Ухвала

іменем україни

09 липня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

Головуючого ОСОБА_1,
суддів ОСОБА_2., ОСОБА_3,

при секретарі ОСОБА_10.

за участю прокурора ОСОБА_11.

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу захисника засудженого ОСОБА_4 - адвоката ОСОБА_12. на вирок Апеляційного суду Рівненської області від 22 грудня 2014 року, -

встановила:

Вироком Здолбунівського районного суду Рівненської області від 30 вересня 2014 року

ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянина України,

раніше судимого вироком Березнівского районного суду Рівненської області від 01 листопада 2013 року за ч. 3 ст. 15, ч.3 ст. 185, ч. 3 ст.185 ч. 52 ст. 289 ст. 70 КК України до 5 років позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з випробуванням з встановленням іспитового строку 1 рік 6 місяців, -

- засуджено за ч.3 ст.85 КК України із застосуванням ст. 69 КК України до покарання у виді штрафу в розмірі 850 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, 05 грудня 2013 року, близько 01 год., ОСОБА_4, діючи з корисливих мотивів, з метою крадіжки чужого майна, за попередньою змовою з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8 прийшли до магазину "ІНФОРМАЦІЯ_2", що по АДРЕСА_1, що орендує приватний підприємець ОСОБА_9, де він разом з ОСОБА_8 за допомогою металевого лома зірвали навісний замок з тильних дверей магазину та проникли в середину. ОСОБА_7 та ОСОБА_6 залишились на вулиці спостерігати за обстановкою навкруги, щоб ніхто не побачив їх під час крадіжки. Після цього ОСОБА_4 та ОСОБА_8 передали на вулицю пакет з товарами та гроші з каси магазину на загальну суму 4328 грн. 80 коп.

Крім того, в ніч на 22 грудня 2013 року, близько 03 год., ОСОБА_4 повторно, діючи з корисливих мотивів, з метою крадіжки чужого майна, за попередньою змовою з ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, прийшли до магазину "Продукти", що в с.Сапожин Корецького району по вул. Центральна, 2а, що належить Великомежиріцькому споживчому товариству, де ОСОБА_7 та ОСОБА_8 зірвали листок жесті зі стіни та через утворений отвір проникли в середину магазину. ОСОБА_4 та ОСОБА_6 залишились на вулиці спостерігати за обстановкою. Після цього ОСОБА_7 та ОСОБА_8 передали на вулицю пакет з викраденими товарами на загальну суму 673 грн. 12 коп.

Цим же вироком засуджені ОСОБА_6, та ОСОБА_7, ОСОБА_8, вирок щодо яких не оскаржується.

Вироком Апеляційного суду Рівненської області від 22 грудня 2014 року апеляційну скаргу прокурора задоволено частково, скаргу захисника в інтересах засудженого ОСОБА_8 залишено без задоволення.

Вирок місцевого суду в частині призначеного ОСОБА_4 покарання скасовано та постановлено новий вирок.

ОСОБА_4 визнано винним за вчинення кримінального правопорушення,передбаченого ч.3 т. 185 КК України, та призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків до покарання, призначеного за даним вироком, частково приєднано невідбуте покарання за вироком Березнівского районного суду Рівненської області від 01 листопада 2013 року та остаточно визначено ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі на строк 5 років 1 місяць.

В решті вирок залишено без зміни.

У касаційній скарзі захисник, посилаючись на істотні порушення кримінального процесуального закону, неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність та невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок суворості, просить вирок апеляційного суду скасувати, призначити новий розгляд кримінального провадження в суді апеляційної інстанції. В обґрунтування скарги вказує, що кримінальне провадження було розглянуто за відсутності потерпілих. Вказує, що суд апеляційної інстанції не в достатній мірі врахував щире каяття ОСОБА_4, активне сприяння розкриттю злочину, відсутність будь-яких матеріальних претензій з боку потерпілих, а також вчинення злочину неповнолітнім.

Заслухавши доповідача, прокурора, який просив судове рішення залишити без змін, перевіривши матеріали кримінального провадження, доводи, наведені у касаційній скарзі, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі:

- необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення;

- необхідності застосування більш суворого покарання;

- скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції;

- неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

Таке рішення, як слідує зі змісту ст. 421 КПК України, може бути ухвалене лише у разі, якщо із зазначених підстав апеляційну скаргу подали прокурор, потерпілий чи його представник.

Відповідно до п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику постановлення судами вироків (постанов) при розгляді кримінальних справ в апеляційному порядку» № 1 від 15 травня 2006 року у разі порушення в апеляціях питання про погіршення становища одних засуджених (виправданих) та про скасування чи зміну вироку суду першої інстанції щодо інших таких осіб з інших підстав апеляційний суд за наявності до того підстав постановляє вирок тільки щодо тих засуджених (виправданих), становище яких погіршується, а щодо решти виносить ухвалу.

Зазначених вимог закону та приписів постанови Пленуму Верховного Суду України апеляційний суд не дотримався.

Як убачається з матеріалів кримінального провадження, суд апеляційної інстанції переглядав вирок Здолбунівського районного суду Рівненської області за апеляційними скаргами прокурора щодо засудженого ОСОБА_4 та захисника - адвоката ОСОБА_13. в інтересах засудженого ОСОБА_8

За результатами розгляду апеляційний суд частково задовольнивши апеляційну скаргу прокурора, ухвалив вирок щодо ОСОБА_4 і цим же рішенням залишив без задоволення апеляційну скаргу захисника ОСОБА_13.

Крім того, мотивуючи призначення покарання ОСОБА_4 апеляційний суд вказав у вироку про можливість призначити покарання у виді позбавлення волі на мінімальний строк, визначений законом для даного виду покарання. Тим самим суд апеляційної інстанції допустив суперечності, оскільки призначив ОСОБА_4 мінімальне покарання, передбачене санкцією ч. 3 ст. 185 КК України.

З урахуванням зазначеного, вирок суду апеляційної інстанції не можна вважати законним, тому він підлягає скасуванню з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції, під час якого необхідно перевірити доводи апеляційних та касаційних скарг і з дотриманням вимог кримінального процесуального закону прийняти законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення.

Керуючись ст.ст. 434, 436 КПК України, колегія суддів, -

постановила:

Касаційну скаргу захисника ОСОБА_12. - задовольнити.

Вирок Апеляційного суду Рівненської області від 22 грудня 2014 року щодо ОСОБА_4 - скасувати, призначити новий розгляді кримінального провадження в суді апеляційної інстанції.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3