. Працівники міліції відвезли його спочатку до райвідділу міліції, а потім до лікарні.
Весь конфлікт продовжувався близько 5 10 хвилин, нікого з сусідів в цей час він на городах не бачив. ОСОБА_12 ніяких тілесних ушкоджень він не наносив, взагалі її не бив, умислу на порушення громадського порядку у нього не було. З пневматичної гвинтівки у ОСОБА_11 він не стріляв, у нього ніколи не було гвинтівки, і не наносив їй кульове поранення. До будинку і інших приміщень матері він не впустив слідчого, оскільки в нього не було ключів від вхідних дверей.
Незважаючи на невизнання ОСОБА_7 своєї вини в інкримінованому йому злочині, його вина повністю підтверджується сукупністю зібраних на досудовому слідстві і досліджених у судовому засіданні доказів:
- показаннями в суді потерпілої ОСОБА_5 про те, що 12 жовтня 2008 року близько 16 години 30 хвилин вона знаходилася на своєму городі за адресою: АДРЕСА_1 , і почула, що хтось кричить. Повернувшись, вона побачила ОСОБА_16 , який стояв на межі між їх городами. Аджян почав її ображати, в тому числі нецензурно. Вона почала відходити, але ОСОБА_14 підійшов до неї і кулаком вдарив у ліву сторону обличчя. Від удару у неї злетіли окуляри, вона нахилилася, щоб їх підняти, і в цей момент ОСОБА_14 вдарив її рукою по потилиці чи голові, і вона впала на землю. Коли вона підіймалася, ОСОБА_14 ще раз її вдарив, куди і чим, вона не пам`ятає. Вона намагалась підвестись з землі, але ОСОБА_14 не дозволяв цього зробити і наносив їй удари, куди і скільки, вона не пам`ятає. Від ударів вона втратила свідомість. Хвилин через 5 10 прийшов її батько ОСОБА_6 , в руках у нього нічого не було, і почав вимагати, щоб ОСОБА_14 не чіпав її. Між ними виникла сварка, а потім бійка. Батько став стягувати ОСОБА_14 з неї, той у відповідь вдарив батька, підводився він чи вдарив сидячи на ній, і чи батько впав від удару, вона не пам`ятає. Потім ОСОБА_14 підвівся і побіг до свого двору, крикнувши при цьому, що перестріляє їх. Вона знала, що у ОСОБА_14 була рушниця, яка саме, сказати не може, з неї він з братом ОСОБА_17 , його дружиною і дітьми стріляв по банках. Вона крикнула батькові і своїм дітям, які теж прибігли на город, щоб вони тікали. Сама теж зайшла до свого двору і на ганці чекала приїзду міліції. Діти були поруч з нею, а батько сидів неподалік. З боку городу у їх двір зайшов ОСОБА_18 зі своєю матір`ю ОСОБА_19 , в руках у нього була рушниця чорного кольору. Вона завела дітей до хати і повернулася, в цей час ОСОБА_14 вистрелив з рушниці і влучив їй в щоку. Вона чула хлопок пострілу і зразу ж після цього відчула сильний біль у лівій щоці під оком. Коли її батько підбіг до ОСОБА_14 , той сказав, що батьку пощастило, оскільки в нього тільки одна куля. Після цього ОСОБА_14 з матір`ю побігли до себе у двір. Потім ОСОБА_14 взяв лопату і на городі почав викопувати межовий стовпчик. Вони теж вийшли на город. В цей час приїхали працівники міліції. У її батька в руках не було вил. Працівникам міліції вони дали пояснення. Чи був хтось присутній під час конфлікту, вона не бачила;
- показаннями в суді потерпілого ОСОБА_6 про те, що 12 жовтня 2008 року ввечері його донька ОСОБА_12 пішла на город забрати теля, він в цей час знаходився у дворі разом з онуками. Ті щось почули і побігли на город, а, повернувшись, сказали, що щось з матір`ю, він не зрозумів. Вибігши на город, він побачив, що на межі між їх городом і ОСОБА_14 на землі лежить донька ОСОБА_12 , а ОСОБА_7 сидить на ній і б`є її кулаками по голові, кількість ударів він вказати не може. Підбігши, він спитав ОСОБА_14 , що той робить. Підвівшись на ноги, ОСОБА_14 вдарив його кулаком в обличчя, і він впав на землю. Коли він прийшов в себе, то виявив, що лежить на доньці, а ОСОБА_14 знаходиться на ньому зверху і б`є руками, в основному по голові, кількість ударів він вказати не може. Він схопив ОСОБА_14 за геніталії, той підвівся, і він, ОСОБА_9 , теж підвівся, потім підвелася і донька. Він їй сказав, щоб донька пішла викликала міліцію. Після цього вони з донькою пішли до свого двору, а ОСОБА_14 до свого. У дворі вони чекали приїзду працівників міліції. В цей час діти закричали: «Ой, діду, рушниця!». Підвівшись, він побачив ОСОБА_14 з рушницею в руках, поруч стояла мати ОСОБА_14 . Це була не мисливська рушниця, яка саме, він сказати не може. Він зрозумів, що ОСОБА_14 зробив постріл з рушниці, оскільки донька ОСОБА_12 схопилася за обличчя і кричала. Він кинувся до ОСОБА_14 , той сказав: «Жаль, що немає пістона, я б і старого завалив». Коли він підбіг до ОСОБА_14 , той замахнувся прикладом рушниці, і він зупинився. Коли він повернувся до двору, внучка ОСОБА_20 повідомила, що знову телефонувала до міліції. Потім він вийшов на город і побачив, що ОСОБА_14 лопатою викопує межовий стовпчик. Коли він підійшов до ОСОБА_14 , той замахнувся на нього лопатою. Тому він пішов у двір, взяв вила і вийшов до ОСОБА_14 , щоб відігнати того, але в цей час приїхали працівники міліції. Під час конфлікту нікого з сусідів він на городах не бачив;
- показаннями в суді свідка ОСОБА_21 про те, що вона і син проживають по сусідству з ОСОБА_12 і її батьком ОСОБА_22 , між ними часто виникали конфлікти з за межі між домоволодіннями, сусіди її ображали. В жовтні 2008 року, дати вона точно не пам`ятає, трактор орав їй город, а ОСОБА_11 і ОСОБА_9 прийшли на город, стали на межі і заважали належним чином зорати город, їм тракторист зробив зауваження, а вони у відповідь почали ображати її, ОСОБА_23 . У відповідь вона сказала, що приїде її син і поговорить з ними. 12 жовтня 2008 року приїхав її син ОСОБА_18 , і вона розповіла йому про сварку з сусідами. Син сказав, що поїде на автомобілі за цеглою. Вона на велосипеді поїхала за молоком. Проїжджаючи біля домоволодіння ОСОБА_11 , вона побачила, що ОСОБА_11 і ОСОБА_9 з держаками в руках ідуть з городу у свій двір. Вона повернулася до свого двору, а потім вийшла на город. Там вона побачила сина, який присів з лопатою в руках. Син повідомив, що його побили ОСОБА_11 і ОСОБА_9 . Потім син почав викопувати межовий стовпчик. ОСОБА_9 з вилами в руках вибіг з двору і побіг до них, почав кидатися до неї з вилами, а син схопив вила руками і захищав її. В цей час приїхали працівники міліції. Під час конфлікту нікого з сусідів вона на городах не бачила.
Ні вона, ні син при ній до двору ОСОБА_11 не заходили. Син не мав пневматичної рушниці і ні в кого її не брав для користування. На досудовому слідстві вона спочатку не давала показання з за поганого стану здоров`я, а коли стала почувати себе краще, то погодилась давати показання;
- показаннями в суді свідка ОСОБА_24 про те, що в жовтні 2008 року, точну дату він не пам`ятає, близько 16 години він повертався додому з прогулянки. Проходячи по провулку Ленінський батальйон, він почув, що на городах хтось голосно свариться. Пройшовши далі, він побачив на городах групу людей ОСОБА_25 , ОСОБА_12 , ОСОБА_16 . До них було метрів 60, на чийому городі вони знаходились, йому не було видно. Аджян присів, і його зверху рукою била ОСОБА_12 . Аджян держав чи виривав з рук ОСОБА_9 якийсь предмет. Потім ОСОБА_14 підвівся на повний зріст, а ОСОБА_11 і ОСОБА_9 наносили йому удари палицями, ОСОБА_14 закривався від ударів рукою. Після цього всі розійшлися по своїм подвір`ям. Весь конфлікт при ньому тривав близько 2 хвилин, нікого більше він на городах не бачив. Він же побачив, як ОСОБА_14 вийшов з двору на город з лопатою і присів на городі. Далі він вже нічого не бачив, так як повернув і пішов додому. Про те, що ОСОБА_12 била ОСОБА_14 , він сказав тільки в суді, тому що згадав, а слідчому він цього не говорив, мабуть, забув. До допиту слідчим він нікому про побачений конфлікт не розповідав. Місяці через три він зустрів ОСОБА_14 , і той розповів йому про конфлікт з ОСОБА_11 і ОСОБА_9 . Він зізнався ОСОБА_14 , що бачив той конфлікт. Він поїхав до ОСОБА_26 і дав показання слідчому з власної ініціативи;
- показаннями в суді неповнолітнього свідка ОСОБА_27 про те, що 12 жовтня 2008 року вона разом з дідусем ОСОБА_6 і мамою ОСОБА_5 працювала на городі, після чого всі пішли до двору. Потім мама пішла на город забрати теля. Мама довго не поверталася, тому вона з братом ОСОБА_28 пішли на город подивитись, чому мама не повертається. На городі вона побачила, що мама лежить на землі на городі ОСОБА_14 , а ОСОБА_18 сидить на ній зверху і б`є руками по голові. Аджян наніс мамі багато ударів. Вона з братом побігли до двору і покликали дідуся. Дідусь ОСОБА_6 разом з ними прибіг на город, підбіг до ОСОБА_14 і почав стягувати його з мами. Їй було страшно, тому вона з братом побігли до двору і не бачили, що відбувалося далі. Хвилин через 15 мама і дідусь повернулися до двору. Аджян теж ішов до свого двору і кричав, що зараз всіх перестріляє. Через деякий час ОСОБА_18 зі своєю матір`ю прийшли на їх город біля колодязя, до них було метрів 10. У руках ОСОБА_14 тримав рушницю, яку, вона не може сказати. Аджян почав цілитись в них з рушниці, а потім вистрелив. Вона почула хлопок, мама закричала, в неї на обличчі з`явилась кров. Дідусь побіг до ОСОБА_14 , а той сказав, що якщо б у нього були кулі, він би і дідуся застрелив. Вона з мамою пішла до будинку і по мобільному телефону подзвонила до міліції. Через деякий час приїхали працівники міліції;
- протоколом відтворення обстановки і обставин події за участю потерпілого ОСОБА_6 від 13.03.2009 року та фототаблицею до нього, з якого вбачається, що ОСОБА_6 розказав та на місці скоєння злочинів показав, де, як і за яких обставин ОСОБА_7 завдав тілесних ушкоджень йому та його доньці ОСОБА_5 та вчинив хуліганство;
(т. 1, а.с. 92- 96)
- висновком комісійної судово медичної експертизи від 15.04.2009 року № 112 - КЕ/2009, згідно якому ОСОБА_6 спричинені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно мозкова травма у виді струсу головного мозку відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що потягли за собою короткочасний розлад здоров`я; крововилив на лівій кисті, крововилив і садно на правій кисті легке тілесне ушкодження;
(т. 1, а.с. 124 140)
- протоколом відтворення обстановки і обставин події за участю потерпілої ОСОБА_5 від 13.03.2009 року та фототаблицею до нього, з якого вбачається, що ОСОБА_5 розказала та на місці скоєння злочинів показала, де, як і за яких обставин ОСОБА_7 завдав тілесних ушкоджень їй і її батьку ОСОБА_6 та вчинив хуліганство;
(т. 1, а.с. 150- 153)
- висновком судово балістичної експертизи від 28.02.2009 року № 80, згідно якому представлений на дослідження металевий предмет, вилучений з лицевої частини потерпілої ОСОБА_5 , є дробиною заводського виготовлення, призначеною для спорядження мисливських патронів для гладкоствольних мисливських рушниць в складі множинних снарядів, і в самостійному виді до категорії бойових припасів не відноситься. Ця дробина могла бути вистрелена з гладкоствольної зброї, вірогідніше всього, саморобного виготовлення. Такою зброєю могла бути і пневматична зброя калібру 4,5 мм (рушниця чи пістолет), в якому саморобним способом були внесені зміни в ударний механізм, патронник і канал ствола. Сліди деформації в виді роз плющення і вилучення частини маси металу, що є на дробині, є результатом її попадання у відносно щільну перепону, якою могла бути кістно м`язова тканина;
(т. 1, а.с. 164)
- протоколом очної ставки від 19.03.2009 року між потерпілим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , з якого вбачається, що ОСОБА_6 підтвердив раніше дані ним на досудовому слідстві показання;
(т. 1, а.с. 284-286)
- протоколом очної ставки від 19.03.2009 року між потерпілою ОСОБА_5 та ОСОБА_7 , з якого вбачається, що ОСОБА_5 підтвердила раніше дані нею на досудовому слідстві показання;
(т. 1, а.с. 287-289)
- висновком комісійної судово медичної експертизи головного бюро судово медичної експертизи МОЗ України від 19.05.2014 року № 743/10, з якого вбачається, що у ОСОБА_5 мало місце сліпе поранення лівої щоки чужорідним тілом металевої щільності. Не виключено, що поранення могло утворитись внаслідок пострілу з пневматичної зброї, що могло мати місце в час та за обставин, на які вказує потерпіла. Вказане тілесне ушкодження відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (більше 6, менше 21 дня).
Діагноз «ЗЧМТ с сотрясением головного мозга» був виставлений на підставі скарг самої ОСОБА_5 і не підтверджені медичними даними (неврологічною симптоматикою, даними інструментального та лабораторного методів досліджень) і тому при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень не враховується). Тривалість лікування (амбулаторного та стаціонарного) у ОСОБА_5 пов`язана не зі спричиненням їй тілесного ушкодження, а в зв`язку з загостренням хронічних захворювань, на які вона страждала до вказаних подій і тому при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень не враховуються.
(т. 3, а.с. 56 - 124)
Суд не приймає як доказ у справі висновки судово медичної експертизи від 18.02.2009 року № 188-А/09 (т. 1, а.с. 196 197) та від 25.09.2009 року № 274-КЕ/2009 року (т. 1, а.с. 218 268) в частині наявності у ОСОБА_5 тілесного ушкодження у виді закритої черепно мозкової травми, ускладненої розвитком травматичної енцефалопатії, лікворно гіпертензійним, вестибуло атактичним, астенічним синдромами, вегето судинними пароксизмами, порушення терморегуляції, які відносяться до середнього ступеня тяжкості, оскільки вказані висновки зроблені на підставі скарг самої ОСОБА_5 і не підтверджені медичними даними (неврологічною симптоматикою, даними інструментального та лабораторного методів досліджень), а також суперечать висновку комісійної судово медичної експертизи головного бюро судово медичної експертизи МОз України від 19.05.2014 року № 743/10 (т. 3, а.с. 56 - 124).
Суд вважає показання підсудного ОСОБА_7 в частині невизнання ним своєї вини в скоєнні злочину, передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України, непереконливими та неправдивими, даними з метою ухилитися від покарання за скоєний злочин. Показання ОСОБА_7 про те, що він не здійснював пострілу з пневматичної гвинтівки в ОСОБА_5 і в результаті не спричиняв їй тілесного ушкодження, суперечать дослідженим в сукупності і взаємозв`язку показанням потерпілих ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , свідка ОСОБА_27 . Крім того, зазначені показання підтверджуються іншими доказами у справі і узгоджуються з ними, зокрема, висновками судово медичних експертиз від 18.02.2009 року № 188-А/09 року, від 25.09.2009 року № 274-КЕ/2009 та від 19.05.2014 року № 743/10, з яких вбачається, що у ОСОБА_5 мало місце сліпе поранення лівої щоки чужорідним тілом металевої щільності. Не виключено, що поранення могло утворитись внаслідок пострілу з пневматичної зброї, що могло мати місце в час та за обставин, на які вказує потерпіла; а також висновком судово балістичної експертизи від 28.02.2009 року № 80, згідно якому представлений на дослідження металевий предмет, вилучений з лицевої частини потерпілої ОСОБА_5 , є дробиною заводського виготовлення, призначеною для спорядження мисливських патронів для гладкоствольних мисливських рушниць в складі множинних снарядів. Ця дробина могла бути вистрелена з гладкоствольної зброї, вірогідніше всього, саморобного виготовлення. Такою зброєю могла бути і пневматична зброя калібра 4,5 мм.
З наведених вище підстві суд також не приймає як доказ у справі показання свідка ОСОБА_21 про те, що 12 жовтня 2008 року ні вона, ні син при ній до двору ОСОБА_11 не заходили і син не здійснював пострілу з пневматичної гвинтівки в ОСОБА_5 . При цьому суд зважає на те, що ОСОБА_21 є матір`ю підсудного і зацікавлена в результатах розгляду справи. Зазначені її показання суд розцінює як намагання допомогти сину ухилитися від покарання за вчинений злочин.
Аналізуючи наведені вище докази в їх сукупності і взаємозв`язку, суд уважає повністю доведеною вину підсудного ОСОБА_7 у скоєні злочину, передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України, тому що він здійснив хуліганство - грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю, використовуючи предмет, заздалегідь заготовлений для нанесення тілесних ушкоджень - пневматичну гвинтівку.
Призначаючи вид і міру покарання, суд ураховує положення Загальної частини КК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину особу підсудного, обставини, що пом`якшують його покарання.
Вивченням особи підсудного встановлено: ОСОБА_7 раніше не судимий, не працює, проживає з матір`ю, за місцем проживання характеризується добре, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.
Обставинами, що пом`якшують покарання підсудного, суд визнає те, що він раніше не судимий і добре характеризується за місцем проживання, а також те, що він мобілізований і зараз перебуває на військовій службі.
Обставин, що обтяжують покарання підсудного, судом не встановлено.
Ураховуючи викладене, суд вважає, що підсудному слід призначити покарання, передбачене санкцією ст. 296 ч. 4 КК України у вигляді позбавлення волі, необхідне і достатнє для його виправлення і попередження нових злочинів.
Приймаючи до уваги ступінь тяжкості вчиненого злочину, наведені вище декілька пом`якшуючих покарання підсудного обставин і дані про його особу, суд доходить висновку про можливість виправлення ОСОБА_7 без відбуття ним покарання і звільнення його від відбування покарання з випробуванням на підставі ст. 75 КК України.
Потерпілою ОСОБА_5 до підсудного ОСОБА_7 пред`явлено цивільний позов про стягнення з нього матеріальних збитків, завданих злочином, у сумі 4404 грн. 87 коп. та моральної шкоди в сумі 30000 грн.
Підсудний ОСОБА_7 позов не визнає.
В судовому засіданні доведено вину підсудного ОСОБА_7 у скоєнні злочину, передбаченого ст. 296 ч. 4 КК України, під час вчинення якого він завдав потерпілій ОСОБА_5 легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, тому суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.
Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
На думку суду, з ОСОБА_7 слід стягнути на користь ОСОБА_5 матеріальні збитки, пов`язані з лікуванням з приводу видалення інорідного тіла з лівої щоки, у сумі 68 грн., оскільки саме ця сума матеріальних витрат на вказане лікування документально підтверджена і ці витрати знаходяться в причинному зв`язку з лікуванням спричиненого підсудним тілесного ушкодження (т. 2, а.с. 117).
В іншій частині позову про стягнення з підсудного матеріальних збитків слід відмовити, оскільки всі ці витрати пов`язані з лікуванням наслідків ніби то закритої черепно мозкової травми, а, як вже зазначалось вище, суд дійшов висновку, що діагноз «ЗЧМТ с сотрясением головного мозга» був виставлений на підставі скарг самої ОСОБА_5 і які не підтверджені медичними даними (неврологічною симптоматикою, даними інструментального та лабораторного методів досліджень) і тому при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень не враховується). Тривалість лікування (амбулаторного та стаціонарного) у ОСОБА_5 пов`язана не зі спричиненням їй тілесного ушкодження, а в зв`язку з загостренням хронічних захворювань, на які вона страждала до вказаних подій і тому при оцінці ступеня тяжкості тілесних ушкоджень не враховуються.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Злочином потерпілій ОСОБА_5 заподіяно моральну шкоду, оскільки вона в результаті хуліганських дій підсудного та завдання їй легкого тілесного ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я, відчувала фізичний біль, змушена була лікуватися, а також відчувала психічні страждання, злочином був порушений її звичний життєвий уклад.
Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд приймає до уваги характер дій ОСОБА_7 , глибину фізичних та психічних страждань потерпілої, характер і ступінь вини ОСОБА_7 . При визначенні розміру відшкодування суд керується вимогами розумності, виваженості, співмірності і справедливості. Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що позов в частині відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково, в сумі 5000 грн.
Долю речових доказів суд визначає у відповідності зі ст. 81 КПК України (1960 року)
Керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України (1960 року), суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_7 визнати винним за ст. 296 ч. 4 КК України й призначити йому покарання за цією статтею позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 від призначеного покарання звільнити з випробуванням, якщо він на протязі іспитового строку 2 (два) роки не вчинить нового злочину, і згідно з п.п. 2, 3, 4 ст. 76 КК України покласти на нього обов`язки не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально виконавчої системи, повідомляти вказаний орган про зміну свого місця проживання та роботи та періодично з`являтися до вказаного органу на реєстрацію.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід щодо ОСОБА_7 залишити тим же підписка про невиїзд.
Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_5 матеріальні збитки в сумі 68 (шістдесят вісім) грн. і моральну шкоду в сумі 5000 (п`ять тисяч) грн., задовольнивши позов частково. В іншій частині позову відмовити.
Речовий доказ у справі металевий предмет, деформований, що мав раніше шаровидну форму, який знаходиться в матеріалах справи, залишити там же.
На вирок може бути подана апеляція до Харківського апеляційного суду через Барвінківський районний суд протягом 15 діб з дня його проголошення.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку на подачу апеляційної скарги за відсутності такої скарги, а при оскарженні вироку - після постановлення ухвали апеляційним судом.

Суддя ОСОБА_1