Справа № 524/4197/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21.05.2015 року слідчий суддя Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 ,
за участю старшого прокурора прокуратури м. Кременчука ОСОБА_3 , старшого слідчого СВ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 , захисника адвоката ОСОБА_5 , підозрюваного ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці клопотання слідчого про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця смт. Талалаївка, Чернігівської області, українця, громадянина України, не одруженого, освіта середня, не працюючого, зі слів раніше не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
Клопотання обґрунтоване тим, що 19.05.2015 року близько 10.00 години гр. ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7 , маючи умисел на напад з метою заволодіння чужим майном у великих розмірах поєднаним із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи та з погрозою застосування такого насильства, умисно, відкрито, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання вчинили напад на ювелірний магазин «Золото плюс», який знаходиться по вул.. Пролетарській, 13 в м. Кременчук Полтавської області де із застосування насильства, яке є небезпечним для життя чи здоров`я потерпілих, поєднаного із проникненням у сховище, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання із застосуванням вогнепальної зброї за зовнішніми ознаками схожої на пістолет «Макарова» заволоділи виробами із золота, чим спричинили потерпілому матеріальні збитки у великих розмірах.
Слідчим відділенням Кременчуцького МВ УМВС в Полтавській області цього ж дня розпочато досудове розслідування.
19.05.2015 слідчим СВ Кременчуцького МВ, в порядку ст. 208 КПК України, затримано ОСОБА_6 за підозрою у вчиненні злочину, передбаченого ч. 4 ст. 187 КК України.
Вина ОСОБА_6 повністю підтверджується зібраними по кримінальному провадженню доказами: показами потерпілого ОСОБА_8 , показами свідків: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , протоколами огляду місця події від 19.05.2015, протоколом пред`явлення особи для впізнання від 20.05.2015.
У діях ОСОБА_6 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена ч.4 ст.187 КК України.
Підозрюваний ОСОБА_6 вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 8 до 15 років.
В судовому засіданні старший прокурор прокуратури м. Кременчука ОСОБА_3 клопотання про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно ОСОБА_6 підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити.
В судовому засіданні старший слідчий СВ Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області ОСОБА_4 підтримав клопотання у повному обсязі, просив його задовольнити.
В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 з клопотанням прокурора не погодився, вважав, що в зв`язку з тим, що підозрюваний має постійне місце реєстрації та проживання, вину визнає повністю, співпрацює зі слідством, можливо застосувати до нього запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Доставлений у судове засідання підозрюваний ОСОБА_6 для розгляду щодо нього клопотання про обрання міри запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, пояснив, що він визнає свою причетність до скоєння вищевказаного кримінального правопорушення, просив обрати запобіжний захід у вигляді цілодобового домашнього арешту.
Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про:
1) наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним кримінального правопорушення;
2) наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор;
3) недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.
Як вбачається із наданих суду матеріалів клопотання в рамках кримінального провадження, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні вищевказаного кримінального правопорушення.
Відповідно до положень ст. 177, 178 КПК України підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; продовжити кримінальне правопорушення чи вчинити інше. При цьому слідчий суддя, суд зобов`язаний оцінити в сукупності всі обставини, у тому числі: тяжкість можливого покарання, вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність в нього родини й утриманців; репутацію підозрюваного, обвинуваченого; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного тощо.
Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 5 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на свободу та особисту недоторканість. Нікого не може бути позбавлено свободи, крім таких випадків і відповідно до процедури, встановленої законом, а саме: с) законний арешт або затримання особи, здійснене з метою допровадження її до компетентного судового органу за наявності обґрунтованої підозри у вчиненні нею правопорушення або якщо обґрунтовано вважається необхідним запобігти вчинення нею правопорушення чи її втечі після його вчинення.
Вирішуючи питання про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, суд враховує вимоги п. 3 і 4 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та практику Європейського суду з прав людини, згідно з якими обмеження права особи на свободу і особисту недоторканість можливе лише в передбачених законом випадках за встановленою процедурою. При цьому, ризик переховування обвинуваченого (підозрюваного) від правосуддя не може оцінюватися виключно на підставі суворості можливого судового рішення, а це слід робити з урахуванням низки відповідних фактів, які можуть підтверджувати існування такого ризику, або свідчити про такий його незначний ступінь, який не може служити підставою для запобіжного ув`язнення.
Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопору шення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Так, пункт 79 рішення ЄСПЛ «Харченко проти України» передбачає, що тримання під вартою може бути виправданим у тій чи іншій справі лише за наявності специфічних ознак того, що цього вимагають істинні вимоги публічного інтересу, які, незважаючи на існування презумпції невинуватості, переважують правило поваги до особистої свободи. Пункт 35 рішення ЄСПЛ «Летельє проти Франції» передбачає, що суспільний інтерес з урахуванням презумпції невинуватості виправдовує відступ від принципу поваги до особистої свободи, визначеного Конвенцією про захист прав людини та основоположних свобод.
Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Мамедова проти Росії», вказано, що ризик знищення доказів втрачає свою значимість після їх повного зібрання.
Із матеріалів клопотання вбачається, що на даний час досудове розслідування триває, в повному обсязі не зібрані докази у кримінальному провадженні.
Тому, враховуючи обставини справи, слідчий суддя вважає, що по справі наявні реальні ознаки справжнього суспільного інтересу, який, незважаючи на презумпцію невинуватості, переважає принцип поваги до особистої свободи підозрюваного. При цьому суд оцінює суворість можливого покарання ОСОБА_6 та визнає за реальну небезпеку можливість його ухилення від правосуддя у разі обрання інших запобіжних заходів, які не забезпечать належної поведінки підозрюваного під час досудового розслідування, судового розгляду.
Суд, вивчивши матеріали клопотання, вислухавши думку прокурора, слідчого, захисника, підозрюваного та враховуючи те, що підозрюваний ОСОБА_6 вчинив особливо тяжке кримінальне правопорушення, за яке законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі від 8 до 15 років, з місця скоєння злочину зник та був затриманий працівниками міліції в ході переслідування і пошуку, може вплинути на свідків, а також потерпілих, оскільки знає їх місце знаходження, на час розгляду цього клопотання відсутні відомості щодо місця знаходження другої особи, яка вчиняла злочин разом з підозрюваним ОСОБА_6 , тому у слідства є обґрунтовані підстави вважати, що він може зв`язатися із зазначеними особами, що негативно вплине на хід розслідування, хоча підозрюваний має місце реєстрації, проте постійного місця проживання не має, зі слів підозрюваного винаймає в оренду квартиру в м. Кременчуці, слідчий суддя приходить до висновку, що наведені факти свідчать про те, що застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є найбільш прийнятним в даному випадку, а більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до ч. 4 п. 1 ст. 183 КПК України, слідчий суддя, при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, враховуючи підстави та обставини, передбачені статтями 177 та 178 цього Кодексу, має право не визначити розмір застави у кримінальному провадженні: щодо злочину вчиненого із застосуванням насильства або погрозою його застосування та щодо злочину який спричинив загибель людини.
Відповідно до вимог ст. 197 КПК України, строк дії ухвали слідчого судді , суду про тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного - з моменту затримання.
Керуючись ст. 176-178, 183, 184, 193-197, 205, 369-372, 392-393, 395 КПК України, суд
Обрати відносно ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженеця смт. Талалаївка, Чернігівської області, українця, громадянина України, не одруженого, освіта середня, не працюючого, зі слів раніше не судимого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у межах строку тримання під вартою, передбаченого ч. 1 ст. 197 КПК України - 60 діб, який обчислювати з 10 години 15 хвилин 19 травня 2015 року до 10 годин 15 хвилин 18 липня 2015 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на слідчого, в провадженні якого знаходиться кримінальне провадження, прокурора прокуратури м. Кременчука, а також на начальника Кременчуцького МВ УМВС України в Полтавській області.
Ухвала підлягає негайному виконанню після її оголошення.

Копію ухвали вручити підозрюваному негайно після оголошення.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Апеляційного суду Полтавської області протягом 5 днів з дня її оголошення.

Слідчий суддя ОСОБА_1

З ухвалою ознайомлений: «____»____________2015 року______________ ОСОБА_6