справа №176/175/15-к,
провадження №1-кп/176/45/15

В И Р О К
Іменем України
23 червня 2015 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області

у складі: головуючої судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жовті Води в залі суду кримінальне провадження по обвинуваченню

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Жовті Води Дніпропетровської області, громадянин України, українця, не одруженого, на утримані має одну неповнолітню дитину, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, проживає за адресою АДРЕСА_1 , раніше до кримінальної відповідальності не притягувався,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КК України, відомості про яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04 квітня 2014 року за № 0000406

за участю сторін кримінального провадження: прокурора прокуратури м. Жовті Води Дніпропетровської області ОСОБА_4 , обвинуваченого ОСОБА_3 , потерпілої ОСОБА_5 , суд,
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_3 скоїв злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліменти), за таких обставин.
Згідно рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2010 року ОСОБА_3 зобов`язаний сплачувати аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходу щомісяця, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 21 липня 201О року.

На підставі зазначеного рішення суду, Жовтоводським міським судом 16 серпня 2010 року видано виконавчий лист, що звернутий потерпілою до виконання до відділу державної виконавчої служби Жовтоводського міського управління юстиції.

При цьому, обвинувачений у період часу з 09 липня 2012 року по 18 грудня 2013року перебував на обліку у Жовтоводському міському центрі зайнятості, як безробітній, отримуючи до 04 квітня 2013 року державну допомогу по безробіттю, з якої утримувались та перераховувались аліменти на користь потерпілої.

18 грудня 2013р. ОСОБА_3 звернувся до Жовтоводського міського центру зайнятості із заявою про зняття його з обліку у зв`язку із небажанням отримувати послуги від служби зайнятості населення.

При цьому, з 19 грудня 2013року обвинувачений на роботу не працевлаштувався, злісно ухиляючись від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої дитини (аліментів).

Зазначені дії ОСОБА_3 змусили потерпілу звернутись до управління праці та соціального захисту населення Жовтоводської міської ради з метою отримання тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. За таких обставин, ОСОБА_5 щомісячно у період з 01 березня 2014 року по 31 грудня 2014 року отримувала тимчасову державну допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів у розмірі 385 грн. 80 коп. на загальну суму 3858 грн.

Обвинувачений 25 квітня 2013року та 07 листопада 2013року у відділі ДВС був ознайомлений під розписку про суму боргу за аліментами і наслідками невиконання рішення суду.

Головним державним виконавцем відділу ДВС Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області, ОСОБА_3 , неодноразово, а саме 27 червня 2013року, 25 жовтня 2013року, 08 лютого 2014 року, попереджався про необхідність погашення заборгованості по виплаті аліментів на утримання доньки, з метою виконання рішення суду та про кримінальну відповідальність за злісне ухилення від сплати аліментів.

Однак, зазначені попередження залишені обвинуваченим без належного реагування, оскільки він не працевлаштувався, як і не вжив інших заходів для виконання рішення суду. Вказаними діями ОСОБА_3 у період з 19 грудня 2013року по 31 грудня 2014року, протягом 12 місяців, злісно ухилявся від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), внаслідок чого утворилась заборгованість по сплаті аліментів у сумі 5591грн 89коп.

Під час судового розгляду ОСОБА_3 вину у пред`явленому йому обвинуваченні за обставин, викладених в обвинувальному акті, визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому. При цьому, показав, що дійсно являється батьком неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Неповнолітня дитина проживає разом із потерпілою. На підставі рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 16 серпня 2010 року він зобов`язаний сплачувати аліменти на користь останньої на утримання неповнолітньої доньки у розмірі 1/4 частки від усіх видів його доходу щомісяця, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 21 липня 201О року. Однак, у період з 19 грудня 2013року по 31 грудня 2014року аліменти на користь потерпілої ним не сплачувались, оскільки не мав матеріальної можливості надавати допомогу дитині. При цьому, зауважив, що до 18 грудня 2013 року перебував на обліку у міському центру зайнятості і був знятий відповідно особисто поданої заяви.
Також обвинувачений зазначив, що докази його вини, добуті досудовим слідством, визнає повністю і не оспорює їх, правильно розуміє зміст фактичних обставин кримінального провадження і вважає недоцільним їх дослідження, оскільки вони ніким не оспорюються.

Показання ОСОБА_3 є послідовними, логічними і не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.

Враховуючи, що обвинувачений повністю визнає свою вину у скоєному кримінальному правопорушенні, не оспорює фактичні обставини справи, погоджуються з кваліфікацією вчиненого ним діяння, відсутні будь-які сумніви у добровільності та істинності його позиції, а також заслухавши думку інших учасників судового розгляду, а саме прокурора прокуратури м. Жовті Води Дніпропетровської області ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 які не висловили жодних заперечень щодо встановлених обставин, роз`яснивши наслідки ст.ст. 349 ч.3, 394 ч.2 КПК України та з їх згоди, суд, обмежившись дослідженням доказів по справі лише допитом обвинуваченого та дослідженням характеризуючих даних на останнього, визнав недоцільним дослідження доказів, поданих на підтвердження події кримінального правопорушення, винуватості обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, які ним не оспорюються. При цьому, усім учасникам судового розгляду роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржувати ці обставини в апеляційному порядку.

Суд вважає, що винність ОСОБА_3 у вчиненні кримінального правопорушення доведена і його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст. 164 КК України, як злісне ухилення від сплати встановлених рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів).

Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд керується вимогами ст.ст.65-67 КК України та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.

Зокрема, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який згідно ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості та особу обвинуваченого, якій не працює, на обліку як безробітній не перебуває (а.к.п. 42), на диспансерному обліку в психкабінеті та наркологічному кабінеті СМСЧ 9 не перебуває (а.к.п. 40, 41). У скоєному щиро кається, просить суд суворо не карати.

Обставинами, що відповідно до ст.66 КК України, пом`якшують покарання обвинуваченого, суд вважає визнання вини, щире каяття..

Обставини, що відповідно до ст. 67 КК України, обтяжують покарання обвинуваченого, судом не встановлені.

Із врахуванням всіх обставин справи та особи обвинувачуваного, суд вважає за необхідне призначитиОСОБА_3 покарання у виді обмеження волі в межах санкції статті. Саме таке покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.
Враховуючи тяжкість злочину, особу винного, а також обставини справи суд доходить висновку про можливість виправлення засудженого без відбування покарання у виді обмеження волі. В зв`язку з цим суд вважає доцільним застосувати ст. 75 КК України і звільнити ОСОБА_3 від відбування основного покарання у виді обмеження волі з випробовуванням з одночасним покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Запобіжний захід відносно обвинуваченого ОСОБА_3 під час досудового та судового слідства не обирався, як і не застосовувались інші заходи забезпечення кримінального провадження по справі.

На підставі викладеного, керуючись ч.3 ст. 349, ст.ст. 368, 373-376 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України та призначити йому покарання у виді одного року обмеження волі.
У відповідності до ст.75 КК України від відбування призначеного покарання ОСОБА_3 звільнити, якщо протягом 1 року (іспитового строку) він не вчинить нового злочину.
Згідно ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_3 обов`язки:
- не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органу кримінально виконавчої інспекції;
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи.
Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Вирок суду першої інстанції не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювались під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч.3 ст. 349 КПК України.

Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору.

Суддя Жовтоводського міського суду ОСОБА_1