Справа № Провадження №11-416/12 11/1090/2048/12 Головуючий у І інстанціїШевченко
Категорія20Доповідач у 2 інстанції Ященко
УХВАЛА

Іменем України

«28 »березня 2012 року Колегія суддів судової палати з кримінальних справ апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого судді - Беха М.О.

суддів - Ященко І.Ю., Загоруйка В.В.

з участю прокурора - Власок В.А.

адвоката ОСОБА_1

засудженого ОСОБА_2

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальну справу за апеляцією засудженого ОСОБА_2 на вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 10 жовтня 2011 року, яким

ОСОБА_2, 16.04.1984р.н., уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, українця, гр. України, ІНФОРМАЦІЯ_2, неодруженого, непрацюючого, жителя ІНФОРМАЦІЯ_3, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_4, раніше судимого:

28.01.2010 р. Кагарлицьким районним судом за ч.3 ст.185 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, на підставі ст.ст.75,76 КК України звільненого від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки,

засуджено за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України за сукупністю вироків частково приєднано невідбуту частину покарання за вироком Кагарлицького районного суду від 28.01.2010р. та остаточно засуджено до 4 років позбавлення волі.

ОСОБА_3, 12.05.1993р.н. уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_5, гр. України, українця, ІНФОРМАЦІЯ_2, неодруженого, працюючого охоронцем ТОВ «Агрофорт», не судимого,

засуджено за ч.3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст.ст. 75, 76 КК України ОСОБА_3 звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, зобовязано періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання, навчання та роботи,

ОСОБА_4, 9.09.1993р.н., уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_6, українця, гр. України, ІНФОРМАЦІЯ_7, неодруженого, непрацюючого, зареєстрованого в ІНФОРМАЦІЯ_8, не судимого,

засуджено за ч. 3 ст.15, ч.3 ст.185 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України звільнено від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.

На підставі п.п.3, 4 ст.76 КК України ОСОБА_4 зобовязано періодично зявлятись для реєстрації в органи кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти про зміну місця проживання, навчання та роботи;

За вироком суду ОСОБА_2, ОСОБА_3 та неповнолітній ОСОБА_4 визнані винними та засуджені за вчинення злочину за наступних обставин.

20.08.2011р. приблизно о 1год., перебуваючи в стані алкогольного спяніння, за попередньою змовою про таємне викрадення чужого майна ОСОБА_2, ОСОБА_3 та неповнолітній ОСОБА_4, прийшли до дачного господарства ОСОБА_5, розташованого по вул. Червоноармійська, 68 в с. Мирівка Кагарлицького р-ну, де проникнувши до будинку через відчинені двері, в одній із кімнат за допомогою ручної пилки по металу, яку заздалегідь заготовили та принесли із собою, відокремили підвідні труби твердопаливного котла марки «АОТВ-232»вартістю 200 грн. та винесли його на вулицю, де залишили посеред подвіря, з метою його подальшого викрадення та здачі до пункту прийому металобрухту, проте не вчинили всіх дій, які вважали необхідними для доведення злочину до кінця, а саме не погрузили та не перевезли вкрадений котел до господарства ОСОБА_2 та не здали його до пункту прийому металобрухту, з причин які не залежали від їх волі, оскільки вони були затримані працівниками Кагарлицького РВ ГУ МВС України в Київській області.

В апеляції засуджений ОСОБА_2 просить переглянути його справу, оскільки суд 1 інстанції не врахував того, що він є єдиним годувальником чотирьох неповнолітніх дітей, а також те, що він сприяв розкриттю злочину, співпрацював зі слідством та щиро розкаявся у вчиненому.

В доповненнях до апеляції засуджений ОСОБА_2 просить скасувати вирок, постановити свій вирок, яким направити справу на новий судовий розгляд посилаючись на те, що суд не звернув уваги на те, що вхід до будинку з якого викрадений котел був вільний, будинок знаходився у занедбаному стані і він вважав, що у нього відсутній господар, також не згідний з вартістю котла. Крім того, апелянт зазначив, що при призначенні судом покарання не враховано те, що він виявив бажання добровільно відшкодувати шкоду потерпілим в разі її заявлення, суд не застосував щодо нього амністію і не задовольнив його клопотання щодо фіксування судового процесу технічними засобами.

На даний вирок щодо ОСОБА_2 також була подана апеляція прокурора, яка до початку розгляду справи відкликана.

Вирок щодо інших засуджених не оскаржується.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_2 та його захисника, які підтримали апеляцію, думку прокурора про залишення апеляції без задоволення, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що апеляція засудженого задоволенню не підлягає.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_2, у вчиненні зазначених злочинних дій, за обставин вказаних у вироку, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими в судовому доказами і є обгрунтованим.

Так, сам засуджений ОСОБА_2 в судовому засіданні винним себе у вчиненні злочину визнав повністю пояснивши, що до будинку потерпілої він разом з ОСОБА_3 і ОСОБА_4 прийшли з метою викрадення котла з принесеною пилкою по металу, де через незачинені на замок двері зайшли в будинок, перепиляли підвідні труби котла та винесли його на подвір»я, але розпорядитися котлом не змогли т.я. були затримані працівниками міліції.

Також винність ОСОБА_2 підтверджується: аналогічними показаннями засуджених ОСОБА_3, ОСОБА_4; показаннями потерпілої ОСОБА_5 про те, що вона має дачний будинок по вул. Червоноармійській,68 в с. Мирівка і 20.08.2011р. до неї зателефонувала родичка ОСОБА_6, яка повідомила, що з даного будинку вчинюється крадіжка, про що вона повідомила міліцію, прийшовши до свого будинку вона виявила посеред двору від»єднаний від труб паливний котел; показаннями свідків-працівників міліції ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9 про те, що вони 20.08.2011р. близько 2 год.15 хв. для перевірки інформації про вчинення крадіжки виїжджали на вул. Червоноармійську,68 в с. Мирівка, де застали відчинені до будинку двері, посеред двору металевий котел водяного опалення і затримали трьох осіб підозрюваних у крадіжці; даними протоколами огляду місця події ( а.с.8-10,12-14,17-18,20-22, 83-85); даними протоколу відтворення обстановки та обставин події за участю ОСОБА_2( а.с.94-97); висновком судово-товарознавчої експертизи ( 66-71) згідно якого вартість котла становила 200 грн.; іншими зазначеними у вироку доказами.

Наведеним у вироку доказам суд дав належну юридичну оцінку і вірно кваліфікував дії ОСОБА_2 за ч.3ст.15,ч.3 ст.185 КК України, за ознаками незакінченого замаху на таємне викрадення чужого майна, вчиненого повторно, за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло.

Суд дійшов обгрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_2 такої кваліфікуючої ознаки як проникнення у житло, оскільки хоча він і проник у житло, як встановлено і слідством, і судом, через незачинені двері, але це проникнення відбулося без згоди господарів, з метою вчинення крадіжки майна за попередньою змовою з іншими засудженими. Про попередню змову свідчать як показання самих засуджених про те, що вони заздалегідь до початку злочину домовилися про його вчинення, так і спосіб вчинення крадіжки, а саме заздалегідь заготовленою та принесеною з собою пилкою по металу для від»єднання котла від труб.

Доводи засудженого ОСОБА_2, викладені в доповненнях до апеляції, про те, що він вважав будинок таким, що не має господаря, не впливають на доведеність його вини у вчиненні злочину та вірність кваліфікації його дій, оскільки, судом вірно встановлено, що будинок, який належить потерпілій ОСОБА_5 і з якого була вчинена крадіжка, є житлом, т.я. дачний будинок, згідно ст. 185 КК України та п.22 Пленуму Верховного Суду України №10 від 6.11.2009р.»Про судову практику у справах про злочини проти власності»- є житлом.

Доводи доповнень до апеляції засудженого про те, що вартість викраденого котла є значно меншою від вартості, встановленої слідством та судом, є безпідставними припущеннями, оскільки вартість котла встановлена судово-товарознавчою експертизою ( а.с. 66-71), висновки якої сумнівів не викликають, т.я. експертиза призначена і проведена відповідно до вимог чинного кримінально-процесуального законодавства.

Також є надуманими і доводи ОСОБА_2 про порушення його прав у зв»язку з незастосуванням судом під час розгляду справи фіксації судового процесу технічними засобами у зв»язку з його клопотанням.

Відповідно до вимог ст. 87 КПК України на вимогу хоча б одного учасника судового розгляду справи або за ініціативою суду у суді першої чи апеляційної інстанції здійснюється повне фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, протоколу судового засідання, матеріали справи не містять будь-яких даних про те, що ОСОБА_2 або хто-небудь з інших учасників судового розгляду заявляв про необхідність фіксування судового процесу технічними засобами.

Зауваження на протокол судового засідання ОСОБА_2 не подавалися.

Тому, порушень судом вимог ст. 87 КПК України колегією суддів не встановлено.

При призначенні ОСОБА_2 покарання суд врахував ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу засудженого, обставини, що впливають на покарання, а саме те, що хоча він і розкаявся у вчиненому злочині, але не вперше притягується до кримінальної відповідальності, вчинив злочин під час іспитового строку призначеного попереднім вироком, в стані алкогольного сп»яніння і призначив покарання у вигляді позбавлення волі, яке відповідає вимогам ст.ст.50,65 КК України і є домірним скоєному. Підстав для пом»якшення покарання ОСОБА_2 колегія суддів не вбачає.

Доводи ОСОБА_2 про те, що судом безпідставно не застосований щодо нього закон «Про амністію»при наявності у нього чотирьох дітей, не грунтуються на законі.

Так, судом встановлено, що злочин ОСОБА_2 вчинений 20.08.2011р., в той час як згідно ст.12 Закону України «Про амністію у 2011р.»прийнятого 8.07.2011р., який набрав чинності з 28.07.2011р., дія цього закону поширюється на осіб, які вчинили злочини до дня набрання ним чинності. Крім того, відповідно до п. «и»ст.7 цього закону, амністія не застосовується до осіб до яких застосовувалося звільнення від відбування покарання з випробуванням і які під час іспитового строку вчинили умисний злочин.

За таких обставин ОСОБА_2 не підпадає під дію вказаного закону «Про амністію».

На підставі наведеного і керуючись ст. ст. 365, 366 КПК України колегія суддів,-

у х в а л и л а:

Апеляцію засудженого ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Вирок Кагарлицького районного суду Київської області від 10 жовтня 2011 року щодо ОСОБА_2 - залишити без зміни.

Судді підписи