АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 1-741/11
Номер провадження 11/786/427/2013Головуючий у 1-й інстанції < Головуючий суддя в суді першої інстанції >?
Категорія: ч.2 ст. 187 - Т.З. Доповідач ап. інст. Томилко В. П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 липня 2013 року м. Полтава
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Полтавської області в складі:

головуючого - судді Томилка В.П.

суддів: Мілаша С.П., Бурди К.І.

за участю прокурора Храпко І.Ю.

захисника ОСОБА_1

та засудженого ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві кримінальну справу за апеляціями прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції та засудженого на вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 16 грудня 2011 року.

Даним вирок ОСОБА_2,ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець м. Волгоград Російської Федерації, освіта середня, вдівець, не працює, мешкає у АДРЕСА_1, раніше судимий:

1/. 04.02.1983 р. Октябрським районним судом м. Полтави за ст. ст.81 ч.2,140 ч.2,42 КК УССР до 6 років позбавлення волі із застосуванням Указу ПВС СРСР від 1982 року термін позбавлення волі знижено до 3 років;

2/.06.01.1984 р. Дергачевським районним судом за ст.ст. 206 ч.3,43 ч.1 КК УССР - 7 р. 25 дн. позбавлення волі;

3/. 23.11.1992 р. Октябрським районним судом м. Полтави за ст.ст.144 ч.3,196-1,42 КК України до 5 років позбавлення волі;

4/ 20.04.2006 р. Октябрським районним судом м. Полтави за ст.ст.185 ч.2,187 ч.2,69,70 КК України на 3роки 6 міс. позбавлення волі із конфіскацією майна, -

засуджений за ч. 2 ст. 187 КК України на 8 років позбавлення волі із конфіскацією ? належного йому майна; за ст.186 ч.3 КК України на 5 років позбавлення волі;

На підставі ч.1 ст.70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим - остаточне покарання Собецькому В.В. призначено у виді 8 років позбавлення волі із конфіскацією ? належного йому майна.

Згідно вироку 21 липня 2011 року близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_2 знаходячись у стані алкогольного сп'яніння, перебуваючи у магазині " Одяг з Європи", що по вул. Шевченка,45 м. Полтава, з метою заволодіння чужим майном вчинив напад, поєднаний з насильством небезпечним для життя та здоров'я, на продавця ОСОБА_3, в ході якого спричинив потерпілій легкі тілесні ушкодження, що потягли за собою короткочасний розлад здоров'я та заволодів ювелірними виробами - золотими сережкою та ланцюжком, чим спричинив потерпілій матеріальну шкоду на загальну суму 1100 грн.

Після цього, біля 17 год.45 хв. ОСОБА_2 з метою відкритого викрадення чужого майна, вибивши ногою двері проник до кабінету ОСОБА_4, розташованого у магазині "Побутова хімія" по вул. Шевченка, 45 м. Полтава, де застосувавши до потерпілого насильство, яке не ж небезпечним для життя, заволодів грошовими коштами у сумі 300 грн., чим спричинив потерпілому легкі тілесні ушкодження та завдав матеріальної шкоди на суму 300 гривень.

В апеляції прокурора ставиться питання про скасування вироку у зв'язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості вчиненого злочину та особі засудженого внаслідок його м'якості. Просить постановити новий вирок та призначити ОСОБА_2 покарання за ч.2 ст.187 КК України 8 років 6 міс. позбавлення волі із конфіскацією всього належного йому майна; за ч.3 ст. 186 КК України 6 років позбавлення волі; на підставі ст. 70 КК України,а за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань 9 років 6 міс. позбавлення волі із конфіскацією усього належного йому майна.

В апеляційній скарзі та доповненні до неї засуджений ОСОБА_2 просить вирок суду змінити, перекваліфікувавши його дії з ст. 187 на ст. 125 КК України та зазначає, що його дії за ч.2 ст.187 КК України кваліфіковані неправильно. Посилаючись на те, що умислу на вчинення розбійного нападу у нього не було, так як в магазин до потерпілої, яка була його знайому, він приїхав на таксі з метою з'ясувати особисті стосунки. Не заперечує, що спричинив потерпілій тілесні ушкодження, оскільки побив її на грунті ревнощів, але золотий ланцюжок та сережку з потерпілої не зривав.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, промову прокурора , який підтримав свою апеляцію, вислухавши засудженого та його захисника на підтримку своєї апеляції, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції колегія суддів не знаходить підстав для їх задоволення.

Як вбачається з матеріалів справи, висновок суду про доведеність винуватості засудженого ОСОБА_2 у вчинені злочину передбаченого ч.3 ст. 186 КК України ґрунтуються на зібраних по справі та перевіреними в судовому засіданні доказами і учасниками судового розгляду не оспорюється.

Висновок суду про доведеність винуватості засудженого ОСОБА_2 у вчинені зазначених у вироку злочинних дій щодо розбійного нападу на потерпілу ОСОБА_3 підтверджується зібраними у справі та перевіреними у судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Зокрема, сам засуджений як в ході досудового так і судового слідства не заперечував факту перебування в магазині " Одяг з Європи" та нанесення потерпілій ОСОБА_3 ударів в область обличчя, вказуючи час і місце події та причини виникнення конфлікту.

Потерпіла ОСОБА_3 показала, що вона працює в магазині та познайомилась з ОСОБА_2, який черговий раз прийшов до магазину в стані алкогольного сп'яніння та почав вимагати у неї гроші. Коли вона відмовила він схватив її за волосся та почав бити, після чого зірвав золотий ланцюжок та золоту сережку.

Свідок ОСОБА_5 показала, що вона є дочкою потерпілої і бачила у матері золоті прикраси, а потім мати прийшла до дому і розповіла, що ОСОБА_2 прямо в магазині її побив та заволодів золотими прикрасами.

Свідок ОСОБА_6 показав, що він працюючи таксистом підвозив до магазину " Одяг з Європи" двох чоловіків, один з яких зайшов в магазин, а інший не заходив, а можливо і заходив, але швидко вийшов.

З висновку судово-медичної експертизи вбачається, що ОСОБА_3.були спричинені тілесні ушкодження у вигляді гематом м'яких тканин , синці шкіри обличчя, синця шкіри обох верхніх кінцівок, крововиливи шиї.

Тілесні ушкодження обличчя відносяться до легких тілесних ушкоджено, що потягли за собою короткочасний розлад здоров'я.

Тілесні ушкодження на шиї спричинені предметом продовгуватої форми, не виключено, що ланцюжком.

Аналіз наведених доказів, які повно і всебічно перевірені та належно оцінені судом, свідчить, що висновок суду про заволодіння ОСОБА_2 золотими прикрасами ОСОБА_3 з спричиненням потерпілій тілесних ушкоджень, небезпечних для її життя, є обґрунтованими, а тому його дії правильно кваліфіковані по даному епізоду за ч.2 ст. 187 КК України.

Таким чином, твердження засудженого про тільки нанесення тілесних ушкоджень потерпілій на грунті ревнощів та відсутність умислу на заволодіння чужим майном не відповідають матеріалам справи та спростовуються зібраними по справі доказами.

Доводи у апеляції засудженого про суперечливі та неправдиві показання потерпілої колегією суддів вважаються такими, що не заслуховують на увагу, оскільки показання потерпілої ОСОБА_3 були ретельно перевірені в судовому засіданні, проаналізовані з іншими доказами по справі і визнані такими, що не викликають сумніву в їх достовірності, у зв'язку з чим обґрунтовано визнані належним і допустимим джерелом доказів по справі і правильно судом покладені в основу вироку.

Судом першої та апеляційної інстанції були допитані всі можливі особи, свідчення яких мали істотне значення для правильного вирішення справи, а тому посилання засудженого на неповноту досудового слідства є неспроможними.

Свідок ОСОБА_7 не був допитаний на досудовому слідстві, не можливо було встановити його місце перебування і на стадії судового слідства.

Разом з тим як вбачається з досліджених показань потерпілої та свідка ОСОБА_6 дана особа не була свідком заволодіння ОСОБА_2 чужим майном потерпілої, а тому доводи засудженого про неповноту судового слідства є безпідставними.

За таких обставин колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляції засудженого.

Призначаючи ОСОБА_2 покарання суд врахував всі загальні засади призначення покарань, передбачених ст. 65 КК України, зокрема ступінь тяжкості вчинених злочинів, які відповідно до ст. 12 КК України класифікуються як тяжкі, прийняв до уваги дані про особу засудженого, який раніше неодноразово судимий, негативно характеризується і погрожував розправою потерпілій та її дитині, та призначив ОСОБА_2 необхідне й достатнє покарання для його виправлення та попередження нових злочинів, а тому підстав для задоволення апеляції прокурора не вбачається.

На підставі наведеного, керуючись ст.365, 366 КПК України/ в редакції 1960 року/ та п.11 Перехідних Положень КПК України, колегія суддів Апеляційного суду Полтавської області, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи та засудженого залишити без задоволення, а вирок Октябрського районного суду м. Полтава від 16 грудня 2011 року щодо ОСОБА_2 - без зміни.

С У Д Д І :

В.П. Томилко. С.П. Мілаш. К.І. Бурда.