Справа № 1-197/10
Провадження № 1-197/10
В И Р О К

іменем України

12.03.2010 року м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді Омельченко М.М.

при секретарі Комендат М.Р.

за участю прокурора Федоренка В.В.

потерпілого ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки ІНФОРМАЦІЯ_2, українки, громадянки України, що має середню освіту, не працюючої, не одруженої, зареєстрованої за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_3, проживаючої за адресою: Київська область, Києво-Святошинський раойн, с. Ходосіївка, вул. Набережна, 43, раніше не судимої в силу ст. 89 КК України, у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185, ч. 2 ст. 304 КК України,-

встановив:

11 листопада 2009 року о 20 годині 30 хвилин ОСОБА_2, діючи разом з малолітнім ОСОБА_3, з метою таємного викрадення чужого майна та повернення його на свою користь, прийшли до будинку № 43 по вул. Набережній в с. Ходосіївка Києво-Святошинського району Київської області, де малолітній ОСОБА_3 проник через незачинене вікно до приміщення будинку, а ОСОБА_2 за допомогою ключа відкрила замок у вхідних дверях та, скориставшись відсутністю сторонніх осіб поблизу, таємно викрали компресор ZBW60 1.1 КВ вартістю 659 грн., належний ОСОБА_1, завдавши останньому матеріального збитку на вказану суму. З викраденим з місця вчинення злочину зникли, викраденим розпорядилися за власним розсудом.

Допитана у судовому засіданні підсудна свою вину у предявленому їй обвинуваченні визнала повністю та пояснила, що потерпілий ОСОБА_1 її співмешканець, довгий час вони проживали разом у цивільному шлюбі, від якого у них 07.11.2006 року народилась дочка ОСОБА_4, але весною 2009 року вони посварилися та вона тимчасово проживала в ІНФОРМАЦІЯ_4, де винаймала житло. Дочка залишилася проживати разом з ОСОБА_1 07.11.2009 року вона приїхала на день народження доньки за місцем проживання ОСОБА_1 - в с. Ходосіївка, вул. Набережна, 43. Коли повернулась додому в с. Козин, вирішила, заради помсти колишньому чоловіку, вкрасти у нього компресор, який вона побачила в коридорі його будинку, коли була на дні народження. Про це вона розповіла неповнолітньому ОСОБА_3, який погодився їй допомогти, а за це вона йому пообіцяла частину грошей, які збиралась виручити з продажу компресора. 11 листопада 2009 року приблизно о 20 годині 30 хвилин вона разом з неповнолітнім ОСОБА_3 приїхали на таксі в с. Ходосіївку Києво-Святошинського району Київської області до будинку ОСОБА_1, що по вул. Набережна № 43, в будинку нікого не було. Вона сказала ОСОБА_3, щоб він заліз в будинок через вікно та відкрив двері зсередини, що він і зробив. Але двері вона відчинила сама, так у дверях був ключ. Зайшовши до будинку вона побачила в коридорі компресор червоного кольору, який вони взяли разом з ОСОБА_3 і винесли з будинку на вулицю до автомобіля таксі, який чекав їх біля двору. З викраденим компресором вони приїхали в с. Козин, де вона, розплатившись з таксистом, разом з ОСОБА_3 сховала його за господарським приміщенням біля будинку, в якому проживала. Наступного дня, 12.11.2009 року, вона знайшла покупця на імя Олександр. 14.11.2009 року вона погрузила викрадений компресор на тачку і разом з неповнолітнім ОСОБА_3 повезли його Олександру та продали за 500 грн. Частину грошей, скільки саме не памятає, дала ОСОБА_3, а решту витратила на власні потреби. У вчиненому щиро розкаялася, просила її суворо не карати, не позбавляти волі, зазначивши, що зараз вона проживає однією сімєю з ОСОБА_1 та двома дітьми сином ОСОБА_5 та дочкою ОСОБА_6, ОСОБА_1 її вибачив, з ним вони порозумілися, викрадений компресор йому повернуто.

Окрім повного визнання підсудною своєї вини, вина ОСОБА_2 у вчинені інкримінованого їй діяння підтверджується іншими доказами, дослідженими по справі, а саме:

- показами потерпілого ОСОБА_1, який, будучи допитаним в судовому засіданні, показав, що у 2005 році він почав проживати у цивільному шлюбі з ОСОБА_2, в травні 2009 року вони розійшлися і почали жити окремо. У спільному шлюбі у них народилася донька ОСОБА_4, 07.11.2006 року. 07.11.2009 року ОСОБА_2 приїхала до його будинку на день народження до доньки, пробула до 11.11.2009 року та близько 13 години поїхала до себе додому. Десь через годину він пішов в гості до своїх знайомих, в будинку, де він мешкає нікого не залишилось. Через деякий час його мати повідомила, що ОСОБА_3 розказав їй, що разом з ОСОБА_2 викрали належний йому компресор, який потім продали. Відсутність належного йому компресора він не помічав до моменту, поки про це не повідомила його мати, так як він зберігався в коридорі будинку і був прикладений іншими речами. Вказаний компресор марки ZBW60 1.1 КВ він придбав 01.06.2006 року в супермаркеті «Нова лінія» за 659 грн. Викрадений компресор йому повернули. Претензій до ОСОБА_2 він не має, цивільного позову заявляти не буде, ОСОБА_2 вибачив, проживає разом з нею та дітьми у с. Ходосіївка по вул. Набережній, 43. Просив підсудну суворо не карати, не позбавляти волі. Щодо малолітнього ОСОБА_3 свого племінника повідомив, що той виховується в неблагонадійній сімї, батьки не займаються його вихованням, хлопець схильний до вчинення правопорушень;

- заявою ОСОБА_1 від 13.11.2009 року (а.с. 5); протоколом огляду місця події від 13.11.2009 року, під час якого був оглянутий будинок № 43 по вул. Набережній в с. Ходосіївка Києво-Святошинського району Київської області (а.с. 6-7); протоколом огляду речових доказів від 19.12.2009 року та постановою про приєднання їх до матеріалів кримінальної справи (а.с. 18-19); документами на підтвердження вартості компресора (а.с. 23-26).

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд визнає, що підсудна ОСОБА_2 давала суду правдиві покази, які відповідають фактичним обставинам справи, та підтверджуються сукупністю зібраних по справі доказів.

Але органом досудового слідства помилково дії ОСОБА_2 щодо вчинення крадіжки кваліфіковані як вчинені групою осіб з проникнення в інше приміщення чи сховище, оскільки ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_5 є малолітнім та ОСОБА_2 предявлено обвинувачення у вчиненні злочину за ч. 2 ст. 304 КК України втягнення малолітнього у злочинну діяльність, крадіжка належного потерпілому майна була вчинена з житлового будинку, а тому кваліфікуючу ознаки крадіжки як вчиненої групою осіб з проникненням в інше приміщення чи сховище суд виключає як зайву та кваліфікує дії ОСОБА_2 за ч. 3 ст. 185 КК України як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), поєднана з проникненням в житло, та за ч. 2 ст. 304 КК України як втягнення малолітнього в злочинну діяльність.

При призначенні покарання суд враховує ступінь тяжкості вчинених злочинів та особу підсудної.

Призначаючи покарання, суд враховує, що злочини за ч. 3 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 304 КК України відносяться до тяжких злочинів, підсудна за місцем проживання характеризується посередньо, раніше не судима в силу ст. 89 КК України, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, обставиною, що помякшує покарання, суд визнає щире каяття, обставин, що обтяжують покарання, судом не встановлено, та приходить до висновку про можливість призначення покарання у виді позбавлення волі в межах санкцій відповідних статей з випробування, оскільки, приймаючи до уваги думку потерпілого, перебування на утриманні підсудної двох неповнолітніх дітей, ставлення ОСОБА_2 до вчиненого та її щире каяття, що виправлення ОСОБА_2 можливе без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов у справі не заявлявся.

Долю речових доказів суд вирішує згідно ст. ст. 81, 330 КПК України.

Судові витрати у спарві відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 323-324 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні злочинів, передбачених ч. 3 ст. 185 КК України та ч. 2 ст. 304 КК України і призначити їй покарання:

за ч. 3 ст. 185 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк 3 (три) роки;

за ч. 2 ст. 304 КК України - у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 70 КК України, призначити остаточне покарання ОСОБА_2 за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим у вигляді позбавлення волі на строк 4 (чотири) роки.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_2 від відбування основного покарання з випробуванням, встановивши їй іспитовий строк 2 (два) роки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_2 обовязки не виїжджати за межі України без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи, періодично зявлятися для реєстрації в кримінально-виконавчій інспекції.

Речовий доказ у справі компресор марки ZBW60 1.1 КВ, який переданий на відповідальне зберігання потерпілу ОСОБА_1 (а.с. 20), - залишити у його розпорядженні.

Міру запобіжного заходу ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу залишити підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом 15 діб з часу його проголошення, а засудженою в той же строк, з часу отримання нею копії вироку.

Суддя М.М. Омельченко