1-кп/311/345/2014 10.11.2014
Кримінальне провадження
№ 1-кп/311/345/2014
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2014 року

м.Василівка

Василівський районний суд Запорізької
області у складі:

Головуючого - судді:
Сидоренко Ю.В.,

при секретарі
Давидчук Ю.С.,

за участю прокурора
Тюканкіна О.О.,

обвинуваченої
ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі суду м.Василівка
кримінальне провадження у відношенні:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки
с.Чернігово - Токмачанськ
Чернігівського району Запорізької
області, громадянки України, не
заміжньої, сироти, на утриманні
малолітніх та неповнолітніх дітей
немає, має середню освіту, студентки
ДНЗ «Василівський професійний ліцей»
денна форма навчання, не працюючої,
зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1,
фактично мешкає за АДРЕСА_2, раніше
судимої; 1) 11.12.2013 року Михайлівським
районним судом Запорізької області за
ч.1 ст.185 КК України до 150 годин
громадських робіт; 2) 24.06.2014 року
Василівським районним судом
Запорізької області за ч.4 ст.358 КК
України до штрафу в розмірі 680 гривень,

обвинуваченої за ч.2 ст.389 КК України,

В С
Т А Н О В И В :

Згідно вироку Михайлівського
районного суду Запорізької області від
11.12.2013 року ОСОБА_1 засуджено за ч.1 ст.185
КК України до покарання у вигляді
громадських робіт на строк 150 годин.
17.01.2014 року даний вирок надійшов на
виконання до Василівського МВ КВІ
УДПтС України в Запорізькій області, де
23.01.2014 року засуджена ОСОБА_1 була
ознайомлена з порядком та умовами
відбуття призначеного їй покарання.
ОСОБА_1 взято на облік вказаним
підрозділом кримінально-виконавчої
інспекції і їй, у відповідності до ст.37
КВК України роз'яснено, що вона
зобов'язана додержуватись
встановленого порядку та умов
відбування покарання, а також
ознайомлена з наслідками ухилення від
відбування громадських робіт, згідно
розділу 2 п.5 Наказу УДДУ ПВП та МВС
України № 270/1560 від 19.12.2003 року та була
попереджена про кримінальну
відповідальність у разі ухилення від
відбування покарання у виді
громадських робіт за ч.2 ст.389 КК
України, про що ОСОБА_1 надала
відповідну підписку. Згідно ч.3 ст.13 КВК
України ОСОБА_1 встановлено
періодичність явки на реєстрацію в КВІ
- друга та четверта п'ятниця місяця.

27.01.2014 року ОСОБА_1 була направлена для
виконання громадських робіт до
Василівського КП «Добробут». Згідно
наказу № 9 ОСОБА_1 прийнята для
виконання громадських робіт. Згідно
довідки КП «Добробут» м. Василівна № 800
від 25.09.2014 року засуджена ОСОБА_1 станом
на 25.09.2014 року відробила в 2014 році у
січні - 10 годин, у лютому - 30 годин, у
квітні - 4 години, після чого на
підприємстві для виконання
громадських робіт не з'явилася.

Згідно довідки КП «Добробут» м.
Василівка № 927 від 13.10.2014 року засуджена
ОСОБА_1 за період часу з 01.10.2014 року по
13.10.2014 року відробила 4 години
громадських робіт, після чого на
підприємстві для виконання
громадських робіт не з'явилася.

Згідно табелів роботи за січень -
жовтень 2014 року засудженою ОСОБА_1
відпрацьовано всього 48 годин
громадських робіт з назначених їй 150
годин, без яких-небудь поважних причин,
самостійно припинила відбуття
назначеного їй покарання.

В судовому засіданні обвинувачена
ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому
злочині визнав повністю, повідомила
суду, що покарання у вигляді
громадських робіт на території
Василівського КП «Добробут» вона
загалом відбула у кількості 48 годин,
інспектором КВІ була двічі попереджена
про кримінальну відповідальність за
невиконання покарання у вигляді
громадських робіт, проте інші години
громадський робіт не відпрацювала за
своєю халатністю та необачністю, в
період часу з травня по жовтень 2014 року
займалася оформленням спадщини після
смерті батьків, а восени поточного року
не змогла працювати за станом свого
здоров»я. Документів на підтвердженні
поважних причин неявки для відбування
громадських робіт у період
січень-жовтень 2014 року вона немає. У
вчиненому щиро розкаюється, просить
суд суворо її не карати.

Суд, вислухавши думку учасників
судового провадження, вважає можливим
визнати недоцільним дослідження
доказів щодо тих обставин, які ніким не
оспорюються, відповідно до вимог ч.3
ст.349 КПК України, обмежившись допитом
обвинуваченої, дослідженням
матеріалів, які характеризують особу
обвинуваченої. При цьому, судом
з'ясовано, що учасники судового
провадження правильно розуміють зміст
цих обставин, їх позиції є
добровільними, а також роз'яснено, що у
такому випадку вони будуть позбавлені
права оскаржувати ці обставини в
апеляційному суді.

Суд кваліфікує дії обвинуваченої
ОСОБА_1 за ч.2 ст.389 КК України як
ухилення від відбування громадських
робіт особою, засудженою до цього
покарання.

При призначенні обвинуваченій
покарання, суд враховує характер та
ступінь тяжкості вчиненого злочину,
особу обвинуваченої, обставини, які
пом'якшують та обтяжують її покарання.

ОСОБА_1 раніше неодноразово судима за
вчинення корисливого злочину та
злочину проти правосуддя, судимість за
які в установленому законом порядку не
зняті і не погашені та знову вчинила
умисний злочин проти правосуддя, який
відноситься до категорії злочинів
невеликої тяжкості, що свідчить про
схильність ОСОБА_1 до вчинення
протиправних злочинних діянь та
небажання ставати на шлях виправлення.
Разом з тим, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні
інкримінованого злочину визнала
повністю, у вчиненому щиро розкаялася,
що суд відносить до обставин, які
пом'якшують покарання. До обставин, що
обтяжують покарання обвинуваченої
ОСОБА_1, суд відносить рецидив злочинів.
За місцем проживання ОСОБА_1
характеризується з позитивної сторони,
скарг від сусідів не надходило,
громадський порядок не порушує. На
теперішній час ОСОБА_1 ніде не працює,
суспільно-корисною працею не
займається, на даний час навчається у
Василівському професійному ліцеї за
денною формою навчання. За місцем
навчання характеризується позитивно,
порушень навчальної дисципліни не
мала, приймає активну участь в художній
самодіяльності гуртожитку та ліцею, за
характером імпульсивна, схильна до
обману, з товаришами доброзичлива,
людяна, є сиротою. З урахуванням
тяжкості та обставин скоєння злочину,
особи обвинуваченої, її стану здоров»я,
відповідно до якого за даними
травматолога Василівської ЦРЛ від
13.10.2014 року ОСОБА_1 має повний вивих
головки плеча, та враховуючи
відсутність тяжких наслідків від
вчинення кримінального
правопорушення, суд приходить до
висновку, що виправлення ОСОБА_1
можливе лише в умовах ізоляції його від
суспільства та вважає необхідним та
достатнім призначити їй покарання у
вигляді арешту в мінімальних межах
санкції ч.2 ст.389 КК України та при
призначенні ОСОБА_1. покарання суд
застосовує положення ст.ст.71,72 КК
України.

Згідно вироку Михайлвського
районного суду Запорізької області від
11.12.2013 року ОСОБА_1 засуджено за ч.1
ст.185 КК України до покарання у вигляді
150 годин громадських робіт, які
обвинуваченою ОСОБА_1 відпрацьовано
лише у кількості 48 годин громадських
робіт з призначених їй вироком суду 150
годин громадських робіт.

На підставі ст.71 КК України за
сукупністю вироків, необхідно частково
приєднати невідбуте покарання за
вироком Михайлвського районного суду
Запорізької області від 11.12.2013 року та
за сукупністю вироків призначити
покарання із застосуванням статті 72 КК
України у вигляді арешту.

Речові докази та судові витрати по
даному кримінальному провадженню
відсутні.

Цивільний позов у кримінальному
провадженні не заявлений.

Враховуючи вищевикладене та керуючись
ст. ст. 366-371, 373-376, 395, 532 КПК України, суд, -

П Р И С У Д И В :

Визнати винною ОСОБА_1 у вчинені
кримінального правопорушення,
передбаченого ч.2 ст.389 КК України та
призначити їй покарання у вигляді
одного місяця арешту.

На підставі ст.ст.71,72 КК України за
сукупністю вироків, до покарання
призначеного за даним вироком,
частково приєднати невідбуту частину
покарання за вироком Михайлвського
районного суду Запорізької області від
11 грудня 2013 року та остаточно
призначити ОСОБА_1 покарання у вигляді -
одного місяця одного дня арешту.

Запобіжний захід засудженій ОСОБА_1
змінити з особистого зобов'язання на
тримання під вартою, - взяти під варту в
залі суду.

Початок строку відбуття покарання
ОСОБА_1 відраховувати з 10 листопада 2014
року.

Апеляційна скарга може бути подана
протягом тридцяти днів з дня
проголошення вироку, а для осіб, які
перебувають під вартою - протягом
тридцяти днів з моменту вручення їм
копії вироку. Апеляційна скарга
подається до апеляційного суду
Запорізької області через
Василівський районний суд Запорізької
області.

Вирок набирає законної сили після
закінчення строку подання апеляційної
скарги, якщо таку скаргу не буде подано.
У разі подання апеляційної скарги
вирок, якщо його не буде скасовано,
набирає законної сили після ухвалення
рішення судом апеляційної інстанції.

Учасники судового провадження мають
право отримати копію вироку суду після
його проголошення.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області
Ю.В.
СИДОРЕНКО