Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

" 27 " березня 2007
року Менський
районний суд Чернігівської

області

в складі:

головуючого - судді Сова Т.Г.

при секретарі Есипенко С.В.

за участю
прокурора Лиходід Л.О.

потерпілої ОСОБА_1

розглянувши у
відкритому судовому засіданні в залі в
м. Мена Чернігівської області
кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
жителя АДРЕСА_1, українця , громадянина
України , не
одруженого , працюючого
трактористом СК „ Феськівський
„Менського району Чернігівської області,
раніш не судимого

у вчиненні
злочину , передбаченого
ст. 115 ч. 1 КК України ,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_2 24 листопада 2006 року близько 18
годин ( більш точного часу в судовому засіданні не вдалося
встановити), перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, знаходячись
в селі Феськівка Менського району Чернігівської області по вулиці ОСОБА_1, на
ґрунті особистих неприязних відносин, умисно з метою
вбивства, наніс декілька ударів кулаками в ділянку обличчя ОСОБА_3 , від яких
останній впав на землю. ОСОБА_2,
бажаючи довести вбивство до кінця,
наніс декілька ударів ногами в життєво важливі органи, а саме : в область голови, спричинивши при
цьому численні забійні рани голови у вигляді закритої внутрішньо-черепної травми, закритого
перелому нижньої щелипи з права,
перелом кісток носа,
крововиливу в шкірно-м'язовий лоскут
голови,

субдурального
крововиливу правої лобно-вискової ділянки ,
забою головного мозку та набряку головного мозку .

Допитаний в
судовому засіданні підсудний ОСОБА_2 змінив покази , які він давав на
досудовому слідстві. Вину
вчиненого злочину не визнав та показав ,
що смерті ОСОБА_3 він не хотів спричиняти , а слідчий йому сказав , що якщо не будеш визнавати вину , то він
кваліфікує його діяння за ч.2 ст. 115
КК України. 24 листопада
2006 року
підсудний після роботи випив два
стакана горілки і поїхав додому .
По дорозі вирішив побити ОСОБА_3,
попрямував до нього ,
на вулиці ОСОБА_1 він зустрів останнього , почав з ним сваритися , а потім бити .
Приблизно сім років тому ,
ОСОБА_3 побив маму підсудного і з того часу в нього було бажання помститися
кривднику.

Спочатку
підсудний бив ОСОБА_3 кулаком по обличчю ,
бив поки той не впаде ,
а потім лежачого бив ногою знов по голові. Наносячи удари підсудний розумів , що коїть недобре
. Але знаючи , що ОСОБА_3 може
з собою носити ніж , бив його
доти , доки той
не зможе чинити йому опір .
Потім підсудного хтось відвів від ОСОБА_3 і повів додому спати .

Підсудний
стерджував в судовому засіданні,
що аби в нього було бажання вбити ОСОБА_3, то він би взяв для цього якусь дошку чи трубу , а так бив руками
та ногами .

Потерпіла
ОСОБА_1, допитана
в судовому засіданні показала ,
що вона не заявляла і не заявлятиме цивільного позову , є потерпілому
рідна тітка . Про
бійку їй нічого не відомо ,
про те що сталося потерпіла взнала на другий день. Що до покарання , то потерпіла
заявила про необхідність застосувати покарання , яке передбачене законом .

Вина підсудного
підтверджується :

Свідок ОСОБА_4 в
судовому засіданні показала ,
що вона приблизно півтора місяці тому ,
в вечірній час доби ,
коли була в дворі, почула
якісь крики , здавалось
хтось бився . Поки
хвилин п'ятнадцять свідок доїла корову ,
бійка продовжувалась .
Потім вона зайшла в хату і розказала чоловікові про те , що неподалік
їхнього двору відбувається бійка.
Чоловік свідка після чого вийшов з хати і довго не повертався .

Свідок ОСОБА_5 в
судовому засіданні показав,
що він не пам'ятає в який день,
біля 18 годин, його дружина
зайшла в хату і повідомила,
що неподалік від їх садиби хтось б'ється .Свідок вдягнувся і вийшов . На вулиці свідок
зустрів сусіда Смаль, який
розповів, що
розтягнув ОСОБА_2 та ОСОБА_3.
Коли свідок підійшов ближче,
то побачив , що у
ОСОБА_3, який
лежав під парканом, обличчя
в крові і він не виявляв ознак життя .

Свідок ОСОБА_6 в
судовому засіданні показав , що 24 листопада 2006 року він був вдома , в хату
зайшла мати і повідомила , що неподалік їх садиби відбувається якась бійка .
Свідок дійсно почув на вулиці звуки схожі на удари , по голосу впізнав
ОСОБА_2 . Підійшовши
ближче свідок побачив ОСОБА_2 і запропонував йому піти додому , той послухався . Після чого
свідок відвів підсудного додому .

Експерт ОСОБА_7 ,- допитаний в
судовому засіданні показав ,
що ОСОБА_3 піддавався концентрованим ударам з великою силою , яких було не
менш шести . Всі
удари були направлені на ділянку голови ,
а саме в життєво важливий орган .
Від побиття до смерті пройшло декілька хвилин .

В судовому
засіданні підсудний ОСОБА_2 заявив ,
що під час досудового слідства до нього слідчим прокуратури застосовувались
міри психологічного тиску .
З цього приводу прокуратурою Менського району було здійснено перевірку, за результатами
якої , згідно
постанови від 22 березня 2007 року , факт
застосування психологічного тиску слідчим прокуратури ОСОБА_8 на підсудного
ОСОБА_2 під час проведення досудового слідства не знайшов свого підтвердження .

Заява підсудного
що до застосування до нього психологічного тиску в період досудового слідства , судом розцінена
як спроба уникнути відповідальності за скоєне протиправне діяння .

28 листопада 2006
року в судовому засіданні Менського районного суду , коли
розглядалось подання що до застосування до ОСОБА_2 міри запобіжного заходу
давав покази аналогічні первинним показам досудового слідства, про те , що в нього було
бажання вбити ОСОБА_3 (
а.с. 152 ).

На протязі
всього судового засідання підсудний ОСОБА_2 неодноразово наголошував , що не один рік
мав намір помститися ОСОБА_3 за давнішню образу його матері.

З матеріалів
справи відомо , що
знайшло своє підтвердження і в судовому засіданні , підсудний
ОСОБА_2 після скоєння злочину пішов додому і ліг спати .

Вирішуючи
питання про доведеність вини ОСОБА_2,
суд виходив із сукупності всіх обставин учинення ним злочину , зокрема врахував
його поведінку до і після вбивства потерпілого , спосіб позбавлення життя .

Спосіб
здійснення злочину ОСОБА_2 ,
свідчить про те , що
підсудний розумів суспільно небезпечний характер своїх дій , передбачав
суспільно небезпечні наслідки і свідомо допускав їх настання . Тому судом
визнано необґрунтованим твердження підсудного ОСОБА_2 про те , що застосовуючи
до ОСОБА_3 насильство у вигляді численних ударів кулаком та ногою по голові
потерпілого , мав
намір заподіяти йому лише тілесні ушкодження і не передбачав можливості настання
смерті.

Крім цього вина
підсудного ОСОБА_2 підтверджується:

- згідно
висновку судово-медичної експертизи № 217 від 25 листопада 2006 року , у
ОСОБА_3 мають місце тілесні ушкодження у вигляді синця в ділянці правого
грудинно-ключичного з'єднання , правої лобно-вискової ділянки , в ділянці
правої та лівої вилиці, лівої виличної ділянки, на слизовій верхньої та нижньої
губи , саден лівої виличної ділянки, що відносяться до категорії легких
тілесних ушкоджень. Закритого перелому кісток носа , травматичної екстракції 1
зуба справа на верхній щелипі, забійних ран в ділянці внутрішнього кута лівого
ока , в ділянці правого кута рота , на верхній та нижній губі, на внутрішній
поверхні правої щоки , що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень ,
що спричинили

короткочасний розлад здоров'я .
Закритого перелому нижньої ще липи справа за ознакою тривалості розладу
здоров'я на термін більше 3
тижнів . Закритої
травми голови , що
супроводжується субдуральним крововиливом ,
забоєм та набряком головного мозку ,
що відносяться до категорії тяжких за ознакою небезпеки для життя . Вище вказані
тілісні ушкодження могли утворитися від дії тупих предметів . Тілесні
ушкодження виявлені у потерпілого могли утворитись від ударів кулаками та
ногами . В момент
отримання тілесних ушкоджень потерпілий знаходився здебільшого обличчям до
нападника . Тілесні
ушкодження виявлені у ОСОБА_3 утворились в короткий проміжок часу в час та при
обставинах указаних в постанові.
Для утворення тілесних ушкоджень виявлених у потерпілого , необхідно
нанести не менше 6 ударів в
будь-якій послідовності.
Смерть потерпілого після отримання травм голови наступила в короткий
проміжок часу , що
обмежується кількома хвилинами .
Причиною смерті ОСОБА_3 є закрита внутрішньо­черепна травма , що супроводжується
субдуральними крововиливом та набряком ,
забоєм головного мозку (а.с. 52-56
),

·
висновком експерта -
імунолога № 272 від 21.12.2006 року , про те , що в слідах на
правому черевику , вилученому
у підсудного ОСОБА_2, знайдено
кров людини , групова
приналежність якої на встановлена ,
так як антигени А , В , Н не виявлені, ізогемаглютиніни
не встановились за малою кількістю (
а.с.65-68 ) ,

·
актом №
748 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 27 грудня 2006 року ОСОБА_2
будь-яким психічним захворюванням не страждає , він міг усвідомлювати свої дії та керувати ними на період
часу , до якого
відноситься інкреміноване йому діяння (
а.с.74-76 )

Аналіз
досліджених в судовому засіданні доказів ,
в їх сукупності дають підстави суду зробити висновок , що дії підсудного ОСОБА_2 які виразилися в умисному протиправному
заподіянні смерті іншій людині досудовим слідством правильно кваліфіковано за
ст.115 ч. 1 КК України.

Вирішуючи
питання про вид та міру покарання підсудному ОСОБА_2 , суд враховує
ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним злочину, особи винного і обставин , що пом'якшують
та обтяжують відповідальність.

При призначенні
покарання підсудному ОСОБА_2,
суд враховує позитивні характеризуючи дані по місцю мешкання , злочин скоєно
особою раніш не судимою ,
а також невизнання вини скоєного злочину , настання тяжких наслідків - смерть потерпілого ,
злочин скоєно в стані алкогольного сп'яніння і тому на думку суду необхідно
застосувати міру покарання в межах санкції статті, яка передбачає відповідальність за скоєний злочин .

Підстави для
застосування ст. 69 КК
України відсутні.

Покарання - найсуворіша міра
державного примусу , яка
заподіює злочинцеві певні втрати і висловлює йому від імені держави заперечливу
, докірливу , юридичну і
моральну оцінку його поведінці.
Покарання має на меті також запобігання вчиненню нових злочинів .

Речові докази по
справі: черевики
військові, які
знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Менської прокуратури - повернути
ОСОБА_2

Судові
витрати по справі відсутні.

Запобіжний захід
підсудному ОСОБА_2 залишити раніш обраний.

На підставі
вищезазначеного, керуючись ст.323,324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину , передбаченого
ст.115 ч.1 КК
України і призначити покарання 8
( вісім ) років
позбавлення волі.

Запобіжний захід
засудженому ОСОБА_2 до вступу вироку чинності залишити взяття під варту , рахувавши строк
відбування покарання з 25
листопада 2006 року .

Речові докази по
справі : черевики
військові, які
знаходяться на зберіганні в кімнаті речових доказів Менської прокуратури - повернути
ОСОБА_2

Судові витрати
по справі відсутні.

Вирок може бути
оскаржено до судової палати з кримінальних справ Чернігівського апеляційного
суду протягом 15 діб з
моменту його проголошення через Менський районний суд Чернігівської області, а
засудженому ОСОБА_2 в той же термін після отримання копії вироку .