Справа 1-75 /08
В И Р О К

І М Е Н Е
М У К Р А Ї Н И

03 липня 2008
року м. Монастирище

Монастирищенський районний суд Черкаської області в
складі :

головуючого-судді: Бурлаки М.В.

при секретарі: Шмунь Л.І.

з участю
прокурора:
Горбунов В.В.

захисник Осткевич -
ОСОБА_1

підсудний Осткевич -ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду,
в м.Монастирище, кримінальну справу по обвинуваченню ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
уродженець м. Київ, українець, громадянин України, не працюючий, освіта
середня, одружений, раніше судимий:

28.08.1995
року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за ч.2 ст. 140 КК України у
редакції 1960 року до 3 років позбавлення волі з конфіскацією всього належного
йому майна, на підставі ст. 46-1 КК України виконання вироку відстрочено на 2
роки,

21.07.1999
року Ватутінським районним судом м. Києва
за ст.ст. 143 ч.2, 140 ч.2, 142 ч.2, 42 КК України на строк 7 років 6
місяців позбавлення волі, на підставі ст. 43 КК України приєднано покарання за
вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 28.08.1995 року з відбуттям 8
років позбавлення волі з конфіскацією майна у ВТК посиленого режиму; перегляд
вироку 24.04.2004 року про виконання Указу Президента України „Про помилування”
строк скорочено з 8 років до 7 років
позбавлення волі; звільнився 03.06.2004 року Черкаською ВК №62 постановою Придніпровського
районного суду м. Черкаси
від 27.05.2004 року на підставі
ст. 81 КК України, вид:
умовно-дострокове звільнення, не відбутий строк 1 рік 9 місяців 6 днів,
судимість не знята і не погашена в установленому законом порядку, проживає: поАДРЕСА_1

за ч.2 ст. 186, ч.3 ст. 357, ч.2
ст. 185 КК України.

В С Т А Н
О В И В:

Підсудний ОСОБА_2, будучи
раніше судимим 28.08.1995 року вироком Дніпровського районного суду м. Києва за
ч.2 ст. 140 КК України у редакції 1960 року до 3 років позбавлення волі з
конфіскацією всього належного йому майна, на підставі ст. 46-1 КК України
виконання вироку відстрочено на 2 роки, 21.07.1999 року Ватутінським районним
судом м. Києва за ст.ст. 143 ч.2, 140
ч.2, 142 ч.2, 42 КК України на строк 7 років 6 місяців позбавлення волі, на
підставі ст. 43 КК України приєднано покарання за вироком Дніпровського
районного суду м. Київ від 28.08.1995 року з відбуттям 8 років позбавлення волі
з конфіскацією майна у ВТК посиленого режиму; перегляд вироку 24.04.2004 року
про виконання Указу Президента України „Про помилування” строк скорочено з 8 років до 7 років позбавлення волі;
звільнився 03.06.2004 року Черкаською ВК №62 постановою Придніпровського
районного суду м.Черкаси від 27.05.2004 року ст. 81КК України, вид:
умовно-дострокове звільнення, не відбутий строк 1 рік 9 місяців 6 днів, на шлях виправлення не став і знову вчинив
умисний злочин.

Так він,
повторно, 8 травня 2008 року, приблизно о 15 годині, перебуваючи в стані
алкогольного сп”яніння, по вул. Миру,
20, м. Монастирище Черкаської області біля банкомату „Raiffeisen BANK AVAL”, з
корисливою метою заволодіння чужим майном і використання його в особистих
цілях, відкрито з рук ОСОБА_3 викрав пластикову картку НОМЕР_1
вартістю 1 гривня, після чого з місця вчинення злочину зник, спричинивши цим
самим потерпілому ОСОБА_3 матеріальні
збитки на загальну суму 1 гривня.

Він же, 8 травня 2008 року, приблизно о
15 годині, перебуваючи в стані алкогольного сп”ягніння, по вул. Миру, 20, м. Монастирище Черкаської
області з метою заволодіння паспортом громадянина України, умисно, протиправно,
відкрито з рук ОСОБА_3 заволодів паспортом на його ім”я, після чого
з місця вчинення злочину зник.

Він же,
повторно, 8 травня 2008 року, приблизно о 15 годині, перебуваючи в стані
алкогольного сп”яніння по вул. Миру,
20, м. Монастирище Черкаської області
біля банкомату „Raiffeisen BANK AVAL”, з
корисливою метою заволодіння чужим майном і використання його в особистих
цілях, охоплюючи єдиним злочинним умислом в два прийоми, таємно з пластикової
картки НОМЕР_1, що належить НОМЕР_1 за допомогою пін-коду „7821” даної картки, з банкомату „Raiffeisen BANK AVAL”, що по вул.
Миру, 20, в м. Монастирище таємно викрав гроші в сумі 850 гривень, а також
цього дня з банкомату „Raiffeisen BANK AVAL”, що в
м. Христинівка аналогічним чином таємно викрав
гроші в сумі 10 грн., спричинивши
цим самим потерпілому НОМЕР_1
матеріальні збитки на загальну суму 860 гривень.

Підсудний ОСОБА_2 свою вину в
пред”явленому обвинуваченні визнав повністю чистосердечно розкаявся і при цьому
дав суду показання про те, що він дійсно 7 травня 2008 року приблизно о 22
годині разом зі своїм знайомим на ім”яОСОБА_4 знаходився в с. Аврамівка біля
нового кафе-бару. В цей час до них підійшла дівчина на ім”я ОСОБА_5 з незнайомим йому хлопцем. Потім вона
познайомила його та ОСОБА_4 з хлопцем, що був з нею, його звати ОСОБА_6,
прізвище його не знає. Познайомившись з ОСОБА_6, вони вирішили розпити спиртні
напої. В процесі бесіди він від ОСОБА_6 дізнався, що йому немає де переночувати
і томуОСОБА_4 запропонував піти до його сусіда, на що ОСОБА_6 погодився. Потім
вони втрьох пішли до будинку, на який вказувавОСОБА_4, а ОСОБА_5 пішла до себе
додому. Вони прийшли на вул. Аврамівська
і зайшли в один із будинків, де ще розпили спиртні напої разом з власником
будинку.

8 травня 2008 року, зранку, ОСОБА_6
запропонував йому та ОСОБА_4 випити пива за його рахунок, так як йому повинні
були нарахувати гроші. Вони втрьох пішли до банкомату “Аваль”, що по вул.
Суворова. ОСОБА_6 зняв гроші в сумі 50
гривень. В той час, коли ОСОБА_6 знімав гроші, то він таОСОБА_4 стояли поруч і
він помітив пін-код кредитної картки ОСОБА_6 „ 7821”. Після цього вони пішли в
кафе „Варенична”, де ОСОБА_6 купував спиртні напої та продукти харчування.
Приблизно до 13 години вони знаходились в даному кафе і він особисто випив 50
грам горілки та 250 грам пива. В той час, коли вони перебували в кафе, то він
запропонував ОСОБА_4 викрасти в ОСОБА_6 гроші, так як бачив, що на його картці
були гроші. Його пропозиціюОСОБА_4 не підтримав. Потім вони втрьох знову пішли до банкомату „Аваль”, що
біля банку „Аваль”, де ОСОБА_6 зняв гроші в сумі 50 гривень. Він був присутнім
при тому, як ОСОБА_6 знімав гроші, але яка саме сума була на рахунку він не
бачив.ОСОБА_4 стояв неподалік від банкомату.
Тоді вони пішли до будинку сусіда ОСОБА_4 - ОСОБА_7, тобто там де
ночували з 7 на 8 травня 2008 року. Побувши в даному будинку певний час, він
знову з Віталієм, приблизно через одну годину, пішли в центр міста і коли
проходили біля банку „Аваль”, то помітили ОСОБА_6, який стояв біля банкомату і
знімав гроші. Вони підійшли до нього і
він попросив у ОСОБА_6 його паспорт. Він
це зробив з метою дістати з його паспорту пластикову картку ОСОБА_6 і з неї
зняти гроші. Останній спочатку не хотів діставати свого паспорта, проте дістав
його з кишені і з нього забрав аркуш паперу, де був пін-код його кредитної
картки. В цей момент він відразу ж з рук
ОСОБА_6 забрав паспорт, який поклав собі в кишеню. Коли він забрав собі паспорт
з кредитною карткою ОСОБА_6, то
сказав ОСОБА_4, щоб йшов разом з ним і
вони направились до магазину „Універмаг”. За ними йшов ОСОБА_6, він просив
повернути йому паспорт, але маючи намір викрасти гроші він за різними причинами
не віддавав паспорт. Вони зайшли в приміщення магазину і намагались втекти від
ОСОБА_6. Через „чорний вихід” вийшли з магазину. Потім відразу ж направились до
банкомату „Аваль”. Він вставив картку ОСОБА_6 в банкомат і зняв з неї гроші в
сумі 850 гривень, так як знав пін-код. Всі гроші він забрав собі. Крім того,
при ньому були його особисті гроші в сумі більше 100 гривень. Приблизно 100
гривень зі своїх грошей він дав ОСОБА_4, щоб той купив продукти харчування. За гроші, які він зняв з картки ОСОБА_6, вони автомобілем “таксі” ВАЗ синього кольору
поїхали в м. Христинівка, за що заплатили 65 гривень. В м. Христинівка він мав
намір забрати свою подругу на ім”я Валентина, проте останньої не було. Біля
одного з банкоматів „Аваль банку” в м. Христинівка він ще зняв гроші з картки
ОСОБА_6 в сумі 10 гривень. Приблизно о 21 годині вони з ОСОБА_4приїхали з м.
Христинівка в м. Монастирище і близько 22 годині вони прийшли з ОСОБА_4до
ОСОБА_7, що проживає по вул. Аврамівська в с. Аврамівка. Трохи пізніше прийшов
ОСОБА_6 і запитав в нього де його документи,
він віддав його паспорт та кредитну картку, проте не говорив, що з його
картки ним були зняті гроші. 10 травня 2008 року він був затриманий
працівниками міліції і зізнався у вчиненому злочині. Він добровільно видав гроші, які залишились в
нього - 298 гривень, всю іншу суму він витратив на спиртне та сигарети. Вважає,
що він ривком вирвав паспорт з рук потерпілого, знав, що сама пластикова картка
має свою вартість, усвідомлював, що забираючи паспорт, також вчиняє злочин,
усвідомлював, що, знімаючи гроші потерпілого з картки, вчиняв злочин. Вважає,
що його дії кваліфіковано правильно, але просить
суворо не карати,
зважити на щире каяття, відшкодування завданої шкоди
потерпілому.

Потерпілий ОСОБА_6 по даному факту пояснив, що
він дійсно приблизно на початку січня місяця 2008 року приїхав в м.
Монастирище, щоб влаштуватися на роботу в ТОВ „Кераміка Монастирище”.
Влаштувавшись на роботу, він тимчасово проживав по АДРЕСА_1. 7 травня 2008 року він перебував в с.
Аврамівка Монастирищенського району, де познайомився з двома хлопцями, одного
звати ОСОБА_2, а іншогоОСОБА_4, прізвищ не знав. На момент розгляду справи
знає, що прізвище підсудногоОСОБА_2. Хлопці запропонували йому розпити спиртні
напої разом з ними, на що він погодився і біля одного з барів він випив з ними
приблизно 200 грамів горілки. Він
хлопцям розповів про себе, що приїхав з с. Балабанівка і в м.
Монастирище проживає тимчасово на одній з квартир. ТодіОСОБА_4 запропонував йому переночувати в його будинку, на що він
погодився і вони всі разом пішли до будинку ОСОБА_4, який розміщений неподалік
обеліску ”Слави”. Коли прийшли до даного будинку, то він помітив, що в ньому
проживає незнайомий йому дід, так як він зрозумів, що це був дід ОСОБА_4.
Останній не запитував в нього хто він і звідки прийшов. Наступного дня 8 травня
2008 року він сказав хлопцям, що йому повинні були нарахувати зарплату на
кредитну картку і сказав, що хоче пригостити хлопців пивом. Таким чином вони
всі разом пішли до банкомату „Аваль”, що біля самого “Аваль банку”, де він зняв
зі своєї картки гроші в сумі 50 гривень. Коли він знімав гроші, то при цьому
були присутніОСОБА_4 та ОСОБА_2 і на його думку вони бачили який пін-код він
вводив. Після того як він зняв 50 гривень зі своєї картки, то на його рахунку
ще залишалось 904 грн. 35 коп. Потім
цього ж дня вони пішли в кафе „Варенична”, де він пригостив хлопців
спиртними напоями та продуктами харчування.
Приблизно до 13 години вони перебували в кафе „Варенична” і тоді він сказав,
що йому потрібно їхати додому в с. Балабанівка Оратівського району. Вони разом дійшли до магазину „Андромеда”, де він
пішов до банку “Аваль”, щоб зняти гроші в сумі 50 гривень та доїхати додому.
Хлопці помітили, що він йде в напрямку банку “Аваль” і пішли позаду нього.
Таким чином хлопці йшли за ним і вони знову разом прийшли до банкомату Аваль.
Він в присутності хлопців зняв зі своєї
картки ще гроші в сумі 50 гривень. Потім ОСОБА_2 йому сказав, щоб він дав йому
свій паспорт, так як хотів обманути свою дружину, а саме забрати якийсь
автомобіль, проте яким саме чином він мав намір це робити не говорив. Так як він був в стані
алкогольного сп”яніння, то машинально дістав з кишені своїх штанів паспорт,
проте не з метою передачі його ОСОБА_2у,
а з метою переховати в іншу кишеню куртки, так як боявся загубити паспорта.
Потім він відкрив паспорт і помітив, що там є його кредитна картка. В цей
момент, коли він тримав паспорт в розгорнутому вигляді, то ОСОБА_2 в нього
вихопив з рук паспорт з кредитною карткою і сховав в задню кишеню своїх штанів.
Потім ОСОБА_2 сказав йому, щоб він поїхав з ними до гуртожитку, що в с. Нове - місто, щоб там
позвати його дружину, так як останній мав намір її якимось чином обманути. Вони
всі разом поїхали автомобілем-таксі іноземного виробництва темного
кольору до гуртожитку. Будучи в автомобілі, він просив в ОСОБА_2, щоб він
віддав йому його паспорт та кредитну картку. Але ОСОБА_2 говорив йому, щоб він
позвав його дружину Наталію, після чого він сказав, що поверне гроші. Коли вони
приїхали до гуртожитку, то знову в ОСОБА_2 просив, щоб він віддав його паспорт
та кредитну картку, проте останній її не віддавав, а просив, щоб його піднятись
на другий поверх і позвати якусь Наташу, проте він відмовлявся від цього. Потім
ОСОБА_2 таОСОБА_4 зупинили вже інший автомобіль-таксі і вони даним автомобілем
всі втрьох поїхали в напрямку магазину „Унгівермаг”. Біля даного магазину вони
всі вийшли з автомобіля. Хлопці направились безпосередньо в магазин
„Універмаг”, а він слідом йшов за ними. Але так як в магазині було багато
людей, то він не зумів помітити куди саме хлопці пішли вже в мазанині, тобто
вони від нього втекли. Він почав шукати ОСОБА_2 та ОСОБА_4 в даному магазині, а
потім навколо магазину, біля банкомата і навіть їздив автомобілем-таксі по
місту шукаючи хлопців, проте їх не бачив.
Приблизно о 21 годині він прийшов до будинку діда ОСОБА_4, тобто там, де
він ночував і там він помітив ОСОБА_4, який вже спав. Він його запитав де
ОСОБА_2, на що він сказав, що не знає, де останній міг би бути. Але приблизно
через 10 хвилин після його приходу, прийшов ОСОБА_2 і він в нього відразу ж просив повернути паспорта та
кредитну картку, на що той погодився і віддав дані речі. Він залишився ночувати в даному будинку і 9
травня 2008 року приблизно о 7 годині 30 хвилині знаходячись біля банкомату та
перевіривши стан рахунку на його картці виявив, що на рахунку залишилось лише 4
грн. 35 коп. Потім він звернувся до
оператора, щоб з”ясувати де ділись його гроші, після чого йому оператор
повідомив, що з його рахунку було знято гроші в сумі 850 грн. після цього він
вирішив звернутись з письмовою заявою в органи міліції по даному факту.

СвідокОСОБА_4 дав суду показання про
те, що він дійсно 7 травня 2008 року разом зі своїм товаришем ОСОБА_2 відпочивали в кафе-барі, що в с. Аврамівка. Приблизно о
22 годині вони познайомилися з хлопцем на ім”я ОСОБА_6, тепер знає, що
його прізвище Бойко. В процесі бесіди він дізнався, що
ОСОБА_6 приїхав з с. Балабанівка Оратівського району і працює в м. Монастирище
в ТОВ „Кераміка”. ОСОБА_6 також говорив, що йому немає де переночувати і він
запропонував йому переночувати в будинку
його знайомого, на що той погодився. Так він разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_6 пішли
до його сусіда ОСОБА_7, який проживає по вул. Аврамівська, 11, в с.
Аврамівка. Будучи в останнього в
будинку, вони розпили там спиртні напої,
після чого всі лягли відпочивати. Наступного дня, 8.05.2008 року, ОСОБА_6
сказав, що йому повинні нарахувати гроші на його електронну картку і що він
виявляє бажання пригостити його та ОСОБА_2 пивом, так як вони допомогли переночувати ОСОБА_6. Вони втрьох
пішли до банкомату, що біля банку „Аваль” і ОСОБА_6 зняв гроші, проте в якій
сумі він не знає, так як не бачив. Тоді вони пішли до кафе „Варенична”, де
ОСОБА_6 пригощав його та ОСОБА_2 спиртними напоями та продуктами
харчування. Приблизно на протязі 45
хвилин вони перебували в кафе і в той момент,
коли ОСОБА_6 відлучився, тоОСОБА_2 запропонував йому забрати в нього
електронну картку і з неї зняти гроші. Він почав заперечувати проти цього і
говорив, що краще в нього попросити
грошей. І коли ОСОБА_6 підійшов до них, то він запитав в ОСОБА_6 чи може він
позичити їм гроші, на що він відповів, що перегляне стан свого рахунку і якщо в
нього буде відповідна сума, то він їм позичить. Приблизно до 13 години вони
знаходились в даному кафе, а потім він з ОСОБА_2ом вирішили піти до його сусіда
ОСОБА_7, а ОСОБА_6 мав намір їхати додому. Приблизно через одну годину він з
ОСОБА_2ом знову пішли в центр міста і коли проходили біля банку „Аваль”, то
помітили, що біля банкомату стояв ОСОБА_6 і знімав гроші. Тоді ОСОБА_2 гукнув
ОСОБА_6 і той підійшов. ОСОБА_2 говорив йому чому він від них втікає, на що
останній заперечував проти цього. Потім він помітив, що ОСОБА_6 знову повернувся
до банкомату і разом з ним пішов ОСОБА_2, а він залишався на тротуарній доріжці
біля банку. Яку суму знімав ОСОБА_6 він не бачив і не цікавився. Потім коли
ОСОБА_6 зняв гроші, то ОСОБА_2 був разом з ним
і він підійшов ближче до хлопців. Він
почув як ОСОБА_2 говорив до ОСОБА_6, щоб той дістав свого паспорта, що й
ОСОБА_6 зробив. Він помітив як ОСОБА_6
тримаючи в руці паспорт, а ОСОБА_2 вихопив його з рук ОСОБА_6 і забрав собі.
Тоді ОСОБА_2 сказав йому, щоб він ішов за ним, після чого вони втрьох автомобілем
таксі поїхали до гуртожитку в с. Нове Місто. В автомобілі таксі ОСОБА_6
неодноразово говорив ОСОБА_2у, щоб він повернув паспорт ОСОБА_6, на що той не
реагував. Коли вони вийшли з автомобіля біля гуртожитку, то ОСОБА_6 постійно
говорив ОСОБА_2у, щоб той повернув йому паспорт. Він також просив ОСОБА_2, щоб він повернув його
документи, після чого ОСОБА_2 вже зупинив інший автомобіль-таксі і вони даним
автомобілем поїхали до центру міста. Коли вони вийшли з автомобіля і підійшли
до магазину „Універмаг”, то Осткевич - Рудницький сказав ОСОБА_6, щоб він чекав його надворі,
а сам направився в приміщення магазину. Коли заходив в магазин, то гукнув його
і вони разом зайшли в середину магазину. Будучи в магазині, ОСОБА_2 сказав
йому, що зараз зніме гроші з електронної картки ОСОБА_6. Він сказав, що в нього немає пін-коду і запитав
його як саме він має знімати дані гроші, на що йому ОСОБА_2 сказав, що він все
знає. Вони разом вийшли через „чорний
вихід” з приміщення магазину направились до банкомату біля банку „Аваль”. Він
говорив ОСОБА_2у, що не потрібно цього робити, але він його не слухав і сам без
нього пішов до банкомату. Знявши якусь суму грошей, яку саме він не знає,
ОСОБА_2 сказав, що потрібно купити продукти харчування. ОСОБА_2 дав йому гроші в сумі 100 гривень на покупки.
Так як в ОСОБА_2 були при собі його
гроші, то він подумав, що саме свої гроші той давав для покупок, а не гроші,
які він зняв з картки ОСОБА_6. Він на вказані гроші купив продукти харчування,
спиртні напої та сигарети. Потім на автомобілі-таксі вони з ОСОБА_2ом завезли
дані покупки додому до ОСОБА_7, а вже звідти ОСОБА_2 сказав, що необхідно їхати
в м. Христинівка до його знайомої. Але останньої не було вдома і повернулися
назад в м. Монастирище, а саме до ОСОБА_7. В будинку останнього вони розпили
спиртні напої, які він купував за кошти ОСОБА_2. Приблизно о 21 годині до них
прийшов ОСОБА_6 і просив у ОСОБА_2 його паспорт та картку, після чого останній
повернув його речі. Але так як він був в стані сильного алкогольного сп”яніння,
то він не міг говорити з ОСОБА_6.

Свідок ОСОБА_7 дав суду показання про те, що 7 травня 2008 року
приблизно о 23 годині до нього додому прийшов його сусідОСОБА_4 з товаришем на
ім”я ОСОБА_2. Вони попросили в його будинку розпити спиртні напої, на що він
погодився. Вони також попросили в нього, переночувати в будинку, на що він
також погодився. Приблизно о 1 годині
ночі він прокинувся і помітив, що в його будинку крім вказаних хлопців -
ОСОБА_4 та ОСОБА_2 ще був третій хлопець, якого він не знає і який також спав.
Зранку 8 травня 2008 року всі втрьох пішли з його будинку в невідомому для
нього напрямку. 8 травня 2008 року приблизно о 21 годині до нього додому
прийшов знову його сусідОСОБА_4 і приніс йому продукти харчування, а саме хліб
та декілька пачок „Мівіни”. Надворі він
помітив іншого хлопця - ОСОБА_2, який був з Віталієм. Приблизно до 22 години
хлопці перебували в його будинку і розпивали спиртні напої. Особисто він
спиртних напоїв не вживає і тому ні 7 травня ні 8 травня 2008 року він
спиртного не вживав, а лише вживав продукти харчування, які приніс
йомуОСОБА_4. Про хлопця, який був разом
з ОСОБА_4та ОСОБА_2 він нічого сказати не може, так як його не знає і з ним ні
про що не спілкувався. В судовому засіданні показав наОСОБА_6 як на любдину,
яка спала у нього дома 7 та 8 травня 2008 року.

Крім підсудного, потерпілого та
свідків вина ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованих йому злочинів підтверджується
дослідженими в судовому засіданні даказами, а саме:

Довідкою про вартість, згідно якої
вартість пластикової картки VISA ELECTRON
становить 1 (одна) гривня.

(
а.с. 9)

Протоколом добровільної видачі, згідно
якого ОСОБА_2 на законну вимогу працівників міліції добровільно видав гроші в
сумі 298 (двісті дев”ясто вісім) гривень.

(а.с. 8 )

Протоколом виїмки, згідно якого у
потерпілого ОСОБА_8 було вилучено паспорт громадянина України, пластикову
картку VISA ELECTRON на його ім”я та роздруківку по
пластиковій картці VISA ELECTRON .

(а.с. 42)

Протоколом огляду речового доказу та
постановою про приєднання речового доказу до справи.

(а.с. 33-34, 43-44)

Протоколом зводин віч на віч між
потерпілим ОСОБА_8 та обвинуваченим ОСОБА_2,
згідно якого потерпілий ОСОБА_8 підтвердив свої покази, які давав під
час допиту в якості потерпілого.

(а.с.96-97)

Оцінюючи зібрані у справі докази, в їх
сукупності, в результаті повного, всестороннього та об'єктивного дослідження їх
в судовому засіданні, суд вважає
пред'явлене ОСОБА_2 обвинувачення доведеним.

Дії підсудного за фактом
відкритого викрадення пластикової картки у гр.ОСОБА_8, що мало місце 08.05.
2008 року суд кваліфікує за ч. 2 ст. 186 КК України, як відкрите викрадення
чужого майна ( грабіж), вчинений повторно.

Дії підсудного за фактом
заволодіння паспортом громадянина України ОСОБА_8 що мало місце 08.05. 2008
року суд кваліфікує за ч. 3 ст. 357 КК України, як незаконне заволодіння будь -
яким способом паспортом.

Дії
підсудного за фактом заволодіння чужим майном з пластикової картки, що
належитьОСОБА_8 суд кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення
чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.

Призначаючи підсудному покарання,
суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини, що пом”якшують та обтяжують
покарання.

Обставинами, що пом'якшують покарання
підсудному суд вважає щире каяття,
активне сприяння розкриттю злочину,
відшкодування завданої шкоди.

Обставиною, що обтяжують покарання
підсудному суд, згідно ст. 67 КК України, вважає вчинення злочину особою, що перебуває в
стані алкогольного сп”яніння.

Суд вважає, що обтяжуючою
призначенняОСОБА_2 покарання обставиною є рецидив злочину, але оскільки
органами досудового слідства вказана обставина не включена до обвинувального
висновку, то суд самостійно не може включити вказану обставину в обтяжуючі
обставини і розглядає справу в межах пред”явленого обвинувачення.

Зважаючи на обставини, які пом'якшують
та обтяжують покарання підсудному ОСОБА_2,
який вчинив злочини: тяжкий, середньої та невеликої тяжкості, він раніше
судимий, відбував реальну міру покарання, тому суд вважає, що виправлення та
перевиховання підсудного не можливе без ізоляції від суспільства і находить за
необхідне призначити йому покарання у вигляді
позбавлення волі з поміщенням засудженого до кримінально-виконавчої
установи на певний строк.

Підстав для застосування ст. 68, 69,
69-1, КК України суд не вбачає.

Цивільний позов у справі не заявлено.

Керуючись
ст.ст. 323, 324 КПК України, суд,-

З А С У Д И В :

Підсудного ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочинів, передбачений
ч.2 ст. 186, ч. 3 ст. 357, ч. 2 ст. 185 КК України

ПризначитиОСОБА_2
покарання:

За ч. 2
ст. 186 КК України 4 (чотири) роки позбавлення волі з поміщенням засудженого до
кримінально-виконавчої установи;

За ч. 3
ст. 357 КК України 2 (два) роки обмеження волі;

За ч. 2
ст. 185 КК України 3 (три) роки позбавлення волі з поміщенням засудженого до
кримінально-виконавчої установи.

На
підставі ч. 1 ст.70 КК України, застосовуючи метод поглинення менш суворого
покарання більш суворим, визначити остаточне покарання у вигляді 4 (чотирьох)
років позбавлення волі з поміщенням засудженого до кримінально-виконавчої
установи.

Строк
відбуття покаранняОСОБА_2 вважати з моменту затримання, тобто з 10 травня 2008
року.

Речові
докази залишити у власностіОСОБА_8

Міру
запобіжного заходу у відношенні засудженого до вступу вироку в законну силу
залишити попередню - тримання під вартою.

Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Черкаської області протягом
15 діб з дня його проголошення через Монастирищенський районний суд.

Суддя М.В.Бурлака