Справа № 0427/7959/2012
№ 1/0427/861/2012
В И Р О К

іменем України

25.10.2012 року Новомосковський
міськрайонний суд Дніпропетровської
області у складі:

головуючого
Лили В.М.

секретаря
Петренко О.А.

за участю

прокурора
Заніна П.О.

потерпілої
ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому
засіданні в залі Новомосковського
міськрайонного суду кримінальну
справу за обвинуваченням

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с.
Кам'янка, Ізмаїльського району,
Одеської області, болгарина,
громадянина України, маючого неповну
середню освіту, одруженого, не
працюючого, проживаючого АДРЕСА_1, не
судимого,

у скоєнні злочину передбаченого ч. 1 ст.
164 КК України, -

встановив:

ОСОБА_2 згідно рішення
Новомосковського міськрайонного суду
Дніпропетровської області від 13.09.2006 р.
зобов'язаний до сплати аліментів на
утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_4, в розмірі ? частини всіх
видів його заробітку (доходів)
щомісяця, але не менше 30% прожиткового
мінімуму на дитину відповідного віку
до її повноліття на користь матері
ОСОБА_1, починаючи з 25.07.2006 р. Проте,
ОСОБА_2 злісно ухиляється від сплати
аліментів, починаючи з 25.07.2006 р.
аліменти на утримання сина не виплачує,
в його вихованні ніякої участі не
приймає, інших видів допомоги на
утримання дитини добровільно не надає,
чим перешкоджає створенню нормальних
умов для утримання та виховання сина. В
результаті несплати аліментів
заборгованість з 25.07.2006р. по 01.08.2012р.
склала 5186 грн.

Допитаний в судовому засіданні
підсудний ОСОБА_2, винним себе визнав
повністю, зазначив, що сплачував
аліменти на утримання дитини, але була
затримка, в останній час він домовився
з ОСОБА_1 про розподіл будинку з
урахуванням аліментів. Зараз надає
матеріальну допомогу дитині.

Суд, вважає, вину підсудного ОСОБА_2
гов скоєному злочині встановленою ??і
доведеною, що підтверджується
дослідженими безпосередньо в судовому
засіданні доказами:

- показаниями потерпілої ОСОБА_1,
про те, що вона перебувала в
зареєстровано шлюбі з підсудним. У них
народився син ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_4
Згідно рішення суду від 13.09.2006 р. ОСОБА_2
зобов'язаний до сплати аліментів на
утримання неповнолітнього сина. Однак
він аліменти сплачував не регулярно.
Просить суворо його не наказувати.
(а.с.33)

- поданням державного виконавця
про вирішення питання про притягнення
ОСОБА_2 до кримінальної
відповідальності за ознаками злочину
передбаченого ст.164 КК України (а.с.14)

- заявою ОСОБА_1 від 20.06.2012р. про
порушення кримінальної справ відносно
ОСОБА_2 за ухилення від сплати
аліментів. ( а.с.15)

- усною заявою ОСОБА_1 від 16.06.12р.
про притягнення до відповідальності
ОСОБА_2 за ухилення від сплати
аліментів. (а.с.22)

- копією свідоцтва про укладення
шлюбу. (а.с.37)

- копією свідоцтва про народження
ОСОБА_3., згідно якого батьком дитини
вказаний ОСОБА_2 (а.с.38)

- копією рішення
Новомосковського міськрайонного суду
від 18.09.2006р. про розірвання шлюбу. (а.с.39)

- копією виконавчого листа від
13.09.2006р., згідно якого з ОСОБА_2 стягнуті
аліментів на утримання сина ОСОБА_3
(а.с.40)

- розрахунком заборгованості по
аліментам ОСОБА_2, що станом на 01.08.2012р.
становить 5186 грн. (а.с.47-48)

Суд, оцінивши в сукупності, згідно
зі ст. 65 КПК України, докази, здобуті в
ході досудового та судового слідства,
вважає їх достовірними, оскільки в
сукупності кожне з них доповнює і
підтверджує один одного. Показання
потерпілої, свідка, протоколи слідчих
дій складені і оформлені в порядку
передбаченому КПК України і є джерелом
доказів, оскільки в них
підтверджуються обставини і факти, які
мають значення для рішення по справі.

На цій підставі суд приходить до
висновку, що вина підсудного ОСОБА_2 у
скоєному злочині встановлена ??і
доведена повністю, його дії підлягають
кваліфікації за ч. 1 ст. 164 КК України як
злісне ухилення від сплати
встановлених рішенням суду коштів на
утримання дітей (аліментів).

При призначенні виду та розміру
покарання ОСОБА_2 суд, керується ст. 65 КК
України, враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, думка потерпілої,
сукупність всіх обставин у справі, дані
про особу підсудного. Судом
пом'якшуючих та обтяжуючих вину
обставин не встановлено, однак суд
вважає можливим призначити покарання з
випробуванням згідно ст. 75 КК України,
розмірного ступеня тяжкості вчиненого
злочину. Призначаючи покарання як кару
суд, виходячи з вимог ст. 50 КК України
суд, враховує, що призначення покарання
з випробуванням буде достатнім для
виправлення засудженого і запобігання
їм нових злочинів.

На підставі викладеного,
враховуючи ступінь тяжкості вчиненого
злочину, особу винного та всі обставини
справи, керуючись ст. ст. 323, 324 КПК
України, суд, -

засудив:

визнати винним ОСОБА_2 і призначити
йому покарання за ч. 1 ст. 164 КК України
один рік обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України,
звільнити його від відбування
покарання з випробуванням строком один
рік.

Покласти на ОСОБА_2 у відповідності
зі ст. 76 КК України обов'язки періодично
з'являтися на реєстрацію до
кримінально виконавчу інспекцію та
повідомляти кримінально виконавчу
інспекцію про зміну свого місця
проживання.

Міру запобіжного заходу
засудженому ОСОБА_2 до вступу вироку в
законну силу обрати підписку про
невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Дніпропетровської
області через Новомосковський
міськрайонний суд протягом п'ятнадцяти
діб з дня проголошення.

Суддя
Лила В.М.