Справа № 1306/7433/2012
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 квітня 2013 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої - судді Павлів З. С.

при секретарі - Михавко М. М.

з участю прокурора - Левицького М. М.

захисника підсудного- адвоката Сніданка І. Д.

потерпілого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дрогобичі кримінальну справу про обвинувачення:

- ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Дрогобич Львівської області, українця, громадянина України, із середньо -спеціальною освітою, не одруженого, не працюючого, проживаючого: АДРЕСА_1, раніше не судимого,

- у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_3 17 квітня 2012 року, за попередньою змовою групою осіб, відносно яких матеріали виділені в окреме провадження та відомості внесенні до Єдиного реєстру досудових розслідувань, перебуваючи неподалік ЗОШ № 14 по вул. Грушевського в м. Дрогобичі, вчинив відкрите викрадення чужого майна, застосувавши до ОСОБА_2 фізичне насильство, у вигляді нанесення ногами ударів по ногах потерпілого, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, після чого відкрито викрав у нього мобільний телефон марки «Samsung GT-S 5230» вартістю 500 грн., з поміщеною в нього СІМ-картою оператора мобільного зв'язку «Київстар» вартістю 10 грн., чим завдав майнову шкоду ОСОБА_2 на загальну суму 510 грн.

Підсудний ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованого йому злочину визнав . Суду пояснив, що 17.04.2012 року о 23 год. знаходився на території ЗСШ № 14 в м. Дрогобичі. Разом з ним на території школи були двоє невідомих йому осіб, яких він раніше не бачив. Потерпілий дійсно проходив повз них і розмовляв по мобільному телефону. В цей момент хлопці, які були з підсудним, вирішили здійснити напад на потерпілого. Він все, що відбувалося, і те, як вказані особи били потерпілого, бачив. Сам особисто підбіг, забрав мобільний телефон ОСОБА_2 і втік. Щиро розкаюється у вчиненому, просить пробачення у потерпілого та просить суд не позбавляти його волі.

Крім повного визнання підсудним ОСОБА_3 свою вини у вчиненні інкримінованого йому грабежу за попередньою змовою групою осіб, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого,його винуватість у вчиненні злочину повністю доведено зібраними по справі об'єктивними доказами, а саме:

- показаннями потерпілого ОСОБА_2, який суду пояснив, що 17.04.2012 року, орієнтовно о 21 год. 00 хв., перебував у центральній частині м. Дрогобича, де біля кафе-бару «Час поїсти» зустрів свого знайомого ОСОБА_4. Вони! вдвох направилися на гаївки, які проходили на вул. Грушевського м. Дрогобичі. Прийшовши до кафе-бару «Шпихлір», випили по пляшці пива. На гаївках пробув приблизно до 22 год. 30 хв. Після цього, попрощавшись з друзями, сів у маршрутне таксі № 2, щоб добратися додому, взявши із собою два поліетиленових пакети з особистими речами та документами. На зупинці біля ЗОШ № 14, що на вул. Грушевського в м. Дрогобичі вийшов з маршрутного таксі. Виходячи з маршрутки, розмовляв по мобільному телефону, в руках мав кульки. Пішов через провулок, який сполучає вулиці М. Грушевського і В. Великого. Пройшовши від зупинки маршрутного таксі приблизно 20 - 30, почув, що позаду нього хтось біжить, відчув удар по голові. Територія в цьому місці освітлювалася. Били кулаком в потилицю. Свідомості не втрати і, кинувши речі, хотів дати відсіч. Побачив хлопця років 18 - 19 - не підсудного. Побачивши, що підбігають ще двоє, почав втікати по плитах, там територія вже не освітлювалася. Нападники кричали, щоб віддав мобільний і гроші. Перечепившись за виступ, впав. Наздогнавши його, почали копати у різні ділянки тіла, він прикривав від ударів голову руками. Один із нападників сказав «Гроші і мобільний телефон», після чого він витягнув із кишені свій мобільний телефон марки "Самсунг СТ-Б 5230" та гроші в сумі 20 грн. і відкинув їх в сторону на землю. Підібравши його телефон, хлопці продовжили бити його, ще протягом хвилин 10, бо не вірили, що у нього більше нічого не має. Припинивши побиття, троє хлопців побігли в сторону вул. М. Грушевського, магазину «Ромашка», залишивши його лежати на землі. Через декілька хвилин до нього підійшов якийсь старший чоловік та допоміг йому підвестися. Прийшовши додому, згадав про пакети, які залишив у провулку, де на нього напали. Повернувшись туди, знайшов на землі вказані два пакети, з яких нічого не зникло, та повернувся з ними додому. Підсудного ОСОБА_3 бачив чітко на початку нападу, біля ліхтаря, коли ОСОБА_3 підбігав збоку. Добре пам"ятає , що ОСОБА_3 був одягнутий в спортивний одяг: темні штани, куртка трохи світліша, на голові літня кепка світла. Підсудний старався оббігти зліва, наносив йому тілесні ушкодження, б"ючи плечем в спину, а потім по ногах, намагаючись збити його з ніг. Так як територія освітлювалася, зміг добре розгледіти на початку нападу підсудного, тому впевнений, що серед нападників був саме ОСОБА_3 Чи бив підсудний його пізніше, і куди саме, з впевненістю сказати не може, оскільки в тому місці, де конфлікт продовжувався, і його били вже лежачого, він прикривав голову руками, і там територія не освітлювалася. Під час впізнання на досудовому слідстві чітко вказав на підсудного як на особу, що брала участь в нападі на нього. До впізнання раніше підсудного як особу, яка підозрюється у скоєнні даного злочину, ніхто йому не показував. Наступного дня після нападу, 18.04.2012 року, зранку, виходив на місце події, оглядав все, шукав телефон і картку, але не знайшов. Щодо міри покарання для ОСОБА_3 - покладається на думку суду.

- показаннями свідка, ОСОБА_7, даними на досудовому слідстві про те, що в один із днів середини квітня місяця 2012 року, він, будучи поблизу інтрнет-кафе, що на вул. Грушевського в м. Дрогобичі зустрівся зі своїм другом ОСОБА_3, при зустрічі той запропонував йому купити у нього за 200 грн. сенсорний мобільний телефон маркі «Samsung GT-S 5230». Він погодився та пішов додому для того, щоб взяти у своєї баби ОСОБА_8 вказану суму грошей. Прийшовши додому, сказав бабусі, що хоче купити у ломбарді сенсорний мобільний телефон, який коштує 200 грн. Про те, що мобільний телефон він хоче купити у ОСОБА_3 він нічого не говорив, так як знав, що в цьому випадку бабуся грошей не дасть. ОСОБА_8 дала йому вказану суму грошей, з якою він пішов на зустріч з ОСОБА_3, який на нього чекав біля того ж інтернет-кафе. При зустрічі він віддав ОСОБА_3 200 грн., а той, в свою чергу, віддав йому мобільний телефон марки «Samsung GT-5230». Про те, звідки у ОСОБА_3 взявся вказаний мобільний телефон він не питав. Купленим в ОСОБА_3 мобільним телефоном він користувався протягом двох місяців , до моменту, коли в середині липня місяця 2012 року йому терміново були потрібні кошти. Тому він вирішив закласти у ломбард вказаний мобільний телефон. Так як йому, ще не виповнилось 18 р. він здати телефон в ломбард поросив свого знайомого ОСОБА_9, який, погодившись, заклав вказаний мобільний телефон марки «Samsung GT-S 5230», у «Ломбард Скарбниця», що на вул. П Орлика в м. Дрогобичі.

а.с. 42

- показаннями свідка ОСОБА_9, який суду пояснив, що в влітку 2012 року, точної дати пригадати не може, зустрів свого знайомого ОСОБА_7. Останній пояснив, що йому дуже потрібні гроші і просив закласти в ломбард мобільний сенсорний телефон Samsung. Віталій пояснив, що телефон купив. Свідок погодився, в ломбард Скарбниця здав телефон на свій паспорт приблизно за 200 грн. В подальшому вказаний телефон викупив в скарбниці його батько і віддав бабусі ОСОБА_7;

- показаннями свідка ОСОБА_10, який суду пояснив, що на початку літа, у червні 2012 року зустрівся з ОСОБА_7, який попросив його здати в ломбард на свій паспорт мобільний телефон Samsung чорного кольору, запевнивши що телефон не крадений. Заклали в ломбард на 2 тижня, за це ОСОБА_7 дав йому 30 гривень. Бачив, що ОСОБА_7 цим телефоном користувався постійно. Через два тижня вони зустрілися біля ломбарду, ОСОБА_7 дав йому 250 грн., за які він телефон викупив;

- показаннями свідка ОСОБА_11, даними на досудовому слідстві про те, що 17 квітня 2012 року, у м. Дрогобичі проводилися гаївки і з приводу цього на території Шпихліра, що на вул. Грушевського, відбувалося святкування . Приблизно о 15 год. 00 хв. він разом із ОСОБА_12 ОСОБА_13 перебували на території Шпихліра, де дивилися на святкування, там вони пробули до 16 год., після чого повернулися у двір будинку № 79/2 по вул. Грушевського, де зустріли знайомого ОСОБА_3, з яким поспілкувалися протягом наступних десяти хвилин і попрощалися, після цього в цей день ОСОБА_3 не бачив. В разом із ОСОБА_12 ОСОБА_13 пішов у двір будинку № 105 по вул. Грушевського, у якому вони пробули до 20 год. 00 хв. Після чого він повернувся додому, і більше на вулицю не виходив, у свою чергу ОСОБА_13 також направився додому, більше в цей день з ним він не бачився та не спілкувався;

а.с. 85

- показаннями свідка ОСОБА_12, який суду пояснив, що в день, коли в Дрогобичі проходили гаївки був з хлопцями в дворі. Орієнтовно о 13 год. до них підійшов ОСОБА_3 , який пробув з ними приблизно до години 15. 00 год. Пішли з хлопцями на гаївки о 16 год. Потім з ОСОБА_11 повернулися в двір, де були до 20 00 год. Пішли додому і більше не виходили;

- показаннями свідка ОСОБА_14, який суду пояснив, що 17 квітня 2012 року у м. Дрогобичі проводилися гаївки, і території Шпихліра по вул. Грушевського відбувалося святкування. Він разом із друзями в цей день ходив на святкування. ОСОБА_3 цього дня бачив в дворі приблизно з 13.00 год. до 14.30 год. Чи йшов він з ними між іншими хлопцями в центр - пригадати не може. Додому порозходилися приблизно о 22. 30 - 23.00 год. Наступного дня біля обіду бачив ОСОБА_3, який пропонував купити телефон. Який саме - не пам"ятає, телефон в руки не брав. ОСОБА_3 сказав, що телефон знайшов.

- довідкою Скарбниці Ломбард від 25.07.2012 року № 3931, відповідно до якої 14.06.2012 року ОСОБА_10 здав в ломбард мобільний телефон SAMSUNG S 5230 С/№ НОМЕР_1, викупив 02.07.2012 року; 12.07.2012 року ОСОБА_9 здав в ломбард мобільний телефон SAMSUNG S 5230 С/№ НОМЕР_1, викупив 24.07.2012 року;

а.с. 50

- даними протоколу пред'явлення до впізнання від 23.07.2012 р., відповідно до якого потерпілий ОСОБА_2 серед пред'явлених йому до впізнання осіб, впізнав ОСОБА_15, як особу, яка 17.04.2012 року,близько 23 год. 00 хв. брала участь у нападі на нього;

а.с. 28

- даними протоколу очної ставки між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 23.07.2012 р., згідно якого потерпілий підтвердив, що серед трьох хлопців, які напали на нього 17.04.2012 року та забрали в нього мобільний телефон та гроші в сумі 20 грн. був ОСОБА_3;

а. с. 35

- даними протоколу очної ставки між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 від 25.07.2012 p., відповідно до якого ОСОБА_7 підтвердив свої попередні покази про те, що в середині квітня місяця 2012 року він купив у ОСОБА_3 за 200 грн. мобільний телефон марки «Samsung GT-S 5230»;

а.с. 51

- даними протоколу очної ставки між ОСОБА_3 та ОСОБА_14 від 03.09 2012 р., на якій останній сказав, що не пригадує того, чи бачив він 17.04. 2012 року ОСОБА_3, однак, вказав, що повернувся до дому в цей день о 22.30 год.

а.с. 119

- даними протоколу очної ставки між ОСОБА_3 та ОСОБА_11 від 04.09.2012 р., на якій останній підтвердив дані ним напередодні покази про те, що не згідним з показами ОСОБА_3 про те, що був з підсудним у дворі до 23.00 год. 17.04.2012 року.

а.с.120

- даними протоколу очної ставки між ОСОБА_3 та ОСОБА_12 від 04.09.2012 р., на якій ОСОБА_3 підтримав покази ОСОБА_12, а свідок спростував покази підсудного, дані попередньо, зазначивши, що 17.04.2012 року бачив ОСОБА_3 о 17 год. , після цього його більше не бачив, додому повернувся о 20 год. і в цей день вжена вулицю не виходив;

а.с. 121

- даними протоколу виїмки від 24.07.2012 p., відповідно до якого у ОСОБА_8, вилучено мобільний телефон марки «Samsung GT-S 5230» ІМЕІ: НОМЕР_1;

а.с. 44

- даними протоколу огляду предметів від 24.07.2012 p., відповідно якого було оглянуто був мобільний телефон марки «Samsung GT-S 5230» ІМЕІ: НОМЕР_1;

а.с. 45

- речовим доказом - мобільним телефоном марки «Samsung GT-S 5230» ІМЕІ: НОМЕР_1;

а.с. 48

- даними протоколу виїмки від 24.07.2012 р., відповідно до якого у ОСОБА_2, було вилучено картонну коробку разом із документами , які підтверджують право власності на мобільний телефон марки «Samsung GT-S 5230»;

а.с. 39

- даними протоколу огляду предметів від 24.07.2012 p., відповідно якого предметами огляду є картонна коробка, два посібники користувача, на українській та російський мовах і гарантійний талон, на мобільний телефон марки «Samsung GT-S 5230» ІМЕІ: НОМЕР_1;

а.с. 40

- речовими доказами - оригіналами документів (посібниками користувача, гарантійний талон) на мобільний телефон марки «Samsung GT-S 5230» ІМЕІ: НОМЕР_1.

а.с. 41

- висновком судово-медичного експерта № 628 від 27.07.2012 р., згідно якого у ОСОБА_2 мались тілесні ушкодження : закрита черепно-мозкова травма у вигляді струсу головного мозку, п'ять саден в ділянках обох брів, лівої сідниці, 4-го та 5-го пальців правої китиці, лівого гомілко-ступеневого суглобу, лівого передпліччя, синця в ділянці лівої очниці з переходом на спинку носа та частково на чоло. Вказані тілесні ушкодження виникли внаслідок взаємодії з тупим важким предметом, не виключено в термін вказаним ОСОБА_2 Тілесне ушкодження у вигляді струсу головного мозку, що мались у ОСОБА_2 відносяться до категорії легких, що викликало короткочасний розлад здоров'я, інші тілесні ушкодження відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень;

а.с.54-55

Оцінюючи зазначені вище докази, суд визнає їх належними і допустимими, такими, що містять у собі фактичні дані, які логічно пов"язані з тими обставинами, які підтверджують вину підсудного.

Разом з тим, суд не може брати до уваги показання свідка ОСОБА_8, оскільки остання в судовому засіданні висловилася в захист підсудного, а також звернулася до потерпілого з проханням пробачити ОСОБА_3, тим самим проявивши своє упередження ставлення до досліджуваних судом подій та їх учасників.

Також судом не беруться до уваги показання свідка ОСОБА_16, батька підсудного, з приводу ініційованої ним зустрічі з потерпілим, а також показання в цій частині самого потерпілого, оскільки повідомлені ними обставини є суперечливими і не мають прямого відношення до події злочину.

Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 10 від 06.11.2009 року « Про судову практику у справах про злочини проти власності», під насильством, що не є небезпечним для життя чи здоров"я потерпілого при грабежі, слід розуміти умисне заподіяння легкого тілесного ушкодження, що не спричинило короткочасного розладу здоров"я або значної втрати працездатності, а також вчинення інших насильницьких дій ( завдання удару, побоїв, незаконне позбавлення волі) за умови, що вони не були небезпечними для життя чи здоров"я в момент заподіяння. Такі насильницькі дії, вчинені під час грабежу, повністю охоплюються частиною другою статті 186 КК України і додаткової кваліфікації за іншими статтями КК не потребують.

Враховуючи вищенаведене, всебічно, повно і об"єктивно розглянувши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що підсудний ОСОБА_3 вчинив грабіж, поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я потерпілого, та за попередньою змовою групою осіб, відтак, його дії вірно кваліфіковано за ч. 2 ст. 186 КК України.

При обранні виду і розміру покарання ОСОБА_3 суд виходить з принципів законності, справедливості, обгрунтованості та індивідуалізації покарання та, відповідно до ст. 65 КК України, бере до уваги ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим правопорушень, враховує наслідки та обставини вчиненого.

Обставинами, які пом'якшують покарання відповідно до ст. 66 КК України є, на думку суду, те, що ОСОБА_3 щиро розкаюється у вчиненому, є особою молодого віку, вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання та навчання, відсутність претензій у потерпілого до нього.

Обставин, що згідно статті 67 КК України обтяжують покарання підсудному - вчинення злочину групою осіб за попередньою змовою.

Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до переконання, що ОСОБА_3 слід призначити покарання в межах санкції ч. 2 ст. 186 КК України у виді позбавлення волі, із застосуванням ст. 75 КК України, звільнивши його від відбування основного покарання з випробуванням, що є необхідним й достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових злочинів.

Водночас, суд вважає, що з метою забезпечення належної поведінки підсудного ОСОБА_3 в період дії іспитового строку, на нього слід покласти обов"язки, передбачені п. 2, п. 3, п. 4 ст. 76 КК України.

З речовими доказами слід поступити у відповідності до вимог ст. 81 КПК України ( в редакції 1960 року).

Керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд, -

з а с у д и в :

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України та обрати йому покарання - 4 (чотири) роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75, п. 2, п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 76 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування покарання, якщо він протягом 2 (двох) років не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов'язки: не виїжджати за межі України без дозволу органу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з'являтись для реєстрації в дані органи та повідомляти ці органи про зміну місця проживання чи роботи.

Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу відносно засудженого ОСОБА_3 залишити попередній - підписку про невиїзд

Речові докази:

- мобільний телефон марки «Samsung GT-S 5230» ІМЕІ: НОМЕР_1 та документи на даний телефон, повернуті під розписку потерпілому ОСОБА_2 ( а.с.89) - залишити в останнього.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Львівської області протягом 15 діб з дня його оголошення.

Вирок виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя