Справа № 459/5297/13-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11/783/83/15 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 травня 2015 року колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Апеляційного суду Львівської області у складі:

головуючого судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 та ОСОБА_4
за участю прокурора: ОСОБА_5 ,
захисників ОСОБА_6 , ОСОБА_7
та засуджених ОСОБА_8 і ОСОБА_9
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, засудженого ОСОБА_10 та його захисника адвоката ОСОБА_11 і засудженого ОСОБА_12 на вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 08 травня 2014 року, -

встановила:
Цим вироком :

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою-технічною освітою, одруженого, має на утриманні малолітню дитину, працюючого підземним гірничим майстром шахти «Відродження», інваліда 3-ї групи, раніше не судимого, -

визнано виним та засуджено за ч. 2 ст. 296 КК України на 1 (один) рік позбавлення волі. На підставі ч. 5 ст. 74 КК України ОСОБА_10 звільнено від відбування покарання.

Запобіжний захід, обраний засудженому ОСОБА_13 у вигляді підписки про невиїзд, залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою-технічною освітою, не одруженого, не працюючого, раніше не судимого, -

визнано виним та засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України на 5 (п`ять) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України засудженого ОСОБА_12 звільнено від відбування покарання з випробуванням із встановивленням іспитового строку на 2 (два) роки.

Відповідно до ст. 76 КК України засудженого ОСОБА_12 зобов`язано повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та періодично з`являтись для реєстрації в орган кримінально-виконавчої інспекції.

Запобіжний захід обраний засудженому ОСОБА_14 у вигляді підписки про невиїзд, залишено без змін до вступу вироку в законну силу.

Вироком суду цивільні позови задоволено частково і стягнуто із ОСОБА_12 в користь ОСОБА_10 7 159 (сім тисяч сто п`ятдесят дев`ять) грн. за завдану йому майнову шкоду та 30 000 (тридцять тисяч) грн. за завдану йому моральну шкоду.

Крім цього, з ОСОБА_10 стягнуто в користь ОСОБА_12 1 000 (одну тисячу) грн. за завдану йому моральну шкоду. Вироком суду також вирішено долю речових доказів.

За вироком суду ОСОБА_15 визнаний винним та засуджений за те, що він 01 січня 2008 року близько 03.30 год., знаходячись біля «Будинку просвіти», що на проспекті Шевченка, 15, в м. Червонограді Львівської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, безпричинно влаштував сварку із ОСОБА_16 , під час якої грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, ігноруючи існуючі в суспільстві правила поведінки, висловлювався в його адресу нецензурними словами та з особливою зухвалістю, в присутності по сторонніх осіб, безпричинно наніс ОСОБА_14 один удар рукою в область голови та один удар в область грудей. Ці дії підтримали невстановлені слідством особи, матеріали щодо яких виділено в окреме провадження, які нанесли численні удари ногами та руками по голові та інших частинах тіла ОСОБА_12 , поваливши його на асфальтне покриття.

Продовжуючи вчиняти свої хуліганські дії, ОСОБА_15 , схопив руками ОСОБА_12 за комір куртки із заду стискаючи його навколо шиї, не даючи змоги останньому звільнитися, та застосовуючи фізичну силу, нагнув до землі, та став тягнути його на себе, чим надав можливість безперешкодно наносити удари ногами та руками по тілу ОСОБА_12 невстановленим слідством особам, які підтримували його протиправні дії.

За вироком суду ОСОБА_17 , 01 січня 2008 року близько 03.30 год., знаходячись біля «Будинку просвіти», що на проспекті Шевченка, 15 в м. Червонограді Львівської області, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, умисно наніс сувенірним ножем удар в живіт ОСОБА_13 , спричинивши йому тілесні ушкодження у вигляді проникаючого поранення черевної стінки зліва від пупка з ушкодженням тонкого кишківника, яке відноситься до тяжкого тілесного ушкодження за ознакою небезпечного для життя в момент заподіяння.

Не погоджуючись в вироком суду, прокурор, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції подав на нього апеляцію, в якій просить вирок щодо засуджених ОСОБА_10 та ОСОБА_12 змінити, застосувати до засудженого ОСОБА_10 ст. 75 КК України та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк. В решті вирок суду залишити без змін. Мотивує це тим, що вирок суду незаконний, підлягає зміні в частині призначеного судом покарання засудженому ОСОБА_13 у зв`язку з порушенням вимог кримінального закону. При призначенні покарання засудженому ОСОБА_13 судом, на думку прокурора, не прийнято до уваги вимоги загальних засад призначення покарання. Водночас прокурор вважає, що дії ОСОБА_10 судом правильно кваліфіковано за ч. 2 ст. 296 КК України.

В апеляції захисник засудженого ОСОБА_10 адвокат ОСОБА_18 просить вирок змінити, перекваліфікувати його дії з ч. 2 на ч. 1 ст. 296 КК України за згідно п. 2 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності та звільнити від сплати ОСОБА_14 маральної шкоди у сумі 1 000,00 грн. Вирок суду відносно ОСОБА_12 захисник просить скасувати, обрати міру покарання у виді позбавлення волі без застосування ст. 75 КК України, а цивільний позов ОСОБА_10 задовольнити в повному обсязі.

Зокрема захисник зазначає, що з часу події пройшло більше ніж 6 років, тому суд мав би згідно п. 3 ч. 1 ст. 49 КК України звільнити ОСОБА_10 від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, а не звільняти від покарання покликаючись на ч. 5 ст. 74 КК України. Крім цього, визнаючи винним ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 296 КК України суд послався лише на покази засудженого ОСОБА_12 , свідків ОСОБА_19 і ОСОБА_20 .

В апеляції засуджений ОСОБА_15 просить перекваліфікувати його дії з ч. 2 на ч. 1 ст. 296 КК України і звільнити його від кримінальної відповідальності у зв`язку із закінченням строків давності, згідно ст. 49 КК України, та звільнити від сплати 1 000 грн. моральної шкоди ОСОБА_14 . Крім цього, на думку засудженого ОСОБА_10 , засудженому ОСОБА_14 слід обрати покарання у вигляді позбавлення волі без застосування ст. 75 КК України, та стягнути з нього матеріальну і моральну шкоду у повному обсязі, задовольнивши його цивільний позов.

В апеляції засуджений ОСОБА_17 просить вирок суду щодо нього скасувати, та постановити новий вирок, яким кримінальну справу про його обвинувачення у скоєнні злочину за ч. 1 ст. 121 КК України закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу злочину, покликаючись на те, що суд зробив помилковий висновок про те, що у нього був прямий умисел на заподіяння тяжкого тілесного ушкодження ОСОБА_13 , оскільки він вчинив дані дії у стані необхідної оборони. Під час цієї події група осіб тривалий час били його, він намагався вириватись, але останні були сильніші за нього, тому захищаючись наніс удар ножем.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав свою апеляцію, та частково підтримав інші апеляції, засудженого ОСОБА_10 та його захисника адвоката ОСОБА_11 , які підтримали свої апеляції, частково підтримали апеляцію прокурора і заперечили апеляцію засудженого ОСОБА_12 , засудженого ОСОБА_12 та його захисника адвоката ОСОБА_21 , які підтримали свої апеляції та заперечили інші апеляції, перевіривши матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи зазначених апеляцій, колегія суддів вважає, що такі підлягають до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Суд першої інстанції, на думку колегії суддів, дослідив усі докази в їх сукупності, однак безпідставно не взяв до уваги показання ОСОБА_12 та доводи його захисника адвоката ОСОБА_21 про спричинення ОСОБА_16 тілесного ушкодження ОСОБА_13 у стані необхідної оборони, на підставі чого прийшов до передчасного ввисновку про те, що обстановка, що склалася на цей момент, не свідчила про перебування ОСОБА_12 встані необхідної оборони.

При цьому судом першої інстанції не враховано вимоги п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про необхідну оборону» № 1 від 26 квітня 2002 року про те, що кожна особа має право на необхідну оборону від суспільно небезпечного посягання незалежно від можливоості уникнути його або звернутися за допомогою до інших осіб чи органів влади.

Щодо заперечення ОСОБА_22 своєї винуватості в учиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України, то суд першої інстанції, на думку колегії суддів, правильно розцінив його показання, як спосіб ухилення від кримінальної відповідальності з огляду на наступне.

Так, у своїх показаннях засуджений ОСОБА_17 вказує на побиття його ОСОБА_22 та його друзями у ніч 01.01.2008 року. Такі самі показання були дані ним на стадії досудового слідства, зокрема, під час проведення відтворення обстановки та обставин події з його участю.

Свідок ОСОБА_23 , як під час досудового слідства (т. 2, а.с. 16-18, 92-93), так і у судовому засіданні підтвердив факт нанесення ОСОБА_14 ударів по тілу ОСОБА_22 та іншими хлопцями.

Згідно з показаннями засудженого ОСОБА_10 , під час конфлікту зі ОСОБА_16 , він лише один раз штовхнув його та один раз вдарив в обличчя, проте, відповідно до висновку експерта № 06/2008 від 04.01.2008 року у ОСОБА_12 були виявлені тілесні ушкодження у вигляді садна в ділянці лівого вушного завитка, забоїв м`яких тканин в тім`яній та потиличній ділянках (т. 1, а.с. 25-26). Наведене узгоджується з показаннями ОСОБА_12 у частині нанесення йому удару у вухо іншою особою. При цьому, в судовому засіданні суду першої інстанції з`ясовано, що інших тілесних ушкоджень як до, так і після конфлікту з ОСОБА_22 та його товаришами 01.01.2008 року у ОСОБА_12 до огляду його експертом 04.01.2008 року не було.

Постановою слідчого СВ Червоноградського МВ ГУМВС України у Львівській області від 20.05.2010 року виділено в окреме провадження кримінальну справу відносно невстановлених осіб у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 296 КК України (т. 2, а.с. 144-145) і ця справа досі перебуває на досудовому розслідуванні.

Колегія суддів вважає, що аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 296 КК України, оскільки він за попередньою змовою групою осіб, грубо порушив громадський порядок з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалося особливою зухвалістю.

Крім того, як убачається з вимог ч. 1 ст. 26 КПК України (1960 року), в одному провадженні можуть бути об`єднані кримінальні справи по обвинуваченню декількох осіб співучасників вчинення одного чи кількох злочинів або по обвинуваченню однієї особи у вчиненні декількох злочинів.

Однак, під час досудового розслідування, всупереч вимог цієї статті, в одне кримінальне провадження безпідставно були об`єднані, а пізніше розглянуті судом першої інстанції кримінальні справи про обвинувачення ОСОБА_10 за ч. 2 ст. 296 КК України та ОСОБА_12 за ч. 1 ст. 121 КК України. При цьому, суд першої інстанції обґрунтовуючи кваліфікацію дій ОСОБА_12 покликався на вчинення щодо нього ОСОБА_22 злочинних дій за ч. 2 ст. 296 КК України, хоча вирок щодо останнього не набрав законної сили.

За таких обставин колегія суддів вважає, що вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 08 травня 2014 року необхідно скасувати, а справу направити прокурору м. Червонограда для організації досудового розслідування.

Керуючись ст.ст. 362, 365, 366, 377 КПК України (1960 року), колегія суддів, -

ухвалила:
апеляції прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, засудженого ОСОБА_8 і його захисника адвоката ОСОБА_11 та засудженого ОСОБА_9 задовольнити частково, вирок Червоноградського міського суду Львівської області від 08 травня 2014 року щодо ОСОБА_8 та ОСОБА_9 скасувати, а справу направити прокурору м. Червонограда для організації додаткового розслідування.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Судді:
підпис підпис підпис
ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4 .

Копія відповідно до оригіналу.
Суддя апеляційного суду ОСОБА_24 .
Ухвала вступила в законну силу «25» травня 2015 року.

Копію виготовлено «___» ___________ 2015 року

Помічник судді ОСОБА_25