Києво-Святошинський районний суд Київської області
Справа № 1-334/2010 р.
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2010 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Хрипун С.В.

при секретарі Бесчастній В.В.

за участю прокурора Балійчука Р.І., Юркової Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2 українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, не працює, не має судимості відповідно до ст. 89 КК України, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1, ч.3 ст. 185 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

20.01.2010 року близько 10 години 00 хвилин ОСОБА_1 перебуваючи в квартирі АДРЕСА_1 та реалізуючи свій злочинний намір, направлений на таємне викрадення чужого майна, скориставшись відсутністю власниці квартири ОСОБА_2, та тим, що її чоловік ОСОБА_3 знаходився на кухні, непомітно зайшов до однієї з кімнат, де з тумбочки, що стояла поруч ліжка, скоїв крадіжку кредитної універсальної картки банку «Приватбанк», на рахунку якої знаходились кошти в сумі 2995,30 гривень, та конверта, в якому було зазначено пін код до даної кредитної картки. Після чого, з викраденою кредитною карткою Приватбанку з місця вчинення злочину зник. 20.01.2010 близько 15 години 00 хвилин ОСОБА_1 підійшов до банкомату «Приватбанку», що розташований по вул. Залізнична в м. Вишневе, де зняв кошти в сумі 2995 гривень та в подальшому розпорядився ними на власний розсуд, завдавши потерпілій ОСОБА_2 матеріальної шкоди на суму близько 2997 гривень30 копійок.

Крім цього, продовжуючи свою злочинну діяльність, ОСОБА_1 11.03.2010 року близько 15 години 00 хвилин, перебуваючи за місцем свого проживання в ІНФОРМАЦІЯ_4 з метою повторного скоєння таємного викрадення чужого майна, вів в оману ОСОБА_4 та взяв у нього ключі від вхідних дверей його квартири АДРЕСА_2. Потім прийшов до вказаної квартири та за допомогою принесених ключів відкрив замок вхідних дверей, таким чином проник в середину вищевказаної квартири, там, скориставшись відсутністю власників квартири та сторонніх осіб, зайшов в одну з кімнат, де з тумбочки, що стояла біля ліжка, викрав мобільний телефон марки ОСОБА_5 W 300 і вартістю 600 гривень з СІМ картою оператора Джинс вартістю 10 гривень, на рахунку якої були відсутні кошти, кредитну універсальну картку банку «Приватбанк» видану на імя ОСОБА_6, на рахунку якої знаходились кошти в сумі 250 гривень, конверт в якому знаходився пін код до універсальної кредитної карти. Потім ОСОБА_1 пройшов до іншої кімнати, де з чоловічої сумки чорного кольору, що стояла на одній із полиць в шафі, скоїв крадіжку золотої прикраси в вигляді тризубця вагою близько 0,50 грам 585 проби вартістю 176 гривень. Викрадені речі сховав до кишені свого одягу та виніс з квартири АДРЕСА_3, чим спричинив потерпілому ОСОБА_6 матеріальної шкоди на суму 1036 гривень.

Допитаний у судовому засіданні підсудний свою вину у предявленому йому обвинуваченні визнав повністю та пояснив, що 20.01.2010 року він на вулиці близько 09.00 години зустрів знайомого ОСОБА_3, який проживає ІНФОРМАЦІЯ_5. Поспілкувавшись на вулиці, ОСОБА_3 йому повідомив, що на даний час він в квартирі перебуває сам, його дружина знаходиться на лікування в Київській обласній лікарні та запросив підсудного купити горілки та піти до нього АДРЕСА_4 в гості. Придбавши в магазині «Палуба» по вул. Південна, 1 в м. Вишневе одну пляшку горілки ємністю 0.5 літра, близько 10 години вони пішли додому до ОСОБА_3 АДРЕСА_4. Коли зайшли до квартири, то відразу пішли на кухню, де власник квартири ОСОБА_3 почав готувати щось закусити. Підсудний тим часом пішов до кімнат і подивився навкруги. Перебуваючи в одній із кімнат, відчинив шухлядку та побачив, що на поличці серед одягу лежить кредитна картка, біля неї конверт, в якому зазначено пін код до даної картки. Переконавшись, що власник квартири знаходиться на кухні, він вирішив, дану кредитку викрасти, а зняті кошти потратити на себе. Непомітно поклавши дану кредитку разом з конвертом собі до кишені, пішов на кухню до власника. Коли вони поснідали та випили горілку, підсудний вийшов з квартири ОСОБА_3, а господар пішов відпочивати. Після того як вийшов на вулицю, через залізничну колію підсудний пішов на вулицю Залізнична, де підійшовши до банкомату, вставив кредитку в належне їй місце, в конверті прочитав пінкод та ввів його, ввів суму зняття коштів, та зняв в той день з даної кредитної картки кошти в сумі 2800 гривень. Після цього дані кошти витратив на власні потреби. Де поділась кредитка він не памятає, так як минуло вже чимало часу, він навіть і не помітив, як її згубив, в основному він кошти витрачав на горілку і не помітив як згубив банківську картку. Тому не зможе вказати місце, де саме її загубив.

Через декілька днів до нього підійшов ОСОБА_3, та запитав, чи не крав він у них, коли перебував вдома, кредитної картки, яка належить його дружині. Він спочатку йому сказав що не брав картки, але коли ОСОБА_3 сказав, що піде у відділення міліції з заявою, злякався та пообіцяв йому дані кошти повернути. Але пізніше дружина ОСОБА_3 написала заяву з даного приводу до міліції.

В скоєнні даного злочину свою вину він визнає повністю, в скоєному щиро кається тому просить його сильно не карати.

11.03.2010 року близько 15.00 години він повертався додому. Поблизу свого підїзду зустрів сусідського хлопчика ОСОБА_4, який проживає на першому поверсі в квартирі № 112 та допоміг закотити велосипед хлопчика до підїзду і поки він його ставив в кладовку, то розмовляв з ним. ОСОБА_1 запросив хлопчика ОСОБА_4 до себе до квартири під приводом подивитись платівки, скориставшись тим, що ОСОБА_4 трохи розумово відсталий, виманив в нього ключі від квартири з метою вчинення крадіжки. ОСОБА_7 сказав чекати його в кімнаті, сам вийшов у підїзд, спустився на перший поверх, підійшов до вхідних дверей квартири № 112, де проживав ОСОБА_4, подзвонив до квартири для того, щоб переконатись що в квартирі нікого не має. Почекавши мить, двері йому ніхто не відчинив, витягнув ключі, які забрав у ОСОБА_4, і ними відкрив вхідні двері даної квартири. Зачинивши їх після себе, він відразу пішов до дальньої кімнати, що розташована з лівої сторони по ходу огляду коридору. В даній кімнаті по обидві сторони від двоспального ліжка розташовані тумбочки, оглянувши одну із тумбочок, що стояла до вхідних дверей поруч шафи, він виявив мобільний телефон ОСОБА_5. В тумбочці виявив кредитну карточку «Приватбанка» з конвертом, в якому був зафіксований персональний код до даної кредитної карточки. Він, виявивши дані речі, відразу поклав їх собі до лівої кишені курточки, в яку був одягнутий. Після цього він вийшов з даної кімнати і пішов до великої гостьової кімнати, що розташована з правої сторони від вхідних дверей за приміщенням кухні. В даній кімнаті з лівої сторони під стіною знаходилась меблева деревяна стінка. Він відразу почав оглядати дані шафки. Відкривши одні із дверцят, побачив, що на одній із полиць в коробці знаходиться чоловіча сумочка чорного кольору (барсетка). Відкривши защіпку даної чоловічої сумочки, в одному із відділень побачив виготовлену із золота брошку в вигляді тризубця. Даний золотий виріб відразу поклав собі до кишені з лівої сторони. Після цього він відразу вирішив покинути квартиру, так як боявся, що його відсутність помітить ОСОБА_4 і в чомусь його запідозрить. Він вийшовши з квартири зачинив вхідні двері ключами, які в нього були і вийшов з тамбура. Як тільки він вийшов на площадку першого поверху і намагався піднятись на другий поверх, до підїзду будинку зайшли невідомі йому раніше люди, одягнені в цивільний одяг. Один із чоловіків представився працівником міліції і предявив йому своє посвідчення. Підсудний назвав йому своє імя ОСОБА_1 та пояснив, що проживає в даному підїзді в квартирі № 133, а до квартири № 112 заходив до свого товариша. Після цього працівники міліції покликали понятих і з його дозволу та в присутності понятих провели його особистий обшук. Під час обшуку працівники міліції в правій кишені виявили в нього мобільний телефон марки ОСОБА_5, а в лівій кишені виявили кредитку карточку «Приватбанка», видану на імя ОСОБА_6, та конверт з персональним пін кодом до кредитної карточки, також в поліетиленовому пакеті прозорого кольору працівники міліції виявили прикрасу у вигляді тризубця виготовлену із металу жовтого кольору, золоту. Виявивши в нього дані речі, працівники міліції запитали в нього, де він їх взяв. Він відразу зрозумів, що його викрито, тому вирішив зізнатись і все розповісти. Він їм розповів, що дані речі викрав із квартири № 112 і вони належать родині ОСОБА_6. Коли вони запитали, яким чином він відчинив вхідні двері, повідомив, що в нього є ключі від даної квартири, які він забрав у ОСОБА_4. Після цього, працівники міліції склали відповідні документи, вилучили в нього в присутності понятих в якості речових доказів дані речі і запросили його до Вишнівського МВМ Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в Київській області для свідчень.

У скоєнні даних злочинів свою вину він визнає повністю, щиро розкаюється. Просить його суворо не карати та не позбавляти волі, завдані збитки він відшкодував потерпілим.

Крім повного визнання підсудним своєї вини, його винність у вчиненні злочинів підтверджується іншими доказами, дослідженими в процесі судового слідства.

Так, потерпіла ОСОБА_2 пояснила суду, що з 13.01.2010 року по 26.01.2010 року вона знаходилась на лікування в Київські обласній лікарні в м. Києві. Тому вдома вона не була весь цей період часу. Чим займався її чоловік, і хто в них перебував в дома їй не відомо.

Під час лікування їй 22.01.2010 року на мобільний телефон прийшло СМС повідомлення про те, що хтось з її кредитної універсальної картки «Приватбанку» (банкомату) знімає кошти. Вона зателефонувала в банк та відразу заблокувала картку, так як її чоловік не повинен був знайти її та користуватись нею. Після того, як її на вихідні дні перед випискою відпустили до дому, вона прийшла до дому та запитала в свого чоловіка, де її кредитка і чи не брав він її. Він їй пояснив, що її кредитку він не брав і не знає де вона, крім того він пояснив, що ніякі гроші він не знімав. Вона запитала в нього, хто в них бував в її відсутність вдома. Спочатку він не міг пригадати, а потім пригадав, що до нього приходив ОСОБА_1. Вони спільно з ним вживали спиртні напої, чи брав ОСОБА_1 картку, він особисто не бачив. Так, як вона не знала точної адреси проживання ОСОБА_1, вони з чоловіком вирішили його самі знайти і поговорити з ним про повернення коштів. Тому відразу в міліцію з заявою не зверталися. Через декілька днів її чоловік ОСОБА_3 зустрів дільничного інспектора міліції, який обслуговує їх адресу проживання і все йому розповів, що сталось і він йому пообіцяв допомогти вирішити цю проблему.

Коли її чоловік через тривалий час зустрів ОСОБА_1, він з ним поговорив на дану тему, і той попросив їх в міліцію з заявою не звертатись, пообіцяв відшкодувати їм повністю матеріальний збиток, але час минав і він грошей не повертав. Пізніше вони дізналися, що ОСОБА_1 скоїв крадіжку в будинку, де він проживає. Дана крадіжка була аналогічна їх. Вони обурившись на те, що він продовжує красти і не кається, прийшли у відділення і вона написала заяву.

Просить призначити підсудному покарання на розсуд суду.

Допитаний в судовому засіданні потерпілий ОСОБА_6 пояснив суду, що 11.03.2010 року вранці він пішов на роботу, а його дружина ОСОБА_8 з меншим сином ОСОБА_7 залишилась вдома. Про вчинену крадіжку знає зі слів дружини. Коли він повернувся з роботи на прохання дружини, дізнався, що їх квартиру обікрали, а саме це зробив наглядно знайомий хлопчина з їх підїзду ОСОБА_1 Дружина йому розповіла що через деякий час, після того як він пішов на роботу вона також пішла до своїх родичів допомагати клеїти шпалери. Тому вдома залишився лише син ОСОБА_7. Близько 11 години 30 хвилин на велосипеді до неї та родичів приїхав їх син. Він побув поблизу них трохи, а потім близько 15.00 години повернувся додому. Через деякий час повернулась додому і вона. Коли вона заходила до своєї квартири, то на сходах між першим та другим поверхом дружина побачила невідомих їй чоловіків. Вона відразу почала на них кричати, чому вони збираються на сходах та палять цигарки. А вони в свою чергу показали їй свої службові посвідчення та представились працівниками міліції. Вони її попросили пройти до їх квартири та оглянути, чи не зникло в них нічого цінного, оскільки затримали невідомого чоловіка перед її приходом, який виходив з їх квартири. Вона відчинила вхідні двері квартири, пройшла в середину кімнат, обстановка в кімнаті не була порушена, але пройшовши до їх спальної кімнати, оглянувши тумбочку, дружина виявила відсутність його мобільного телефону марки ОСОБА_5 W 300і, в якому знаходилась СІМ карта оператора Джинс. Даний мобільний телефон йому подарували колеги на день народження. Крім цього вона виявила відсутність кредитної універсальної карти «Приватбанку», яку видали йому близько двох років тому назад. На рахунку даної карточки були кошти в сумі 250 гривень, але вони їх ніколи не знімали та не користувались ними. Вони навіть дану картку не активували. Крім цього вона зайшла до великої гостьової кімнати і виявила відсутність золотого виробу у вигляді тризубця, який вони хотіли подарувати сину ОСОБА_9, дана річ була куплена ними, за 176 гривень. Хто міг викрасти дані речі він не знає, навіть не може уявити, як невідомі могли проникнути до квартири, всі замки знаходились не ушкодженими, були в справному стані. Після цього, його дружина відразу звернулась до працівників міліції з заявою про те, що в квартирі було скоєно крадіжку. Коли він приїхав, то сам побачив, поблизу квартири працівників міліції та ОСОБА_1, у якого в присутності понятих вони вилучили до Києво-Святошинського РВ в якості речового доказу всі речі, які він встиг в них викрасти, це була його кредитна картка з конвертом, у якому було зазначено персональний пін код, та ювелірну прикрасу. Крім цього, серед даних речей були і ключі від їх квартири. Підсудний пояснив, що дані ключі забрав в їх сина ОСОБА_7, який весь час перебував у нього в дома. Коли прийшов ОСОБА_4, він дійсно підтвердив, що ОСОБА_1 у нього забрав ключі, для чого він у нього навіть і не запитав. Після цього їх всіх запросили пройти до Вишнівського МВМ, що розташовано поруч коло їх будинку для дачі показів з даного приводу. На що вони дали свою згоду. Даним викраденням його родині було заподіяно матеріального збитку на суму близько 1036 гривень. Викрадені речі йому повернули працівники міліції.

Просить призначити підсудному покарання на розсуд суду.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що він проживає спільно з своєю дружиною ОСОБА_2. Його дружина в період часу з 13 січня по 26 січня 2010 року була відсутня за місцем свого проживання, бо знаходилась на лікуванні в Київській обласній лікарні. Так як його дружина була відсутня, то він інколи до себе додому запрошував своїх знайомих, вживати спільно з ним спиртні напої. 20.01.2010 року він на вулиці зустрів наглядно знайомого чоловіка ОСОБА_1. Поспілкувавшись трохи на вулиці, вирішили піти до нього до дому поснідати, тому ОСОБА_1 купив одну пляшку горілки ємністю 0.5 літра і близько 10.00 години пішли до нього додому. Коли зайшли до квартири, вони відразу пішли на кухню, де він почав готувати щось закусити. Коли вони пили горілку та снідали, ОСОБА_1 періодично виходив з кімнати, куди він ходив і що там робив , свідок не знає. Через деякий час ОСОБА_1 покинув його квартиру, а він прибравши посуд на столі пішов до кімнати та ліг відпочивати, бо від випитої горілки опянів. Після того як ОСОБА_1 пішов, він не помітив, що з квартири щось могло зникнути. Всі речі знаходились на своїх місцях.

22.01.2010 року додому з лікарні приїхала його дружина ОСОБА_2 і повідомила, що з її кредитної картки «Приватбанку» були зняті кошти. Вона спочатку запитала його, навіщо він брав її кредитку і куди витратив кошти. Він їй пояснив, що кредитної картки не брав і кошти з неї не знімав. Оглянувши всю квартиру, вони виявили, що вона зникла. Потім він на прохання дружини почав згадувати, хто останнім часом до нього заходив додому. Через деякий час пригадав, що до нього приходив ОСОБА_1, з яким вони спільно вживали спиртні напої, і він декілька разів виходив з кухні. Так як він не знав точної адреси проживання ОСОБА_1, він вирішив його сам знайти і поговорити з ним про повернення коштів. Тому відразу в міліцію з заявою не звертався. Через декілька днів зустрів свого дільничного інспектора міліції і все йому розповів, а той пообіцяв допомогти вирішити цю проблему. Коли він зустрів ОСОБА_1 через тривалий час, той попросив в міліцію із заявою не звертатись, так як відшкодує їм з дружиною збиток, але час минав і він грошей не повертав. Пізніше він дізнався, що ОСОБА_1 скоїв крадіжку в будинку, де він проживає. Тому вони з дружиною пішли у відділення міліції і написали з даного приводу заяву.

Доповнив, що ОСОБА_1 відшкодував йому гроші в сумі 3000 гривень.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила суду, що 11.03.2010 року вранці її чоловік ОСОБА_6 пішов на роботу. Вона з меншим сином ОСОБА_7 залишилась вдома. Через деякий час вона пішла до своїх родичів допомогти клеїти шпалери. Вдома залишився її син ОСОБА_7. Через деякий час повернулась додому. Коли заходила до своєї квартири, то на сходах між першим та другим поверхом побачила невідомих їх чоловіків. Вона відразу почала на них кричати, а вони в свою чергу показали їй свої службові посвідчення та представились працівниками міліції. Вони її попросили пройти до квартири та оглянути, чи не зникло в неї нічого цінного, так як тільки що затримали невідомого чоловіка, який виходив з її квартири. Вона відчинила вхідні двері своєї квартири, пройшла в середину, обстановка в кімнаті була не порушена, але пройшовши до своєї спальної кімнати та оглянувши тумбочку, виявила відсутність мобільного телефону марки ОСОБА_5 W 300і в якому знаходилась СІМ карта оператора Джинс. Даний мобільний телефон її чоловіку подарували колеги на день народження. Крім цього, виявила відсутність кредитної універсальної карти «Приватбанку», яку видали її чоловікові ОСОБА_6 . На рахунку даної карточки були кошти в сумі 250 гривень, але вони їх ніколи не знімали та не користувались ними. Потім вона зайшла до великої гостьової кімнати і виявила відсутність золотого виробу у вигляді тризубця. Хто міг викрасти дані речі, вона не знала, навіть не могла зрозуміти, як невідомі люди могли проникнути до квартири, всі замки були цілі. Виявивши відсутність даних речей, відразу звернулась до працівників міліції із заявою про те, що в її квартирі дійсно було скоєно крадіжку. Після цього, працівники міліції повідомили їй, що вони затримали при виході з її квартири даного чоловіка і показали його їй . Вона відразу впізнала ОСОБА_1, який мешкає в їх підїзді в 133 квартирі. Останній їй повідомив, що забрав ключі в її сина ОСОБА_7, скоїв крадіжку в їх квартирі, а її син знаходиться в нього в дома. Працівники міліції покликали понятих, в їх присутності провели особистий обшук Одинцова, вилучити в нього речі, які він викрав з її квартири : мобільний телефон марки ОСОБА_5, золотий виріб у вигляді тризубця, який знаходився в поліетиленовому пакеті, та універсальну кредитну картку „Приватбанку конвертом, в якому було зазначено пін код даної кредитної картки. Потім до квартири спустився син і повідомив, що в нього ОСОБА_1 забрав ключі від квартири та домофону.

Так, свідок ОСОБА_10 на досудовому слідстві дав показання, які були оголошені в судовому засіданні, згідно ст.ст. 306, 314 КПК України, оскільки свідок не може зявитися у судове засідання з поважних причин, що 11.03.2010 року знаходився на роботі в Вишнівському МВМ. Близько 15 години 30 хвилин, після отриманої ним інформації, вирішив перевірити одну адресу, за якою могли збиратися особи, які купують та вживають наркотичні засоби. Він спільно з колегою працівником о/у СКР ОСОБА_11 зайшли до одного із підїзду будинку № 1 по вул. Південна в м. Вишневе. Там побачили наглядно знайомого молодого чоловіка, який вийшов з тамбура, де розташовані квартири № 111 та № 112. Він, побачивши їх, почав підніматись сходами, намагаючись втекти, тому вони його наздогнали та зупинили на східцях між першим та другим поверхом. Предявивши свої службові посвідчення, запитали, чому він від них намагався втекти, хлопець пояснив, що не втікав, а лише піднімався до себе додому, так як проживає в даному підїзді на сьомому поверсі. Поки вони спілкувались з даним чоловіком на східцях, до підїзду зайшла власниця квартири № 112, предявивши їй свої посвідчення, попросили її зайти до квартири та подивитись, чи нічого в їх квартирі не зникло. Відкривши своїми ключами непошкоджений дверний замок, жінка зайшла до квартири, вийшла до них на східці та повідомила, що з квартири зникли речі. В присутності двох понятих та матері ОСОБА_1, яка вже підійшла до них у ОСОБА_1 виявили та вилучили ключ від квартири № 112, мобільний телефон марки ОСОБА_5 W 300 і, універсальну кредитну карту «Приватбанка» видану на імя ОСОБА_6, конверт, в якому було зазначено пін код даної кредитної картки. Всі речі були вилучені до Києво-Святошинського РВ ГУ МВС України в якості речового доказу.

Винність підсудного у вчиненні злочинів також підтверджується іншими доказами, дослідженими у судовому засіданні, а саме :

- заявою ОСОБА_2 від 12.03.2010 року, в якій вона просить прийняти міри до ОСОБА_1, який викрав з її квартиру кредиту картку «Приватбанку» з пін кодом, на якій знаходилися гроші в сумі 3000 гривень (а.с. 3);

- протоколом огляду місця події від 12.03.2010 року, відповідно якого було оглянуто АДРЕСА_5 (а.с. 4 5);

- протоколом про явку з повинною ОСОБА_1 від 12.03.2010 року, в якій він повідомляє, 20.01.2010 року в АДРЕСА_6 викрав кредитну картку «Приватбанку»з пін кодом, через пів години зняв з катки гроші в сумі 2800 гривень та витратив їх на власні потреби (а.с. 8);

- довідкою Вишнівського відділення ПриватБанк від 16.03.2010 року про те, що з кредитної карти ОСОБА_2 20.01.2010 року було знято 2997 гривень 30 копійок (а.с. 10);

- протоколом огляду місця події від 21.03.2010 року, відповідно якого було оглянуто відділення «Приватбанку» по вул. Чорновола в м. Вишневе, під час якого вилучено з сервера вилучено інформацію на диску CD-R, де зафіксовано, що гр.. ОСОБА_1 зняв кошти з банкомату «Приватбанк» по вул. Залізнична в м. Вишневе (а.с. 11);

- протоколом ознайомлення з відеозаписом від 29.03.2010 року на диску CD-R фотокартки в кількості вісім штук із зображення ОСОБА_1 в процесі зняття коштів з банкомату по вул. Залізнична в м. Вишневе (а.с. 35 36 ) та фото таблицею до протоколу ознайомлення з відеозаписом від 29.03.2010 року (а.с. 37 39);

- заявою ОСОБА_6 від 11.03.2010 року, в якій він просить прийняти міри до ОСОБА_12, який 11.03.2010 року забрав в його сина ключі від квартири та викрав з квартири мобільний телефон ОСОБА_5 W 300i вартістю 600 гривень, золоту прикрасу у вигляді тризуба 585 проби вагою 0,50 грам вартістю 176 гривень, кредитну карту «Приватбанку», на рахунку якої було 250 гривень, спричинивши йому матеріального збитку на загальну суму 1036 гривень (а.с. 43);

- протоколом огляду місця події від 11.03.2010 року, відповідно якого було оглянуто АДРЕСА_7 (а.с. 44 - 46);

- протоколом огляду місця події від 11.03.2010 року, відповідно якого по вул. Південна 1 в м. Вишневе Києво-Святошинського району Київської області був оглянутий гр. ОСОБА_1, під час огляду в правій кишені куртки ОСОБА_1 було виявлено та вилучено мобільний телефон ОСОБА_5 в корпусі чорного кольору, в лівій кишені куртки виявлено та вилучено брелок з ключами в кількості три штуки, золота запонка у вигляді тризуба, кредитна картка «Універсальна» Приватбанку на імя ОСОБА_6 та конверт з пінкодом (а.с. 50);

- протоколом про явку з повинною ОСОБА_1 від 11.03.2010 року, в якому він заявив, що 11.03.2010 року близько 14 години 45 хвилин, заволодівши ключами ОСОБА_4 від АДРЕСА_8 кв. 55, проник до його квартири, в якій викрав мобільний телефон ОСОБА_5 W 300і, кредитну картку Приватбанку з пін кодом, золоту прикрасу у вигляді тризуба (а.с. 51);

- довідкою товарознавця про те, що вартість одного грама золота 585 проби станом на 11.03.2010 року в магазині «Золоті вироби» становить 350 гривень (а.с. 55) та довідкою директора магазину «Телефончик» про те, що вартість мобільного телефону марки «ОСОБА_5 W 300і» становила 600 гривень та стартового пакету оператора МТМ «Джинс» станом на 11.03.2009 року становить 10 гривень (а.с. 57);

- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 17.03.2010 року з підозрюваним ОСОБА_1, під час якого він повністю підтвердив свої покази за фактом крадіжки з квартири ОСОБА_6 (а.с. 68 69);

- біркою вартості золотого значка вартість 176 гривень (а.с. 88);

- звітом про проведення судово-товарознавчої експертизи мобільного телефону марки «Soni Ericsson W 300і» і золотої прикраси, відповідно якого вартість мобільного телефону становить 697, 79 грн. та металевого виробу у вигляді тризубу становить 125,49 грн., разом 813,28 грн. (а.с. 101- 106);

- протоколом огляду речових доказів від 29.03.2010 року, відповідно якого були оглянуті мобільний телефон ОСОБА_5 в корпусі чорного кольору, золота запонка у вигляді тризуба, кредитна картка «Універсальна» Приватбанку на імя ОСОБА_6 та конверт з пінкодом (а.с. 111)

Суд визнає, що підсудний, потерпілі, свідки давали достовірні покази, які підтверджуються іншими доказами, дослідженими в процесі судового слідства.

А тому, оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд визнає, що вина підсудного доказана, його дії судом кваліфікуються :

за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка);

за ч.3 ст.185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднане з проникненням в житло.

Призначаючи покарання, суд бере до уваги ступінь тяжкості вчинених злочинів та особу підсудного.

При призначенні покарання підсудному суд враховує, що вчинені злочини відносяться до злочинів середньої тяжкості та тяжкого, ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікаря-нарколога та у лікаря-психіатра не перебуває, не має судимості відповідно до ст. 89 КК України, обставинами, які помякшують покарання, суд визнає щире каяття та відшкодування потерпілій завданий збитків, обставин, які обтяжують покарання, не виявлено, та призначає покарання у вигляді позбавлення волі в межах санкції статті 185 ч. 1, ч.3 КК України. із застосуванням .ст. 70 КК України.

Однак, приймаючи до уваги, що виправлення підсудного можливе без відбування покарання, враховуючи його щире каяття, відшкодування завданої шкоди, відсутність судимостей, а також враховуючи, що потерпілі не наполягають на позбавленні волі підсудного, суд приходить до висновку про можливість звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням на підставі ст.75 КК України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.323-324 КПК України, суд,

ЗАСУДИВ :

одінцова вячеслава володимировича визнати винним у вчиненні злочинів, передбачених ч. 1та ч.3 ст.185 КК України, і призначити йому покарання :

за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 2 (два) роки;

за ч. 3 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, призначити ОСОБА_1 остаточне покарання у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст.75 КК України звільнити ОСОБА_1 від відбування покарання з випробуванням, встановивши йому іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст.76 КК України покласти на ОСОБА_1 обовязки повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично зявлятись для реєстрації в кримінально - виконавчу інспекцію.

Речові докази по справі : мобільний телефон марки «Soni Ericsson W 300і», золоту прикрасу у вигляді тризуба, кредитну картку «Універсальна» Приватбанку на імя ОСОБА_6 та конверт з пінкодом, переданий потерпілому ОСОБА_6 залишити в користуванні ОСОБА_6 (а.с. 113), диск CD-R, де зафіксовано, що гр. ОСОБА_1 зняв кошти з банкомату «Приватбанк» по вул. Залізнична в м. Вишневе залишити при матеріалах кримінальної справи (а.с. 40).

Міру запобіжного заходу ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом пятнадцяти діб з часу його проголошення.

Суддя : С.В. Хрипун