Справа № 464/2635/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/609/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого - судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
при секретарі ОСОБА_5 ,
з участю прокурора ОСОБА_6 ,
обвинуваченої ОСОБА_7 ,
захисника ОСОБА_8 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові кримінальне провадження за апеляційними скаргами обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 на вирок Сихівського районного суду м. Львова від 21 травня 2015 року, -

встановила:
Цим вироком:
ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Кзил-Орда, Республіки Казахстан, українку, гр. України, з середньою освітою, одружену, не працюючу, проживаючу у АДРЕСА_1 , раніше судиму:

21 листопада 2012 року Залізничним районним судом м. Львова за ч. 1 ст. 309 КК України до двох років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнену від відбування покарання з іспитовим строком 1 /один/ рік 6 /шість/ місяців, покарання не відбула, -

визнано винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України та призначено покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України 3 /три/ роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України до призначеного покарання приєднано частину не відбутого покарання за попереднім вироком 6 /шість/ місяців позбавлення волі та остаточно призначено ОСОБА_7 покарання 3 /три/ роки 6 /шість/ місяців позбавлення волі.

Строк відбування покарання визначено рахувати з часу фактичного звернення вироку до виконання.

Стягнуто з ОСОБА_7 в користь держави витрати на залучення експертів НДЕКЦ при УМВСУ у Львівській області в сумі 305 /триста п`ять/ грн. 90 коп.

Вирішено питання з речовими доказами.

Згідно вироку місцевого суду, ОСОБА_7 03 лютого 2014 року близько 08.10 год. біля торгового центру «Скриня», що по вул. Городоцька, 179 у м. Львові, у візуально знайомої особи отримала, незаконно придбавши, чотири таблетки та один фрагмент таблетки, що містять наркотичний засіб (бупренорфін), які були замасковані у сигарети марки «Прилуки-Преміум», з метою їх збуту, а саме подальшої передачі в місця позбавлення волі. Незаконно зберігаючи вказаний наркотичний засіб при собі, вона поїхала до свого помешкання, що по АДРЕСА_1 , де переклала попередньо отримані сигарети, в яких знаходився наркотичний засіб, у поліетиленовий пакет з продуктами харчування, який в подальшому під виглядом передачі, з метою збуту повинна була передати на територію ЛВК № 48 УДПтСУ у Львівській області. Цього ж дня близько 13.00 год. ОСОБА_7 приїхала на територію ЛВК № 48, що по вул. Хуторівка, 2 у м. Львові, де вказані наркотичні засоби у складі передачі із продуктами харчування передала на ім`я засудженого ОСОБА_9 . Однак, під час огляду вмісту передачі працівником колонії вказані наркотичні засоби було виявлено та вилучено.

На вирок суду обвинувачена ОСОБА_7 та її захисник ОСОБА_8 подали апеляційні скарги, в яких просять вирок Сихівського районного суду від 21 травня 2015 року змінити та звільнити ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням або призначити їй покарання не пов`язане із позбавленням волі. В доводах покликаються на невідповідність призначеного покарання особі обвинуваченої, яке за своїм видом є, на їх думку, несправедливим.

Акцентують увагу на тому, що суд першої інстанції не в повній мірі врахував стан здоров`я обвинуваченої, оскільки остання хворіє на тяжке онкологічне захворювання /рак ІІ ст., ІІІ кл.гр/, що вимагає безперервного амбулаторного та періодичного тривалого стаціонарного лікування, специфічного дієтичного харчування, а також постійну потребу у придбанні відповідних медичних препаратів.

Заслухавши суддю-доповідача, думку обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 на підтримання поданих апеляційних скарг, прокурора, який подані апеляційні скарги заперечив, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційних скарг, колегія суддів вважає, що такі до задоволення не підлягають.

Як вбачається із матеріалів кримінального провадження суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини вчиненого обвинуваченою кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 307 КК України. Висновки суду про доведеність її вини ґрунтується на досліджених у судовому засіданні доказах, які детально викладені у вироку і яким суд дав належну оцінку.

Відповідно до вимог ст. 65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого злочину, особи винного та обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання.

Колегією суддів встановлено, що призначаючи покарання, суд першої інстанції у вироку врахував обставини, що пом`якшують покарання, такі як щире каяття, сприяння розкриттю злочину, особу обвинуваченої, яка позитивно характеризується за місцем проживання, відсутність у неї корисливого мотиву, невеликий розмір предмету кримінального правопорушення, наявність важкого онкологічного захворювання та призначив ОСОБА_7 покарання із застосуванням положень ст. 69 КК України.

З огляду на наведене, доводи апелянтів щодо невідповідності призначеного покарання особі обвинуваченої та не врахування її стану здоров`я колегія суддів вважає надуманими.

Що ж до апеляційних доводів щодо можливості звільнення обвинуваченої ОСОБА_7 від відбування покарання з випробуванням, то колегія суддів розцінює їх як необ`єктивні та такі, що направлені на уникнення реальної відповідальності за скоєне.

Згідно положень ч. 1 ст. 75 КК України, якщо суд, крім випадків засудження за корупційний злочин, при призначенні покарання у виді виправних робіт, службового обмеження для військовослужбовців, обмеження волі, а також позбавлення волі на строк не більше п`яти років, враховуючи тяжкість злочину, особу винного та інші обставини справи, дійде висновку про можливість виправлення особи без відбування покарання, він може прийняти рішення про звільнення від відбування покарання з випробуванням.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_7 є щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину, що підтверджені судом першої інстанції.

Проте, з урахуванням того, що обвинувачена скоїла кримінальне правопорушення, що відповідно до положень ст. 12 КК України є тяжким, а також того, що ОСОБА_7 раніше судима, до неї застосовувалось звільнення від відбування покарання з випробуванням, однак вона належних висновків не зробила, колегія суддів приходить до висновку про неможливість виправлення обвинуваченої без відбування покарання, а відповідно і неможливість звільнення її від відбування покарання з випробуванням, призначення їй покарання, не пов`язаного із позбавленням волі.

З огляду на вищевказане, колегія суддів вважає, що вирок суду постановлений з дотриманням вимог глави 29 КПК України, ст. 69 КК України, є законним, обґрунтованим та вмотивованим, і підстав для його зміни колегія суддів не вбачає, а тому приходить до висновку, що у задоволенні апеляційних скарг обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 376, 404, 405, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:
апеляційні скарги обвинуваченої ОСОБА_7 та її захисника ОСОБА_8 залишити без задоволення.

Вирок Сихівського районного суду м. Львова від 21 травня 2015 року відносно ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня проголошення ухвали.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4