Дата документу Справа № 233/9323/13-к
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження №11-кп/778/244/15 Головуючий в 1-й інстанції:
ОСОБА_1
Доповідач в 2-й інстанції:
ОСОБА_2
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 січня 2015 року м.Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області ОСОБА_2 , розглянувши матеріали кримінального провадження за апеляційною скаргою прокурора у кримінальному провадженні на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 жовтня 2014 року,

встановила:
14.01.2015р. на підставі Закону України Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції та розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №27/0/38-14 від 02.09.2014р. до Апеляційного суду Запорізької області надійшла та була передана судді-доповідачу 15.01.2015р. апеляційна скарга прокурора у кримінальному провадженні на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 жовтня 2014 року, яким ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , засуджено за ст.185 ч.2, ст.185 ч.3, ст.309 ч.1, ст.70 ч.1 КК України до 5 років позбавлення волі. На підставі ст.71, ст.72 КК України шляхом повного приєднання невідбутого покарання за вироком Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01.03.2012р., остаточно призначено 5 років 4 місяці позбавлення волі.

Згідно з п.6 ч.1 ст.393 КПК України прокурор має право подати апеляційну скаргу, в якій відповідно до ст.396 КПК України зазначаються: 1) найменування суду апеляційної інстанції; 2) прізвище, ім`я та по батькові (найменування), місце проживання (перебування) особи, яка подає апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо такі є; 3) судове рішення, яке оскаржується, і назва суду, який його ухвалив; 4) вимоги особи, яка подає апеляційну скаргу, та їх обґрунтування із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судового рішення; 5) клопотання особи, яка подає апеляційну скаргу, про дослідження доказів; 6) перелік матеріалів, які додаються.

Однак з тексту апеляційної скарги вбачається, що вона не відповідає вимогам ст.396 КПК України.

Ставлячи в апеляційній скарзі питання про часткове скасування вироку прокурор не зазначає в якій саме частині вирок підлягає скасуванню. Крім того, не оскаржуючи в апеляційній скарзі фактичні обставини справи, доведеність вини обвинуваченого та кваліфікацію його дій прокурор просить ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_3 винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.185 ч.2, ст.185 ч.3, ст.309 ч.1 КК України.

Також, ставлячи питання про ухвалення нового вироку, просить призначити обвинуваченому ОСОБА_3 за ст.185 ч.2, ст.185 ч.3 та ст.309 ч.1 КК України та за сукупністю злочинів відповідно до ч.1 ст.70 КК України теж саме покарання, що й призначено судом першої інстанції згідно вироку.

Відповідно до матеріалів кримінального провадження попередній вирок відносно ОСОБА_3 був постановлений Нікітовським районним судом м.Горлівки 15.01.2014р.

Згідно вироку, який оскаржується прокурором, всі злочини обвинуваченим ОСОБА_3 вчиненні до 15.01.2014р., тобто вчинені до постановлення попереднього вироку.

За таких обставин вимога прокурора про призначення обвинуваченому остаточного покарання на підставі ст.71 КК України, не узгоджується ні з матеріалами провадження, ні з положеннями кримінального закону. При цьому прокурор в апеляційній скарзі не зазначив по відношенню до якого вироку та до якого покарання повинна бути застосована ст.71 КК України, а також за яким принципом.

Крім того, згідно з попереднім вироком Нікітовського районного суду м.Горлівки від 15.01.2014р. обвинуваченому ОСОБА_3 було призначено покарання у виді 240 годин громадських робіт, а не у виді 4 місяців арешту.

Зі змісту апеляційної скарги вбачається, що прокурор оскаржує вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 жовтня 2014 року, відносно якого попереднім є вирок Нікітовського районного суду м.Горлівки від 15.01.2014р.

Але прокурор, ставлячи питання про призначення обвинуваченому покарання відповідно до положень ст.71 КК України посилається ще й на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01.03.2012р., незважаючи на те, що питання про застосування покарання за наявності кількох вироків, коли судом не було призначено покарання за їх сукупністю (Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 01.03.2012р. та Нікітовського районного суду м.Горлівки від 15.01.2014р.) вирішується в порядку ст.ст.537, 539 КПК України, оскільки апеляційна інстанція відповідно до положень ст.392 КПК України уповноважена переглядати вироки, постановлені судами першої інстанції, які не набрали законної сили.

Також прокурором не дотримано вимог ч.6 ст.396 КПК України, відповідно до яких до апеляційної скарги та доданих до неї письмових матеріалів надаються копії в кількості, необхідній для їх надіслання сторонам кримінального провадження та іншим учасникам судового провадження, інтересів яких стосується апеляційна скарга.

Зазначені обставини свідчать про те, що апеляційна скарга прокурора не відповідає вимогам, передбаченим ст.396 КПК України, тому підлягає залишенню без руху з наданням апелянту строку для усунення зазначених недоліків.

Керуючись ст.399 КПК України

ухвалила:
апеляційну скаргу прокурора у кримінальному провадженні на вирок Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 30 жовтня 2014 року залишити без руху.

Надати прокурору строк для усунення недоліків апеляційної скарги 5 днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя: ОСОБА_2