Справа № 615/1657/14-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02.03.2015 м. Валки

Валківський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

з участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

потерпілого ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Валки кримінальне провадження зареєстроване в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 0000028 від 19 червня 2014 року по обвинуваченню:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Валки Харківської області, українця, громадянина України, з середньою технічною освітою, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого: 23 червня 2014 року за ч.1 ст.191 КК України Валківським районним судом Харківської області до 4 років обмеження волі, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням 1 рік. На підставі ст. 1 пункт «в» Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнений від відбування призначеного покарання, в силу ст. 89 КК України, не судимий,

у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України, -

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_4 , який зареєстрований як фізична особа підприємець, уклав 13 березня 2012 року договір на оренду сільськогосподарського обладнання із потерпілим ОСОБА_5 , який є власником переданого майна, про що було оформлено акт прийому-передачі від 13 березня 2012 року. Відповідно до додаткової угоди до вказаного договору від 01 липня 2013 року, договір розірвано, але отримане в оренду обладнання ОСОБА_4 потерпілому не повернув.

В подальшому ОСОБА_4 , маючи умисел на розтрату сільськогосподарського обладнання, яке було йому ввірене на праві користування, в порушення ч. 5 п.5.2 договору №1 на оренду обладнання від 13 березня 2012 року, в якому зазначено, що «по закінченню строку оренди «орендар» повинен здати обладнання по акту приймання-здавання, або заключити новий договір», з корисливих мотивів, привласнив тобто незаконно утримав частину орендованого майна, яке перебувало у його віданні на праві користування, а саме: продав «просіювач» в кількості 1 одиниця, вартість якого згідно висновку експерта №2873 від 23 серпня 2014 року становить 5400 гривень, чим завдав ОСОБА_5 матеріальних збитків на вказану суму.

Потерпілим ОСОБА_5 в судовому засіданні заявлено позов про відшкодування суми матеріальних збитків в сумі 5400 гривень.

В судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину визнав повністю, щиро розкаявся та пояснив, що дійсно вчинив злочин при викладених раніше обставинах. Суму матеріальних збитків визнає.

При цьому обвинувачений не оспорював фактичні обставини інкримінованого йому злочину, підтвердив правильність проведення всіх слідчих дій та зібраних по справі доказів.

Враховуючи, що показання обвинуваченого ОСОБА_4 правдиві, послідовні, вину визнає повністю, правильно розуміючи зміст та значення цих обставин, відмовився від дослідження доказів добровільно, проти чого інші учасники судового провадження не заперечували, дослідження інших доказів по справі в судовому засіданні на підставі ст. 349 КПК України визнано недоцільним.

Потерпілий ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив свідчення надані обвинувачем. Просить стягнути з обвинуваченого матеріальну шкоду в розмірі 5400 гривень вартість «просіювача» переданого ним в оренду обвинуваченому ОСОБА_4 і яке ним не повернуто.

Дії ОСОБА_4 суд кваліфікує за ч.1 ст.191 КК України тобто здійснив розтрату чужого майна, яке знаходилось в його віданні.

Вивченням особи обвинуваченого ОСОБА_4 встановлено, що у скоєному розкаюється за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у лікаря нарколога і психіатра не перебуває, має на утриманні неповнолітню дитину, своїми діями сприяв розкриттю злочину.

Обставиною у відповідності зі ст. 66 КК України, яка пом`якшує покарання ОСОБА_4 щире каяття у вчиненому.

Обставиною у відповідності до ст. 67 КК України, яка обтяжує покарання ОСОБА_4 судом не виявлено.

Призначаючи обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, яке відповідно до ст. 12 КК України відноситься до категорії злочинів середньої тяжкості, дані про особу обвинуваченого, який є особою, раніше судимою, за місцем проживання характеризується позитивно, а тому приходить до висновку що йому слід призначити покарання у виді обмеження волі, але звільнити від відбування покарання з випробуванням.

Позов потерпілого ОСОБА_5 про стягнення з обвинуваченого ОСОБА_4 про стягнення матеріальної шкоди в сумі 5400 гривень задовольнити в повному об`ємі.

Міра запобіжного заходу обвинуваченому не обиралася і суд не вбачає підстав для її обрання.

Відповідно до положень ст. 124 КПК України суд вважає необхідним стягнути з обвинуваченого на користь держави документально підтверджені процесуальні витрати на залучення експерта, у зв`язку з проведенням експертизи № 2873 від 23 серпня 2014 року вартістю 391 гривня 02 копійки.

Долю речових доказів суд вирішує за правилами ст. 100 КПК України

Враховуючи наведене, керуючись ст. ст. 368, 370, 371, 374 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України і призначити йому покарання 3 (три) роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого ОСОБА_4 від відбування покарання з випробуванням 2 (два) роки.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 матеріальну шкоду в сумі 5400 гривень.

Стягнути з ОСОБА_4 на користь держави процесуальні витрати на залучення експерта, у зв`язку з проведенням експертизи № 2873 від 23 серпня 2014 року вартістю 391 гривня 02 копійки.

Копія вироку негайно після проголошення вручається обвинуваченому і прокурору. Інші учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

В

ирок може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області через Валківський районний суд Харківської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя: ОСОБА_1