Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1510/15-к
Провадження №: 1-кп/332/161/15
Вирок
Іменем України
08 червня 2015 р. м. Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючий суддя ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю: прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні місцевого суду в місті Запоріжжі кримінальне провадження № 0002103, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань 25.09.2014 року за обвинуваченням

ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з повною середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 Кримінального кодексу України,

в с т а н о в и в:
25.09.2014 р. близько 20.00 години ОСОБА_4 разом з ОСОБА_5 , кримінальне провадження стосовно якого виділено органом досудового розслідування в окреме через оголошення розшуку підозрюваного, та неповнолітнім ОСОБА_6 - засудженим вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18.03.2015 р., маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, за попередньою змовою, діючи з корисливих мотивів, прибули до зупинки громадського транспортну «Листопрокатний» по вул. Північне шосе у м. Запоріжжі з метою вчинення крадіжки контактного дроту.

Реалізуючи злочинний намір, переконавшись, що в нічний час доби за їх діями ніхто не спостерігає, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діючи умисно, спільно та злагоджено за попередньою змовою між собою, за допомогою заздалегідь підготовленого засобу металевої сокири, відрубали 22 м. контактного дроту МФ, вагою 20 кг., вартістю 104,60 грн. за 1 кг., що належить Запорізькому комунальному підприємству міського електротранспорту «Запоріжелектротранс», який раніше був обірваний та знаходився на трамвайних коліях поблизу вказаного місця.

Але свій злочинний намір ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не довели до кінця з причин, які не залежали від їх волі, оскільки були затримані співробітниками міліції безпосередньо на місці вчинення злочину.

У судовому засіданні ОСОБА_4 свою вину у висунутому прокурором обвинувачені визнав повністю, пояснивши, що у вечірній час 25.09.2014 р. він, за попередньою домовленістю з ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , вирішили вчинити крадіжку контактного дроту на трамвайних коліях. З цією метою вони взяли з собою металеву сокиру та прийшли до зупинки громадського транспорту «Листопрокатний» у м. Запоріжжі. На місці вони пересвідчились, що за їх діями ніхто не спостерігає, підрубили контактний провід, довжиною 22 м. та склали його на землю. Після цього вони збирались піти з викраденим, але на місце вчинення злочину прибули працівники міліції та затримали їх.

Обвинувачений під час розгляду справи заявив, що він усвідомлює незаконність і небезпечність своїх дій, повністю визнає наведені в обвинувальному акті обставини вчинення ним кримінального правопорушення, погоджується з кримінально-правовою кваліфікацією інкримінованого йому злочину за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Представник потерпілого Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» до судового засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Заявлений цивільний позов на суму 3082,13 грн. підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Питання призначення покарання обвинуваченому залишила на розсуд суду.

Приймаючи до уваги, що обвинуваченим та прокурором не оспорюються наведені в обвинувальному акті обставини вчинення ОСОБА_4 кримінального правопорушення, враховуючи, що учасники судового провадження проти цього не заперечують, та немає сумнівів у тому, що вони правильно розуміють зміст цих обставин і роз`яснення суду щодо позбавлення у даному випадку права їх оскарження у апеляційному порядку, добровільності такої позиції, суд у відповідності до положень частини третьої статті 349 КПК України визнає недоцільним дослідження зазначених обставин по кримінальній справі.

Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами судового провадження докази в їх сукупності, суд, відповідно до вимог ст. 337 КПК України в межах висунутого відповідно до обвинувального акту обвинувачення, визнає вину ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК України, а саме у закінченому замаху на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчиненому за попередньою змовою групою осіб, повністю доведеною.

При призначенні ОСОБА_4 покарання відповідно до положень ст. 65 КК України, суд приймає до уваги ступінь тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, віднесення його законодавством до категорії середньої тяжкості; характер і ступінь суспільної небезпеки, сукупність усіх фактичних обставин, які його характеризують: обстановку і спосіб злочинного діяння, його наслідки, ступінь здійснення злочинного наміру та причини, внаслідок яких злочин не було доведено до кінця; дані, які характеризують особу обвинуваченого: не працює, за місцем проживання у побуті характеризується посередньо, на диспансерному обліку у психіатричній лікарні та наркологічному диспансері не перебуває, але знаходиться під наглядом у консультативній групі обліку КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» Запорізької обласної ради з 2007 р.

Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченого, суд визнає щире каяття ОСОБА_4 , яке виразилось у критичному відношенні до своєї протиправної поведінки, визнанні винуватості та готовності нести передбачену законом кримінальну відповідальність.

Обставин, які б обтяжували покарання обвинуваченого судом не встановлено.

За сукупністю обставин скоєного кримінального правопорушення, його ступеня тяжкості, обставини, яка пом`якшує покарання, даних про особу обвинуваченого, суд визнає необхідним й достатнім для виправлення та запобігання вчинення ОСОБА_4 нових злочинів, призначення останньому покарання у вигляді позбавлення волі у межах, встановлених санкцією інкримінованої статті Особливої частини Кримінального кодексу України.

Під час розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_4 вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.03.2012 р. було засуджено за ч. 2 ст. 185 КК України, з урахуванням ст.ст. 70 ч. 4, 75,76,104 КК України до чотирьох років позбавлення волі із встановленням іспитового строку 2 роки.

Іспитовий строк, встановлений вказаним вироком, закінчився 22.03.2014 року.

Кримінальне правопорушення, що є предметом розгляду у даному кримінальному проваджені, було вчинено ОСОБА_4 25.09.2014 року, тобто після спливу вказаного іспитового строку.

Рішення про звільнення ОСОБА_4 від призначеного вироком Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 22.03.2012 р. покарання або про направлення його для відбування останнього до теперішнього часу судом не ухвалювалось.

З урахуванням роз`яснень, що містяться у п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 р., у випадках вчинення особою, звільненою від відбування покарання з випробуванням, нового злочину після закінчення іспитового строку суди повинні долучати до справи копію судового рішення про звільнення засудженого від призначеного покарання або про направлення його для відбування останнього. Якщо таке рішення не ухвалювалося, суд при розгляді справи про новий злочин не вправі призначати покарання за сукупністю вироків.

За таких обставин, підстави для застосування судом вимог ст. 71 КК України при призначені ОСОБА_4 покарання відсутні.

Приймаючи до уваги встановлені судом конкретні обставини кримінального провадження, ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_4 правопорушення, повне визнання своєї вини, суд, дійшов до переконання про можливість виправлення обвинуваченого без відбування покарання і вважає за необхідне звільнити останнього від відбування покарання з випробуванням згідно з положеннями ст. 75 КК України, з покладенням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.

Потерпілим Запорізьким комунальним підприємством міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» заявлено цивільний позов про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином, в сумі 3082,13 грн., яка складається з вартості викраденого майна 2510,40 грн. та витрат на відновлення контактної мережі у розмірі 571,73 грн.

Визнаючи встановленим факт протиправних дій обвинуваченого у відношенні майна Запорізького комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс», приймаючи до уваги конкретні обставини вчиненого злочину, суд з урахуванням положень статей 1166, 1177 ЦК України, вважає, що позовні вимоги потерпілого підлягають задоволенню.

Також суд виходить з того, що відповідно до ч. 1 ст. 1190 ЦК України особи, спільними діями або бездіяльністю яких було завдано шкоди, несуть солідарну відповідальність.

З урахуванням викладеного, з ОСОБА_4 підлягає стягненню сума завданої Комунальному підприємству міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» 3082,13 грн. солідарно з ОСОБА_6 , вина якого у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, встановлена вироком Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18.03.2015 р.

Питання про долю речових доказів по даному провадженню суд вважає за необхідне вирішити відповідно до положень ч. 9 ст. 100 КПК України.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 373, 374 Кримінального процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:
ОСОБА_4 визнати винним та призначити покарання за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 2 (два) роки.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнити ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом визначеного судом іспитового строку - 1 (один) рік не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання і роботи; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Початок іспитового строку ОСОБА_4 обчислювати з дня ухвалення вироку.

Речовий доказ - металеву сокиру, передану до камери зберігання Заводського РВ Запорізького МУ ГУМВС України в Запорізькій області знищити.

Речовий доказ контактний мідний дріт, довжиною 22 метри, в кількості 17 штук, переданий на відповідальне зберігання Комунальному підприємству міського електротранспорту «Запоріжелектротранс», залишити останньому як власнику цього майна.

Стягнути з ОСОБА_4 солідарно з ОСОБА_6 на користь Комунального підприємства міського електротранспорту «Запоріжелектротранс» у відшкодування шкоди, завданої злочином 3082 (три тисячі вісімдесят дві) грн. 13 коп.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано. На вирок суду може бути подана апеляційна скарга з підстав, передбачених ст. 349 КПК України, апеляційному суду Запорізької області через Заводський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Суддя ОСОБА_1