Справа № 446/1698/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/294/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі :

головуючого-судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

розглянувши матеріали кримінального провадження про обвинувачення:

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , жителя АДРЕСА_2

за ч.1 ст. 115 КК України

з участю прокурора ОСОБА_7 ,

захисника обвинуваченого ОСОБА_6 - адвоката ОСОБА_8 ,

за апеляційною скаргою захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 на вирок Жовківського районного суду Львівської області від 27 січня 2015 року,

в с т а н о в и л а :

вироком Жовківського районного суду Львівської області від 27 січня 2015 року ОСОБА_6 визнаний винним та засуджений за ч.1 ст. 115 КК України до 9 років позбавлення волі.

Запобіжний захід обвинуваченому ОСОБА_6 до вступу вироку в законну силу залишено тримання під вартою.

Строк відбування покарання ОСОБА_6 вирішено рахувати з часу його фактичного затримання, тобто з 9 червня 2014 року.

Вирішено питання про речові докази.

ОСОБА_6 визнаний винним у тому, що 8 червня 2014 , близько 21 год. 40 хв., перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння та знаходячись за місцем свого проживання в будинку АДРЕСА_2 , під час побутового конфлікту, який виник на грунті тривалих особистих неприязних відносин, керуючись виниклим умислом на протиправне заподіяння смерті потерпілій ОСОБА_9 , спрямованим на позбавлення життя потерпілої, а саме на вбивство ОСОБА_9 , руками та ногами у взутті заподіяв потерпілій ОСОБА_9 множинні тілесні ушкодження в різні частини тіла, а також життєво важливі органи, зокрема розриви печінки по діафрагмальній та задній поверхнях, субкапсулярний крововилив по задній поверхні правої долі печінки, що призвели до розвитку гострої внутрішньої крововтрати та в сукупності з іншими тілесними ушкодженнями спричинили смерть потерпілої ОСОБА_9 .

На вирок суду захисник обвинуваченого ОСОБА_6 адвокат ОСОБА_8 подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в яких просить вирок Жовківського районного суду Львівської області від 27 січня 2015 року змінити в частині правової кваліфікації кримінального правопорушення з ч.1 ст. 115 КК України на ч.1 ст. 119 КК України та пом`якшити призначене покарання, яке за своєю суворістю не відповідає тяжкості злочину та особі обвинуваченого. Вважає, що даний вирок суду є незаконним і необґрунтованим та підлягає зміні з наступних підстав: невідповідність висновків суду, викладених у судовому рішенні, фактичним обставинам кримінального провадження; неправильного застосування закону про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого. Зазначає, що суд першої інстанції невірно оцінив характер вини обвинуваченого у вчиненні злочину, форму вини, мотив і мету його вчинення предмет доказування відповідно до п.2 ч.1 ст. 91 КПК України, оскільки в діях ОСОБА_6 вбачається непрямий умисел, а злочинна недбалість; мотив полягає не в «неприязних стосунках», а в самозахисті від протиправного посягання; мета не в заподіянні смерті, а в «чоловічій» відсічі вкрай зухвалій поведінці дружини, що, у свою чергу, призвело до неправильної кваліфікації судом діяння обвинуваченого.

Вважає, що суд першої інстанції не забезпечив правильне застосування закону України про кримінальну відповідальність, що тягне за собою зміну судового рішення, оскільки застосував ч.1 ст. 115 КК України, яка не підлягає застосуванню за відсутності в діях ОСОБА_6 складу даного злочину, та не застосував закон, який підлягав застосуванню ч.1 ст. 119 КК України з визначенням пом`якшуючих обставин відповідно до п.13 ч.1, ч.2 ст. 66 КК України.

Зазначає, що в порушення вимог ч.1 ст. 94 КПК України суд не забезпечив всебічне, повне і неупереджене дослідження всіх обставин кримінального провадження при ухваленні оскаржуваного вироку, не врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу винуватого та обставини, що пом`якшують покарання обвинуваченого, як це передбачають ст. ст. 65, 66 КК України. Вважає, що суд мав би при призначенні покарання визнати як обставину, яка безумовно пом`якшує покарання факт провокування обвинуваченого на сварку і бійку загиблою в стані алкогольного сп`яніння, зокрема, й нанесення нею першою тілесних ушкоджень ОСОБА_6 ударами палкою по голові

Крім того, вважає, що суд першої інстанції проігнорував при призначенні покарання факти щодо особи обвинуваченого, а саме: утримання ним двох малолітніх дітей, самої загиблої та її брата.

Обвинувачений ОСОБА_6 в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції пояснив, що проживав в с. Батятичі разом з потерпілою ОСОБА_9 8 червня 2014 року разом із кумом розпивали спиртні напої біля річки в с. Батятичі. Після того, біля 21 год. один його знайомий завіз його на мотоциклі додому. Коли зайшов у будинок, побачив ОСОБА_9 , яка перебувала в стані сильного алкогольного сп`яніння, була дуже емоційна та збуджена. В ході словесного конфлікту між ними вона першою нанесла палкою, яка була у її руках, йому удари в область голови, у відповідь на що він наніс їй декілька ударів руками в область голови, від чого вона впала та вдарилася головою до ліжка. Після чого їй стало погано, він намагався надати їй допомогу. Зазначив, що наніс потерпілій лише два удари в голову, умислу вбивати її не мав, а вчинив вбивство з необережності.

В суді першої інстанції та в суді апеляційної інстанції обвинувачений вказував, що не пам`ятає при яких обставинах потерпілій були заподіяні численні тілесні ушкодження та не пам`ятає, щоб наносив їй удари ногами.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого та його захисника на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення вироку без змін, а апеляційної скарги - без задоволення, обговоривши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України, за обставин, описаних у вироку, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суд дав належну оцінку й навів у вироку.

Дії обвинуваченого ОСОБА_6 правильно кваліфіковані за ч.1 ст. 115 КК України.

На виконання вимог закону суд першої інстанції всебічно, повно і об`єктивно розглянув усі обставини справи в їх сукупності, поклав в основу вироку об`єктивні докази, досліджені в судовому засіданні, та дійшов правильного висновку про доведеність винності обвинуваченого ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Апеляційні доводи адвоката ОСОБА_8 про однобічність і неповноту судового слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування кримінального закону та необґрунтованість вироку колегія суддів вважає безпідставними й до уваги не бере.

Доводи апелянта про те, що обвинувальний вирок ґрунтується на суперечливих доказах, а висновки суду першої інстанції не підтверджуються доказами, дослідженими під час судового розгляду та суд не взяв до уваги докази, які могли істотно вплинути на його висновки, то такі є безпідставними.

При кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 115 КК України як вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині, судом першої інстанції правильно враховано висновок експерта № 55/2014 від 9.06.2014 року, згідно з яким причиною смерті ОСОБА_9 є тупа поєднана травма тіла у вигляді переломів лицевого скелету, переломів ребер та пошкодження внутрішніх органів (розриви печінки), що призвело до розвитку гострої внутрішньої крововтрати та смерті. Перелічені у висновку експерта тілесні ушкодження утворилися від неодноразової дії тупих твердих предметів чи при контакті із такими (якими можуть бути кулаки та ноги у взутті) незадовго до настання смерті (по даних мікроскопічного дослідження з слабовираженими ознаками початкових реактивних змін), не виключено, що рани у потиличній ділянці справа та у тім`яній ділянці зліва, на задній поверхні правого ліктьового суглобу та лівого плечового суглобу могли виникнути від мимовільного або з прискоренням падіння з висоти власного росту з подальшим ударом до твердої виступаючої поверхні. Враховуючи тілесні ушкодження та їх локалізацію, а саме: синець та рана на задній поверхні правої вушної раковини, синець та садно на верхній повіці правого ока, синець, садно та рана на носі, синець та садно на нижній щелепі справа, синець та рана на слизовій оболонці та шкірі верхньої губи зліва, синець та рана на підборідді, синець та садно на правому і лівому ліктьових суглобах, а також всі інші тілесні ушкодження виявлені на трупі, можна вважати, що було не менше 50-ти місць прикладання сили.

В суді першої інстанції експерт ОСОБА_10 підтвердила, що загальна кількість нанесених ударів руками та ногами по тілу потерпілої ОСОБА_9 становить 50-ть ударів, з яких 8 сконцентровані саме по печінці, про що свідчать 8 розкривів печінки та такі травми не могли бути отримані внаслідок падіння потерпілої з висоти власного росту, а також всі отримані травми не могла потерпіла спричинити собі сама.

Твердження сторони захисну про те, що в обвинуваченого не було умислу вбивати ОСОБА_9 , те, що його дії слід було кваліфікувати як умисне тяжке тілесне ушкодження, що спричинило смерть потерпілої чи вбивство з необережності, що було реакцією на раптовий конфлікт із потерпілою, внаслідок образи з боку потерпілої та інтенсивне насилля з її боку, не відповідають фактичним обставинам справи і спростовуються дослідженими у справі доказами:

висновком експерта № 55/2014 від 9.06.2014 року та показаннями експерта ОСОБА_10 , даними в суді першої інстанції щодо механізму, способу та кількості заподіяних тілесних ушкоджень, небезпечних для життя в момент заподіяння;

висновком експерта № 95/2014 від 9.06.2014 року та показанням експерта ОСОБА_10 , даними в суді першої інстанції, яка пояснила, що ушкодження, виявлені в обвинуваченого ОСОБА_6 , характерні таким, що нанесені йому іншою особою при самозахисті від дій особи, яка наносить ушкодження.

Відповідно до висновку судової-психіатричної експертизи № 104 від 16.07.2014 року ОСОБА_6 на час проведення експертизи психічним захворюванням не страждав, може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В період інкримінованих йому дій ОСОБА_6 міг усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, у стані фізіологічного афекту не перебував, не перебував він і в іншому емоційному стані, який міг би суттєво вплинути на його свідомість та діяльність та бути науково-психологічною підставою для юридичного висновку про сильне душевне хвилювання.

Виходячи з фактичних обставин справи, в суду не було підстав вважати, що внаслідок образи з боку потерпілої обвинувачений діяв в стані сильного душевного хвилювання чи скоїв вбивство в стані необхідної оборони.

Суд першої інстанції всебічно і повно дослідив обставини справи, дав вірну оцінку зібраним доказам та дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини обвинуваченого у скоєнні кримінального правопорушення при зазначених у вироку суду обставинах.

Твердження сторони захисту про однобічність, неповноту судового слідства є голослівним і не відповідає матеріалам справи.

Суд правильно кваліфікував дії обвинуваченого за ч.1 ст. 115 КК України, оскільки він вчинив вбивство, тобто умисне протиправне заподіяння смерті іншій людині.

Щодо покарання, призначеного обвинуваченому ОСОБА_6 , то підстав для того, щоб визнати його надто суворим немає.

Покарання призначене судом з дотриманням вимог ст. 65 КК України: відповідає ступеню тяжкості вчиненого злочину (згідно з ч.5 ст. 12 КК України злочин, передбачений ч.1 ст. 115 КК України, є особливо тяжким); обране з врахуванням обставин злочину, його тяжких наслідків заподіяння смерті потерпілій; обтяжуючої обставини вчинення злочину в стані алкогольного сп`яніння; особи обвинуваченого, який раніше судимий, по місцю проживання характеризується негативно, не працює, на обліку в лікарів нарколога та психіатра не перебуває, має на утриманні дві неповнолітні дитини; обставини, які б пом`якшували відповідальність обвинуваченого, судом не встановлено; та призначене в межах санкції статті, що передбачає відповідальність за вчинений злочин.

Суд правильно дійшов висновку про необхідність обрання ОСОБА_6 покарання саме у виді позбавлення волі та своє рішення мотивував у вироку.

Покликання сторони захисту на неврахування судом, як пом`якшуючої відповідальність обставини неправомірна поведінка потерпілої, щире каяття обвинуваченого та особи обвинуваченого як на підставу зміни вироку колегія суддів до уваги не бере.

Призначивши ОСОБА_6 покарання дев`ять років позбавлення волі, що відповідає загальним засадам призначення покарання (ст. 65 КК України), а також санкції ч.1 ст. 115 КК України, суд першої інстанції тим самим врахував усі обставини справи, наслідки злочину, особу обвинуваченого, про що зазначив у вироці.

Колегія суддів з урахуванням в сукупності усіх обставин справи та особи обвинуваченої підстав для пом`якшення покарання ОСОБА_6 не вбачає.

З огляду на викладене, колегія суддів визнає апеляційну скаргу необгрунтованою і приходить до висновку, що призначене обвинуваченому покарання у виді дев`яти років позбавлення волі є необхідним і достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів

Вирок суду постановлений з дотриманням вимог ст.ст. 370-376 КПК України, є законним, обґрунтованим і вмотивованим, а тому підстав для його зміни немає.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а :

вирок Жовківського районного суду Львівської області від 27 січня 2015 року щодо ОСОБА_6 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника обвинуваченого ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_8 - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, засудженим у той же строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4