Справа за № 1-115/2008 року
В И Р О К

і м е н е м У к р а ї н и

30 жовтня 2008
року м.
Ромни

Роменський
міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого
судді Шунько Г.О.,

при секретарі Федосовій Л.Г.,

прокурора Кузьменко В.І.,

захисника ОСОБА_1,

потерпілого ОСОБА_2

представника потерпілого ОСОБА_3,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду м. Ромни справу по
обвинуваченню

ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та мешканця
АДРЕСА_1, громадянин України, з середньою освітою, неодруженого, працюючого приватним
підприємцем, раніше судимого:

16 квітня 2008 року Прилуцьким міськрайонним
судом, Чернігівської області за ст.191 ч. 5;
ст..15 ч.2 ст. 191 ч. 5; ст. 28 ч. 3 ст. 205 ч.2; ст. 28 ч. 3 ст. 366 ч.
1, ст.. 69, 70 КК України до 3-х років позбавлення волі, з позбавленням права
займатися підприємницькою діяльністю строком на 3 роки, без конфіскації
майна.

у скоєнні злочину передбаченого ст.
286 ч. 3 КК України,

в с т а н о в и в :

22
жовтня 2006 року, близько 8 годин, ОСОБА_4, керував автомобілем марки

« АУДІ А8» д.н. НОМЕР_1, за
дорученням і рухався по автошляху Київ - Суми - Юнаківка в напрямку м. Ромни.

На
220 км. автошляху, між селами Довгополівка і Овлаші в напрямку м. Ромни,
ОСОБА_4, не виконав вимоги знаку 3.29 Правил дорожнього руху України «
Обмеження максимальної швидкості руху 40 км. на годину і виїхав, в зоні дії
знаку, на заокруглену ділянку дороги зі швидкістю 80,3 - 91,3
км/год не враховуючи при цьому дорожню
обстановку - мокре покриття дороги та обмежену видимість із-за туману.

В
умовах недостатньої видимості та перевищення безпечної швидкості руху автомобіля
на заокругленій ділянці дороги, ОСОБА_4, не справився з керуванням і
відбувся боковий занос автомобіля « АУДІ
А8» на ліву проїжджу частину дороги, на узбіччя,
з наїздом задньою лівою частиною автомобіля на пішоходів ОСОБА_5 і
ОСОБА_6, які в цей час рухалися пішки в
напрямку м. Ромни. В результаті контакту з транспортним засобом, тіла ОСОБА_5 і
ОСОБА_6, були відкинуті від місця наїзду
до місця їх кінцевого положення, за рахунок запасу енергії рухаючого автомобіля
на відстань 46,2 і 54,7 м.

Внаслідок наїзду автомобіля, ОСОБА_5 отримала тяжкі тілесні ушкодження в
області голови та живота, крововиливи під м'які мозкові оболонки та шлуночки
мозку, розриви ткані легень, розриви
грудного відділу аорти, перелом грудного відділу хребта з ушкодженням
оболонок та спинного мозку, розриви печінки з масивними крововиливами в
плевральну та брюшну порожнину, що призвели до припинення функцій центральної
нервової системи, зупинці серцевої та дихальної діяльності, які спричинили
смерть.

ОСОБА_7,
отримала тяжкі тілесні ушкодження в області голови та брюшної порожнини, багато
оскольчатий перелом кісток основи черепу, крововилив під м'які мозкові
оболонки, розрив лівої частки печінки з крововиливом в брюшну порожнину
(близько 950 мл.), що призвели до припинення функцій центральної нервової
системи, зупинці серця та смерті.

Дії
водія ОСОБА_4 не відповідають наступним
пунктам Правил дорожнього руху України:

п. 12.1 під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій
повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться і стан транспортного
засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати
ним.

п. 12.2 у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості швидкість руху
повинна бути такою, щоб водій мав змогу зупинити транспортний засіб у межах
видимості дороги.

п. 11.3 на дорогах із двохстороннім рухом, які мають по одній смузі для
руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи
відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для
обгону та об'їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної
частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного
напрямку мають перевагу.

п.
2.3 для забезпечення безпеки дорожнього
руху водій зобов'язаний:

б)
бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її
зміну, стежити за правильним розміщенням та кріпленням вантажу, технічним
станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом в
дорозі.

п.12.9
водієві забороняється:

б)
перевищувати максимальну швидкість, зазначену в п. 12.4-12.7 на ділянці дороги
де встановлено дорожні знаки 3.29.

Порушені
ОСОБА_4 пункти 12.1, 12.9 (б), 2.3(б) 11.3 Правил дорожнього руху України,
знаходяться в прямому причинному зв'язку
з подією дорожньої транспортної пригоди та її наслідками. В даній дорожній
ситуації за умов руху з допустимою швидкістю і своєчасне застосування
гальмування з моменту ОСОБА_4, як водій автомобіля «АУДІ А 8» мав би
технічну можливість попередити наїзд на пішоходів.

В
судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у
вчиненні інкримінованого злочину визнав.
Проте, пояснив, що керуючи автомобілем марки « АУДІ А8» на заокругленій дорозі, 220 км., автошляху Київ - Суми - Юнаківка, в
напрямку м. Ромни не впорався з керуванням автомобіля, так як назустріч рухався
велосипедист, і змушений маневрувати,
виїхати на ліву зустрічну смугу, а потім повернути на праву смугу, але в цей час і в цьому місці
дорогу перебігали два пішоходи, він застосував гальма, проте машина на слизькій
дорозі пішла юзом і їх збила. Швидкість руху автомобіля на заокругленій ділянці дороги була близько
50 км. на годину.

Незважаючи
на такі покази, провина підсудного в
порушенні правил безпеки дорожнього руху, що спричинили смерть потерпілих, доведена наступними доказами.

Потерпілий
ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив , що
ОСОБА_5, його співмешканка, а ОСОБА_6 дочка. 22 жовтня 2006 року,
ранком, вони разом вирушили до м. Ромни на базар. Близько 11
години працівники міліції повідомили про їх смерть внаслідок дорожньої
транспортної пригоди. ОСОБА_4 допомоги на поховання дружини і дочки чи у
відшкодування моральної шкоди не надавав, тому просив суд задовольнити по
справі позов в повному обсязі.

Аналогічні
покази надав суду в судовому засіданні представник потерпілого ОСОБА_3

З протоколу допиту свідка ОСОБА_8 від 17 березня 2007 року, покази якого
були оголошені в судовому засіданні,
видно, що в кінці жовтня 2006 року він разом з ОСОБА_4, його дружиною
ОСОБА_9, рухалися на автомобілі «АУДІ А8»
з м. Прилуки до м. Конотопа. В
Роменському районі був туман, проте ОСОБА_4, який був за кермом автомобіля,
рухався зі швидкістю 120-130 кмгод і по
центру дороги. Зліва, на узбіччі заокругленої дороги, він помітив 2-х
пішоходів. В цей момент автомобіль став
рухатися боком. В момент заносу ОСОБА_4 застосував гальмування, але автомобіль не вирівнявся і
лівою задньою частиною автомобіля, відбувся наїзд на пішоходів. Під час наїзду,
на дорозі транспортних засобів і
велосипедиста не було. В момент наїзду він побачив, що швидкість руху була
близько 120 кмгод. Дана дорожня
транспортна пригода відбулася в наслідок того, що водій ОСОБА_4 перевищив
швидкість руху. Заявив, що ці покази є правдивим.

( т. 1 а.с.143 )

Свої покази від 17 березня 2008 року
ОСОБА_8 підтвердив на проведеній
очній ставці з ОСОБА_4 та ОСОБА_9

(т. 1 а. с. 144, 146)

Свідок
ОСОБА_10, в судовому засіданні дав покази, що 22 жовтня 2006 року він разом з
братом ОСОБА_11 на автомобілі марки «
Москвич» з причепом рухалися з с. Довгополівка, в напрямку м. Ромни. При виїзді
з другорядної дороги на головну в напрямку м. Ромни, звернув увагу на те, що по
головній дорозі проїхав на великій швидкості автомобіль іноземного виробництва
в умовах туману та поганої видимості дороги. Виїхавши на головну дорогу, він
зупинився на вимогу жінки та дівчини, забрав до автомобіля і поїхав в напрямку
міста. Через 1,5 - 2 км., приїхав на
220 км., автошляху Київ-Суми в напрямку
м. Ромни побачив дорожньо-транспорну
пригоду, автомобіль марки «АУДІ А8» знаходився в лівому по
напрямку руху кюветі, та тіла двох жінок, одне тіло на лівій обочині дороги, а інше в кюветі. Він підійшов до водія
автомобіля, і запитав: «Навіщо він так летів» на що останній відповів: «Хіба я
летів, я їхав всього 140 км на годину».
Крім того, водій повідомив, що ці дві жінки не велосипеді переїжджали
дорогу. Всі разом шукати велосипед, проте не знайшли. Під час руху, до повороту,
де відбулася пригода, протягом 2-3 хвилин, він особисто, не зустрічав велосипедиста, транспортних засобів чи інших
людей. На проханням водія він
телефонував до міліції і лікарні і повідомив про дорожню пригоду.

З
протоколу допиту свідка ОСОБА_11, від 23 жовтня 2006 року покази якого були оголошені в судовому
засіданні, видно, що він разом з братом ОСОБА_10 їхав в автомобілі марки «Москвич» 22 жовтня 2006 року в напрямку з с. Довгополівка до м. Ромни. При
виїзді на головну дорогу звернув уваги на рух автомобіля іноземного
виробництва, який проїхав на великій швидкості в умовах густого туману в
сторону м. Ромни. На головній
дорозі забрали до салону автомобіля
жінку і дівчину, які їхали до м. Ромни. Через 1,5-2 км приїхали до кривої
частини дороги і помітили в лівому кюветі автомобіль, який перед цим рухався на
великій швидкості та тіла двох жінок.
Під час руху до повороту, де відбулася дорожня пригода, протягом 2-3 хвилин,
він не бачив велосипедиста, транспортних засобів чи інших людей, які б рухалися
в попутному чи зустрічному напрямку. Його брат зателефонував до міліції і
швидкої допомоги. Брат ОСОБА_10 запитав у водія: « Куди він так сильно гнав
машину, тобто поспішав», на що водій відповів, що їхав не швидко, а всього 140
кмгод. У присутності лікаря запитав, як
сталася ДТП, водій відповів, що ці дві жінки на велосипеді переїжджали дорогу.
Вони спробували знайти велосипед, проте його ніде не було.

(т. 1 а.с. 84-87 )

З
протоколу допиту свідка ОСОБА_12, від 15 листопада 2006 року покази якого були
оголошені в судовому засіданні, видно,
що 22 жовтня 2006 року, близько 8 годин
30 хвилин, він на велосипеді рухався в
с. Салогубівка у напрямку м. Ромни. На ділянці 220 км автошляху, побачив на узбіччі автомобіль
марки «Москвич,» машину швидкої медичної допомоги, в кюветі автомобіль
іноземного виробництва. Коли рухався на велосипеді, то по дорозі, ні в
попутному чи в зустрічному напрямку
ніяких велосипедистів не бачив. При яких
обставинах трапилася пригода він не знає
і не бачив.

(т. 1 а.с. 91-92)

Свідок
ОСОБА_13, в судовому засіданні дала покази, що 22 жовтня 2006 року, близько 8
години, вона з дочкою ОСОБА_14 стояли на автошляху Київ -
Суми - Юнаківка з метою доїхати до м. Ромни попутнім транспортом. Звернули увагу
на те, що в умовах густого туману мимо їх проїхав автомобіль іноземного виробництва
на великій швидкості і їм не зупинив. Потім, на дорогу виїхав автомобіль марки
«Москвич», який рухався з с. Довгополівка. Водій зупинив автомобіль на їх вимогу і забрав до салону. Проїхавши 2
- 3 хвилини зупинилися на заокругленій ділянці дороги. Коли вийшла з
автомобіля, то побачила дорожньо-транспортну пригоду, автомобіль іноземного
виробництва був у лівому кюветі, а біля нього лежали дві жінки. Під час руху до
повороту, де відбулася дорожня пригода, протягом 2-3 хвилин, вона не бачила
велосипедиста, транспортних засобів чи інших людей.

Свідок
ОСОБА_15 в судовому засіданні дав покази, що він працює водієм автомобіля
швидкої допомоги. 22 жовтня 2006 року він виїжджав на дорожньо- транспортну
пригоду, що мала місце на заокругленні дороги між с. Довгополівка і с. Овлаші.
При спілкуванні з водієм автомобіля АУДІ, останній повідомив, що дві жінки
переїжджали дорогу на велосипеді. Він і лікар ОСОБА_16шукали велосипед, проте
його не знайшли.

Свідок
ОСОБА_16 в судовому засіданні дав покази, що він працює лікарем бригади машини швидкої допомоги. 22
жовтня 2006 року виїжджав за викликом
на місце дорожньої транспортної пригоди, що мала місце на заокругленій ділянці
дороги між с. Довгополівка і с. Овлаші, проте медична допомога потерпілим була
не потрібна. З розмови водія автомобіля АУДІ дізнався, що на дорозі були люди з
велосипедом. Проте, не уточнював чи це були потерпілі, чи інші люди. Потім
водій додав, що його на повороті
занесло, він намагався вирівняти машину, проте не зміг і збив людей
задніми лівими дверми автомобіля.

З протоколу огляду місця дорожньої транспортної
пригоди від 22 жовтня 2006 року, схеми та фототаблиці видно, що місце дорожньої
транспортної пригоди знаходиться в Роменському районі в 5 км. від с. Овлаші, в
сторону с. Довгополівка на автошляху Прилуки - Ромни. Проїзна частина дороги в сторону с.
Довгополівки і в сторону с. Овлаші, Роменського району має заокруглення, хорда
повороту становить 90 см. Стан покриття
дороги: асфальтований, мокрий, обочина ґрунтована і волога, кювет мокрий пророслий травою і засипаний листям. Дорожнє
покриття передбачає рух автомобілів в обох
напрямках, з розміткою по краям покриття у виді суцільної лінії і посередині у виді переривистої лінії.
Ліва обочина по ширині 3,5 м рівна до переходу в кювет. Даний відрізок дороги має
дорожні знаки обмеження максимальної швидкості до 40 км. на годину, який
встановлений як при рухові по правій смузі так і по лівій руху за 50-60 м.. від повороту. Поворот облаштований
попереджувальними знаками напрямку повороту.

З
протоколу видно, що пригода мала місце
за межами білої суцільної лінії по лівому краю дороги, на обочині і в
кюветі.

При огляді місця пригоди виявлений
відрізок видимого сліду гальмування,
який розпочинається на краю лівої проїзної частини дороги, коло білої наружної
суцільної лінії. Слід гальмування слідує в напрямку кювету під кутом і
закінчується на краю асфальтного
покриття і початку ґрунтового узбіччя. По ходу руху автомобіля «АУДІ А8» на
відстані 27.2 м виявлено зрізання ґрунту
шириною 60 см. по направленню руху вперед в
сторону кювета і закінчується
в траві, на відстані 48 м. від
орієнтира № 1.

На відстані 37.8 м від орієнтира №
1, по напрямку руху автомобіля в траві
лівого узбіччя виявлено дві жіночі туфлі, чорного кольору.

На відстані 43.5 м., і 45.8 м
від орієнтира №1, по напрямку руху автомобіля, в траві виявлено дві жіночі шапки, а на відстані 46,
4 м виявлено господарську сумку.

На відстані 50.4 м. і 53.10 м від
орієнтиру № 1 по напрямку руху автомобіля, в траві лівого узбіччя виявлені ще дві жіночі туфлі.

На відстані 52.6 м. від орієнтиру № 1, по напрямку руху автомобіля, в траві лівого узбіччя виявлено
другу господарську суму.

На
відстані 55 м., від орієнтиру № 1, на лівій обочині, по напрямку руху автомобіля виявлений труп молодої дівчини.

На
відстані 55,4 м., від орієнтиру № 1, по напрямку руху автомобіля, збитий бетонний стовп попереджувального знаку руху вправо. Ліня зрізу біля землі.

На
відстані 63,5 м. від орієнтиру № 1, по напрямку руху автомобіля, виявлено другий труп жінки.

Далі в кюветі виявлено автомобіль марки «АУДІ А8» д.н. НОМЕР_1, по направленню руху в м. Ромни,
з пошкодженнями.

(т. 1 а.с.33-44)

З протоколу огляду та перевірки технічного стану автомобіля «АУДІ А8» д.н.
НОМЕР_1 вбачається, що автомобіль після ДТП має зовнішні пошкодження: правого
переднього кута бампера і задньої лівої
двері. Стан тормозної системи автомобіля - справний.

(т.1 а.с.47-48 )

З висновку судової медичної експертизи за № 331 від 22 жовтня 2006 року
видно, що смерть потерпілої ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_2, настала від тяжких тілесних ушкодження в
області голови та брюшної порожнини, основними з яких були багато оскольчатий
перелом кісток основи черепу, крововилив під м'які мозкові оболонки, розрив
лівої частки печінки з крововиливом в брюшну порожнину (близько 950 мл.), що
призвело до припинення функцій центральної нервової системи, зупинки серця.

(т. 2 а.с. 47-53 )

З висновку судової медичної експертизи за № 328 від 22 жовтня 2006 року
видно, що смерть потерпілої ОСОБА_5, настала від тяжких тілесних ушкоджень в
області голови та живота, крововиливи під м'які мозкові оболонки та шлуночки
мозку, розриви ткані легень, розриви
грудного відділу аорти, перелом грудного відділу хребта з ушкодженням
оболонок та спинного мозку, розриви печінки з масивними крововиливами в
плевральну та брюшну порожнину, що призвело до припинення функцій центральної
нервової системи, зупинці серцевої та
дихальної діяльності.

(т.
2 а.с. 57-67)

З висновку експертизи лакофарбних матеріалів і покриттів за № 2179 від 26 листопада 2006
року видно, що верхні шість шарів, дванадцяти, одинадцяти
шести шарових часток кустарного
автомобільного лакофарбного покриття, вилучених при огляді місця події, мають загальну групову приналежність з
лакофарбним покриттям бамперу
автомобіля «Ауді А-8», д.н. НОМЕР_1».

(т. 2 а. с. 5-10)

З висновку судової - трасо логічної експертизи черевиків загиблих ОСОБА_6
та ОСОБА_5 за № 2177 віл 18 листопада 2006 року видно, що нашарування ґрунту,
що виявлені на підошвах жіночих черевиків та відсутність слідів динамічного
характеру характерних для контакту опорної поверхні даного взуття з асфальтно-бетонним покриттям проїжджої
частини, свідчить, що опорна поверхня вказаних черевиків на момент наїзду
знаходились на ґрунтованому покритті. Дана експертиза свідчить про те, що
потерпілі йшли по ґрунтовному покриттю узбіччю дороги в момент пригоди, не
виходячи на проїзну частину дороги.

(т. 2 а. с 22-26)

З висновку комплексно - автотехнічної та судово-медичної експертизи за №184
від 17 січня 2007 року видно, що на момент наїзду потерпіла ОСОБА_5 знаходилася
задньою правою частиною тіла до лівої бокової поверхні «АУДІ А-8»

(т. 2 а. 73-80)

З висновку комплексно - автотехнічної та судово-медичної експертизи за 3
183 від 17 січня 2007 року видно, що на момент наїзду потерпіла ОСОБА_6
знаходилась задньою лівою частиною тіла до лівої бокової поверхні автомобіля
«Ауді А-8» .

(том 2 а. 84-86)

З висновку комісійної комплексної транспортної - трасологічної та авто
технічної експертизи за № 9-54 від 20 червня 2007 року вбачається, що швидкість
руху автомобіля «АУДІ А-8» в момент наїзду на пішоходів була в межах 80,3-91,3
км/год. Занос автомобіля «АУДІ А8», який передував наїзду на пішоходів виник
внаслідок того, що швидкість його руху перевищувала безпечну швидкість руху
автомобіля за умови втрати стійкості на заокругленій дорозі. У причинному
зв'язку з настанням події ДТП, з технічної
точки зору, є невідповідність дій водія автомобіля «АУДІ А-8» ОСОБА_4,
вимогам пункту 12.1 ПДР України, що призвело до виникнення заносу.

(том 2 а. 114-123)

З висновку судової - автотехнічної експертизи за № 227 від 10 липня 2007
року вбачається, якби автомобіль «АУДІ А8» рухався з допустимою швидкістю 40
км/год від границі дорожнього знаку «Обмеження максимальної швидкості 40
км/год», то небезпека для цього руху виникла б на момент коли він знаходився на
відстані 31,1-32,2 метри відносно вказаного дорожнього знаку. Водій автомобіля
«АУДІ А8» мав би технічну можливість попередити наїзд на пішоходів якби рухався
з допустимою швидкістю і застосував своєчасно гальмування з моменту об'єктивної
можливості виявити пішоходів. У випадку коли автомобіль «АУДІ А8» рухається по
вказаному заокругленні дороги з допустимою швидкістю та застосовує плавні
управлінські дії, поперечна стійкість автомобіля зберігається, тобто занос не
виникає.

(том 2 а.с. 130-133)

Щодо показів ОСОБА_4 та свідка
ОСОБА_9, з приводу механізму дорожньої транспортної пригоди.

Суд не може взяти їх покази до уваги, так як вони не відповідають
фактичним встановленим в судовому
засіданні обставинам справи.

Так, з показів свідків ОСОБА_10 і
ОСОБА_11, ОСОБА_13, які прибули на місце
дорожньої пригоди через 2-3 хвилин, видно, що ОСОБА_4 спочатку
пояснював, що жінки переїжджали дорогу на велосипеді. І всі разом намагалися
знайти велосипед. Проте розшуки були без результатні. Потім ОСОБА_4 свої покази змінив і намагався
довести, що на проїзній частині був
велосипедист, а він його об'їжджав. Проте і ці покази спростовуються показами названих свідків і додатково показами свідків
бригади швидкої допомоги ОСОБА_15 і ОСОБА_16. Свідок ОСОБА_12, який прибув на
місце дорожньої - транспортної пригоди у 8 годин 30 хвилин теж спростовує
покази водія, що був велосипедист.
Згідно протоколу огляду місця пригоди,
наїзд на потерпілих відбувся за межами
білої суцільної лінії по лівому краю
дороги, на обочині і в кюветі. (т. 1
а.с. 33-34 ) Згідно рапортів працівників міліції, які робили заходи щодо
встановлення свідків пригоди в навколишніх селах теж не встановили
велосипедиста.

(т. 1 а.с. 184-189)

На думку суду в даній дорожній транспортній пригоді не було велосипедиста і
покази підсудного в цій частині є
намагання уникнути кримінальної відповідальності.

Такий висновок суду ґрунтується на наступних доказах.

Згідно протоколу огляду місця пригоди, 220 км., між селами Довгополівка і
Овлаші в сторону м. Ромни на час дорожньої
транспортної пригоди мав хорду повороту
90 см. іншим виміром кут в 90 градусів. (т. 1 а.с. 33-34 ) З показів
свідків ОСОБА_10 ОСОБА_11, ОСОБА_15,
ОСОБА_16 видно, що на їх запитання куди ОСОБА_4
так поспішав, останній відповів,
що він їхав не швидко, всього 140
км./год. і заявив, що жінки на велосипеді переїжджали дорогу. Проте розшук
велосипеда свідками на дав результатів. Дорожній поворот з обох сторін має знаки
обмеження максимальної швидкості руху 40 км., вимоги якого проігнорував ОСОБА_4 Виїхавши на заокруглену
ділянку дороги, згідно висновку комісійної комплексної транспортної -
трасологічної та автотехнічної експертизи за № 9-54 від 20 червня 2007 року, зі
швидкість руху автомобіля «АУДІ А-8» в
межах 80,3-91,3 км/год і намагаючись повернути вправо, по направленню руху до
м. Ромни і не з'їхати в кювет, відбулася втрата стійкості автомобіля, занос
лівої його частини, на
заокругленні дороги, виїзд на узбіччя,
зріз землі, де в цей час по направленню до міста йшли потерпілі. Згідно
названої експертизи, (при відповіді на питання № 1) експерти в категоричній
формі зазначили, що наїзд автомобіля на пішоходів мав місце по довжині дороги, по якій рухався
ОСОБА_4 У даній ситуації ОСОБА_4, як водій, не зміг повернути автомобіль
вправо, а намагаючись це зробити, виникла втрата його стійкості і не керований
автомобіль понесло по прямій лінії, де в цей час на узбіччі перебували
потерпілі які йшли по напрямку до м.
Ромни і не передбачали наїзду, бо згідно з висновку комплексно - автотехнічної
та судово-медичної експертизи за № 183
від 17 січня 2007 року, в момент наїзду потерпіла ОСОБА_6 знаходилась задньою
лівою частиною тіла до лівої бокової поверхні автомобіля «АУДІ А8», а потерпіла ОСОБА_5 знаходилася задньою
правою частиною тіла до лівої бокової поверхні «АУДІ А8»

(т. 2 а.с.73-86)

Крім того, згідно з висновку судової - трасологічної експертизи, з
черевиків загиблих ОСОБА_6 та ОСОБА_5 за № 2177 від 18 листопада 2006 року
видно, що нашарування ґрунту, що виявлені на підошвах жіночих черевиків та
відсутність слідів динамічного характеру характерних для контакту опорної
поверхні даного взуття з
асфальтно-бетонним покриттям проїжджої частини, свідчить, що опорна поверхня
вказаних черевиків на момент наїзду знаходились на ґрунтованому покритті.

Таким чином, свідчення не тільки підсудного ОСОБА_4, а й свідка
ОСОБА_9 про механізм розвитку пригоди
не спроможний з технічної точки зору, і
спростовуються наведеними доказами.

Щодо заяв ОСОБА_4, з приводу показів свідка
ОСОБА_17

Суд не може погодитися, що свідчення ОСОБА_17 дані ним на досудовому
слідстві 17 березня 2007 року, є не правдивими, так як покази узгоджуються з
висновками експертів про швидкість руху автомобіля в момент ДТП (т.2 а.с. 123
), висновком експертів проте, що
потерпілі в момент наїзду перебули на ґрунтовому покритті узбіччя

( т. 2 а.с. 22-26) проте, що потерпілі перебували в момент наїзду не
тільки на узбіччі, а й по довжині дороги
по якій рухався автомобіль «АУДІ
А8» (т.2 а. с. 122). Тому суд покладає
ці покази разом з іншими доказами в
основу вироку. Крім того, висновки експертиз проведених по справі, є науково -
обґрунтовані, викладені в категоричній формі, узгоджуються з протоколом огляду
місця пригоди, показами свідків і судово-медичних досліджень потерпілих.

Таким чином, проаналізувавши зібрані по справі докази, суд прийшов до
висновку, що провина ОСОБА_4, в порушенні
п.12.1, п. 11.3, п. 2.3 (б), 12.9 (б)
Правил дорожнього руху України повністю доведена і його дії суд
кваліфікує за ст. 286 ч. 3 КК України як порушення правил безпеки дорожнього
руху та експлуатації транспорту, особою яка керує транспортними засобами, що
спричинили загибель кількох осіб.

Призначаючи міру покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину,
який відноситься по мірі покарання до тяжких, але вважається вчинений з
необережності, особу винного, який
характеризується позитивно та обставини, що пом'якшують і обтяжують покарання
винного.

До обставин, які пом'якшують покарання винного суд визнає, стан здоров'я
підсудного, наявність на утриманні неповнолітньої дитини.

Суд не може визнати про наявність в ОСОБА_4 таких пом'якшуючих обставин,
як визнання вини, часткове відшкодування
матеріальних збитків та надання медичної або іншої допомоги потерпілому
безпосередньо після вчинення злочину шляхом виклику швидкої допомоги на місце
ДТП.

ОСОБА_4 в судовому засіданні заявив, що він визнає свою вину у вчиненні
злочину, проте його покази суперечать показами свідків та висновкам експертиз,
що не свідчить про його бажання з'ясовувати обставини вчинення злочину,
встановлення істини та готовності нести
кримінальну відповідальність.

Щодо часткового відшкодування матеріальних збитків. Згідно матеріалів
справи

1 жовтня 2008 року і 28 жовтня 2008
року, родичі підсудного зробили два перерахунки коштів через Укрпошту в сумі
716 грн. і 819 грн., потерпілим у рахунок відшкодування матеріальних збитків.
Потерпілі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 в судовому засіданні заявили, що кошти не отримували.

У зв'язку з відсутністю в справі доказів про фактичне отримання коштів
потерпілим ОСОБА_2 і ОСОБА_3, суд не
може визнати часткове відшкодування матеріальних збитків, як обставиною, що пом'якшує
покарання засудженого.

Щодо надання медичної допомоги шляхом виклику машини швидкої допомоги і
визнання цієї обставини, як пом'якшуючою,
відповідно до ст. 66 п. 2-1 КК України.

В судовому засіданні встановлено, що машину швидкої допомоги викликав
свідок ОСОБА_10, про що підтвердив
свідок і його брат ОСОБА_11, тому суд не
може визнати цю обставину, як
пом'якшуючу покарання засудженого.

Обставини, які обтяжують покарання винного, суд не встановив.

На думку суду, з врахуванням наслідків дорожньої транспортної пригоди,
необхідним й достатнім слід призначити
покарання, яке передбачене в санкції статті, що передбачає відповідальність за
вчинений злочин у виді позбавлення волі з додатковою мірою покарання у виді
позбавлення права керування транспортними засобами.

При призначенні покарання суд також керується правилами ст. 70 ч. 4 КК
України згідно з якою, якщо після постановлення вироку в справі буде
встановлено, що засуджений винен ще і в
іншому злочині, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку, призначення
покарання відбувається за сукупністю злочинів шляхом призначення покарань за
кожний злочин окремо, а остаточне покарання шляхом повного чи часткового
складання призначених покарань.

По
справі встановлено, що 16 квітня 2008 року Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області
засудив ОСОБА_4 за ст. за ст.191 ч.
5; ст..15 ч.2 ст. 191 ч. 5; ст. 28 ч. 3
ст. 205 ч.2; ст. 28 ч. 3 ст. 366 ч. 1, ст.. 69, 70 КК України до 3-х років
позбавлення волі, з позбавленням права займатися підприємницькою діяльністю
строком на 3 роки, без конфіскації майна.
Тому, застосовуючи правила
призначення покарання за сукупністю злочинів за ст. 70 ч. 4 КК України
до покарання призначеного за новим вироком, суд частково приєднує не
відбуту частину покарання за вироком від
16 квітня 2007 року.

Цивільний
позов по справі.

Потерпілі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 на досудовому слідстві по справі заявила цивільний позов про
відшкодування матеріальних збитків і
моральної шкоди заподіяної внаслідок дорожньої транспортної пригоди. (т. 1
а.с.78).

30 жовтня 2008 року ОСОБА_2 і ОСОБА_3 направили до суду заяву, в якій
просили матеріальний позов залишити без розгляду наполягаючи на задоволенні їх
позовних вимог про стягнення з засудженого моральної шкоди.

Потерпілий ОСОБА_2, який без
реєстрації шлюбу проживав з ОСОБА_5, з 1990 року та мав з нею двоє дітей
ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_3,
заявив позов разом з ОСОБА_3, який доводився ОСОБА_5 рідним братом, у відшкодування моральної шкоди завданої
внаслідок втрати рідних в дорожній транспортній пригоді в сумі 100 000 грн., в
солідарному порядку.

ОСОБА_4,
заявлені вимоги визнав частково,
мотивуючи, що розмір відшкодування моральної шкоди завищений.

З
матеріалів справи слідує, що винним
дорожній транспортній пригоді є водій ОСОБА_4, так як порушив п п.12.1, п.
11.3, п. 2.3 (б), 12.9 (б) Правил
дорожнього руху України, за що засуджується за ч. 3 ст. 286 КК України.

В
суду немає сумніву в тому, що передчасною смертю ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_4 і ОСОБА_19, ІНФОРМАЦІЯ_2, потерпілим завдана
моральна шкода яка полягає у душевних стражданнях, які вони зазнали від
загибелі рідних, у зміні їх звичного способу життя. Заподіяння моральної шкоди
потерпілій доведена: протоколом огляду місця пригоди (т.1 а.с.33-34) висновком
судово-медичних експертиз (т.1 а.с.47-53 та57-67), висновком трасологічної
експертизи (т.2 а.с.22-26), висновками
автотехнічних експертиз (т. 2 а.с. 73-80, 84-86, 114-123).

При
визначенні грошового розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує, характер
правопорушення, злочин який відноситься до категорії необережних, глибину
фізичних страждань потерпілої.

Позивачі заявили позов в солідарному порядку на сума 100 000 грн.

На думку суду грошова оцінка шкоди є надмірною і її в цілому слід визначити
в сумі 65 000 тис. грн.

При цьому суд виходить з того, що на користь потерпілого ОСОБА_2, який хоч
і без реєстрації шлюбу, але тривалий час проживав з ОСОБА_5 з 1990 року та мав
з нею двоє дітей ОСОБА_19 ІНФОРМАЦІЯ_2 і ОСОБА_18 ІНФОРМАЦІЯ_3, вели спільне
господарство, підтримували фактичні шлюбні стосунки, слід стягнути з винного в
дорожній транспортній пригоді, моральну шкоду в грошовому виразі в сумі: за
загибель ОСОБА_5 - 20 000 грн., а за загибель дочки ОСОБА_18 - 30 000 тис.
грн., а всього 50 000 грн.

На користь ОСОБА_3, який являвся рідним братом загиблої ОСОБА_5, тобто
близькому родичу, слід стягнути з винного в дорожній транспортній пригоді
моральну шкоді в сумі 15 000 грн.

Зарахувати
в строк відбуття покарання ОСОБА_4, час перебування під вартою:

За вироком Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16
квітня 2008 року, 10 (десять) днів його
затримання в ході досудового слідства, в період з 22 травня по 1 червня 2007
року та з 28 лютого 2008 року по 8
травня 2008 року (т. 2 а.с. 217, 248) та час перебування ОСОБА_4 під вартою,
при розгляді справи Роменським міськрайонним судом з 8 травня 2008 року.

Суд у відповідності до ст. 92 КПК України вважає за необхідне стягнути з
засудженого витрати, пов'язані з проведенням експертизи в суді.

Долю
речових доказів вирішити в порядку ст. 81 КПК України.

Міру
запобіжного заходу до набрання вироку законної
сили, залишити утримання під вартою.

Керуючись ст.. 323 - 324 КПК України, суд

з а с у д и в :

ОСОБА_4
визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ст. 286 ч. 3 КК України і за
цим законом призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк 8
(вісім) років, з позбавленням права керувати
транспортними засобами на строк 3
(три) роки.

На
підставі ст. 70 ч. 4 КК України за сукупністю злочинів, до призначеного
покарання, часткового приєднати не відбуту частину покарання за вироком
Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 16 квітня 2008 року,
у виді 2 (двох) років позбавлення волі, з позбавленням права займатися підприємницькою
діяльністю строком на 3 (три) роки, без конфіскації майна і остаточно визначити
ОСОБА_4 до відбуття 10 (десять) років позбавлення волі, з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 3 (три) роки, з позбавленням права
займатися підприємницькою діяльністю строком на 3 (три) роки, без конфіскації
майна.

Строк
відбування покарання обчислювати з 8 травня 2008 року.

Зарахувати в строк відбування покарання час перебування ОСОБА_4 під вартою
з 22 травня по 1 червня 2007 року та з 28 лютого 2008 року по 8 травня 2008 року,
за попереднім вироком.

Міру
запобіжного заходу до набрання вироку законної сили ОСОБА_4, залишити утримання
під вартою.

Цивільний
позов.

Стягнути
з ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди
на користь ОСОБА_2 - 30 000 грн., у відшкодування моральної шкоди за
загибель дочки ОСОБА_19 і 20 000 грн., за загибель дружини ОСОБА_5 внаслідок дорожньої транспортної
пригоди.

Стягнути
з ОСОБА_4 у відшкодування моральної шкоди на користь ОСОБА_3 - 15 000 грн., у відшкодування
моральної шкоди за загибель сестри ОСОБА_5

Речові
докази по справі: автомобіль марки «АУДІ А8», який переданий на зберігання
ОСОБА_20, передати останньому (а.с.105-106); двері від автомобіля, які
зберігаються в камері схову речових доказів Роменського МВ УМВС України в
Сумській області, передати власнику автомобіля ОСОБА_20 (т.1 а.с.110-111), одяг
та взуття загиблих, що зберігаються в
камері схову речових доказів передати ОСОБА_2 (т.1 а.с. 181).

Стягнути
з ОСОБА_4 судові витрати пов'язані за проведення по справі експертиз:

На користь Науково - дослідного експертного криміналістичного центру при
УМВС України в Сумській області:

- 109 грн. 84
коп. за проведення лакофарбної експертизи за №2179 (т.2 а.с.11)

- 158 грн. 68 коп. за проведення
автотехнічної експертизи за № 2177 (т.2 а.с.20 )

- 343 грн. 22 коп. за проведення
біологічної експертизи за №2178 (т.2 а.с.31)

- 282 грн.45 коп. за проведення
технічної експертизи (т.2 а. с. 72)

- 274 грн. 60 коп. за проведення
автотехнічної експертизи (т. 2 а. с. 91)

- 282 грн. 45 коп. за проведення
автотехнічної експертизи (т.2 а. с. 102)

- 282 грн. 45 коп. за проведення
технічної експертизи ( т.2 а. с. 129 )

Кошти необхідно перерахувати на рахунок
НДЕКЦ при УМВС в Сумській області, код 25574892, р/р 0389,
МФО 837013, банк УДК в Сумській
області (а.с.11).

На користь ДНДКЕЦ МВС України в сумі 706 грн. 06 коп. Кошти необхідно
перерахувати на рахунок ДНДЕКЦ МВС України, установа банку: Головне управління
Держказначейства у Київській обл., , реєстраційний рахунок
0663, МФО 821018, призначення платежу : за експертні роботи 19/9 в
т.ч. ПДВ (а.с. 113)

Вирок
суду може бути оскаржений до апеляційного суду Сумської області протягом 15 діб
з часу його проголошення через Роменський міськрайонний суд, засудженим до
позбавлення волі ОСОБА_4 в той же термін з часу отримання копії вироку.

Суддя: підпис…

Копія вірна:

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ ШУНЬКО
Г.О.