Справа
№ 1-112/08 р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2008 року Лебединський
районний суд

Сумської області

В складі: головуючого -
судді Гура А.О.

при секретарі
Ткаченко Я.О.

з участю
прокурора Оснача О.М.

підсудного
ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лебедині справу по
обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця та жителя АДРЕСА_1, зареєстрованого АДРЕСА_2, цигана, гр. України,
освіта базова середня, одруженого, на утриманні маючого неповнолітню дитину, не
працюючого, раніше судимого:

- 29.12.2005
року Лебединським районним судом Сумської області по ч.3 ст. 185 та ч.1 ст. 309
КК України до штрафу в розмірі 600 грн., -

по ч. 1 ст. 389 КК України, -

В С Т А Н О В И В:

29 грудня 2005
року підсудний ОСОБА_1 був засуджений Лебединським районним судом Сумської
області по ч.3 ст. 185 та ч.1ст.309 КК
України до штрафу в прибуток держави в розмірі 600 грн. 19.01.2006 року Лебединським ДВС відкрито
виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 1-304 про стягнення з
ОСОБА_1 штрафу 600 грн. , а також ОСОБА_1 було роз'яснено його обов'язок сплати
штрафу протягом одного місяця. Однак з січня 2006 року по теперішній час
підсудний умисно ухиляється від виконання призначеного судом покарання у виді
штрафу.

Допитаний в судовому засіданні
підсудний ОСОБА_1 вину свою визнав повністю і пояснив, що у грудні 2005 року
він був засуджений Лебединським районним судом Сумської області по ч.3 ст.185
та ч.1 ст. 309 КК України до штрафу в прибуток держави в розмір 600 грн. Після
вироку йому було роз'яснено порядок та умови відбування покарання, порядок
сплати штрафу. Однак з грудня 2005 року і по даний час вищевказаний штраф не
сплатив, так як ніде не працював, а лише підробляв на випадкових заробітках, де
заробляв невеликі суми грошей, які витрачав на власну родину.

Ці дії підсудного суд вважає необхідним кваліфікувати по
ч. 1 ст. 389 КК України, так як він, будучи засудженим до сплати штрафу,
ухилявся від цього виду покарання.

При обранні підсудному виду і міри карання, суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, характеристику підсудного з місця проживання та визнання ним
своєї вини.

Обставинами, що пом'якшують покарання підсудного, суд визнає щире каяття та
активне сприяння в розкритті злочину, а також те, що на його утриманні
знаходиться син ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2.

Обставин, що обтяжують покарання, суд не знайшов.

Враховуючи всі ці обставини, суд вважає, що підсудному ОСОБА_1 необхідно
обрати міру покарання у виді обмеження волі, але, оскільки виправлення
засудженого можливе без відбування покарання, доцільно при обранні міри
покарання застосувати ст. 75 КК України і звільнити його від відбування
призначеного покарання з випробуванням, а також застосувавши п. 2, 3, 4 ч. 1
ст. 76 КК України, зобов'язати засудженого: не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи,
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та
роботи та періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи.

Оскільки вказаний злочин підсудний вчинив, не відбувши попереднього вироку
Лебединського районного суду від 29.12.2005 року по ч.3 ст.185
та ч.1 ст. 309 КК України у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 грн., суд вважає необхідним призначити міру покарання за
сукупністю вироків на підставі ст.. 71 ч.1 КК України та на підставі ст..72 ч.3
КК України кожний вид покарання виконувати самостійно. Суд вважає, що обрана підсудному міра покарання буде
необхідною і достатньою для його виправлення
та попередження інших злочинів.

На підставі викладеного, керуючись ст. 299, 323, 324 КПК України, -

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст.389 КК України і призначити
йому покарання по цьому закону у виді
одного року обмеження волі;

Застосувати
ст. 75 КК України і звільнити його від відбування покарання з випробуванням
терміном на один
рік,
та, застосувавши п. 2, 3 та 4 ч. 1 ст. 76 КК України, покласти на засудженого
обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу
органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи
кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи та
періодично з'являтись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

На
підставі ч. 1 ст. 71 КК України за сукупністю злочинів це покарання та
покарання, призначене вироком Лебединського районного суду Сумської області від
29.12.2005 року по ч.3 ст.185 та ч.1 ст. 309 КК України у виді штрафу на
користь держави у розмірі 600 грн.
виконувати самостійно.

Міру запобіжного заходу залишити підписку про невиїзд до вступу вироку в
законну силу.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного
суду Сумської області протягом 15 діб з моменту його проголошення через
Лебединський районний суд.

Суддя

Лебединського райсуду А.О.
Гура