печерський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
22 грудня 2014 року Печерський районний суд м. Києва у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю - прокурора ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_4 на дії Генеральної прокуратури,-

ВСТАНОВИВ:
18.10.2012 р. ОСОБА_4 звернувся до Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку КПК України 1960 року на дії Генеральної прокуратури України щодо невинесення постанови за його заявою про перегляд кримінальної справи відносно нього за ст. 93 п. п. «а», «з», ст. 142 ч.3, 263 ч.1, 357 ч.2 КК України 1960 року за нововиявленими обставинами, як це, на його думку, передбачено ст. 400-8 КПК України 1960 року.

Просить визнати дії в.о. Генерального прокурора України С. Винокурова по розгляду його заяви про перегляд справи незаконними.

Скарга була призначена до розгляду в режимі відеоконференції з Криворізької установи виконання покарань УДПтСУ у Дніпропетровській області № 3, однак особа, яка звернулась зі скаргою, ОСОБА_4 , відмовився від проведення судового засідання в режимі відеоконференції без зазначення причин. За таких обставин суд розглянув скаргу за його відсутності, на підставі наявних у справі доказів.

Прокурор ОСОБА_5 проти задоволення скарги заперечував та просив відмовити у її задоволенні, зазначивши, що наведені у заяві ОСОБА_4 обставини не були для Генеральної прокуратури України новими, а тому у прокурора згідно ч.2 ст.400-8 КПК України 1960 року були відсутні підстави для винесення постанови про їх розслідування, у зв`язку з чим заява ОСОБА_4 розглянута в порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян», про що останнього було повідомлено вмотивованим листом від 20.11.2003 року за № 08//2-3086-00 за підписом в.о. Генерального прокурора України ОСОБА_6 , з посиланням на ст.12 Закону України «Про прокуратуру» про відсутність підстав для перегляду судових рішень.

Заслухавши пояснення прокурора, вивчивши матеріали скарги, суд приходить до наступного висновку.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_4 18.10.2012 року звернувся до Печерського районного суду м. Києва зі скаргою в порядку КПК України 1960 року на незаконні, на його думку, дії Генеральної прокуратури України при розгляді його заяви від 20.11.2003 року про перегляд вироку апеляційного суду м. Севастополя від 25.20.2002 року за нововиявленими обставинами, в порядку, передбаченому ст. 400-8 КПК України 1960 року.

Зазначену скаргу слід розглядати в порядку КПК України 1960 року.

Виходячи з диспозиції ст. 400-8 КПК України 1960 року заяви про перегляд справи заінтересовані особи подають прокуророві тієї території, де проводилося досудове слідство або судовий розгляд по першій інстанції

Якщо підстави для поновлення слідчих дій відсутні, прокурор складає про це мотивований висновок і надає заявнику аргументовану відповідь в порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян».

Як вбачається з норм ст. 400-8 КПК України 1960 року, постанова про відсутність підстав для відновлення справи на цій стадії прокурором не складається, оскільки зазначеними нормами не передбачена.

Відповідно до ч.3 зазначеної статті про призначення розслідування нововиявлених обставин виноситься постанова, і розслідування провадиться за правилами, встановленими цим Кодексом для проведення досудового слідства.

Закінчивши розслідування нововиявлених обставин, районний, міський прокурор при наявності підстав для відновлення справи, виконує дії, передбачені ч.4 ст. 400-8 КПК України.

Згідно ч.6 вказаної статті, коли прокурор не вбачає підстав для перегляду справи у зв`язку з нововиявленими обставинами, він відмовляє в цьому своєю вмотивованою постановою, про що повідомляє, зокрема, особу, яка подала заяву. Ця постанова прокурора може бути оскаржена вищестоящому прокуророві.

Як з`ясувалось в судовому засіданні та вбачається з листа від 20.11.2003 року № 08//2-3086-00 за підписом в.о. Генерального прокурора України С. Винокурова, Генеральною прокуратурою України за результатами розгляду заяви ОСОБА_4 від 20.11.2003 року не було встановлено підстав для її розгляду в порядку, передбаченому кримінально-процесуальним законодавством, оскільки наведені у заяві ОСОБА_4 обставини не були для Генеральної прокуратури України новими, у зв`язку з чим клопотання було розглянуто в порядку, передбаченому Законом України «Про звернення громадян».

Відповідно до Рішення Конституційного суду України № 19-Рп/11 від 14.12.2011 року, кожен має право на оскарження в суді будь-яких рішень, дій чи бездіяльності всіх органів державної влади, посадових і службових осіб, в спосіб та в порядку, визначеному процесуальним законом у відповідному виді судочинства.

Главою 22 КПК України 1960 року передбачено можливість оскарження до суду вичерпного переліку процесуальних рішень і дій прокурора: постанови про відмову в порушенні кримінальної справи, її порушення або закриття.

Пунктом 2 вказаного Рішення Конституційного суду України зазначений перелік оскаржуваних процесуальних дій прокурора розширено та роз`яснено, що особа вправі звернутися до суду із відповідною скаргою на прийняті рішення, вчинені дії або бездіяльність прокурора лише щодо заяв і повідомлень про вчинені злочини.

Разом з тим, права суду на спонукання до прийняття прокурором процесуального рішення у порядку ст. 400-8 КПК України главою 22 КПК України 1960 року, а також положеннями Рішення Конституційного суду України № 19-рп/2011 від 14.12.2011 р. не передбачено.

З огляду на зазначене, оскільки суд не наділений повноваженнями зобов`язувати прокурора розглянути заяву ОСОБА_4 від 20.11.2003 року у порядку ст. 400-8 КПК України 1960 року, а також в кримінально-процесуальному провадженні визнати його дії незаконними, тому приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення скарги.

Керуючись ст. ст. 97, 98 КПК України 1960 року, слідчий суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_4 на дії Генеральної прокуратури України щодо невинесення постанови за його заявою від 20.11.2003 року про перегляд кримінальної справи відносно нього за ст. 93 п. п. «а», «з», ст. 142 ч.3, 263 ч.1, 357 ч.2 КК України 1960 року за нововиявленими обставинами в порядку, передбаченому ст. 400-8 КПК України 1960 року відмовити.

Апеляція на постанову суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти діб з моменту її проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з моменту вручення йому копії постанови, до Апеляційного суду м. Києва.

Суддя ОСОБА_1