Справа № 11 - 237/08
Головуючий у І інстанції Квятковський М.С.
Категорія: ч.2 ст. 186, ч. 1 ст. 296 КК України Доповідач Польовий М.І.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк
20 травня 2008 року

Колегія суддів судової палати в кримінальних справах апеляційного суду
Волинської області в складі:

головуючого-судді: Польового М.І.

суддів: Бешти Г.Б., Опейди В.О.

з участю прокурора: Смолюка
Б.С.

захисника: ОСОБА_3

потерпілого: ОСОБА_2

засудженого: ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за
апеляціями засудженого ОСОБА_1, потерпілого ОСОБА_2 на вирок Луцького
міськрайонного суду від 17 березня 2008 року, яким ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження,
уродженець та житель АДРЕСА_1, з вищою освітою, одружений, який працює супервайзером
«Вініфрут», згідно ст. 89 КК України судимості немає,-

засуджений за ч. 2 ст. 186 КК України на 4 (чотири) роки позбавлення волі;
за ч. 1 ст. 296 КК України на 2 (два) роки обмеження волі.

На підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом
поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно визначено ОСОБА_1
покарання 4 (чотири) роки позбавлення волі.

Запобіжний захід засудженому змінено з підписки про невиїзд на взяття під
варту та взято ОСОБА_1 під варту із залу суду.

Постановлено строк відбуття покарання ОСОБА_1рахувати з часу взяття його
під варту, зарахувавши в цей строк час перебування під вартою з 11 січня 2008
року по 14 січня 2008 року.

Вироком вирішено долю речових доказів.

Розглянувши справу в апеляційному порядку колегія суддів, -

ВСТАНОВИЛА:

Згідно вироку суду ОСОБА_1 засуджений за те, що 08 січня 2008 року, близько
22 год., перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, на спортивній площадці ЗОШ
№ 25 по вул. Федорова, 7 в м. Луцьку, за попередньою змовою з невстановленими
особами, із застосуванням насильства, що не є небезпечним для життя і здоров'я,
заволодів майном потерпілого ОСОБА_4 на загальну суму 383 грн.

Він же, 09 січня 2008 року, близько 01 год., перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння, в нічному клубі «Колізей» по проспекту Відродження в
місті Луцьку, безпричинно, з хуліганських спонукань, наніс удар пляшкою по

голові потерпілому ОСОБА_2, заподіявши легкі тілесні ушкодження, що
спричинили короткочасний розлад здоров'я.

В апеляції ОСОБА_1 просить вирок суду змінити, перекваліфікувати його дії
із ч. 2 ст. 186 КК України на ст. 296 КК України, пом'якшити покарання,
застосувавши умовне засудження. Посилається на те, що удар ОСОБА_4 наніс тому,
що запідозрив, що той хоче продати йому крадений мобільний телефон. Самого
телефону в потерпілого він не забирав, а висновки суду, що його дії були
спрямовані на заволодіння майном потерпілого є невірними. Крім того, суд
призначив йому надто суворе покарання. Не враховано, що він має постійне місце
проживання, одружений, дружина вагітна, розкаявся у вчиненому, збитки
відшкодував, хворіє.

Потерпілий ОСОБА_2 в апеляції просить пом'якшити призначене ОСОБА_1
покарання. Посилається на те, що засуджений розкаявся у вчиненому, заподіяну
шкоду добровільно відшкодував.

В запереченні на апеляцію помічник прокурора міста Луцька, яка брала участь
у розгляді справи судом першої інстанції, просить вирок суду залишити без змін.
Вказує на те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст.
186 КК України, по справі доведена. Призначене засудженому покарання відповідає
тяжкості вчиненого злочину та даним про його особу.

Заслухавши доповідача, який виклав суть справи та доводи апеляції,
засудженого ОСОБА_1, його захисника, потерпілого ОСОБА_2, які апеляції
підтримали, міркування прокурора про залишення вироку без змін, колегія суддів
вважає, що апеляція до задоволення не підлягає.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_1 злочинів, при вказаних у вироку
обставинах, ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах,
яким суд дав відповідну юридичну оцінку.

Твердження ОСОБА_1, що грабежу щодо потерпілого ОСОБА_4 він не вчиняв було
предметом ретельного дослідження в судовому засіданні і з обґрунтуванням у
вироку спростовано з наведенням відповідних мотивів.

Як вбачається із показань потерпілого ОСОБА_4, 08 січня 2008 року, на
спортивній площадці напроти ЗОШ № 25 в м. Луцьку ОСОБА_1 разом з іншими особами
наніс йому удари і заволоділи мобільним телефоном.

Показання потерпілого об'єктивно підтверджуються показаннями свідків
ОСОБА_6, ОСОБА_7 про те, що ОСОБА_1 першим наніс удар потерпілому ОСОБА_4, а
вже після цього били інші особи. ОСОБА_1 також вимагав забрати у потерпілого
мобільний телефон і пізніше у нього вони його бачили.

Згідно протоколу вилучення від 11.01.2008 року у ОСОБА_1 було вилучено
мобільний телефон, який 08.01.2008 року було відкрито викрадено у потерпілого
ОСОБА_4

Оцінивши по даному епізоду всі докази в сукупності, суд прийшов до
обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 за попередньою змовою групою осіб вчинив
відкрите викрадення чужого майна, поєднане із застосуванням

насильства, що не є небезпечним для життя та здоров'я і вірно кваліфікував
його дії за ч. 2 ст. 186 КК України.

Підстав сумніватися у правильності даного висновку суду у колегії суддів
немає.

Доведеним по справі є і факт вчинення ОСОБА_1 хуліганства щодо потерпілого
ОСОБА_2

Кваліфікація дій засудженого по даному епізоду по ч. 1 ст. 296 КК України є
вірною і в поданих апеляціях не оспорюється.

При призначенні засудженому покарання враховано тяжкість вчинених злочинів,
дані про його особу, а також наведені в апеляціях обставини, що пом'якшують
покарання.

Призначене ОСОБА_1 покарання відповідає вимогам ст.ст. 50, 65 КК України, є
необхідне і достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів і
підстав для його пом'якшення колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Вирок Луцького міськрайонного суду від 17 березня 2008 року залишити без
зміни, а апеляції засудженого ОСОБА_1та потерпілого ОСОБА_2- без задоволення.

Головуючий /підпис/ Польовий М.І.

Судді /підписи/ Бешта Г.Б., Опейда В.О.

Згідно оригіналу

Суддя апеляційного суду

Волинської області
Польовий М.І.