Справа № 667/2958/14-к
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2014 року Слідчий суддя Комсомольського районного суду м. Херсона ОСОБА_1 , за участю секретаря судових засідань ОСОБА_2 , за участю заявника ОСОБА_3 , представника юридичної особи, у власності якої перебуває майно, на яке просять накласти арешт, ОСОБА_4 , розглянувши клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах цивільного позивача ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно ТОВ «Фірма «ВІК»»,

ВСТАНОВИВ:

Адвокат ОСОБА_5 , діючи в інтересах ОСОБА_3 , звернувся до суду із клопотанням, яким просив суд накласти арешт на майно ТОВ «Фірма «ВІК»», а саме на т/х «Заправщик-7», т/х «СБ-401», т/х «Ян Гамарник», т/х «Александр Житник», які перебувають під прапором України, шляхом заборони їх відчуження та перереєстрації, заборонивши ТОВ «Фірма «ВІК»» або будь-яким іншим способом здійснювати переміщення т/х «Заправщик-7», т/х «СБ-401», т/х «Ян Гамарник», т/х «Александр Житник», які перебувають під прапором України за кордон України. Копію ухвали про накладення арешту просили направити до Державної митної служби України, Державної прикордонної служби України, та капітану Херсонського морського торгівельного порту.

Клопотання мотивували тим, що в провадженні Комсомольського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області знаходиться кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0001231 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 191 КК України. По вказаному кримінальному провадженню ОСОБА_3 є цивільним позивачем, що підтверджується відповіддю слідчого СВ Комсомольського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області від 08.04.2014 року. За матеріалами вказаного кримінального провадження, ОСОБА_3 був учасником ТОВ «Фірма «ВІК»», та ним 18.12.2012 року було складено заяву про вихід із числа учасників вказаного товариства, яку посвідчено нотаріально. Частка заявника у статутному фонді товариства дорівнює 37,68%, що складає 1 480 790,09 гривень, та після виходу із вказаного товариства заявник отримав право одержати вартість частини майна, пропорційно його частки у статутному капіталі такого товариства, і така виплата, згідно статуту товариства, повинна була здійснюватись після затвердження річного балансу підприємства, в тому році, в якому особа подала таку заяву. Згідно фінансово-господарських документів підприємства, вартість усього майна, що належить ТОВ «Фірма «ВІК»» дорівнює 1 682 000, 00 гривень, проте раніше вказаний показник дорівнював 4 035 000 гривень. Вважають, що, із урахуванням річного балансу ТОВ «Фірма «ВІК»», станом на рік виходу заявника із членів вказаного товариства, розмір привласнених коштів останнього складає 2 353 000 гривень. Враховуючи, що вартість частки ОСОБА_3 в ТОВ «Фірма ВІК»» складала 1 480 790,09 гривень, а вартість усього майна вказаного товариства складає 1 682 000 гривень, оцінюють розмір шкоди, заподіяної заявнику в розмірі вартості частки останнього, а саме у 1 480 790,00 гривень. Вважають, що незабезпечення позову, може призвести до зникнення, втрати або пошкодження майна, на яке просять накласти арешт, а також до настання інших наслідків, що можуть перешкодити кримінальному провадженню. Вказують на те, що накладення арешту на майно, про який просять заявники, не позбавляє особу, у власності якої перебуває таке майно, права користування таким майном, а отже не є втручанням в господарську діяльність ТОВ «Фірма «ВІК»». Вказують про наявність ризиків виведення суден, на які просять накласти арешт, за митну територію України, що перешкодить подальшому кримінальному провадженню.

Також, 22.04.2014 року до суду надійшло клопотання від ОСОБА_3 , яким останній просив розглядати вищевказану заяву про накладення арешту на майно за відсутності представників ТОВ «Фірма «ВІК»», та без повідомлення останніх, вказуючи про те, що обізнаність представників вказаного товариства про час та місце розгляду такого клопотання, може призвести до ухилення вказаних осіб від виконання ухвали суду, в разі задоволення основного клопотання.

Розглянувши клопотання про розгляд заяви про накладення арешту на мано у відсутність та без повідомлення власників такого майна, із урахуванням часу надходження такого клопотання до суду, а також фактичних обставин справи, суд приходить до переконання про відсутність підстав до його задоволення.

У судовому засіданні ОСОБА_3 заявлене клопотання підтримав у повному обсязі із вищевикладених підстав, та просив його задовольнити.

Представник товариства, у власності якого перебувають судна, на які просять накласти арешт, за довіреністю ОСОБА_4 , щодо задоволення клопотання в судовому засіданні заперечував, вказуючи про відсутність передбачених КПК України підстав до його задоволення.

Інші учасники судового засідання, передбачені ч. 1 ст. 172 КПК України, у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду клопотання повідомлялись належним чином, проте неявка таких осіб у судове засідання не є перешкодою до розгляду вказаного клопотання. Разом із тим слідчим СВ Комсомольського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області, суду було надано матеріали кримінального провадження № 0001231 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України.

Заслухавши думку учасників судового засідання, вивчивши подані ними докази на підтвердження вимог та заперечень щодо клопотання, а також перевіривши матеріали кримінального провадження № 0001231 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України суд приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку. Відповідно до вимог цього Кодексу арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт, іншої особи, у володінні якої перебуває майно, розпоряджатися будь-яким чином таким майном та використовувати його. Слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше. Арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову. Заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

За приписами ст. 171 цього ж Кодексу з клопотанням про арешт майна до слідчого судді, суду має право звернутися прокурор, слідчий за погодженням з прокурором, а з метою забезпечення цивільного позову - також цивільний позивач. У клопотанні слідчого, прокурора про арешт майна повинні бути зазначені зокрема підстави, у зв`язку з якими потрібно здійснити арешт майна. У клопотанні цивільного позивача, слідчого, прокурора про арешт майна підозрюваного, обвинуваченого, іншої особи для забезпечення цивільного позову повинно бути зазначено: розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; докази факту завдання шкоди і розміру цієї шкоди.

Згідно ст. 172 КПК України клопотання про арешт майна розглядається слідчим суддею, судом не пізніше двох днів з дня його надходження до суду, за участю слідчого та/або прокурора, цивільного позивача, якщо клопотання подано ним, підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, і за наявності - також захисника, законного представника. Неприбуття цих осіб у судове засідання не перешкоджає розгляду клопотання.

Клопотання слідчого, прокурора, цивільного позивача про арешт майна, яке не було тимчасово вилучене, може розглядатися без повідомлення підозрюваного, обвинуваченого, іншого власника майна, їх захисника, представника чи законного представника, якщо це є необхідним з метою забезпечення арешту майна.

За приписами ст. 173 цього ж Кодексу слідчий суддя, суд відмовляють у задоволенні клопотання про арешт майна, якщо особа, що його подала, не доведе необхідність такого арешту. При вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен враховувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Так 03.03.2013 року до ЄРДР за № 0001231 за заявою ОСОБА_3 було внесено відомості з приводу того, що в період з 2011 року по час внесення таких відомостей невстановлені особи, зловживаючи службовим становищем, заволоділи майном ТОВ «Фірма «ВІК»», чим спричинили ОСОБА_3 матеріальні збитки, на невстановлену суму.

Окрім того, ОСОБА_3 07.04.2014 року до Комсомольського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області в порядку ст. 128 КПК України було подано цивільний позов до ТОВ «Фірма «ВІК»», яким позивач просив стягнути із вказаного товариства на користь позивача 1 480 790,09 гривень в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.

Дослідженими свідоцтвами про право власності на судна, підтверджується право власності ТОВ «Фірма «ВІК»» на судна, на які у розглядуваному судом клопотанні просять накласти арешт.

В рамках вищевказаного кримінального провадження ОСОБА_3 визнано потерпілим, та останнім було подано цивільний позов на суму 1 480 790,09 гривень, що також підтверджується повідомленням слідчого СВ Комсомольского РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області від 08.04.2014 року за вих. № 38/5947

Разом із тим, відповідно ст. 42 КПК України підозрюваним є особа, якій у порядку, передбаченому статтями 276 - 279 цього Кодексу, повідомлено про підозру, або особа, яка затримана за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення. Обвинуваченим (підсудним) є особа, обвинувальний акт щодо якої переданий до суду в порядку, передбаченому статтею 291 цього Кодексу.

Дослідженням матеріалів кримінального провадження судом не встановлено пред`явлення будь-якій особі (особам) підозри у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення, зокрема і особам, які входять до засновників та керівників ТОВ «Фірма «ВІК»», про яких йдеться в досліджених судом установчих документах підприємства.

Таким чином, враховуючи викладене, враховуючи, що по вищезгаданому кримінальному провадженню, в рамках якого просять накласти арешт на майно, не визначено коло осіб, яким би було пред`явлено обвинувачення, а також зважаючи на стадію вказаного кримінального провадження, на якій воно перебуває на час розгляду судом клопотання, суд приходить до переконання про відсутність підстав до задоволення розглядуванно клопотання про накладення арешту на майно ТОВ «Фірма «ВІК»».

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 170-173 КПК України, слідчий суддя,

У Х В А Л И В :

У задоволенні клопотання адвоката ОСОБА_5 , який діє в інтересах заявника ОСОБА_3 , про накладення арешту на майно ТОВ «Фірма «ВІК»», - відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді, може бути подана протягом п`яти днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1