УХВАЛА

Іменем
України

03 липня 2007
року. Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Житомирської області в складі:

головуючого -
судді...................................................... Романова О.В.,

суддів.......................................................... Слісарчука Я.Л. та Яковлева С.В.,

з участю

прокурора..................................................................... Руденка В.І.

та захисника -
адвоката................................................. ОСОБА_1,

розглянула у
відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Житомирі кримінальну справу за апеляцією захисника засудженого ОСОБА_2 -адвоката ОСОБА_1 на вирок
Корольовського районного суду м. Житомира від 04 травня
2007 року.

Цим вироком ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженець міста Житомира,
громадянин України, військовозобов'язаний, з
середньою освітою, працюючий на тимчасових роботах,
одружений, маючий одну малолітню дитину ( 06.04.2002
р.н. ), житель АДРЕСА_1, не судимий в силу ст.89 КК України,

та

ОСОБА_4,
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження, уродженець міста Житомира, громадянин України, військовозобов'язаний, з освітою 9 класів, працюючий на тимчасових роботах, одружений, маючий одну малолітню дитину ( 11.04.2004 р.н. ), житель
АДРЕСА_2, раніше не судимий, засуджені за ст.186 ч.2 КК України на 4 ( чотири ) роки
позбавлення волі кожен.

На підставі ст.ст.75, 76 КК України засуджених ОСОБА_3 та ОСОБА_4а А.В. звільнено від відбування призначеного
покарання з випробовуванням, якщо вони протягом
двох років іспитового строку не вчинять нового злочину
і виконають покладені на них обов'язки : повідомляти органи кримінально-виконавчої
системи про зміну
місця свого проживання
та

Справа № 11 - 467 / 2007 Головуючий у суді 1-ої інстанції Побережний В.Й.

Категорія ст.186 ч.2 КК України Доповідач
у суді 2-ої інстанції Яковлев
С.В.

2

періодично з'являтися в ці органи
на реєстрацію.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо засудженого ОСОБА_4а А.В. залишено попередній - підписку про невиїзд,
а щодо засудженого ОСОБА_3 змінено - із тримання під вартою на підписку про
невиїзд, та його звільнено з-під варти в залі суду.

В строк відбування призначеного покарання даними засудженими зараховано час
перебування їх під вартою : ОСОБА_4у А.В. - з 16 по 19 лютого 2007 р.; ОСОБА_3у В.О. - з 16 лютого по 04 травня 2007 року.

ОСОБА_2
Олег Валерійович, 04 червня 1981 року народження,
уродженець міста Житомира, громадянин України,
військовозобов'язаний, з середньою освітою, не працюючий, не одружений, житель м. Житомира пров. Крайній, 12,
раніше судимий :

1. 27.01.2003 р. за ст.ст.185 ч.3, 304, 69, 70 КК України на
1 рік 1 місяць позбавлення волі;

2.
13.08.2004 р. за ст.ст.185 ч.3, 194
ч.1 69, 70 КК України на 4 роки позбавлення волі ; 29.08.2006 р. звільнений
умовно-достроково на 1 рік 2 місяці 20 днів,

засуджений за ст.186 ч.2 КК України
на 4 (чотири ) роки позбавлення волі.

Відповідно до ст.71 КК України за сукупністю вироків до призначеного
покарання частково приєднано невідбуту частину покарання за попереднім вироком
і остаточно засудженому ОСОБА_2 призначено покарання у виді 4
(чотирьох) років 1 (одного) місяця позбавлення волі.

Запобіжний захід до набрання вироком законної сили щодо засудженого ОСОБА_2 залишено попередній - тримання під вартою.

Початок строку відбуття призначеного покарання засудженим ОСОБА_2им О.В. постановлено обчислювати з 16 лютого 2007 року,
тобто з моменту його затримання в порядку ст. 115 КПК
Україну та взяття під варту.

Стягнуто із засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 на користь : потерпілого ОСОБА_5 892 ( вісімсот дев'яносто дві ) грн. солідарно ; НДЕКЦ УМВС України в Житомирській області по 47 ( сорок сім ) грн. 08 коп. з кожного
судових витрат, пов'язаних з проведенням товарознавчих експертиз.

Речові докази по справі постановлено : копії товарного чеку на мобільний
телефон „НОКІА" та фіскального чеку ТОВ „Євросєть" - залишити у
справі; 4 ключі, мобільний телефон „НОКІА 1110", акумуляторну батарею до
мобільного телефону „НОКІА 1110" та
чоловічу шкіряну куртку коричневого кольору, які знаходяться на зберіганні у потерпілого ОСОБА_5, -повернути йому ж
після набрання вироком законної сили.

Як визнав суд першої інстанції, 15 лютого 2007 року близько 22-ої год. 10 хв. в районі будинку АДРЕСА_3
ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 за попередньою
змовою між собою із застосуванням насильства, що не є
небезпечним для життя та здоров'я потерпілого ОСОБА_5, яке полягало в
тому, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 нанесли йому декілька ударів руками,
від чого потерпілий впав на землю, а

3

ОСОБА_4 після
цього також наніс потерпілому удар рукою в область голови, в результаті чого останньому були заподіяні тілесні
ушкодження у вигляді крововиливу та садна на нижній губі, які відносяться до
легкого тілесного ушкодження без короткочасного розладу здоров'я.

Подолавши у такий спосіб волю ОСОБА_5 до опору, ОСОБА_3, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 відкрито заволоділи майном
потерпілого на загальну суму 892 грн., завдавши
йому таким чином матеріальну шкоду на вказану суму, та зникли з місця
вчинення злочину.

В апеляції захисник засудженого ОСОБА_2 - адвокат ОСОБА_1, вважаючи, що вирок суду першої інстанції не відповідає
вимогам ст.65 КК України та п.1 постанови Пленуму
Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 року № 7
з наступними змінами, просить змінити вирок в частині призначеного покарання : застосувати ст.69 КК України та призначити його підзахисному більш м'яке покарання, ніж передбачено
законом.

На обгрунтування апеляції її автор посилається на те, що суд при призначенні покарання ОСОБА_2у не врахував у повній мірі обставини, що пом'якшують
покарання - щире каяття та активне сприяння розкриттю злочину. Крім того, його підзахисний визнав цивільний позов, що, як на
думку апелянта, свідчить про готовність повністю відшкодувати заподіяну
злочином шкоду.

Автор апеляції також зазначає, що : ОСОБА_2 був єдиною особою, яка на момент вчинення злочину не перебувала у стані
алкогольного сп'яніння : він же не був ініціатором скоєння злочину ;
тяжких наслідків від його дій не настало ; ОСОБА_2 є ще дуже молодою людиною і позитивно характеризується ( а.с.52 ).

Іншими особами, які відповідно до закону мають право на оскарження рішення
суду першої інстанції, апеляції не подані.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення адвоката ОСОБА_1, який підтримав подану апеляцію з мотивів,
наведених у ній, думку прокурора Руденка В.І., який
вважав апеляцію захисника безпідставною, а вирок суду
відповідаючим вимогам закону, перевіривши вирок суду першої інстанції в межах, передбачених ст.365 КПК України,
обговоривши доводи апеляції і заперечень прокурора
проти її задоволення, колегія суддів вважає, що апеляція захисника засудженого ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_1, не підлягає
задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні злочину, за який його засуджено, при обставинах,
викладених у вироку, доведена сукупністю
досліджених у судовому засіданні доказів і автором апеляції
не оспорюються, як і не оспорюється правильність кваліфікації його дій. Докази його вини, які наведені у вироку, давали
суду всі підстави для прийняття зазначеного рішення. З даними висновками і
оцінкою доказів погоджується й колегія суддів.

При призначенні покарання ОСОБА_2 суд правильно керувався загальними засадами призначення покарання - ст.65 КК
України, повно та об'єктивно врахувавши ступінь
тяжкості вчиненого ним злочину, дані про його особу, а також
обставини, що пом'якшують
та обтяжує покарання.
З

4

врахуванням цього суд обгрунтовано
призначив йому за вчинений злочин мінімальне покарання, передбачене
санкцією ст.186 ч.2 КК України, та лише частково приєднав невідбуту частину
покарання при визначенні остаточного покарання за сукупністю вироків
(ст.71 КК України ).

За наведених обставин колегія суддів не вбачає будь-яких підстав для застосування ст.69 КК України щодо засудженого ОСОБА_2, а тому апеляцію його захисника визнає безпідставною.

Посилання захисника в апеляції на порушення судом вимог ст.65 КК України та
неврахування роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України „Про практику призначення судами кримінального покарання" від
24 жовтня 2003 року № 7 з наступними змінами і
доповненнями не мають будь-якого підґрунтя.

Керуючись ст.ст.365, 366 КПК України, колегія суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду, -

ухвалила:

апеляцію
захисника засудженого ОСОБА_2 - адвоката ОСОБА_1, залишити
без задоволення.

Вирок Корольовського районного суду м. Житомира від 04 травня 2007 року щодо засудженого ОСОБА_2 залишити без зміни.