Справа №1-73/07
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 травня 2007 року Сокирянський районний суд
Чернівецької області в складі:

головуючого-судді РИМЛЯНСЬКОЇ Г.О.

при секретарі СІМАК О.І.

з участю прокурора ЧЕРНУШКИ А.Е.

підсудного ОСОБА_1

та потерпілого ОСОБА_3

розглянувши у
відкритому судовому засіданні
в залі суду
в м.Сокиряни справу
по обвинуваченню

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1року народження, уродженця та
жителя с.Романківці Сокирянського району
Чернівецької області, громадянина України, освіта
базова вища, одруженого, працюючого охоронником в ГТ АПФ „Риф Агро",
раніше несудимого у вчиненні злочину, передбаченого 122 ч. 1 КК України,-

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_1. 22 лютого 2007 року близько 18 години,
знаходячись біля входу в житловий будинок ОСОБА_3., який розміщений по
АДРЕСА_1, де проживає ОСОБА_3., перебуваючи з ним в неприязних відносинах, які
виникли внаслідок того, що ОСОБА_3. того ж дня близько 16 години побив його
батька, ОСОБА_2., під час виниклої між ними сварки, наніс ОСОБА_3. один удар кулаком
правої руки в область голови, від чого останній впав на підлогу коридору
будинку, після чого наніс близько трьох ударів кулаком правої руки в область
обличчя ОСОБА_3. та два удари ногами в область тулуба останнього справа,
внаслідок чого ОСОБА_3. було заподіяно слідуючі тілесні ушкодження : закритий
перелом 8-9 ребер справа по задньо-пахвинній лінії без суттєвого зміщення
фрагментів, які згідно висновку судово-медичної експертизи №40 від 11.01.2007
р. відносяться до середнього ступеню тяжкості, тобто такі, що не є небезпечними
для життя і не потягли за собою наслідків,
передбачених ст. 121 КК України, але таке, що спричинило довготривалий
розлад здоров'я.

Як на досудовому слідстві, так і в судовому засіданні,
підсудний ОСОБА_1. повністю визнав свою вину в об'ємі пред'явленого
обвинувачення та на підставі ст. 63
Конституції України відмовився від давання показань, повністю підтвердивши
свої показання, які давав на досудовому
слідстві та не оспорюючи фактичні обставини справи, вказані в постанові
про притягнення в якості обвинуваченого та обвинувальному висновку. З оголошених показань ОСОБА_1. в якості
обвинуваченого встановлено, що дійсно 22.02.2007 року, приблизно о 17 год. він знаходився дома В цей час додому
прийшов його батько ОСОБА_2., у якого він запитав, що сталося,
так як у останнього було розбите обличчя. У відповідь на дане запитання
ОСОБА_2., пояснив, що того ж дня приблизно о 16 год. його побив ОСОБА_3 Відразу
після цього він спільно з батьком ОСОБА_2., пішли до
ОСОБА_3, щоб розібратися чому той побив його батька Приблизно о 18 год., вони прийшли до господарства ОСОБА_3, де на
порозі будинку, який належить ОСОБА_3, він запитав у
останнього, чому той побив його батька, на що ОСОБА_3 відштовхнув його та намагався зачинити вхідні двері в свій будинок Ці дії
обурили його, в результаті чого він наніс ОСОБА_3 один удар кулаком
правої руки в область голови, від чого ОСОБА_3 впав на підлогу в коридорі свого будинку. Після того, як ОСОБА_3. впав на підлогу,
він спільно з своїм

батьком ОСОБА_2., зайшли в коридор,
в якому лежав ОСОБА_3, де він наніс ОСОБА_3. ще три удари кулаком правої руки в область голови, після чого наніс ОСОБА_3. ще два
удари ногою по тулубу, в той час як його батько наніс ОСОБА_3
приблизно три удари ногою по спині. В цей час в коридор, де відбувалася бійка, вийшов ОСОБА_4., який до того
знаходився в одній із кімнат даного будинку, та почав заспокоювати їх. Після цього він разом із своїм батьком ОСОБА_2.
пішли з господарства ОСОБА_3. (а.с.
79-80).

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_3 повністю підтримав показання
підсудного, що оголошені в судовому засіданні та доповнив, що в даний
час вони з підсудним помирилися, його лікування проведено повністю за кошти
ОСОБА_1., тому жодних претензій до останнього він не має та просить його суворо
не карати.

Заслухавши підсудного, який у відповідності зі ст. 299 ч.З КПК України не заперечує проти проведення скороченого судового слідства, не маючи сумнівів в
добровільності та істинності його позиції, суд визнав за недоцільне
дослідження доказів відносно тих фактичних обставин справи, які ніким не
оспорюються.

Дії підсудного ОСОБА_1 слід вірно кваліфікувати за ст. 122 ч.1 КК України, як умисне середньої тяжкості тілесне ушкодження, яке не є небезпечне для життя і не
потягло за собою наслідків, передбачених ст. 121 КК України, але таке, що спричинило тривалий розлад
здоров'я.

Призначаючи вид
та міру покарання підсудному, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину,
дані про винну особу, обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Відповідно до ст. 12 ч.З КК України вчинений ОСОБА_1. злочин є середньої
тяжкості.

ОСОБА_1. є особою, раніше не судимою, має сім*ю, на утриманні має
неповнолітню дитину, за місцем проживання та роботи характеризується з
позитивної сторони, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставинами, що пом'якшують покарання ОСОБА_1. , суд вважає щире каяття, що грунтується на
повному визнанні ним своєї вини ьа активне сприяння розкриттю злочину, а також
добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання
підсудного, не встановлено.

Характеристика вчиненого злочину, дані про винну особу,
його поведінка до та після вчинення злочину, дають суду підстави вважати, що
його виправлення можливе в умовах існуючого
суспільства. ОСОБА_1слід обрати міру покарання в межах, визначених санкцією
ст. 122 ч.1 КК
України, застосувавши до нього ст.75
КК України, тобто звільнивши його від відбування призначеного судом
покарання з випробуванням та поклавши на
нього виконання обов'язків, передбачених ст. 76 КК України. Керуючись ст.ст. 323,324
КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.122 ч.1 КК України та призначити йому покарання - один рік обмеження волі.

На підставі ст. 75 КК України
ОСОБА_1. звільнити від відбування призначеного судом покарання з випробуванням, якщо він протягом однорічного
іспитового строку не вчинить нового злочину та виконає покладені на
нього обов'язки.

На підставі ст. 76 ч.1 п.п.2,3 КК
України зобов'язати ОСОБА_1. не виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої системи, а також
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання та
роботи.

Міру запобіжного заходу засудженому ОСОБА_1до вступу вироку в законну силу залишити
без змін - підписку
про невиїзд з постійного місця проживання.

Вирок може бути оскаржено до апеляційного суду
Чернівецької області протягом 15
діб з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції через Сокирянський районний суд.