АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
01 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду міста Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
за участю прокурора ОСОБА_5 ,
представника володільця
тимчасово вилученого майна ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 травня 2015 року,
ВСТАНОВИЛА:
Цією ухвалою повернуто скаргу адвоката ОСОБА_7 в інтересах Приватного акціонерного товариства «Інституту розвитку передових технологій» на бездіяльність слідчого ГСУ МВС України щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000345.
Не погодившись з таким рішенням слідчого судді, ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 травня 2015 року у справі № 757/15390/15-к, призначити розгляд скарги Приватного акціонерного товариства «Інституту розвитку передових технологій» (далі ПрАТ «ІРПТ») на бездіяльність слідчого ГСУ МВС України щодо неповернення тимчасово вилученого майна по суті у Печерському районному суді м. Києва.
Як зазначає апелянт, під час обшуку 01.10 2013 року, здійсненого в рамках кримінального провадження № 0000345, в приміщенні розташованому в м. Києві, вул. Мельникова, 81-А, власником якого є ПрАТ «ІРПТ» було вилучено майно, а саме картини, власницею яких є громадянка ОСОБА_8 , яка на підставі договору передала їх на зберігання ПрАП «ІРПТ», тому на момент вилучення вони знаходилися у ПрАТ «ІРПТ» на відповідній правовій підставі. Вважає, що вилучені під час обшуку картини не входять до чіткого переліку предметів, з метою відшукування яких ухвалою слідчого судді Печерського районного суду м. Києва ОСОБА_9 від 30 вересня 2013 року був наданий дозвіл на проведення обшуку, і взагалі картини не є документами, що можуть мати відношення до протиправної діяльності службових осіб ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, який знаходиться в тому ж приміщенні, що і ПрАП «ІРПТ». Стверджує, що власником вилучених картин є ОСОБА_8 , яка не має статусу підозрюваної в даному кримінальному провадженні, а тому будь-які дії або бездіяльність слідчого, спрямовані на позбавлення або обмеження її в праві володіти власними речами, а саме вилученими під час обшуку картинами є порушенням законодавства України та її конституційних прав як власника, також вилучене під час обшуку майно, на даний час не повернуто ПрАТ «ІРПТ», як особі у якої воно було вилучено. Зазначає, що Печерським районним судом м. Києва не було повідомлено про розгляд скарги, та він випадково дізнався з веб-сайту Печерського районного суду м. Києва, що його скарга значиться у списку автопризначених справ, а 08.05.2015 року була винесена ухвала про повернення скарги, а саму ухвалу нібито направлено судом Товариству поштою, яку ані ПрАТ «ІРПТ», ані його представник не отримували, враховуючи, що до цього часу ухвалу від 08.05.2015 року не було отримано, вважає, що строк на подання апеляційної скарги ним не був пропущений. Відмовляючи Товариству у розгляді його скарги на бездіяльність слідчого щодо неповернення майна, слідчий суддя позбавила власника майна законного права захистити його порушені, під час обшуку, права .

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_6 , який, змінивши свої вимоги, просив скасувати ухвалу слідчого судді та постановити нову ухвалу, якою задовольнити його скаргу та зобов`язати слідчого повернути тимчасово вилучене майно, прокурора, котрий заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи ухвалу слідчого судді законною і обґрунтованою, перевіривши матеріали скарги та матеріали кримінального провадження, обговоривши викладені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 304 КПК України, скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора, передбачені частиною першою статті 303 цього Кодексу, можуть бути подані особою протягом десяти днів з моменту прийняття рішення, вчинення дії або бездіяльності. Якщо рішення слідчого чи прокурора оформлюється постановою, строк подання скарги починається з дня отримання особою її копії.
Як вбачається з матеріалів судового та кримінального провадження, наданого прокурором, зазначене в скарзі ОСОБА_6 майно 58 предметів живопису, було вилучене в ході обшуку 01.10.2013 року, і з врахуванням визначених ч.5 ст. 171 КПК України строків звернення слідчого, прокурора з клопотанням до слідчого судді про арешт майна, яке повинно бути подано не пізніше наступного робочого дня після вилучення майна, строк обрахування бездіяльності слідчого, пов`язаної з неповерненням тимчасово вилученого майна, починається з 03.10.2013 року, як про це правильно зазначено в ухвалі слідчого судді.
Скарга на бездіяльність слідчого щодо неповернення майна була подана ОСОБА_6 27.04. 2015року, тобто зі значним пропуском строку, передбаченого ч. 1 ст. 304 КПК України, який складає десять днів з моменту вчинення бездіяльності. Скаржник клопотання про поновлення строку на оскарження бездіяльності слідчого, передбаченої ч.1 ст. 303 КПК України не подав.

Як зазначено в п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України, скарга повертається, якщо вона подана після закінчення строку, передбаченого частиною першою цієї статті, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або слідчий суддя за заявою особи не знайде підстав для його поновлення.

Правильно врахувавши зазначені вище обставини, за відсутності клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження бездіяльності слідчого щодо неповернення тимчасово вилученого майна, слідчий суддя обґрунтовано, на підставі п. 3 ч. 2 ст. 304 КПК України повернув представнику ПрАТ «ІРПТ» його скаргу на вищезазначену бездіяльність слідчого.
Таким чином, у задоволенні апеляційної скарги представника ПрАТ «ІРПТ» адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 травня 2015 року, якою повернуто скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого ГСУ МВС України щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні №№ 0000345, слід відмовити.

Таке рішення не позбавляє зацікавлених осіб права повторного звернення до слідчого судді зі скаргою на бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна згідно з вимогами ст. 169 КПК України, подавши при цьому вмотивоване клопотання про поновлення пропущеного строку.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 405, 407, 422 КПК України, колегія суддів,
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу представника ПрАТ «ІРПТ» адвоката ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 08 травня 2015 року,якою повернуто скаргу ОСОБА_7 на бездіяльність слідчого ГСУ МВС України щодо неповернення тимчасово вилученого майна у кримінальному провадженні № 0000345 без змін.
Ухвала набирає чинності з часу проголошення і касаційному оскарженню не підлягає.

Судді:

_______________ _______________ _______________

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3