АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МІСТА КИЄВА
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду м. Києва у складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
при секретарі ОСОБА_4 ,
з участю прокурора ОСОБА_5 ,
підозрюваного ОСОБА_6 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Києві, апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 на ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 червня 2015 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Цією ухвалою частково задоволено клопотання слідчого слідчого відділу спеціальних розслідувань Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 про обрання та застосування запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту строком на два місяці з моменту винесення ухвали щодо:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, з вищою освітою, працюючого на посаді начальника відділу військово-мобілізаційної роботи територіальної та цивільної оборони штабу ГУ МВС України в місті Києві, не судимого, одруженого, зареєстрованого та постійно проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , що підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 365, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 262 КК України.

Згідно ухвали слідчим суддею було встановлено, що першим слідчим відділом управління спеціальних розслідувань Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України проводиться досудове розслідування кримінального провадження за № 0002561 від 19.03.2014 року за ознаками кримінальних порушень передбачених ч.2 ст. 15, п.п.1,5 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 171, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 294, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст.263, ч.2 ст. 262 КК України.
Обираючи ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту слідчий суддя обґрунтовує це тим, що останній підозрюється у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 365, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 262 КК України. Крім цього, слідчий суддя посилався на врахування даних про особу підозрюваного, те що він займає службове становище та наявності в нього соціальних зв`язків, тяжкості покарання, що йому загрожує а також попередню поведінку в рамках досудового розслідування кримінального провадження та дійшов висновку про відсутність підстав для застосування щодо ОСОБА_6 більш м`яких запобіжних заходів. Крім того, суддею на підозрюваного було покладено окремі обов`язки в порядку положень ч. 5 ст. 194 КПК України.
Не погоджуючись з таким рішенням, підозрюваний ОСОБА_6 подав апеляційну скаргу, в якій просить повністю скасувати ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 12 червня 2015 року. Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що злочинів передбачених ч.3 ст. 365, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 262 КК України, в яких його необґрунтовано підозрюють, він не вчиняв. В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що у своєму клопотання про обрання щодо нього запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту слідчий робить посилання на Інструкцію «Про порядок планування, накопичення, зберігання, оновлення, ведення обліку, використання та перевірки непорушних запасів матеріально-технічних засобів для спец формування МВС України» затвердженої наказом МВС України № М-036 від 02.10.1993 року, із змінами та доповненнями, внесеними наказом МВС України від 14.04.1998 року №14 ДСК, навмисно не зазначає порядок тимчасового вилучення матеріально-технічних засобів, а лише зазначає порядок їх прямого використання при проведенні мобілізації.
Як зазначає апелянт, за своїми посадовими обов`язками, відношення до видачі чи відвантаження озброєння та боєприпасів непорушного запасу ГУ він не має. Згідно договору № 226 від 31.01.2013 року він лише має бути присутнім при відкритті сховища для здійснення функцій перевірки наявності та цілісності опечатувальних пломб та печаток представника ГУМВС України в м. Києві на складських приміщеннях, а отже, відвантаження озброєння та боєприпасів НЗ із сховища ЦБРЗ, як зазначає підозрюваний ОСОБА_6 не здійснював, а лише вів їх облік.
Апелянт також додає, що крім того, за своїми функціональними обов`язками він здійснює заходи щодо підтримки у постійній бойовій готовності органів та підрозділів ГУ МВС України і місті Києві, їх готовність до переходу на роботу в умовах особливого періоду, участі в ІНФОРМАЦІЯ_2 та заходах цивільного захисту населення міста Києва. На даний час, підозрюваний ОСОБА_6 є заступником голови комісії по інвентаризації майна довготривалого зберігання на складах в Київській області, що проходить за наказом Головного управління МВС України.
Також апелянт зазначає, що суд не взяв до уваги дані, які характеризують його особу, те що він має постійне місце проживання, родину, що на його утриманні перебувають хворі батьки 1933 та 1977 року народження. За сумлінне ставлення до своїх службових обов`язків йому неодноразово було оголошено подяки, був нагороджений почесними грамотами та цінними подарунками. Він має доступ до державної таємниці за Ф №2 та літер «М», що унеможливлює, як зазначає апелянт, його виїзд за кордон без складання відповідних дозволів та наказу.

Заслухавши доповідь судді, доводи підозрюваного, який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, позицію прокурора про законність ухвали слідчого судді та необхідність залишення її без змін, вивчивши матеріали провадження, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.
Як вбачається з ухвали слідчого судді, у проваджені Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України перебувають матеріали кримінального провадження № 00002561, внесені до ЄРДР 19.03.2014 р. за ознаками кримінальних порушень передбачених ч.2 ст. 15, п.п.1,5 ч.2 ст. 115, ч.4 ст. 296, ч.1 ст. 171, ч.3 ст. 28, ч.2 ст. 294, ч. 2 ст. 205, ч. 3 ст. 209, ч. 3 ст. 365, ч. 1 ст.263, ч.2 ст. 262 КК України.
Постановою заступника Генерального прокурора України від 15.05.2015 року строк досудового розслідування у даному кримінальному провадженні було продовжено до шести місяців.
12.06.2015 ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчинені кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 365, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 262 КК України.
12.06.2015 старший слідчий першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України звернувся до Печерського районного суду м. Києва з клопотанням про обрання та застосування до ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Це клопотання мотивоване що ОСОБА_6 підозрюється у скоєнні тяжкого кримінального правопорушення та з метою забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків, а спотворення будь-яких із речей, документів, електронних носіїв інформації, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення та незаконно впливати на потерпілих, свідків, експертів та спеціалістів у даному кримінальному провадженні а отже більш м`які запобіжні заходи передбачені ст. 176 КПК України не дадуть можливості запобігти вищевказаним ризикам.
Ухвалою слідчого судді Печерського району м. Києва від 12.06.2015 р. клопотання слідчого було задоволено та обрано ОСОБА_6 запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Під час розгляду клопотання про обрання ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту судом перевірено, що в матеріалах провадження є достатні дані, що підтверджують існування обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінальних правопорушень передбачених ч.3 ст. 365, ч. 5 ст. 27, ч. 2 ст. 262 КК України. Вагомість наявних доказів вчинення підозрюваним кримінальних правопорушень доведена слідчим та сумнівів у суду щодо їх достатності, не викликала.
Отже, слідчий суддя, дослідивши матеріали клопотання в межах своєї компетенції, у висновках, які зробив орган досудового розслідування відносно ОСОБА_6 , чогось очевидно необґрунтованого чи недопустимого не встановив. Не виявлено таких обставин і колегією суддів.
З урахуванням викладеного, на думку колегії суддів, слідчий суддя дійшов правильного висновку про необхідність обрання щодо ОСОБА_6 запобіжного заходу в виді домашнього арешту, оскільки встановлені судом обставини достатньо переконливо підтверджують, що менш м`які запобіжні заходи не можуть забезпечити виконання ним процесуальних обов`язків, які випливають зі змісту ст. 177 КПК України.
Разом з цим, слідчий суддя, визначаючи дату закінчення дії запобіжного заходу тривалістю в два місяці, тобто з моменту її винесення 12.06.2015, не звернув уваги на вимоги ч.6 ст.181 КПК України, яка передбачає, що строк дії запобіжного заходу може бути продовжено в межах строку досудового розслідування, який у цьому випадку визначено до 29.07.2015 року.
Таким чином, ухвала суду підлягає скасуванню, а апеляційна скарга захисника частковому задоволенню.
Керуючись ст.ст. 177, 178, 183, 184, 193, 194, 407, 422 КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляційну скаргу підозрюваного ОСОБА_6 задовольнити частково.
Ухвалу слідчого судді Печерського районного суду м. Києва від 12 червня 2015 року, якою обрано запобіжний захід у виді домашнього арешту щодо ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тривалістю два місяці з моменті її винесення - скасувати.
Постановити нову ухвалу, якою клопотання старший слідчий першого слідчого відділу управління спеціальних розслідувань Головного слідчого управління Генеральної прокуратури України ОСОБА_7 про обрання та застосування запобіжного заходу у виді домашнього арешту ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 запобіжний захід у виді домашнього арешту, встановивши строк дії запобіжного заходу до 29.07.2015 року включно, тобто в межах строку досудового розслідування.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_2