Справа № 1-142/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2011 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області

в складі:

головуючої - судді Курус Р.І.

при секретарі - Кулик М.Л.

з участю прокурора - Соболя О.М.

та захисника - ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дрогобичі кримінальну справу про обвинувачення:

- ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працюючого, розлученого, раніше не судимого,

- у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2, в один з днів початку грудня 2010 року, знаходячись у загальному коридорі багатоквартирного будинку №21, розміщеного на вул. Симоненка в м. Стебнику Львівської області, скориставшись відсутністю сторонніх осіб, зі сходових кліток різних поверхів таємно викрав належні Стебницькому КП "МВУЖГК" три металеві міжсходові решітки вартістю по 150 гривень кожна, а всього на загальну суму 450 гривень, заподіявши Стебницькому КП "МВУЖГК" матеріальної шкоди на вказану суму.

Крім цього, в ніч на 30 грудня 2010 року, приблизно о 2 год., ОСОБА_2, перебуваючи у парковій алеї на вул. Степана Бандери в м. Стебнику Львівської області, скориставшись тимчасовим сном лежачого на лавці ОСОБА_3, викликаного станом його спяніння, таємно для нього та для оточуючих осіб викрав із кишені одягу останнього чоловічий гаманець вартістю 70 гривень зз грошима в сумі 121 грн., а всього на загальну суму 191 грн., заподіявши ОСОБА_2 матеріальної шкоди на вказану суму.

Підсудний ОСОБА_2 свою винуватість у вчиненому злочині визнав повністю і суду пояснив, що в один із днів грудня 2010 року, повертаючись від товариша ОСОБА_4, у будинку останнього на сходовій клітці між поверхами, помітив металеві решітки, якими були захищені вікна, які вирішив викрасти. Відповідно, впевнившись у відсутності сторонніх осіб, з будинку №21 вул. Симоненка м. Стебника безперешкодно зняв три решітки, які заховав у снігу на вулиці неподалік цього ж будинку. Наступного дня дані решітки продав за 112 гривень незнайомому чоловікові, який знаходився в гаражі позаду бані на вул. Куліша в м. Стебнику.

Також в ніч на 30 грудня 2010 року, маючи намір прогулятись по м. Стебнику, він пішов у центр міста до ялинки, і, повертаючись додому, пішов через паркову алею, розміщену позаду продуктового магазину "Резон", що на вул. Степана Бандери в м. Стебнику. Там помітив на лавочці до того незнайомого йому пяного мужчину, який фактично спав, а тому вирішив викрасти його гаманець. Впевнившись у відсутності сторонніх осіб, підійшов до сплячого потерпілого, і з кишені його куртки витягнув гаманець. Після цього пішов за ближній кут будинку, де в гаманці виявив гроші в сумі 121 гривень, які в подальшому витратив на особисті потреби. Викрадений гаманець зберігав у себе вдома, до тих пір, поки його не вилучили працівники міліції.

На даний час ним повністю відшкодовано заподіяну шкоду. У вчиненому щиросердечно розкаюється, просить суворо не карати та обіцяє більше не вчиняти подібного.

Оскільки підсудний ОСОБА_2 визнав себе винним повністю у вчинених злочинах, а фактичні обставини справи не оспорюються учасниками судового розгляду та вони не заперечують про визнання недоцільним дослідження доказів стосовно цих фактичних обставин справи, то суд, впевнившись у правильному розумінні підсудним ОСОБА_2 змісту цих обставин та у відсутності сумнівів у добровільності та істинності його позицій відповідно до ч. 3 ст. 299 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно цих фактичних обставин справи.

Дослідивши письмові докази справи, суд вважає доведеною винуватість підсудного ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому злочинів.

Разом з тим, дії підсудного ОСОБА_2 вірно кваліфіковано за ч. 1 ст. 185, ч.2 ст.185 КК України, оскільки він:

- за ч. 1 ст. 185 умисно таємно викрав чуже майно (крадіжка);

- за ч. 2 ст. 185 КК України повторно, умисно таємно викрав чуже майно.

При обранні виду і розміру покарання підсудному ОСОБА_2 суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів, особу винного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності, з'явився із зізнанням, визнав себе винним повністю у вчиненому злочині, активно сприяв розкриттю злочину, щиросердечно розкаюється, відсутність тяжких наслідків, позитивно характеризується.

Враховуючи вищенаведене, особу підсудного, суд вважає, що виправлення і перевиховання ОСОБА_2 можливе при застосуванні покарання у виді позбавлення волі, звільнивши від відбування покарання з випробовуванням на підставі ст. 75, п. 2, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 76 КК України, яке є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

З речовими доказами слід поступити у відповідності до вимог ст.. 81 КПК України.

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 185 КК України та обрати йому покарання:

- за ч. 1 ст. 185 КК України - один рік позбавлення волі;

- за ч. 2 ст. 185 КК України - один рік і шість місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим остаточну міру покарання ОСОБА_2 визначити один рік шість місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки: не виїжджати за межі України без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з'являтись для реєстрації в дані органи та повідомляти ці органи про зміну місця проживання чи роботи.

Запобіжний захід ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу - залишити попередній підписку про невиїзд.

Речові докази 3 металеві решітки та чоловічий гаманець з візитною карткою, повернуті ОСОБА_5 та ОСОБА_3 відповідно (а.с. 60, 76).

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області на протязі 15 діб з дня його оголошення.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя