Справа № 336/9761/14-к
Пр. № 1-кп/336/65/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2015 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі:
головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за обвинуваченням:
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Суми, громадянина України, освіта середня, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:
-11.03.2014 року Шевченківським р/с м. Запоріжжя за ст. 185 ч. 1 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.2 України,
Під час судового засідання, суд -

ВСТАНОВИВ:
Так, 20.11.2014, приблизно о 12.30 годині ОСОБА_4 , знаходячись на перегоні Запоріжжя Вантажне переїзд 1 км Придніпровської залізниці, що в Шевченківському районі м.Запоріжжя, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за допомогою молотка та кусачок демонтував та таємно викрав муфту РМ-4, розташовану на переїзді 1 км, чим заподіяв ВСП «Запорізька дистанція сигналізації та зв`язку» ДП «Придніпровська залізниця» матеріальний збиток на суму 789 гривні 25 копійок (з урахуванням 50 % зносу викраденого).
Крім того, 20.11.2014, приблизно о 17.20 годині ОСОБА_4 , знаходячись на станції Запоріжжя Вантажне Придніпровської залізниці, що в Шевченківському районі м.Запоріжжя, діючи умисно, повторно, з корисливих мотивів, за допомогою кусачок демонтував та таємно викрав реле ППР3-500, розташоване на стрільці №86, чим заподіяв ВСП «Запорізька дистанція сигналізації та зв`язку» ДП «Придніпровська залізниця» матеріальний збиток на суму 3467 гривні 44 копійки (з урахуванням 50 % зносу викраденого).
Обвинувачений ОСОБА_4 вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ст.185 ч.2 КК України визнав повністю, покаявся, повністю підтвердив фактичні обставини викладені в обвинувальному акті, та вказав, що вчиняв злочини у зв`язку з відсутністю коштів на харчування.
Представник потерпілого ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився.
Прокурор надав справку-бесіду з представником потерпілого, який повідомив, що не має можливості прибути в судове засідання і не заперечує проти розгляду справи без його участі, претензій до обвинуваченого не має.
Сторони не заперечували провести судове засідання без участі представника потерпілого.
Показання обвинуваченого ОСОБА_4 повністю відповідають фактичним обставинам справи, які він не заперечує. З урахуванням повного визнання вини у вчиненні вищенаведених кримінальних правопорушень, а також враховуючи думку учасників судового провадження, за відсутності заперечень та сумнівів у добровільності його позиції, суд на підставі ч.3 ст.349 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність вини обвинуваченого ОСОБА_4 у вчиненні вищезазначених кримінальних правопорушень, а його дії кваліфікує за ч. 2 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка), вчинена повторно.
При вирішенні питання про призначення покарання, суд, відповідно до ст. 65-67 КК України, враховує ступень тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 суд визнає щире каяття, сприяння досудовому розслідуванню та судовому розгляду, встановленню істини в кримінальному проваджені.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_4 судом не встановлено.
При призначенні покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим ОСОБА_4 кримінальних правопорушень за ч.2 ст.185 КК України, які відповідно до вимог ст. 12 КК України є злочинами середньої тяжкості, дані про обвинуваченого ОСОБА_4 , який раніше судимий за злочини проти власності, за що був засуджений вироком Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 11.03.2014 року за ч.1 ст.185 КК України до 1 року позбавлення волі, з іспитовим строком на 1 рік, вчинив злочин під час іспитового строку, а також те, що останній визнав вину повністю та покаявся у вчиненому, суд вважає за необхідне призначити покарання ОСОБА_4 в рамках санкції ч. 2 ст. 185 КК України у вигляді позбавлення волі, застосувавши положення ст.71 КК України.
Цивільний позов не заявлено.
Долю речових доказів суд вирішує на підставі ст.100 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.100, 368, 373, 374, КПК України, суд,-
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 185 КК України та призначити йому покарання у вигляді 1 (ОДНОГО) року позбавлення волі.
На підставі ч.1 ст.71 КК України за сукупністю вироків, частково приєднати невідбуту частину покарання за вироком від 11.03.2014 року Шевченківського р/с м. Запоріжжя та остаточно призначити покарання у виді 1 (ОДНОГО) року 1 (ОДНОГО) місяця позбавлення вол.
Запобіжний захід ОСОБА_4 змінити з особистого зобов`язання на тримання під вартою, взявши його під варту в залі судового засідання.
Строк відбування покарання обчислювати з моменту фактичного затримання засудженого з 12.03.2015 року.
Речові докази по справі:
· з`єднувальні муфти ППР3 та РМ-3, передані на відповідальне зберігання матеріально відповідальній особі ВСП «Запорізька дистанція сигналізація та зв`язку» ДП «Придніпровська залізниця» ОСОБА_6 залишити у останнього;
· вилучені кувалду та кусачки в ході огляду місця події - знищити.
Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області протягом 30 днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м.Запоріжжя. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.
Суддя ОСОБА_1