Справа № 213/337/2012
В И Р О К

іменем України КОПІЯ:

"01" березня 2012 р. Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Пороховий Г. І.

за участю секретаря Квашук О. М.,

прокурора Гаврилюк М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Липовець кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця, громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3, одруженого, раніше не судимого.

- в вчинені злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України

ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_5 та жителя ІНФОРМАЦІЯ_6 українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_3, не одруженого, раніше не судимого

в вчинені злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_2, маючи намір на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднану з проникненням у приміщення 19 жовтня 2011 року біля 16 год. прийшли до домогосподарства ОСОБА_3, яке розташоване селі Тельмана, Липовецького району, Вінницької області, де шляхом розбиття шибки проникли через вікно в середину будинку звідки викрали металеву духовку, чавунну плиту та кутник, після чого шляхом виривання дверей, проникли до приміщення літньої кухні, звідки викрали чавунну плиту, металеві дверцята до груби, металеву драбину, викравши металеві вироби загальною вагою 147 кілограмів на суму 294 гривні чим завдали останньому матеріальної шкоди на вказану суму.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 винуватість свою визнав повністю, щиро покаявся в вчиненому, суду пояснив, що дійсно, 19 жовтня 2011 року він разом із ОСОБА_2 на його мотоциклі поїхали в село Тельмана, Липовецького району, нарубати додому дров. Рубаючи дрова він згадав, що в даному селі є будинок ОСОБА_3 в якому ніхто не проживає і так, як у нас на той час була матеріальна скрута він з ОСОБА_2 прийшли до думки проникнути в даний будинок і викрасти наявний в ньому металобрухт для того щоб здати його. Близько 16 год. цього ж дня ми прийшли до вище вказаного домогосподарства, яке було огороджено дерев'яним парканом, пройшли через металеву хвіртку, побачили прив'язаного собаку. Собаки він налякався і вийшов на дорогу, а ОСОБА_2 загнав пса в буду і закрив прохід з неї металевою каструлею, яка лежала поруч. ОСОБА_4 пішов далі до передньої частини будинку де розбив вікно і заліз в середину. Потім ОСОБА_4 покликав його і він чув як ОСОБА_4 в середині щось розвалює і після цього передавав йому чавунну плиту, металеві дверцята, металеву духовку та 1,5 м. кутника. Потім ОСОБА_2 вибив вхідні двері та вийшов на вулицю. Передані мені речі я поскладав біля погрібника. Потім ОСОБА_2 вирвав двері до складського приміщення, які були забиті на кілька цвяхів. З даного приміщення він виніс стару ржаву драбину типу стрем'янка та стару, ржаву, саморобну, металеву сівалку. Потім ми разом пройшли до підсобного дерев'яного приміщення, яке не було зачинене в якому вони виявили металеву конструкцію з кутника та металевих листів, а також чавунну плиту, які вони також викрали. Викрадений металобрухт вони повантажили на коляску мотоцикла і поїхали на станцію Липовець щоб здати металобрухт. На станції вони здали металобрухт, де за 150 кг зданого нами металобрухту отримали 294 грн. Дані гроші витратили на особисті потреби.

Допитаний у судовому засіданні підсудний ОСОБА_5 винуватість свою визнав повністю, щиро покаявся в вчиненому, суду пояснив, що дійсно 19 жовтня 2011 року він разом з чоловіком сестри ОСОБА_1 на мотоциклі поїхали в село Тельмана, Липовецького району, нарубати додому дров. Рубаючи дрова він згадав, що в даному селі є будинок в якому ніхто не проживає і так, як у них на даний час була матеріальна скрута він з ОСОБА_1 прийшли до думки проникнути в даний будинок і викрасти наявний в ньому металобрухт для того щоб здати його. Близько 16 год. цього ж дня вони прийшли до вище вказаного домогосподарства, яке було огороджено дерев'яним парканом, пройшли через металеву хвіртку, яка знаходилась з бокової сторони домогосподарства де побачили прив'язаного пса. ОСОБА_1 налякався собаки і вийшов на дорогу, а він загнав палицею яку знайшов неподалік, пса в буду і закрив прохід до неї металевою каструлею, яка лежала поруч. ОСОБА_4 він розбив вікно в будинку і проник в середину через нього і зразу ж покликав ОСОБА_1 Крізь вибите вікно він потрапив у кімнату будинку з якої перейшов в кухню де була піч та плита з яких він вирвав руками металевий кутник довжиною близько 1,5 м, металеву духовку, чавунну плиту та металеві дверцята. Потім дані речі крізь вікно він передав ОСОБА_1. Після чого він вибив вхідні двері та вийшов на вулицю. Далі він пішов до складського приміщення де вирвав двері, які були забиті на кілька цвяхів. В даному приміщенні під стіною знайшов та виніс стару ржаву драбину типу стрем'янка та стару, ржаву, саморобну, металеву сівалку. Потім вони разом з ОСОБА_1 пройшли до підсобного дерев'яного приміщення, яке не було зачинене в якому вони виявили металеву конструкцію з кутника та металевих листів, а також чавунну плиту, які ми також викрали. Викрадений металобрухт вони повантажили на коляску мотоцикла і поїхали на станцію Липовець щоб здати металобрухт. На станції вони заїхали до ОСОБА_6 якому і здали металобрухт, де за 150 кг зданого нами металобрухту ми отримали 294 грн. Дані гроші розділили та витратили.

Зі згоди учасників судового процесу, яким роз'яснені зміст та правові наслідки застосування ст.299 КПК України судом застосовано спрощений порядок дослідження доказів у відповідності до ст. 299 ч. 3 КК України.

Винуватість підсудних доведена дослідженими судом матеріалами кримінальної справи, а саме:

- заявою ОСОБА_3 про крадіжку металевих виробів з будинку його батьків (а.с.3)

- протоколами огляду домогосподарства ОСОБА_3, під час якого було зафіксовано відсутність вказаного металобрухту та сліди їх там перебування, а саме розвалена плита та іній (а.с.4-8)

- явкою з провиною ОСОБА_2 (а.с.9)

- явкою з провиною ОСОБА_1 (а.с.13.)

Суд проаналізувавши та дослідивши всі зібрані під час судового слідства докази, дії ОСОБА_1 та ОСОБА_2, кваліфікує за ч.3 ст.185 КК України, тобто таємне викрадання чужого майна (крадіжка), вчинена за попередньою змовою групою осіб, з проникненням у житло та сховище.

При призначенні виду та міри покарання підсудним суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винних, обставини що помякшують та обтяжують покарання.

Як особа ОСОБА_1 за місцем проживання характеризується позитивно.

До обставин що помякшують його покарання суд відносить явку з провиною та щире розкаяння в вчиненому, добровільне відшкодування завданих злочином збитків.

Обставин що обтяжують відповідальність судом не здобуто.

Виходячи з наведеного суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на його утриманні двоє малолітніх дітей та непрацююча дружина, тому виправлення та перевиховання підсудного не потребує ізоляції його від суспільства, а від відбування призначеного покарання його слід звільнити з випробуванням та іспитовим строком.

Як особа ОСОБА_2 за місцем проживання характеризується позитивно.

До обставин що помякшують його покарання суд відносить явку з провиною та щире розкаяння в вчиненому, добровільне відшкодування завданих злочином збитків.

Обставин що обтяжують відповідальність судом не здобуто.

Виходячи з наведеного суд прийшов до висновку, що ОСОБА_2 раніше не судимий, позитивно характеризується за місцем проживання, на його утриманні одна малолітня дитина, тому виправлення та перевиховання підсудного не потребує ізоляції його від суспільства, а від відбування призначеного покарання його слід звільнити з випробуванням та іспитовим строком.

Запобіжний засіб до набрання вироком чинності залишити без змін, підписку про невиїзд.

Керуючись ст.ст.323 , 324 КПК України , -ст.65 КК України

З А С У Д И В :

ОСОБА_1 визнати винним в вчинені злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі. Відповідно до ст.. 75 КК України ОСОБА_1 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням та іспитовим строком 1 (один) рік з умовою що протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину.

Відповідно до ст..76 КК України зобовязати ОСОБА_1 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, та повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи чи навчання.

ОСОБА_2, визнати винним в вчинені злочину передбаченого ч.3 ст.185 КК України та призначити покарання у виді 3 (трьох) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.. 75 КК України ОСОБА_2 від відбування призначеного покарання звільнити з випробуванням та іспитовим строком 1 (один) рік та 6 (шести) місяців з умовою що протягом іспитового строку він не вчинить нового злочину. Відповідно до ст..76 КК України зобовязати ОСОБА_2 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, та повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання та роботи чи навчання.

Запобіжний захід засудженим залишити попередній, підписку про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до кримінальної палати Апеляційного суду Вінницької області протягом пятнадцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: п і д п и с:ОСОБА_7