Справа № 1-10007
ВИРОК

ІМ"ЯМ
УКРАЇНИ

17 січня 2007 року

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючої
-судді ЗіневичІ.В.

при секретарі Довгалюк
Л.В.

з участю
прокурора Романової Н.Л.

адвоката Семеняки
P.M.

Хробуста О.В.

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в м. Житомирі кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця м. Житомира,
громадянина України, українця, освіта неповна середня, не одруженого, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1, раніше не судимого.

за ч.2 ст.
186 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудний ОСОБА_1. 24.03.2006р. близько 11 години 30 хвилин, перебуваючи в подвір'ї школи №5 по вулиці
Клосовського, 16 в м. Житомирі разом із
знайомим ОСОБА_2., запропонував
останньому заволодіти мобільним телефоном раніше незнайомогоОСОБА_3., який проходив неподалік. ОСОБА_2. таку
пропозицію не підтримав. Тоді ОСОБА_1. підбіг доОСОБА_3., та застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя та
здоров"я, штовхнув останнього
руками в спину, завдавши йому фізичного
болю. Коли від поштовху ОСОБА_3. впав на землю,
ОСОБА_1. вихопив з його руки мобільний телефон „Сіменс АХ-75"
вартістю 500грн, в якому знаходилась сім
карта „Діджус", вартістю 50
грн, на рахунку якої знаходились кошти в
сумі 0, 6 копійок, чим завдав
потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 550грн 06 коп та з місця
злочину втік.

Допитаний
в судовому засіданні підсудний ОСОБА_1. винним себе у вчиненні злочину визнав
повністю, розкаявся та пояснив, що 24.03.2006р. знаходився разом із своїм
товаришем ОСОБА_2 в подвір"ї школи №5 по вулиці Клосовського в м.
Житомирі. Бачив як неподалік прЪходили
двоє невідомих хлопців та роздивлялися мобільний телефон. Запропонував
ОСОБА_2 викрасти побачений телефон,
однак останній відмовився. Тоді підбіг до невідомого хлопця, який в послідуючому виявився ОСОБА_3., штовхнув останнього руками в спину та
вихватив із його рук мобільного телефона.
Потім наздогнав ОСОБА_2, повідомив
йому, що викрав у хлопця телефон та
запропонував ОСОБА_2 продати його на Житньому ринку, на що останній погодився. Разом пішли на
Житній ринок, де продали викрадений ним
мобільний телефон невідомому чоловіку за 100грн. Отримані гроші поділили та
витратили на власні потреби. Потерпілому матеріальні збитки відшкодував, просив вибачення.

Законний
представник неповнолітнього підсудного ОСОБА_4. пояснила, що про те,
що син вчинив злочин дізналася від сина після його повернення із міліції
та працівників міліції. ОСОБА_1 розповів,
що відкрито викрав у невідомого хлопця біля школи №5 мобільний
телефон, який потім разом із ОСОБА_2
продали на Житньому ринку, а гроші
витратили на власні потреби. У вчиненому син розкаявся, запевнив,
що більше подібного не скоїть. Збитки потерпілому відшкодували.
Характеризувала сина, як доброго, слухняного,
допомагає по господарству.

В
судовому засіданні свідок ОСОБА_2. пояснив,
що 24.03.2006р. його знайомий ОСОБА_1. пропонував йому викрасти у
невідомих хлопців, які проходили
неподалік школи №5 мобільний телефон,
але відмовився це зробити. Через деякий час до нього підійшов ОСОБА_4 та
повідомив, що викрав у невідомого хлопця
мобільний телефон "Сіменс АХ-75" та запропонував його продати, на що погодився та разом продали цей телефон
на Житньому ринку невідомому чоловіку за 100грн. Отримані гроші витратили на
власні потреби.

У
зв"язку з не оспорюванням підсуднім фактичних обставин справи за згодою
учасників процесу, постановою суду було
встановлено скорочений порядок розгляду справи.

Крім
повного визнання підсудним ОСОБА_4. своєї вини у скоєнні злочину, його вина також підтверджується і зібраними
по справі доказами дослідженими в
судовому засіданні.

Протоколом
місця пригоди від 25.03.2006р., згідно
якого було оглянуто ділянку місцевості в подвір"ї школи №5 по вулиці
Клосовського, 16 в м. Житомирі.(а.с.
З-4).

Протоколом огляду речових
доказів від 13.05.2006р., згідно якого
була оглянута коробка до мобільного телефону „Сіменс АХ-75", на якій зображено ІМЕИ вказаного мобільного
телефону.(а.с. 28).

Протоколом
пред"явлення особи для впізнання від 20.06.2006р., згідно якого потерпілий ОСОБА_3. впізнав
ОСОБА_4, як особу яка відкрито викрала у
нього 24.03.2006р. мобільний телефон „Сіменс АХ-75"(а.с. 65-66).

Протоколом
очної ставки від 20.06.2006р. між потерпілим ОСОБА_3. та ОСОБА_4. згідно якого
потерпілий розповів та підтвердив, як і
коли ОСОБА_1. вчинив відносно нього пограбування (а.с. 67-68).

Протоколом
відтворення обстановки та обставин події від 19.06.2006р. з фото таблицями до
нього, згідно якого потерпілий ОСОБА_3.
на місцевості розповів та показав, де
саме у нього відкрито викрали мобільний телефон „Сіменс АХ-75"(а.с.
62-64).

Протоколом явки
з повинною від 09.06.2006р. згідно якого ОСОБА_4 добровільно розповів, що 24.03.2006р. відкрито заволодів мобільним
телефоном „Сіменс АХ-75" сірого кольору невідомого хлопця.(а.с. 45).

Протоколом
очної ставки між свідком ОСОБА_2. та ОСОБА_4. від 26.06.2006р., згідно якого ОСОБА_2. розповів, як ОСОБА_4. пропонував йому відкрито викрасти
у невідомого хлопця мобільний телефон,
на що він не погодився і пішов, а
через декілька хвилин його наздогнав ОСОБА_1. і в руках тримав викрадений
телефон.(а.с. 107-108).

Оцінивши зазначені докази в їх сукупності суд приходить до висновку про
доведеність вини підсудного ОСОБА_4. та кваліфікує його умисні дії за ч.2 ст. 186 КК України, так як він вчинив грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи
здоров"я потерпілогоОСОБА_3. відкрито викравши у останнього чуже
майно, мобільний телефон.

Призначаючи
ОСОБА_4. покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу самого підсудного та обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст.
12КК України підсудний вчинив тяжкий злочин. Обставинами, які пом"якшують покарання ОСОБА_4. суд
визнає те, що він вчинив злочин будучи
неповнолітнім, щиро розкаявся у
скоєному, збитки потерпілому повністю
відшкодував. Обставин, які обтяжують
покарання судом не встановлено.

Крім
того суд враховує, що ОСОБА_1. позитивно
характеризується по місцю проживання та посередньо по місцю навчання , вперше притягується до кримінальної
відповідальності, збитки потерпілому
відшкодував, тому суд вважає, що його виправлення та перевиховання можливе
без ізоляції від суспільства і призначає покарання в межах санкції ч.2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі і
відповідно до СТ. 104КК України звільняє
від відбування покарання з випробуванням та покладенням обов"язків, передбачених
ст. 76КК України.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, суд -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1
визнати винним у вчиненні злочину,
передбаченого ч.2 ст. 186КІС України і призначити йому покарання за ч.2
ст. 186КК України - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На
підставі ст. 104 КК України звільнити
ОСОБА_4. від призначеного покарання з випробуванням, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового
строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього
обов"язки, передбачені ст. 76 КК України:

-не
виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально
-виконавчої системи;

-повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи або навчання;

-періодично
з"являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний
захід ОСОБА_4 до вступу вироку в законну силу залишити попередній -підписку про
невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок
може бути оскаржений до апеляційного суду Житомирської області через Богунський
районний суд м. Житомира протягом 15 діб з моменту його проголошення.