Справа № 456/963/15-к
Провадження № 1-кп/456/123/2015
УХВАЛА

судового засідання

20 квітня 2015 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області

у складі головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

адвоката ОСОБА_4

представник служби у справах дітей ОСОБА_5

законного представника неповнолітнього ОСОБА_6

представника кримінальної міліції ОСОБА_7

потерпілої ОСОБА_8

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Стрию клопотаннія про звільнення неповнолітнього від кримінальної відповідальності за матеріалами кримінального провадження та про застосування примусових заходів виховного характеру щодо, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 жителя АДРЕСА_2 українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, учня ВПУ-34 м. Стрий, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, за вчинення суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України, суд

Встановив:

Неповнолітній ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_1 11 вересня 2014 року близько 20 год. знаходячись в кімнаті № НОМЕР_1 , що на п`ятому поверсі гуртожиток ВПУ НОМЕР_2 АДРЕСА_3 маючи умисел на заволодіння чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 заволодів його мобільним телефоном марки Lenovo моделі А 680 білого кольору, імейл: НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 вартістю 1500 грн., обіцяв його повернути через день, не повернув, оскільки немов би вказаний телефон випав йому з рук, пошкодив екран, а тому він віддав незнайомому на запасні частини, не виконав своє зобов`язання повернути потерпілому ОСОБА_8 , однак обіцяє відшкодувати спричинену шкоду грошима в сумі 1 500 грн. за рахунок пенсії, яку отримує від держави внаслідок втрати годувальника, чим завдав ОСОБА_8 матеріальних збитків на вказану суму 1500 грн.

В діях ОСОБА_9 вбачаються ознаки суспільно-небезпечного діяння, передбаченого ч.1 ст. 190 КК України.

У своєму клопотанні прокурор просить суд застосувати до неповнолітнього ОСОБА_9 примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження та звільнити його від кримінальної відповідальності за ст. 190 ч. 1 КК України. А. с. 2-3.

В суді неповнолітній ОСОБА_9 винуватість свою у вчиненні суспільно небезпечного діяння, передбаченого ст.. 190 ч. 1 КК України визнав повністю пояснив, що 11 вересня 2014 р. близько 20 год. він знаходився у кімнаті №78 на п`ятому поверсі гуртожитку ВПУ №34 в м. Стрию, що по вул. Гайдамацька,17. попросив мобільний телефон марки Lenovo моделі А 680 білого кольору у ОСОБА_8 , щоб зателефонувати, але він не мав наміру його віддати, оскільки наступного дня відмовився повернути телефон потерпілому. Однак побив екран, а тому віддав незнайомому на запасні частини. Просить звільнити його від кримінавльної відповідальності оголосити йому застереження, а він обіцяє злочинів більше не вчиняти, та в день отримання пенсіїх повернути потерпілому 1500 грн. спричиненої шкоди.

Показаннями потерпілого ОСОБА_8 також доведено факт шахрайства ОСОБА_9 , шляхом обману та зловживання довірою у нього було викрадено телефон марки Lenovo моделі А 680 білого кольору, вартістю 1500 грн. із врахуванням зносу. 11.09.2014 року о 20 год. Конєв зайшов до нього в кімнату гуртожитку АДРЕСА_4 та попросив до ранку наступного дня пограти в ігри його телефоном, оскільки раніше повертав, тому погодився і передав, однак не повернув, заволодів його майном шляхом обману, спричинив шкоду на суму 1 500 грн., обіцяв з пенсії повернути вартість викраденого, а тому просить звільнити ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності та застосувати до нього примусові заходи виховного характеру.

В суді прокурор своє клопотання підтримав, просить до ОСОБА_9 застосувати примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження.

Протоколом огляду місця події та фото таблицями до нього, протоколоми допиту ОСОБА_10 на досудовому слідстві, що співпадає з показами потерпілого та самого ОСОБА_10 доведено правдивість його показань як на досудовому слідстві так і в суді, а також показаннями неповнолітнього ОСОБА_8 та ОСОБА_10 , які тетально розповіли про вчинений злочин, що ОСОБА_10 незаконно заволодів чужим майном шляхом обману та зловживання довірою. а. с.9-19, 20-24.

Отже, ОСОБА_9 своїми умисними діями, які виразились у заволодінні чужим майном, шляхом обману та зловживання довірою (шахрайство) вчинив кримінальне правопорушення передбачене ст.190 ч.1 КК України.

Заслухавши думку прокурора, законного представника неповнолітнього, захисника, потерпілого, які не заперечили проти застосування до неповнолітнього ОСОБА_9 примусових заходів виховного характеру у вигляді застереження.

Оцінюючи перевірені докази по справі, суд приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_9 у вчиненні кримінального правопорушення, доведена повністю, кваліфікація його діяння правильно кваліфіковано за ознаками кримінального правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 190 КК України.

Відповідно до ст. 22 КК України кримінальній відповідальності підлягають особи, яким до вчинення злочину виповнилося 16 років.

Судом встановлено, що ОСОБА_9 на час вчинення кримінального правопорушення не досяг 18 років, вперше вчинив злочин невеликої тяжкості, а тому може бути звільнений від кримінальної відповідальності передбаченої ст. 190 ч.1 КК України.

Згідно ч. 2 ст. 105 КК України та з врахуванням Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №2 Про практику розгляду судами справ про застосування примусових заходів виховного характеру в п. 7 зазначено, що строк нагляду, передбачений ч. 2 ст. 105 КК України, суд встановлює з урахуванням конкретних обставин справи та виправлення неповнолітнього.

При обранні виду примусового заходу виховного характеру суд враховує умови життя та виховання малолітнього, те, що він поживає самостійно, являється круглим сиротою, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра на перебуває, за місцем проживання характеризується посередньо, навчається у навчальному закладі, де також характеризуються посередньо.

Суд також враховує думку прокурора, законного представника, потерпілого, які не заперечують проти застосування такого виховного заходу та не мають претензій до ОСОБА_9 , який обіцяів відшкодувати спричинену шкоду злочином, інакше звернуться з позовом до суду.

Таким чином, на підставі аналізу зібраних і досліджених в даному судовому засіданні доказів, суд приходить до висновку про доведеність вчинення неповнолітнім кримінального правопорушення та можливості застосування до нього примусового заходу виховного характеру у вигляді застереження.

Керуючись ст. ст. 369-372, 497-501 КПК України, ст. ст. 22, 97, 105 КК України, суд

УХВАЛИВ :
Клопотання прокурора задовольнити .

Звільнити ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого в АДРЕСА_1 жителя АДРЕСА_2 українця, громадянина України, із середньою освітою, не одруженого, учня ВПУ-34 м. Стрий, раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, від кримінальної відповідальності, передбаченого ст. 190 ч.1 КК України

Застосувати до ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учня 2-го курсу ВПУ-34 м. Стрия примусові заходи виховного характеру у вигляді застереження.

Кримінальне провадження № 0000207 від 10.02.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ст. 190 ч. 1 КК України закрити на підставі ст. 284 ч. 2 п. 1 КПК України.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Львівської області протягом семи днів з моменту її оголошення шляхом подачі апеляції Стрийському суду.

Головуючий-суддя ОСОБА_1