Справа №487/5120/15-к 13.07.2015 13.07.2015 13.07.2015
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
13 липня 2015року м. Миколаїв

Апеляційний суд Миколаївської області в складі колегії суддів судової палати у кримінальних справах:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3
за участю секретаря ОСОБА_4
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Миколаєва, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
- підозрюваного у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.ст. 187 ч. 2, 186 ч.2 КК України.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_5
захисник ОСОБА_7
підозрюваний ОСОБА_6
законний представник
неповнолітнього підозрюваного ОСОБА_8 .
Короткий зміст вимог апеляційної скарги.
Прокурор просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову, якою обрати відносно ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції.
До підозрюваного ОСОБА_6 застосовано терміном до 11.20 год. 02.09.2015 року запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, що полягає у забороні залишати цілодобово фактичне місце проживання - кв. АДРЕСА_2 .
Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу.
Прокурор посилається на те, що під час досудового розслідування стороною обвинувачення встановлено наявність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч.1 ст. 177 КПК України.
Вказує, що підозрюваний вчинив тяжкі кримінальні правопорушення, ніде не працює, не навчається, в зв`язку із чим не має стійких соціальних зв`язків. Крім того, згідно наданої Заводським РВ ММУ УМВС характеристики він бродяжив з 24.04.2014 року по 16.05.2014 року.
Стверджує, що ОСОБА_6 , перебуваючи на свободі, матиме можливість незаконно впливати на потерпілого та свідків злочину, що підтверджується показаннями потерпілих ОСОБА_9 і ОСОБА_10 , а також свідка ОСОБА_11 .
З огляду на те, що ОСОБА_6 ніде не працює, не має доходів, проживає за рахунок інших осіб, в зв`язку із чим на її думку є підстави вважати, що він може вчиняти інші корисливі злочини.
В зв`язку із викладеним апелянт вважає, що застосування більш м`яких запобіжних заходів ніж тримання під вартою не зможе запобігти вищевказаним ризикам.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
ОСОБА_6 підозрюється в тому, що 02.07.2015 року близько 09 год. 40 хв. він разом із ОСОБА_12 , перебуваючи у парку «Леваневців», діючи за попередньою змовою, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя та здоров`я, відкрито заволоділи майном ОСОБА_10 , а саме мобільним телефоном марки «Самсунг S-4 Activ» вартістю 4290 грн. з флеш-картою вартістю 100 грн., а всього на суму 4390 грн.
Крім того, 03.07.2015 року в період часу з 02 год. до 03 год. ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , знаходячись біля супермаркету «АТБ» по пр. Леніна на території автостанції Центрального ринку в м. Миколаєві із застосуванням насильства, погрожуючи застосуванням зброї, відкрито заволоділи майном ОСОБА_9 , а саме планшетом марки «ARCHOS» вартістю 1700 грн. з флеш-картою вартістю 70 грн., а всього на суму 1770 грн.
В поданні слідчого, яке погоджено з прокурором, ставиться питання про обрання стосовно ОСОБА_6 запобіжного заходу у виді тримання під вартою, в обґрунтування якого зазначено, що він підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, може продовжити вчиняти аналогічні злочини в подальшому, переховуватися від органів досудового розслідування і суду, незаконно впливати на свідків, потерпілого.
Відмовляючи в обранні запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою і обираючи до підозрюваного ОСОБА_6 , який є неповнолітнім, запобіжний захід у виді домашнього арешту, слідчий суддя послався на те, що такий вид запобіжного заходу є достатнім та забезпечить запобігання ризикам.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора на підтримку апеляційної скарги, пояснення підозрюваного, його захисника та законного представника про законність та обґрунтованість ухвали слідчого судді, вивчивши матеріали судового, кримінального провадження та додатково надані матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.
Відповідно до вимог ст.194 КПК України, під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставин, які свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених ст.177 КПК України, і на які вказує слідчий і прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів.
Слідчий суддя при розгляді клопотання слідчого про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 вказані вимоги закону виконав.
Так, слідчий суддя перевірив надані стороною обвинувачення докази обставин скоєння ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбаченого ст.186 ч.2 ст.187 ч.2 КК України і встановив, що підозра є обґрунтованою, підтверджується доказами, а саме: показаннями самого підозрюваного, протоколами допиту потерпілих ОСОБА_10 і ОСОБА_9 , протоколами пред`явлення особи для впізнання за фотознімками.
Також слідчий суддя у відповідності із вимогами закону перевірив існування передбачених п.п.1,3,5 ч.1 ст. 177 КПК України ризиків, які слідчий і прокурор пов`язували із тим, що ОСОБА_6 підозрюється у вчиненні тяжких злочинів, закінчив школу у цьому році, не має постійного джерела доходу, вів антисоціальний спосіб життя, покидав місце мешкання.
Проте, слідчий суддя встановив, що ОСОБА_6 покидав місце мешкання у незначний період з 24.04.2014 року до 16.05.2014 року та за рік до вчинення вищевказаних злочинів, на даний час має постійне місце проживання, проживає з матір`ю.
В апеляційній інстанції підозрюваний ОСОБА_6 та його законний представник ОСОБА_8 пояснили, що у вказаний період часу він проживав у батька, а на даний час проживає з матір`ю.
У зв`язку з цим апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про необґрунтованість доводів слідчого та прокурора про наявність такого ризику, як можливість ОСОБА_6 переховуватися від органів слідства та суду.
Крім того, слідчий суддя вірно зазначив про недостатність підстав вважати, що існує такий ризик, як здійснення впливу на потерпілих та свідків з огляду на те, що дії особи, якій обраний запобіжний захід у вигляді домашнього арешту, контролюються органами внутрішніх справ і із матеріалів кримінального провадження вбачається, що потерпілі та свідки вже допитані.
Також слідчий суддя у відповідності із вимогами ч.2 ст. 492 КПК України з урахуванням ступеню тяжкості злочинів, в яких підозрюється ОСОБА_6 , даних про особу підозрюваного, який є неповнолітнім, раніше не судимий, позитивно характеризується, має намір навчатися далі, має постійне місце проживання, дійшов вірного висновку, що застосування більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту забезпечить виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків.
Таким чином, ухвала слідчого судді постановлена у відповідності із вимогами закону, є обґрунтованою, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для її скасування та застосування до ОСОБА_6 більш суворого запобіжного заходу, про що просив прокурор.
Керуючись ст. ст. 405, 407, 422, 424 КПК України, апеляційний суд-
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу прокурора прокуратури Заводського району м. Миколаєва ОСОБА_5 залишити без задоволення.
Ухвалу слідчого судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 04 липня 2015 року у відношенні ОСОБА_6 про застосування до нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту залишити без змін.
Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.
Судді:
ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3