№ 1 - 122 /2008 р.
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 жовтня 2008 року Підволочиський районний суд Тернопільської
області

в складі : головуючого судді Могачевської В.Й.

при
секретарі Максимів О. М.

з участю прокурора
Яреми А. В.

потерпілого ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Підволочиськ
кримінальну справу про обвинувачення
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженця села Росільна
Богородчанського району Івано - Франківської області, мешканця АДРЕСА_1, українця, громадянина України, з
середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не судимого, за ч. 1 ст. 122 КК України,-

ВСТАНОВИВ :

10 липня 2008 року близько 17
год між
підсудним ОСОБА_1 та потерпілим ОСОБА_2, які перебували в нетверезому
стані, біля магазину в с. Скорики Підволочиського району Тернопільської області
виник конфлікт, під час якого підсудний умисно наніс рукою в область обличчя
потерпілого два удари, заподіявши останньому тілесні ушкодження у вигляді
перелому суглобового відростка лівої гілки нижньої щелепи, які відносяться до
тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого ( більше 21 доби )
розладу здоров'я..

Допитаний в судовому засіданні підсудний вину свою визнав повністю і
пояснив, що він дійсно наніс два удари потерпілому рукою в область обличчя, так
як останній почав обзивати його нецензурними словами ніби - то за те, що він
взяв належний його сестрі скутер, хоч насправді він цього не робив, а навпаки,
на прохання його сестри шукав особу, яка взяла її скутер.

Крім визнання вини самим підсудним, вина його підтверджується іншими,
дослідженими і перевіреними в суді доказами.

Потерпілий ОСОБА_2
повідомив,що 10 липня 2008 року близько
17 год. він знаходився в селі Скорики Підволочиського
району Тернопільської області недалеко від приватного магазину ( ларка ), в
якому продають продукти харчування. Побачивши підсудного, який також знаходився
біля ларка, він почав обзивати останнього, так як думав що це він забрав скутер
його сестри ОСОБА_3 і не повернув. В цей час він знаходився на підводі. До
нього підійшов підсудний, наніс два удари рукою в обличчя, від чого він відчув
сильний біль і зразу пішов від нього. Так як його сильно боліла щелепа, він
змушений був звернутися до лікарні, однак після призначення йому лікування
пішов додому і продовжував курс лікування амбулаторно.

В даний час не має доказів, які б
стверджували понесені ним на лікування витрати, а тому просить його цивільний
позов залишити без розгляду.

Свідок ОСОБА_3 - рідна сестра потерпілого пояснила, що 10 липня
2008 року близько 17 години вона звернулася до ОСОБА_1 З проханням допомогти
знайти належний їй скутер, який в неї попросив її знайомий ОСОБА_4 і досить
тривалий час не повертав. Коли вона знаходилася біля приватного магазину (
ларка ) і побачила свого брата - ОСОБА_2 повідомила що в неї взяв скутер
ОСОБА_4, а не ОСОБА_1, однак брат почав обзивати підсудного, а останній вдарив
брата в обличчя. Після того вони розійшлися по домах.

Згідно висновку судово - медичної експертизи № 1928 від 3 вересня 2008 року
( а. с. 36 - 38 ) - згідно медичної картки НОМЕР_1, у ОСОБА_2 при
госпіталізації 10 липня 2008 року в травматологічне відділення Підволочиської
ЦРЛ був встановлений перелом суглобового відростка лівої гілки нижньої щелепи,
підтверджений рентгенографічно.

Цей перелом утворився незадовго до поступлення потерпілого на лікування від
деформації згину зумовленої дією тупого предмета, про що вказують вид
ушкодження, його морфологічні властивості, відмічена в медичній картці
відсутність набряку м'яких тканин в ділянці перелому, слабко виражені ознаки
його зрощення на рентгенограмі від 05 серпня 2008 року.

Встановлений у ОСОБА_2 перелом суглобового відростка нижньої щелепи
належить до тілесних ушкоджень середньої тяжкості за ознакою тривалого ( більше
21 доби ) розладу здоров'я.

З висновку спеціальної медичної наркологічної експертної комісії ( а. с. 50
) підсудний ОСОБА_1 Не хворіє алкоголізмом чи наркоманією і не потребує
примусового лікування від алкоголізму чи наркоманії.

Дії підсудного слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 122 КК України, оскільки він
заподіяв потерпілому тілесні ушкодження середньої тяжкості, за ознакою
тривалого розладу здоров'я.

При обранні міри покарання, суд враховує ступінь тяжкості скоєного злочину,
дані про особу підсудного, який вину свою визнав повністю, в скоєному щиро розкаявся,
вперше притягається до кримінальної відповідальності, думку потерпілого, який
просить строго не карати, а тому вважає що при слід призначити покарання у
вигляді обмеження волі, але звільнити від його відбування, так як він ще може
бути виправлений і перевихований без ізоляції від суспільства.

Цивільний позов слід залишити без розгляду.

Керуючись ст.ст. 323, 324 КК України , суд, -

ЗАСУДИВ :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні злочину передбаченого ч. 1 ст. 122 КК
України і призначити йому покарання 2 (
два ) роки обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від відбування
покарання з випробуванням - іспитовим строком 1 ( один ) рік.

Керуючись 71 КК України покласти на
ОСОБА_1 Такі обов'язки :

- не виїжджати за межі
України на постійне проживання без дозволу органу кримінально - виконавчої
інспекції без дозволу органу кримінально - виконавчої системи ;

- повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про
зміну місця проживання, роботи або навчання.

Міру запобіжного заходу до
вступу вироку в законну силу залишити попередню - підписку про невиїзд з
постійного місця проживання.

Цивільний позов залишити без
розгляду.

Вирок суду може бути оскаржено до
апеляційного суду Тернопільської області через Підволочиський районний суд
протягом 15 діб з моменту його проголошення.

Суддя :