АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 11-кп/791/42/15 Головуюча у І-й інстанції: ОСОБА_1
Категорія: ч.2, ст.125 КК України Доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
2015 року лютого місяця « 19» дня
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Херсонської області в складі:
Суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі судового засідання ОСОБА_5
з участю прокурора ОСОБА_6
захисника: ОСОБА_7
В С Т А Н О В И Л А:
Цим вироком обвинувачену
громадянку України, уродженку
с. Догмарівка Генічеського району
Херсонської області;
раніше не судиму, -
засуджено за ч.2 ст.125 КК України - на 200 (двісті) годин громадських робіт.
На підставі п. «а» ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 08 квітня 2014 року звільнена від відбування призначеного покарання.
Постановлено стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_9 матеріальну шкоду в розмірі 1691.52 гривень та моральну шкоду в розмірі 2000 гривень.
ОСОБА_8 визнана винною і засуджена за те, що вона 08 лютого 2014 року близько 22:00 годин, перебуваючи на території залізничного вокзалу Придніпровської залізниці, розташованого в смт. Новоолексіївка Генічеського району Херсонської області, в ході раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_10 , на грунті неприязних відносин, умисно завдала один удар кулаком в ліву область обличчя потерпілій, в результаті чого ОСОБА_10 втратила рівновагу і координацію рухів та вдарилася потилицею голови об металевий стовп, який знаходився поряд з нею, отримавши, згідно висновку судмедекспертизи легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я у виді струсу головного мозку та крововиливу лівої бровної області.
У апеляційній скарзі прокурор, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції, не оспорюючи фактичні обставини провадження та правильність кваліфікації злочинних дій обвинуваченої, вказує на те, що виносячи резолютивну частину вироку, суд першої інстанції невірно застосував кримінальний закон, оскільки обвинувачена ОСОБА_8 є неповнолітньою особою і відповідно до ст.100 КК України, їй неможливо призначити покарання у виді громадських робіт строком більше ніж 120 годин. Просить вирок суду змінити, і призначити ОСОБА_8 покарання у виді 100 годин громадських робіт, які полягають у виконанні безоплатно суспільно корисних робіт у вільний від роботи чи навчання час, вид яких визначають органи місцевого самоврядування, але не більше ніж 2 години на день. На підставі п. «а» Закону України «Про амністію у 2014 році» , від відбування призначеного покарання ОСОБА_8 звільнити.
Вислухавши думку прокурора, який підтримав апеляційну скаргу прокурора у провадженні та прохав її задовольнити, захисника ОСОБА_7 , який не заперечує проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга прокурора підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_8 у вчиненні даного кримінального правопорушення, відповідає фактичним обставинам кримінального провадження і підтверджується ретельно дослідженими у судовому засіданні доказами, які повністю узгоджуються з матеріалами кримінального провадження, і яким суд дав належну юридичну оцінку, є обґрунтованим і апелянтом не оскаржується.
Злочинні дії ОСОБА_8 за ч.2 ст.125 КК України кваліфіковані вірно.
Відповідно до ст.100 КК України, громадські роботи можуть бути призначені неповнолітньому у віці від 16 до 18 років на строк від тридцяти до ста двадцяти годин і полягають у виконанні неповнолітнім робіт у вільний від навчання чи роботи час.
Як вбачається з вироку суду першої інстанції, при вирішенні питання про призначення міри покарання, судом не було враховано, що ОСОБА_8 є неповнолітньою особою і вчинила злочин у віці 17 років, тому було не вірно призначено покарання у виді громадських робіт строком на 200 годин.
У зв`язку з вищенаведеним, колегія суддів приходить до висновку, що вирок суду першої інстанції підлягає зміні з підстав неправильного застосування кримінального закону. При цьому зміні підлягає лише резолютивна частина вироку в частині призначення ОСОБА_8 покарання.
Питання про застосування до ОСОБА_8 Закону України « Про амністію у 2014 році» було розглянуто судом першої інстанції за присутності обвинуваченої і повторного вирішення при апеляційному розгляді кримінального провадження за даних обставин не потребує.
З цих підстав апеляційна скарга прокурора у провадженні підлягає частковому задоволенню.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 408, 409; 419 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Херсонської області, -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу прокурора, який приймав участь у розгляді кримінального провадження судом першої інстанції задовольнити частково.
Вирок Генічеського районного суду Херсонської області від «30» жовтня 2014 року щодо ОСОБА_8 змінити в частині призначення покарання.

Вважати ОСОБА_8 засудженою за ч.2 ст.125 КК України до покарання у виді 100 годин громадських робіт, які полягають у виконанні безоплатно суспільно корисних робіт у вільний від роботи чи навчання час, вид яких визначають органи місцевого самоврядування, але не більше, ніж 2 години на день.

В решті цей же вирок залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили негайно і може бути оскаржена учасниками судового розгляду на протязі трьох місяців з дня її проголошення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ.

Судді: