Єдиний унікальний номер 201/2935/15-к
Номер провадження 1- кп/201/189/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 березня 2015 року м. Дніпропетровськ
вул. Паторжинського, 18а
Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:
Головуючого судді - ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
обвинуваченої ОСОБА_4 ,
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дніпропетровська, громадянки України, із середньою технічною освітою, одруженої, яка має на утриманні двох малолітніх дітей - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , раніше не судимої, не працюючої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України,
27 січня 2015 року близько 16 години 00 хвилин, ОСОБА_4 , перебуваючи на першому поверсі будинку № 12 на пр. Героїв в м. Дніпропетровську, побачила на сходах мішечок синього кольору в середині якого знаходився предмет, за зовнішніми ознаками схожий на гранату та запал до неї. Далі ОСОБА_4 , усвідомлюючи, що вказаний предмет є бойовим припасом, дозволу на носіння якого вона не має, реалізуючи раптово виниклий умисел на незаконне носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу, підняла вказаний предмет, і тим самим, не маючи передбаченого законом дозволу на носіння боєприпасів, почала носити гранату при собі, пересуваючись вулицями м. Дніпропетровська.
28 січня 2015 року близько 02 години 30 хвилин, ОСОБА_4 , рухаючись на автомобілі марки ЗАЗ 1102, державний номер НОМЕР_1 , бордового кольору під керуванням ОСОБА_7 , були зупинені співробітниками ДАІ Дніпропетровської області біля будинку № 4 по пров. Добровольців у м. Дніпропетровську. Під час огляду вказаного автомобіля, у салоні під килимом сидіння на якому перебувала ОСОБА_4 , працівниками міліції виявлено та вилучено мішечок синього кольору, в середині якого знаходились предмети: граната зеленого кольору та запал від неї, які є спорядженими корпусом ручної осколкової, наступальної гранати РГД 5, який відноситься до категорії вибухових речовин та запалом типу УЗРГМ 2 для гранат РГД 5, який відноситься до категорії боєприпасів, які безперешкодно з`єднуються між собою і таким чином утворюють собою ручну осколкову, наступальну гранату РГД 5, яка відноситься до категорії бойових припасів.
Таким чином, ОСОБА_4 вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 263 КК України, а саме носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу.
В судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_4 вину в скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України визнала повністю, показала, що 27 січня 2015 року близько 16 години 00 хвилин поверталася додому та на першому поверсі будинку АДРЕСА_3 на сходах побачила мішечок синього кольору в середині якого знаходилася гранату та запал до неї. Далі вона, не маючи дозволу на носіння, підняла вказаний предмет і пішла додому. Після чого, вони із чоловіком поїхали до свекрові у гості, при цьому гранату та запал, вона носила при собі у своїй сумці.
28 січня 2015 року близько 02 години 30 хвилин, вона рухаючись на автомобілі марки ЗАЗ 1102 бордового кольору під керуванням ОСОБА_7 , були зупинені співробітниками ДАІ Дніпропетровської області біля будинку № 4 по пров. Добровольців у м. Дніпропетровську. При цьому вона із сумки переклала гранату під сидіння, на якому сиділа. Під час огляду вказаного автомобіля, у салоні під килимом сидіння на якому вона перебувала, працівниками міліції виявлено та вилучено мішечок синього кольору, в середині якого знаходились предмети: граната зеленого кольору та запал від неї. Після чого, її доставили до Жовтневого РВ для з`ясування обставин. При цьому не оспорювала ні обставини скоєння нею правопорушення, що інкримінується, ні вину. В скоєному щиро розкаялася.
Оскільки в судовому засіданні обвинувачена повністю визнала свою вину в інкримінованому їй органом досудового розслідування кримінальному правопорушенні, погодилася з кваліфікацією вчиненого нею діяння, а так само визнала всі фактичні обставини його вчинення, а прокурор не висловив жодних заперечень щодо встановлених обставин, суд, заслухавши думку учасників судового провадження, за відсутності їх заперечень та сумнівів у добровільності їх позицій, переконавшись у тому, що всі зазначені особи правильно розуміють зміст встановлених обставин, в порядку ст. 349 ч. 3 КПК України визнав недоцільним дослідження доказів, щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
На підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені показаннями обвинуваченої, наданими нею безпосередньо в судовому засіданні, які відповідають всім фактичним обставинам інкримінованого їй діяння і ніким не оспорюються, суд приходить до переконання, що діяння, яке вчинено ОСОБА_4 дійсно мало місце, воно містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і ОСОБА_4 винна у його вчиненні, так як вона, своїми умисними діями вчинила носіння бойових припасів без передбаченого законом дозволу, а тому підлягає покаранню за вчинення такого кримінального правопорушення.
При призначенні покарання обвинуваченій ОСОБА_4 суд відповідно до положень ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченої та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Насамперед, суд враховує, що обвинувачена вчинила кримінальне правопорушення, яке відповідно до положень ст. 12 КК України відноситься до категорії тяжких злочинів.
Дослідивши дані про особу обвинуваченої, суд враховує, що ОСОБА_4 раніше не судима, одружена, на момент вчинення кримінального правопорушення є не працевлаштованою, у зв`язку із доглядом за двома неповнолітніми дітьми, які знаходяться на її утриманні ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за місцем проживання характеризується із позитивної сторони, скарг та нарікань з боку сусідів не надходило, на обліку в наркологічному та психоневрологічному диспансері не перебуває.
Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 66 КК України обставиною, що пом`якшує покарання обвинуваченої ОСОБА_4 , суд визнає її щире каяття у скоєному.
Разом із цим, суд враховує, що позбавлення волі на певний строк є одним з найбільш суворого покарання, яке може бути застосоване лише тоді, коли у суду є переконання, що призначення більш м`якого покарання не буде впливати на виправлення та перевиховання обвинуваченої, а виходячи з проаналізованих даних про особу ОСОБА_4 у їх сукупності, у суду такого переконання не виникло, тому суд приходить до висновку, з урахуванням ступеню тяжкості скоєного останньою кримінального правопорушення, її особу та обставини, що пом`якшують покарання, які приведені вище, про можливість виправлення і перевиховання обвинуваченої без ізоляції від суспільства, але в умовах здійснення за нею постійного та обов`язкового контролю, тобто із застосуванням положень ст. ст. 75, 76 КК України до основного покарання у вигляді позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний під час досудового розслідування у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді домашнього арешту вважати продовженим.
Відповідно до вимог ст. 118, 124 КПК України у разі ухвалення обвинувального вироку суд стягує з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені витрати на залучення експерта.
Тому з огляду на це, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_4 витрат по проведенню судової вибухово-технічної експертизи у розмірі 1 229 гривень 80 копійок (одна тисяча двісті двадцять дев`ять гривень вісімдесят копійок), що підтверджується відповідною довідкою про витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні, на користь держави.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:
- фрагменти від підірваної гранати РГД 5 у кількості 1 штуки, які знаходяться відповідно до квитанції № 238 від 19 лютого 2015 року у камері зберігання речових доказів у Жовтневому РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області знищити.
Керуючись ст. ст. 118, 124, 368, 370- 374, 394 КПК України, суд
З А С У Д И В:
ОСОБА_4 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України і призначити їй покарання у вигляді 4 років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_8 від відбування призначеного їй основного покарання з випробуванням строком на 2 (два) роки, якщо вона протягом визначеного іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї відповідно до положень ст. 76 КК України обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця.
До набрання вироком законної сили запобіжний захід, обраний під час досудового розслідування у відношенні ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді домашнього арешту вважати продовженим.
Стягнути з ОСОБА_4 витрати по проведенню судової вибухово-технічної експертизи у розмірі 1 229 гривень 80 копійок (одна тисяча двісті двадцять дев`ять гривень вісімдесят копійок) на користь держави.
Долю речових доказів в порядку п. 9 ст. 100 КПК України слід вирішити наступним чином:
- фрагменти від підірваної гранати РГД 5 у кількості 1 штуки, які знаходяться відповідно до квитанції № 238 від 19 лютого 2015 року у камері зберігання речових доказів у Жовтневому РВ ДМУ ГУМВС України у Дніпропетровській області знищити.
Вирок суду набирає законної сили після спливу тридцяти денного строку, встановленого ст. 395 КПК України для його оскарження. Подання апеляційної скарги на вирок суду зупиняє набрання ним законної сили та його виконання.
Вирок може бути оскаржений в порядку ст. 395 КПК України.
Апеляційну скаргу на вирок може бути подано до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтневий районний суд міста Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Копія вироку в порядку ст. 376 КПК України негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору і не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім в судовому засіданні.
Суддя ОСОБА_1