Провадження №1-кп/447/123/15
Справа №447/1318/15-к

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.07.2015 року Миколаївський районний суд Львівської області

в складі головуючого - судді ОСОБА_1

при секретар і ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3 ,

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому з асіданні в залі суду у місті Миколаєві кримінальне провадження, внесене в ЄРДР під № 0000469 від 07.05.2015 року, стосовно

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дмитров Донецької області зареєстрованого та проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не одруженого, освіта середня, не працюючий, не військовозобов`язаного, раніше судимого, останній раз вироком Миколаївського районного суду Львівської області від 07.09.2006 р. за ч.2 ст. 289, ч.3 ст. 185, ч.2 ст. 187, ч.3 ст. 187, ст. 70 КК України до 8 років позбавлення волі

за ст. 185 ч. 2 КК України,

в с т а н о в и в :
03.04.2015 року близько 23:00 год. ОСОБА_4 знаходячись на подвір`ї господарства ОСОБА_6 , що за адресою : АДРЕСА_1 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, діючи з корисливих мотивів, з метою власного незаконного збагачення, зайшов у дерев`яну прибудову гараж, двері котрого були відчинені, та шляхом вільного доступу, повторно, вчинив крадіжку бензопили марки «Штіль» , бувшої у вжитку, вартістю 1500 грн., та переносної автономної електростанції (генератора) марки «Тігер» , бувшої у вжитку, вартістю 2000 грн., які належали ОСОБА_5 , чим спричинив потерпілому матеріальні збитки на загальну суму 3500 грн.

08.07.2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 було укладено угоду про примирення, котра знаходиться в матеріалах кримінального провадження № 447/1318/15-к та згідно якої сторони домовились, що потерпілий ОСОБА_5 , жодних претензій, в т. ч. матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не має, оскільки останній відшкодував завдані збитки в повному обсязі.

За умови виконання сторонами зазначених зобовязань, сторони погоджуються на призначення обвинуваченому ОСОБА_4 покарання за вчинений злочин у виді 2 років позбавлення волі. На підставі положень ст.. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із встановленням іспитового строку 1 рік.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

1- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

В судовому засіданні учасники судового процесу підтримали підписану ними угоду про примирення.

Враховуючи викладене, суд, ознайомившись з матеріалами кримінального провадження, приходить до висновку про доцільність затвердження угоди про примирення, умови якої відповідають вимогам КПК України та КК України. Вказана угода укладена сторонами добровільно, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Дії обвинуваченого ОСОБА_4 обґрунтовано кваліфіковані за ст. 185 ч.2 КК України. Обвинувачений свою вину у вчиненні інкримінованого кримінального правопорушення визнає повністю.

При призначені покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, а також те, що він у вчиненому щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, а тому вважає за доцільне обрати ОСОБА_4 покарання узгоджене сторонами угоди.

Сторони розуміють наслідки укладення та затвердження угоди про примирення. Обвинувачений розуміє характер обвинувачення та вид покарання, яке буде йому призначене у разі затвердження угоди.

Укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

Угода про примирення відповідає вимогам, встановленим КПК України, та не порушує прав, свобод чи інтересів сторін кримінального провадження або інших осіб.

Покарання визначене в угоді про примирення відповідає вимогам КК України.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про доцільність затвердження угоди про примирення.

Керуючись ст.ст. 370, 374, 475 КПК України, -

з а с у д и в :
Затвердити угоду про примирення від 08.07.2015 року, м. Миколаїв, укладену між ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , який є потерпілим у кримінальному провадженні №0000469 з однієї сторони та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 , який є обвинуваченим у цьому ж кримінальному провадженні, згідно якої потерпілий ОСОБА_5 жодних претензій, в т. ч. матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_4 не має, оскільки останній відшкодував завдані збитки в повному обсязі.

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч.2 КК України та призначити йому покарання у виді 2 років позбавлення волі.

На підставі положень ст.. 75 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання із встановленням іспитового строку 1 рік.

Покласти на ОСОБА_4 наступні обов`язки, передбачені ст. 76 КК України:

1- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;

2- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання;

3- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Вирок на підставі угоди може бути оскаржений у порядку передбаченому ст. 394 КПК України.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення встановленого законом строку на апеляційне оскарження.

Суддя: ОСОБА_1