Справа №303/1999/15-К
1-КП/303/233/15
У Х В А Л А
11 червня 2015 року м. Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області
у складі: головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю сторін кримінального провадження:
прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
його захисника ОСОБА_5
перекладача ОСОБА_6
ОСОБА_4 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України, -
У провадженні Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться кримінальне провадження відносно ОСОБА_4 , у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 332 КК України.
У судовому засіданні прокурор просив продовжити строк тримання під вартою обвинуваченому ОСОБА_4 , мотивуючи тим, що на даний час продовжують існувати ризики, передбачені ст. 177 КПК України.
Обвинувачений та захисник заперечили щодо задоволення клопотання прокурора, оскільки вважають, що прокурор не обгрунтував необхідність застосування щодо обвинуваченого саме такого виду запобіжного заходу як тримання під вартою. Вважають, що запобіжний захід слід змінити на будь-який інший, який не пов`язаний з обмеженням волі.
Заслухавши думку сторін кримінального провадження, суд приходить до наступного висновку.
Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 331 КПК України незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня надходження до суду обвинувального акта, клопотання про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру чи з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання від вартою. За наслідками розгляду питання суд своєю вмотивованою ухвалою скасовує, змінює запобіжний захід у вигляді тримання під вартою або продовжує його дію на строк, що не може перевищувати двох місяців.
З матеріалів вбачається, що відносно обвинуваченого ОСОБА_4 під час досудового розслідування ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 20.02.2015 року був обраний запобіжний захід у виді тримання під вартою до 19.04.2015 року із визначенням застави у розмірі 85 000 гривень.
Ухвалою Мукачівського міськрайонного суду від 17 квітня 2015 року строк тримання під вартою обвинуваченому продовжено до 11 червня 2015 року.
У відповідності до вимог ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам переховуватися від органів досудового розслідування або суду; знищення, схову або спотворення будь-яких речей чи документів, що мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконного впливу на потерпілого, свідка; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином та вчиняти інше кримінальне правопорушення або продовжити правопорушення, в якому підозрюється.
Відповідно до вимог ст. 178 КПК України при вирішенні питання про застосування запобіжного заходу враховується вагомість наявних доказів про вчинення кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання винуватим у кримінальному правопорушенні; вік та стан здоров`я підозрюваного; міцність соціальних зв`язків підозрюваного в місці його постійного проживання, наявність родини та утриманців; наявність постійного місця роботи, навчання; репутацію, майновий стан підозрюваного; наявність судимостей; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється особа.
Так, ОСОБА_4 обвинувачується у скоєнні злочину, передбаченого ч.2 ст. 332 КК України, який відноситься до категорії тяжких злочинів, за який визначено кримінальну відповідальність у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років з конфіскацією засобів вчинення злочину, раніше судимий, інкриміноване йому діяння вчинене під час іспитового строку.
З огляду на це суд приходить до висновку, що ризики, передбачені ст. 177 КПК України, продовжують існувати і виправдовують тримання під вартою обвинуваченого.
Дані про особу обвинуваченого, суд визнає такими, що не спростовують визнані доведеними вказані вище ризики.
Обраний відносно обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід з урахуванням його тривалості не виходить за межі розумного строку, відповідає особі обвинуваченого, характеру та тяжкості діянь, які йому інкримінуються, підстав для зміни запобіжного заходу на більш м`який судом не встановлено.
На підставі вищевикладеного, виходячи з цілей п.1 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, принципу правової визначеності, суд вважає необхідним запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_4 у виді тримання під вартою продовжити до 11 липня 2015 року із можливістю внесення застави у розмірі 85 000 гривень відповідно до ухвали Ужгородського міськрайонного суду від 20.02.2015 року.
На підставі викладеного, керуючись п.1 ст.5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ст.ст.139,140, 315, 331,369 КПК України, суд, -
Продовжити обвинуваченому ОСОБА_4 строк тримання під вартою до 11 липня 2015 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуюча ОСОБА_1