Справа № 646/5071/14-к
№ провадження 1-в/646/299/2014
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.06.2014 року
м. Харків

Червонозаводський районний суд м.
Харкова у складі:

головуючого-судді - Васильєвої О.О.

при секретарі - Міщенко О.О.

за участю прокурора - Щебликіна Д.О.

представника колонії - Педан В.О.

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в режимі відео конференції
подання Начальника
установи-начальника арештного дому
Диканівської виправної колонії (№12)
щодо застосування Закону України "Про
амністію" від 08.04.2014 р. у відношенні
засудженого

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Клинці Брянської області РФ, росіянина,
громадянина Росії, освіта вища,
одруженого, раніше судимого 04.07.2011 року
Токмацьким районним судом Запорізької
області за ст. 15. ч.2 ст. 190 ч.3, ст. 190 ч.4, ст.
70 ч.1 КК України до 7 років позбавлення
волі з конфіскацією 1/2 частини майна,
засудженого: 19.04.2013 року Генічеським
районним судом Херсонської області за
ст. 190 ч.3 КК України на строк 3 років
позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч.4,
ст. 72 КК України за сукупністю вироків
шляхом поглинання менш суворого
покарання більш суворим за вироком
Токмацького районного суду
Запорізької області від 04.07.2011 року,
остаточно призначено покарання у виді 7
років позбавлення волі з конфіскацією
1/2 частини майна, -

В С Т А Н О В И В:

Начальник установи - начальник
арештного дому Диканівської виправної
колонії (№12) Є.М. Бартощак, за
погодженням голови спостережної
комісії Є.М. Мошнякова, звернувся до
суду з поданням щодо застосування
Закону України "Про амністію" від 08.04.2014
р. у відношенні засудженого ОСОБА_2, в
якому просить суд на підставі ст. 7
Закону України "Про амністію" звільнити
засудженого від подальшого відбування
покарання.

Прокурор та представник Диканівської
виправної колонії (№12) у судовому
засіданні підтримали подання.

Засуджений не заперечував проти
задоволення подання, надав згоду на
застосування у відношенні нього Закону
України "Про амністію".

Суд, вислухавши прокурора,
представника Диканівської виправної
колонії (№12), засудженого, вивчивши
матеріали справи та особової справи,
вважає подання таким, що підлягає
задоволенню частково.

Судом встановлено, що ОСОБА_2
засуджений за вироком Генічеського
районного суду Херсонської області від
19.04.2013 року за ст. 190 ч.3 КК України та
призначено покарання строком на 3 роки
позбавлення волі. На підставі ст. 70 ч.4,
ст. 72 КК України за сукупністю вироків
шляхом поглинання менш суворого
покарання більш суворим за вироком
Токмацького районного суду
Запорізької області від 04.07.2011 року,
остаточно призначено покарання у виді 7
років позбавлення волі з конфіскацією
1/2 частини майна.

До Диканівської виправної колонії (№12)
прибув 04.07.2011 р. Початок строку
відбування покарання становить 14.12.2007
року, кінець строку 14.12.2014 року.

Також, судом встановлено, що ОСОБА_2
засуджений за вчинення злочинів проти
власності, неоднаразово
пенітенціарною установою накладалися
стягнення за зберігання заборонених
предметів, заохочень не має.

Вимогами ч.2 ст.86 КК України визначено,
що законом про амністію особи, визнані
винними у вчиненні злочину
обвинувальним вироком суду, або
кримінальні справи стосовно яких
розглянуті судами, але вироки стосовно
цих осіб не набрали законної сили,
можуть бути повністю або частково
звільнені від відбування покарання.

Ст.7 Закону України "Про амністію у 2014
році" передбачає звільнення з місць
позбавлення та обмеження волі
засуджених, невідбута частина
покарання у яких на день набрання
чинності цим Законом становить менше
одного року.

З матеріалів справи вбачається, що
засуджений ОСОБА_2 на день набрання
чинності Законом України "Про амністію
у 2014 році" від 08.04.2014 р., тобто станом на
19.04.2014 р., відбув фактичного строку
покарання 6 років 4 місяці 5 днів,
невідбута частина покарання складає 7
місяців 25 днів.

Підстав, які б унеможливлювали
застосування положень Закону України
"Про амністію у 2014 році" у відношенні
ОСОБА_2, визначених статтею 4 Закону
України "Про застосування амністії в
Україні" №392/96-ВР від 1 жовтня 1996 року,
судом під час розгляду зазначеної
справи не встановлено.

Разом з тим, статтею 9 Закону України
"Про амністію у 2014 році" визначено, що у
разі якщо до особи може бути
застосовано кілька підстав,
передбачених цим Законом,
застосовується підстава, яка
найбільшим чином поліпшує становище
особи.

Статтею 2 цього Закону передбачено, що
підлягають звільненню від відбування
покарання у виді позбавлення волі на
певний строк та від інших покарань, не
пов'язаних з позбавленням волі, осіб,
крім тих, які підлягають звільненню від
відбування покарання на підставі
статті 1 цього Закону, засуджених за
будь-які злочини, які не поєднані з
насильством, небезпечним для життя і
здоров'я, якщо вони на день набрання
чинності цим Законом відбули не менше
однієї чверті призначеного строку
основного покарання.

Як зазначалося вище, засуджений ОСОБА_2
на день набрання чинності Законом
України "Про амністію у 2014 році" від
08.04.2014 р., тобто станом на 19.04.2014 р.,
відбув не менш однієї чверті
призначеного строку основного
покарання.

За таких обставин, беручи до уваги
вказане вище, подання щодо
застосування Закону України "Про
амністію" від 08.04.2014 р. у відношенні
засудженого ОСОБА_2 є законним,
обґрунтованим, а тому підлягає
частковому задоволенню з урахуванням
положення ст. 9 вказаного Закону.

На підставі вищезазначеного та
керуючись вимогами Закону України "Про
застосування амністії в Україні",
положеннями Закону України "Про
амністію у 2014 році", ст.85, 86 КК України,
ст.ст.537, 539 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Подання адміністрації
Диканівської виправної колонії (№12) -
задовольнити частково.

На підставі ст.2 Закону України "Про
амністію у 2014 році" від 08 квітня 2014 року
ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, звільнити від
відбування покарання, призначеного
вироком Генічеського районного суду
Херсонської області від 19.04.2013 року.

Ухвала може бути оскаржена до
Апеляційного суду Харківської області
через Червонозаводський районний суд
м. Харкова протягом семи діб з моменту
її проголошення, засудженим з моменту
її отримання.

Суддя
Васильєва О.О.