У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі :

головуючого

Паневіна В.О.,

суддів

Коротких О.А., Гриціва М.І.,

за участю прокурора

Кравченко Є.С.,

захисника

ОСОБА_2.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Києві 26 лютого 2008 року кримінальну
справу за касаційним поданням прокурора, який брав участь у розгляді справи
судом першої інстанції, на судові рішення щодо ОСОБА_1.,

в с та н о в и л а :

вироком Хмельницького
міськрайонного суду Хмельницької області від 24 липня 2006 року

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1, такого,

що
не має судимості,

засуджено:

- за ч. 2 ст. 364 КК України до
позбавлення волі на строк п'ять років з позбавленням права обіймати посади
керівника підприємств, установ та організацій строком на три роки;

- за ч. 1 ст. 366 КК України до
обмеження волі на строк два роки з позбавленням права обіймати посади керівника
підприємств, установ та організацій строком на один рік;

- за ч. 2 ст. 191 КК України до
позбавлення волі на строк два роки і шість місяців з позбавленням права
обіймати посади керівника підприємств, установ та організацій строком на два
роки.

На
підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш
суворого покарання більш суворим, ОСОБА_1. визначено остаточне покарання
позбавлення волі на строк п'ять років з позбавленням права обіймати посади керівника
підприємств, установ та організацій на строк
три роки.

За
ч. 5 ст. 191, ст. 15 - ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 209 КК України ОСОБА_1.
виправдано за відсутністю в його діях складу цих злочинів.

Ухвалою
апеляційного суду Хмельницької області від 26 вересня 2006 року вирок щодо
ОСОБА_1. залишено без зміни.

Злочини
ОСОБА_1. були вчинені за таких обставин.

ОСОБА_1.,
перебуваючи на посаді директора приватного будівельно-виробничого комерційного
підприємства “Норд-Овест” (далі ПБВКП “Норд-Овест”) та являючись службовою
особою, уклав договір підряду № 35 від 3 червня 2005 року, згідно з яким
підприємство “Норд-Овест” зобов'язувалося побудувати за рахунок субвенцій з
Державного бюджету 21 квартиру для військовослужбовців та іншої пільгової
категорії громадян в АДРЕСА_1 площею 1 283.8 кв. м. на загальну суму 2 375 000
грн. 15 червня 2005 року на
розрахунковий рахунок ПБВКП “Норд-Овест” з Хмельницької міської Ради надійшов
аванс в сумі 575 600 грн. для будівництва житла, проте ОСОБА_1., зловживаючи
службовим становищем, використав ці кошти не для будівництва житла для
військовослужбовців, а на господарські потреби ПБВКП «Норд-Овест».

Крім того, з 16 червня по 1 листопада 2005 року на реєстраційний
рахунок відділу капітального будівництва Хмельницької міської Ради надійшла
інша частина субвенції, виділена із спеціального фонду Державного бюджету
України в розмірі 1 799 400 грн. для закупівлі житла пільговим категоріям
населення. Вказані кошти після відповідної перевірки законності та повноти
використання авансу в сумі 575 600 грн., підлягали перерахуванню підприємству
“Норд-Овест”.

ОСОБА_1.,
зловживаючи своїм службовим становищем, склав та надав відділу капітального
будівництва Хмельницької міськради завідомо фіктивну довідку про вартість
виконаних підрядних робіт за липень 2005 року, в якій вказав що, його
підприємством нібито були виконані роботи по будівництву 37 квартирного
житлового будинку по АДРЕСА_1 на суму 578 311 грн., що не відповідало
дійсності.

Однак, зазначені кошти в
сумі 1 799 400 грн. на рахунок ПБВКП “Норд-Овест” перераховані не були,
оскільки злочинна діяльність ОСОБА_1. була виявлена правоохоронними органами.

Крім того, ОСОБА_1.,
працюючи на посаді голови правління Деражнянського районного кооперативно-державного
міжгосподарського будівельно-монтажного об'єднання “Райагробуд” та будучи
службою особою, діючи в особистих інтересах, 30 березня 2004 року реалізував
невстановленій особі екскаватор марки НОМЕР_1, який використовувався як запасні
частини для ремонту екскаватораНОМЕР_1двигун НОМЕР_2, шасі НОМЕР_3, заподівши
Деражнянському районному кооперативно-державному міжгосподарському
будівельно-монтажному об'єднанню “Райагробуд”
шкоду на суму 5 175 грн.

Також, улітку 2004 року
ОСОБА_1. реалізував невстановленій особі екскаваторНОМЕР_1вартістю 29 930 грн.,
який перебував у податковій заставі через заборгованість “Райагробуду” по
сплаті податків, заподівши шкоду державі на суму 29 930 грн.

У касаційному поданні
прокурор порушує питання про скасування судових рішень щодо ОСОБА_1. з
направленням справи на новий судовий розгляд у зв'язку з істотними порушеннями
кримінально-процесуального закону та невідповідністю призначеного покарання
тяжкості злочину та особі засудженого внаслідок м'якості. На думку прокурора,
суд безпідставно виправдав ОСОБА_1. за ч. 5 ст. 191, ст. 15 ч. 5 ст. 191 та ч.
1 ст. 209 КК України. Крім того, суд виправдовуючи засудженого за ч. 5 ст. 191,
ст. 15 ч. 5 ст. 191 та ч. 1 ст. 209 КК України, засудив його за вказаними
епізодами за ч. 2 ст. 364 КК України, вийшовши за межі пред'явленого йому
обвинувачення. У доповнені
прокурор вказує на те, що виправдовуючи ОСОБА_1. за ч. 5 ст. 191, ст. 15 ч. 5
ст. 191 КК України, суд фактично встановив, що його діями будь-які збитки не
спричинені. Однак, ці ж самі дії щодо використання одержаних коштів суд
кваліфікував за ч. 2 ст. 364 КК України. Проте, постановити таке рішення суд
міг лише перекваліфікувавши ці дії
ОСОБА_1. на ч. 2 ст. 364 КК України.

Касаційного подання в
частині засудження ОСОБА_1. за ч. 2 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України прокурором
не внесено.

Заслухавши доповідь судді
Верховного Суду України, міркування прокурора Кравченко Є.С., яка підтримала
касаційне подання, захисника ОСОБА_2 . про залишення судових рішень без зміни,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційного подання, колегія
суддів вважає, що воно підлягає частковому задоволенню.

Судом правильно встановлено
фактичні обставини справи та зроблено обґрунтований висновок про доведеність
винності ОСОБА_1. у вчинених злочинах. Такий висновок ґрунтується на зібраних у
встановленому законом порядку та перевірених судом доказах.

Згідно з показаннями
засудженого ОСОБА_1. він, працював директором ПБВКП “Норд-Овест”. У травні 2005
року на підставі поданих ним документів очолюване ним підприємство виграло
тендер для закупівлі житла пільговим категоріям населення від продажу квартир
у будинку №259/2 що на вул. Кам'янецькій
у м. Хмельницькому, яке його підприємство повинно було будувати. Між
Хмельницькою міськрадою та ПБВКП “Норд-Овест” було укладено договір підряду, за
умовами якого на будівництво вказаного будинку було видано аванс в сумі 575 600
грн. Вказані кошти він не розкрадав, а використовував для оплати виробничих
потреб підприємства, в тому числі й на будівництво вказаного будинку. Для
одержання наступної суми субвенції він склав довідку про виконані роботи та
використання виділених коштів, де можливо також зазначив роботи, що були
виконані іншим будівельним підприємством.

Згідно з показаннями свідків
ОСОБА_3., ОСОБА_4., ОСОБА_5., ОСОБА_6., ОСОБА_7., працівників ЗАТ
“Ярмолинецький “Агробуд” про те, що підприємство, в якому вони працюють з кінця
листопада 2004 року, виконувало будівництво житлового будинкуАДРЕСА_1.
Працівники ПБВКП “Норд-Овест” виконували лише частково роботи по зовнішній
штукатурці будинку.

З показань свідка ОСОБА_8.
убачається, що він у липні 2005 року за вказівкою ОСОБА_1. склав довідку по
вартість виконаних ПБВКП “Норд-Овест” робіт на будівництві будинкуАДРЕСА_1, де
були вказані начебто виконані роботи на всю суму одержаного авансу.

Використання ПБВКП
“Норд-Овест” одержаних для будівництва коштів на потреби підприємства, а не на
будівництво вказаного будинку, підтверджується також показаннями свідків
ОСОБА_9., ОСОБА_10., платіжними дорученнями про перерахування одержаних коштів
на витрати, які не були пов'язані з будівництвом даного будинку.

Кваліфікація дій ОСОБА_1. за ч. 2 ст.
364, ч. 1 ст. 366 КК України є правильною.

Доводи касаційного подання прокурора
про необґрунтованість виправдання ОСОБА_1. за ч. 2 ст. 209 КК України, є
безпідставними.

З матеріалів справи вбачається, що
ОСОБА_1. одержав кошти на будівництво
квартир поАДРЕСА_1 у виді субвенцій з Державного бюджету.

Відповідно до ст. 209 КК України не є
предметом легалізації доходів одержаних злочинним шляхом кошти, одержані як
субсидії, субвенції, дотації внаслідок надання неправдивої інформації службовою
особою суб'єкта господарської діяльності, хоча з такими коштами надалі і
вчиняються діяння, вказані у ст. 209 КК України, оскільки ці кошти одержані
офіційно (легально).

Доводи касаційного подання про
істотне порушення судом кримінально-процесуального закону, оскільки суд,
виправдавши ОСОБА_1. за ч. 5 ст. 191, 15 - ч. 5 ст. 191 КК України, за цим же
епізодами злочинної діяльності визнав його винним за ч. 2 ст. 364 КК України, є
необґрунтованими.

Як убачається з матеріалів справи,
суд визнаючи, що в діях засудженого відсутні ознаки розкрадання, передбачені ч.
5 ст. 191, 15 - ч. 5 ст. 191 КК України,
прийшов до висновку про відсутність у його діях саме цих ознак злочинів,
оскільки судом встановлено, що дії засудженого по зловживанню ним службовим
становищем з корисливих мотивів не були пов'язані з безоплатним оберненням
майна у свою власність.

Таким чином, у вироку фактично
йдеться про перекваліфікацію цих дій ОСОБА_1. на ч. 2 ст. 364 КК України.

У зв'язку з чим, колегія суддів
вважає, що в цій частині касаційне подання прокурора підлягає частковому
задоволенню, а вказане порушення кримінально-процесуального закону підлягає
усуненню шляхом виключення з описово-мотивувальної та резолютивної частини
вироку посилання суду на виправдання ОСОБА_1. за ч. 5 ст. 191, 15 - ч. 5 ст. 191 КК України, вказавши, що такі дії
перекваліфіковані з вказаних статей на ч. 2 ст. 364 КК України.

Покарання ОСОБА_1. призначено з дотриманням вимог
чинного законодавства з урахуванням характеру та суспільної небезпечності
вчинених злочинів, обставин, що пом'якшують покарання, та даних про особу
засудженого, який раніше до кримінальної відповідальності не притягувався,
позитивно характеризується, страждає на ряд хронічних захворювань, має на
утриманні двох неповнолітніх дітей. З наведеними відповідними мотивами у вироку
погоджується й колегія суддів, а тому доводи прокурора про невиправдану
м'якість призначеного покарання, про що йдеться у касаційному поданні, є
безпідставними.

Порушень чинного законодавства, які б
істотно вплинули на правильність прийняття рішення, у справі не виявлено.

Керуючись ст.ст. 394-396 КПК України,
колегія суддів, -

у х в а л и л а :

Касаційне подання прокурора, який брав участь у розгляді справи судом
першої та апеляційної інстанцій задовольнити частково.

Вирок Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 24
липня 2006 року та ухвалу апеляційного
суду Хмельницької області
від 26 вересня
2006 року щодо
ОСОБА_1 змінити.

Виключити з
описово - мотивувальної
частини вироку посилання на
необхідність виправдання ОСОБА_1.
за ч. 5 ст. 191, 15 - ч.
5 ст. 191 КК України та з резолютивної частини рішення
про його виправдання за цими статтями.

Вважати дії
ОСОБА_1.
перекваліфікованими з ч. 5 ст. 191, 15 - ч. 5 ст. 191
КК України на ч. 2 ст. 364 КК України з призначенням за цим законом та за сукупністю злочинів такого покарання,
яке визначив суд першої інстанції .

У решті судові рішення залишити без зміни.

судді
:

Паневін В.О. Коротких О.А. Гриців М.І.