Справа № 1-кп/679/54/2013
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.09.2013 року Нетішинський міський
суд Хмельницької області в складі
головуючого Стасюк Р.М., при секретарі
Федорчук Л.О., за участю прокурора
Супруна О.О., потерпілої ОСОБА_1,
розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду в м. Нетішині
кримінальне провадження № 0000398
по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Прип'ять, Київської
області, громадянина України, українця,
не одруженого, що має на утримані
малолітню дитину, не працюючому, який
проживає за адресою: АДРЕСА_1, раніше
неодноразово судимому, востаннє 12.06.2013
року Нетішинським міським судом за ч.1
ст.125 КК України до штрафу у розмірі 850
гривень, у вчиненні кримінального
правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 122
КК України,

ВСТАНОВИВ:

05 червня 2013 року близько 18-00 год. в
м. Нетішині ОСОБА_2 перебуваючи у
приміщенні коридору загального
користування, що на 9-му поверсі будинку
АДРЕСА_1, в ході сварки із своєю
сусідкою ОСОБА_1, умисно, тримаючи двома
руками за одяг в області грудей
штовхнув останню об бетонну стіну,
після чого ОСОБА_1 впала на підлогу і
вже знаходячись в положенні лежачи на
землі наніс ОСОБА_1 декілька ударів
ногами в різні частини тіла, внаслідок
чого спричинив останній тілесні
ушкодження у вигляді закритого
перелому правої ключиці, синця в
ділянці передньої поверхні живота,
синця в ділянці тильної поверхні
правого передпліччя, синця в ділянці
зовнішньої поверхні лівого плечового
суглобу, синця в ділянці крижів
праворуч, синця в ділянці задньої
поверхні лівого стегна у верхній
третині, синця в ділянці задньої
поверхні лівого стегна в середній
третині, синця в ділянці внутрішньої
поверхні лівого стегна у верхній
третині, синця в середній третині
внутрішньої поверхні лівого стегна,
синця задньої поверхні лівого
колінного суглобу, синця в ділянці
задньої поверхні лівої гомілки, синця в
ділянці внутрішньої поверхні правого
стегна в середній третині, синця в
ділянці внутрішньої поверхні правого
стегна в нижній третині, синця
внутрішньої поверхні правої гомілки,
синця в ділянці передньої поверхні
лівого стегна у верхній третині, які
згідно висновку судово-медичного
експерта №84 від 18.06.2013 року відносяться
до категорії тілесних ушкоджень
середнього ступеня тяжкості за
кваліфікуючим критерієм тривалого
розладу здоров'я.

Допитаний в судовому засіданні в
якості підсудного ОСОБА_2 винним себе
визнав повністю та пояснив, що
перебуваючи у приміщенні коридору
загального користування, що на 9-му
поверсі будинку АДРЕСА_1, в ході сварки
із своєю сусідкою ОСОБА_1, тримаючи
двома руками за одяг в області грудей
штовхнув останню об бетонну стіну,
після чого ОСОБА_1 впала на підлогу і
вже знаходячись в положенні лежачи на
землі наніс ОСОБА_1 декілька ударів
ногами в різні частини тіла. Не
заперечує, що в результаті таких його
дій потерпіла могла отримати саме такі
тілесні ушкодження, які вказані у
висновку експерта.

Враховуючи те, що обвинувачений та інші
учасники процесу не оспорює всі
фактичні обставини справи і судом
встановлено, що він правильно розуміє
зміст цих обставин, відсутні будь-які
сумніви у добровільності та істинності
його позиції, суд, роз'яснивши
учасникам процесу положення ч.3 ст. 349
КПК України, що у такому випадку вони
будуть позбавлені права оскаржити ці
обставини у апеляційному порядку,
провів судове слідство у справі щодо
всіх фактичних обставин із
застосуванням правил ч.3 ст. 349, ст. 351 КПК
України, визнавши недоцільним
дослідження в цій частині інших
доказів по справі, окрім допиту
обвинуваченого.

Суд вважає пред'явлене ОСОБА_2
обвинувачення доведеним і кваліфікує
його дії за ч.1 ст. 122 КК України як
умисне спричинення середньої тяжкості
тілесного ушкодження.

Обираючи підсудному покарання, суд
виходить із встановленої ст. 50 КК
України його мети кари, виправлення та
запобігання вчиненню нових злочинів,
заснованої на вимогах виваженості та
справедливості.

При цьому суд враховує визначені ст.65
КК України загальні засади призначення
покарання стосовно обставин цієї
справи.

При визначенні виду та міри покарання
ОСОБА_2 суд враховує характер та
ступінь суспільної небезпечності
вчинених злочинів, відповідно до ст.12
КК України, а саме: те, що скоєний злочин
є середньої тяжкості, особу
підсудного, а саме: те, що він перебуває
на «Д» обліку в лікаря нарколога,
раніше притягувався до кримінальної
відповідальності та маючи не зняту та
не погашену в установленому порядку
судимість, знову вчинив злочин.

Обставинами, що відповідно до ст.66 КК
України пом'якшують покарання
підсудного, суд визнає щире каяття та
активне сприяння в розкритті злочину,
думку потерпілої, яка не настоює на
суворій мірі покарання підсудному,
наявність на утриманні малолітньої
дитини.

Обставиною, що відповідно до ст.67 КК
України обтяжує покарання підсудному,
суд визнає вчинення злочину повторно.

З урахуванням всіх вищевикладених
обставин, беручи до уваги, що підсудний
вчинив злочин середньої тяжкості,
тяжких наслідків від скоєного не
наступило, думку потерпілої, яка
просить підсудного суворо не карати,
суд вважає, що його виправлення можливе
без ізоляції від суспільства і
покарання йому слід обрати в межах
санкції статті, за якою його визнано
винним, у виді обмеження волі із
застосуванням умов ст. 75 КК України із
звільненням від відбування покарання з
випробуванням і призначенням
іспитового строку із зобов'язанням
відповідно до п.п. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України
не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу органу
кримінально-виконавчої інспекції та
повідомляти органи
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця проживання, бо саме така
міра покарання, на думку суду, є
необхідною й достатньою для його
виправлення та попередження нових
злочинів.

Судових витрат по справі немає.

Цивільний позов не заявлявся.

Керуючись ст.ст.349, 373, 374 КПК України,
суд-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні
злочину передбаченого ст.122 ч.1 КК
України та призначити йому покарання у
виді - 1 (один) рік обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_2 від відбування основного
покарання з випробуванням строком на 1
(один) рік, відповідно до ст. 76 КК
України, зобов'язавши його не виїжджати
за межі України на постійне проживання
без дозволу органу
кримінально-виконавчої інспекції,
повідомляти органи
кримінально-виконавчої інспекції про
зміну місця проживання, якщо він
протягом визначеного судом іспитового
строку не вчинить нового злочину, і
виконає покладені на нього обов'язки.

Запобіжний захід до вступу вироку в
законну силу залишити попередній -
особисте зобов'язання.

Вирок може бути оскаржено в
апеляційний суд Хмельницької області
через Нетішинський міський суд
протягом 30 днів з дня його
проголошення.

Судове рішення суду першої інстанції
не може бути оскаржене в апеляційному
порядку з підстав заперечення
обставин, які ніким не оспорювалися під
час судового розгляду і дослідження
яких було визнано судом недоцільним
відповідно до положень ч. 3 ст.349 КПК
України.

Суддя: Стасюк Р. М.