Провадження № 1-кс/161/4064/13
У Х В А Л А

м. Луцьк
12 грудня 2013 року

Слідчий суддя Луцького міськрайонного
суду Волинської області Ковтуненко
В.В.,

при секретарі
Ленічеві Є.А.,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м. Луцьк скаргу
ОСОБА_1 - потерпілого, ОСОБА_2 -
потерпілого, повноважного
представника заявників, ОСОБА_3 -
заявника, повноважного представника
заявників на постанову старшого
слідчого прокуратури м. Луцька Фощенка
О.С. від 10.10.2013 року про закриття
кримінального провадження,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 - потерпілий, ОСОБА_2 -
потерпілий, повноважний представник
заявників, ОСОБА_3 - заявник,
повноважний представник заявників
звернулися до суду з вказаною скаргою.
В обґрунтування скарги посилаються на
те, що постанова старшого слідчого
прокуратури м. Луцька Фощенка О.С. від
10.10.2013 року про закриття кримінального
провадження незаконна та підлягає
скасуванню з підстав, викладених в
скарзі. Просять скасувати постанову
про закриття кримінального
провадження.

Фіксування судового засідання за
допомогою технічних засобів не
здійснювалось у відповідності до вимог
ч. 1 ст. 107 КПК України.

Скаржники в судове засідання не
з'явилися, про дату, час і місце
судового розгляду скарги
повідомлялися належним чином, про
причини своєї неявки до суду не
повідомляли.

Слідчий в судове засідання не з'явився,
про дату, час і місце судового розгляду
скарги повідомлявся належним чином,
про причини своєї неявки до суду не
повідомляв.

Дослідивши письмові матеріали скарги,
кримінального провадження, приходжу до
висновку про відмову в задоволенні
скарги з наступних підстав.

Відповідно до ст. 19 Конституції України
органи державної влади та органи
місцевого самоврядування, їх посадові
особи зобов'язані діяти лише на
підставі, в межах повноважень та у
спосіб, що передбачені Конституцією та
законами України.

Відповідно до ст. 2 КПК України
завданнями кримінального провадження
є захист особи, суспільства та держави
від кримінальних правопорушень,
охорона прав, свобод та законних
інтересів учасників кримінального
провадження, а також забезпечення
швидкого, повного та неупередженого
розслідування і судового розгляду з
тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне
правопорушення, був притягнутий до
відповідальності в міру своєї вини,
жоден невинуватий не був обвинувачений
або засуджений, жодна особа не була
піддана необґрунтованому
процесуальному примусу і щоб до
кожного учасника кримінального
провадження була застосована належна
правова процедура.

Відповідно до ст. 84 КПК України
доказами в кримінальному провадженні є
фактичні дані, отримані у
передбаченому цим Кодексом порядку, на
підставі яких слідчий, прокурор,
слідчий суддя і суд встановлюють
наявність чи відсутність фактів та
обставин, що мають значення для
кримінального провадження та
підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 85 КПК України
належними є докази, які прямо чи
непрямо підтверджують існування чи
відсутність обставин, що підлягають
доказуванню у кримінальному
провадженні, та інших обставин, які
мають значення для кримінального
провадження, а також достовірність чи
недостовірність, можливість чи
неможливість використання інших
доказів.

Відповідно до ст. 91 КПК України у
кримінальному провадженні підлягають
доказуванню:

1) подія кримінального правопорушення
(час, місце, спосіб та інші обставини
вчинення кримінального
правопорушення);

2) винуватість обвинуваченого у
вчиненні кримінального
правопорушення, форма вини, мотив і
мета вчинення кримінального
правопорушення;

3) вид і розмір шкоди, завданої
кримінальним правопорушенням, а також
розмір процесуальних витрат;

4) обставини, які впливають на ступінь
тяжкості вчиненого кримінального
правопорушення, характеризують особу
обвинуваченого, обтяжують чи
пом'якшують покарання, які виключають
кримінальну відповідальність або є
підставою закриття кримінального
провадження;

5) обставини, що є підставою для
звільнення від кримінальної
відповідальності або покарання.

Доказування полягає у збиранні,
перевірці та оцінці доказів з метою
встановлення обставин, що мають
значення для кримінального
провадження.

Відповідно до ст. 92 КПК України
обов'язок доказування обставин,
передбачених статтею 91 цього Кодексу,
за винятком випадків, передбачених
частиною другою цієї статті,
покладається на слідчого, прокурора та,
в установлених цим Кодексом випадках, -
на потерпілого. Обов'язок доказування
належності та допустимості доказів,
даних щодо розміру процесуальних
витрат та обставин, які характеризують
обвинуваченого, покладається на
сторону, що їх подає.

Відповідно до ст. 307 КПК України за
результатами розгляду скарг на
рішення, дії чи бездіяльність слідчого
чи прокурора постановляється ухвала
згідно з правилами цього Кодексу.
Ухвала слідчого судді за результатами
розгляду скарги на рішення, дії чи
бездіяльність під час досудового
розслідування може бути про:

1) скасування рішення слідчого чи
прокурора;

2) зобов'язання припинити дію;

3) зобов'язання вчинити певну дію;

4) відмову у задоволенні скарги.

При розгляді скарги встановлено, що 10
жовтня 2013 року старшим слідчим
прокуратури м. Луцька Фощенко О.С. було
винесено постанову про закриття
кримінального провадження. В
обґрунтування постанови посилається
на те, що в ході проведення досудового
розслідування не встановлено
фактичних даних, які б свідчили про
зловживання службовим становищем
працівниками ВДАІ Луцького МВ УМВС
України у Волинській області під час
тимчасового затримання 27.03.2013 року
транспортного засобу «Ніссан Навара»,
що належить ОСОБА_1 Під час затримання
транспортного засобу «Ніссан Навара»
працівники ВДАІ Луцького МВ УМВС
України у Волинській області діяли
правомірно, відповідно до вимог ст. 40
Закону України «Про виконавче
провадження», на підставі постанови
головного державного виконавця ПВДВС
Луцького МУЮ Коритнюка Р.О. від 11.03.2013
року про розшук та затримання майна
боржника.

Також при розгляді скарги встановлено,
що слідчим допитано ряд посадових осіб
, зокрема інспекторів ДПС ВДАІ Луцького
МВ УМВС України у Волинській області
Кравчука Є.М. та Гнатюка С.Г., головного
державного виконавця ПВ ДВС Луцького
МУЮ Коритнюку Р.О., виконано вимоги
ухвали суду від 10.09.2013 року, встановлено
всі дані щодо вказаного в заяві № 1д
ОСОБА_1, злочину.

Таким чином старший слідчий
прокуратури м. Луцька Фощенко О.С.
установив всі фактичні обставини, на
підставі до казів, яким було дано
належну правову оцінку, правомірно
виніс оскаржувану постанову.

Приймаючи до уваги викладене та
враховуючи, що старший слідчий
прокуратури м. Луцька Фощенко О.С.
установив всі фактичні обставини, на
підставі доказів, яким було дано
належну правову оцінку, правомірно
виніс оскаржувану постанову, яка
відповідає вимогам ст. 110 КПК України. А
тому за таких обставин, приходжу до
висновку відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст. ст. 306-307 КПК України,-

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 - потерпілому, ОСОБА_2 -
потерпілому, повноважному
представнику заявників, ОСОБА_3 -
заявнику, повноважному представнику
заявників на постанову старшого
слідчого прокуратури м. Луцька Фощенка
О.С. від 10.10.2013 року про закриття
кримінального провадження.

Ухвала може бути оскаржена
безпосередньо до апеляційного суду
Волинської області протягом п'яти днів
з дня її оголошення.

Слідчий суддя
В.В. Ковтуненко