Справа № 185/7227/15-к
Провадження № 1-кп/185/413/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 липня 2015 року м.Павлоград

Дніпропетровської області

Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

Головуючого судді - ОСОБА_1 ,

за участю секретаря - ОСОБА_2 ,

прокурора - ОСОБА_3 ,

обвинуваченого - ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області кримінальне провадження від 04.06.2015 року за № 0001406 за обвинуваченням

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Русаково Петропавлівського району, Дніпропетровської області, громадянина України, з середньо-технічною освітою, інваліда ІІІ групи, розлученого, не працюючого, проживаючого в буд. АДРЕСА_1 , раніше судимого:

- 04 грудня 2014 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком 100 годин.

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.389 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_4 04 грудня 2014 року був засуджений Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком 100 годин.

Зазначений вирок у відношенні ОСОБА_4 набрав чинності та надійшов на виконання до Павлоградського МРВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області 13.01.2015 року.

За викликами від 13.01.2015 року та 22.01.2015 року ОСОБА_4 для ознайомлення з порядком та умовами відбування покарання у вигляді 100 годин громадських робіт до Павлоградського МРВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області не з`явився, про причини неявки не повідомив.

В зв`язку з чим, інспектором Павлоградського МРВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області, для уточнення місця проживання та з`ясування причин неявок ОСОБА_4 за викликами, було здійснено виїзд за місцем мешкання останнього, за адресою: АДРЕСА_1 , та йому було вручено виклик до Павлоградського МРВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області на 02.02.2015 рік.

Однак, ОСОБА_4 в зазначений день до Павлоградського МРВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області не з`явився, про причини неявки не повідомив.

04.02.2015 року ОСОБА_4 з`явився до Павлоградського МРВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області, де його було ознайомлено з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт, а також його було попереджено під розписку про ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Крім того, в цей же день, інспектором Павлоградського МРВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області було винесено постанову про встановлення днів явки ОСОБА_4 на реєстрацію до Павлоградського МРВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області, а саме: перший вівторок кожного місяця, з якою останнього було ознайомлено під підпис.

Також, ОСОБА_4 було вручено направлення на громадські роботи до комунального підприємства «Затишне місто» в м.Павлограді, де він повинен був приступити до відбування покарання у вигляді громадських робіт не пізніше 06 лютого 2015 року.

06.02.2015 року, згідно виданого зазначеного направлення , ОСОБА_4 з`явився до КП «Затишне місто» м.Павлограда та того ж дня склав графік відпрацювання громадських робіт.

Однак, ОСОБА_4 , будучи письмово ознайомленим із необхідністю реєстрації в Павлоградському МРВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області та відпрацювання громадських робіт в КП «Затишне місто» м.Павлограда, допустив порушення порядку відбування покарання, а саме: з 10.02.2015 року по 13.02.2015 року, з 16.02.2015 року по 20.02.2015 рік, з 23.02.2015 рік по 27.02.2015 рік , згідно табелю за лютий 2015 рік не з`явився до КП «Затишне місто» м.Павлограда для відпрацювання громадських строком 100 годин, про причини неявки не повідомив.

03.03.2015 року ОСОБА_4 з`явився до Павлоградського МРВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області, де йому було винесено письмове попередження про неприпустимість ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт та можливе притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України, та відібрано письмове пояснення, згідно якого, останній не навів жодного факту поважної причини своєї відсутності на відпрацюванні громадських робіт.

Однак, ОСОБА_4 , незважаючи на те, що йому було роз`яснено порядок відбування покарання у вигляді громадських робіт та наслідки від його ухилення, графік виходу на роботу для відпрацювання громадських робіт на березень та квітень місяці - не склав.

08.04.2015 року ОСОБА_4 з`явився до Павлоградського МРВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області, де йому було повторно винесено письмове попередження про неприпустимість ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт та можливе притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України, та відібрано письмове пояснення, згідно якого, останній не навів жодного факту поважної причини своєї відсутності на відпрацюванні громадських робіт.

В подальшому, ОСОБА_4 , продовжуючи діяти умисно, не ставлячи до відома уповноважені органи про свої дії, достовірно знаючи, що за невиконання покладених на нього вироком суду обов`язків йому загрожує кримінальна відповідальність, без поважних причин, в травні 2015 року не з`являвся до КП «Затишне місто» м.Павлограда для відпрацювання покарання у вигляді громадських робіт, про причини неявок не повідомив, чим ухилився від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

18.05.2015 року ОСОБА_4 з`явився до Павлоградського МРВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області, де йому було втретє винесено письмове попередження про неприпустимість ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт та можливе притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України, та відібрано письмове пояснення, згідно якого, останній не навів жодного факту поважної причини своєї відсутності на відпрацюванні громадських робіт.

27.05.2015 року ОСОБА_4 з`явився до КП «Затишне місто» м.Павлограда та того ж дня склав графік відпрацювання громадських робіт на травень 2015 рік.

28.05.2015 року ОСОБА_4 з`явився до Павлоградського МРВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області, де йому було вчетверте винесено письмове попередження про неприпустимість ухилення від відбування покарання у вигляді громадських робіт та можливе притягнення його до кримінальної відповідальності за ч.2 ст.389 КК України, та відібрано письмове пояснення, згідно якого, останній не навів жодного факту поважної причини своєї відсутності на відпрацюванні громадських робіт.

Однак, ОСОБА_4 , продовжуючи діяти умисно, не ставлячи до відома уповноважені органи про свої дії, достовірно знаючи, що за невиконання покладених на нього вироком суду обов`язків йому загрожує кримінальна відповідальність, без поважних причин, 29.05.2015 року, 30.05.2015 року та 31.05.2015 року не з`являвся до КП «Затишне місто» м.Павлограда для відпрацювання покарання у вигляді громадських робіт, про причини неявок не повідомив, чим ухилився від відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Крім того, 02.06.2015 року ОСОБА_4 на реєстрацію до Павлоградського МРВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області не з`явився, причину своєї неявки не повідомив.

Таким чином, ОСОБА_4 , будучи в належній формі ознайомленим із порядком та умовами відбування покарання у вигляді 100 годин громадських робіт, присуджених йому вироком суду, достовірно знаючи про наслідки не виконання покладених на нього обов`язків, будучи зобов`язаним додержуватися встановлених відповідно до ст. 37 Кримінально-виконавчого кодексу України порядку та умов відбування покарання, сумлінно ставитися до праці, працювати на визначеному для нього об`єкті і відпрацьовувати встановлений судом строк громадських робіт, періодично з`являтися на реєстрацію до кримінально-виконавчої інспекції, про що був неодноразово попереджений, ігнорував вимоги законодавства, умисно ухилився від покладених на нього обов`язків та не відбував покарання у вигляді громадських робіт в КП «Затишне місто» та не з`являвся на реєстрацію до Павлоградського МРВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області, чим ухилився від відбування покарання у вигляді громадських робіт та з присудженого йому вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04.12.2014 року покарання у вигляді громадських робіт строком 100 годин відпрацював лише 4 години,маючи невідпрацьований час 96 годин, тобто скоїв кримінальне правопорушення проти правосуддя.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 повністю визнав свою провину у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 389 КК України, заявив про каяття та дав показання про те, що 04 грудня 2014 року він був засуджений Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області за ч.2 ст.15 ч.1 ст.185 КК України до покарання у вигляді громадських робіт строком 100 годин.

В Павлоградському МРВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області його було ознайомлено під розписку з порядком та умовами відбування покарання у вигляді громадських робіт.

Однак, в період відбування покарання у вигляді громадських робіт строком 100 годин, а саме в лютому, березні, квітні та травні 2015 року, він ухилявся від відбування зазначеного покарання про що був неодноразово письмово попереджений, та не з`являвся для реєстрації до Павлоградського МРВ КВІ УДПтСУ в Дніпропетровській області , про причини своїх неявок не повідомляв.

Зазначив, що із призначеного йому покарання вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2014 року у вигляді громадських робіт він відпрацював лише чотири години.

Додав, що він щиро розкаюється у вчиненому.

Крім того, в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 звернувся до суду з проханням допустити по справі застосування положень ч. 3 ст. 349 КПК України, оскільки він повністю визнає свою провину в скоєнні зазначеного кримінального правопорушення, і вважає зібрані в справі докази його провини достовірними, допустимими та достатніми, в зв`язку з чим досліджувати інші докази немає ніякої необхідності.

З`ясувавши думку прокурора , який, не заперечував проти застосування у справі положень ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснивши обвинуваченому ОСОБА_4 правові наслідки застосування вказаної норми закону, з якими останній погодився, суд визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, та застосував при розгляді даної справи положення ч. 3 ст. 349 КПК України.

Дослідивши, співставляючи та аналізуючи вивчені в справі докази суд приходить до висновку, що покази обвинуваченого ОСОБА_4 мають характер логічних, послідовних та об`єктивних, а відтак, з урахуванням застосування при розгляді справи положень ч.3 ст.349 КПК України, винність обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.389 КК України - доведена повністю.

Дії ОСОБА_4 необхідно правильно кваліфікувати за ч.2 ст.389 КК України, як ухилення від відбуття покарання у вигляді громадських робіт особою, засудженою до цього покарання.

При призначенні виду і розміру покарання суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше був судимий, підлягає покаранню за вчинене ним кримінальне правопорушення невеликої тяжкості.

В якості пом`якшувальних обставин суд враховує що обвинувачений повністю визнав свою провину, заявив про щире каяття, є інвалідом ІІІ групи.

З обтяжливих обставин суд враховує рецидив злочинів.

Наведене, а також той факт, що обвинувачений ОСОБА_4 продовжує злочинну діяльність, тривалий час, умисно уникає відбуття покарання за попереднім вироком суду свідчить про те, що виправити обвинуваченого ОСОБА_4 та запобігти його злочинній діяльності не можливо без його ізоляції від суспільства, в зв`язку з чим ОСОБА_4 має бути засудженим за ч. 2 ст. 389 КК України до покарання у вигляді арешту, в межах санкції даної статті.

Крім того, у відповідності до п.4 ч.1 ст.72 КК України покарання у вигляді 96 годин громадських робіт, яке не відбуте ОСОБА_4 за попереднім вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2014 року, має бути переведене у покарання у вигляді арешту строком дванадцять діб.

Остаточне покарання ОСОБА_4 повинно бути призначене на підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання що призначається за ч.2 ст.389 КК України, частки покарання у вигляді п`яти діб арешту, що не відбуте ОСОБА_4 за попереднім вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2014 року.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.368, 370, 371, 374 КПК України,

У Х В А Л И В :
ОСОБА_4 визнати винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч.2 ст.389 КК України.

ОСОБА_4 призначити покарання за ч.2 ст.389 КК України у вигляді арешту, строком один місяць.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.72 КК України покарання у вигляді 96 годин громадських робіт, що не відбуте ОСОБА_4 за попереднім вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2014 року, перевести у покарання у вигляді арешту строком дванадцять діб.

На підставі ст.71 КК України, за сукупністю вироків, шляхом приєднання до покарання у вигляді арешту строком один місяць, частки покарання у вигляді п`яти діб арешту, що не відбуте ОСОБА_4 за попереднім вироком Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 грудня 2014 року, остаточно призначити покарання ОСОБА_4 у вигляді арешту строком один місяць п`ять діб.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_4 до набрання вироком чинності не обирати.

Строк відбуття покарання для ОСОБА_4 обчислювати з моменту виконання вироку в частині призначеного покарання у вигляді арешту.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк тридцять днів з дня його проголошення.

СУДДЯ ОСОБА_5 .