Справа
№11а-1342007р.
Головуючий у 1 інстанції-Ведяніна
Доповідач - Іващук В.Я.
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Судова палата з кримінальних справ
апеляційного суду Рівненської області в складі: головуючого: Омельяненка В.І.
суддів: Квятковського А.С., Іващука В.Я. з участю прокурора: Горбань О.В.
засудженого ОСОБА_1

розглянула, 20 березня 2007 року у
відкритому судовому засіданні в м. Рівне справу за апеляцією засудженого ОСОБА_1 та в його
інтересах захисника-адвоката ОСОБА_2 на вирок Сарненського районного суду від 11 грудня 2006 року.

Цим вироком
ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
народжений та мешканець АДРЕСА_1, українець, громадянин України, із середньою
спеціальною освітою, розлучений, не працюючий, згідно ст.55 КК України (1960р.)
не судимий,

·
засуджений за ч. 1
ст. 115 КК
України на десять років позбавлення волі

·
за ч. 1
ст. 185 КК
України на два роки позбавлення волі.

На підставі ст.70 КК України за сукупністю злочинів на
одинадцять років і шість місяців позбавлення волі.

Зач.2ст.15 і ст.297 КК України ОСОБА_1 виправдано.

За вироком суду
ОСОБА_1, 1 квітня 2006 року біля 19.30 години
перебуваючи у квартирі НОМЕР_1
будинку НОМЕР_2, що
поАДРЕСА_1, в ході суперечки з колишньою дружиною ОСОБА_2, на грунті ревнощів,
діючи з умислом на вбивство потерпілої, кинув її на ліжко, туго зв'язав ноги та
руки за спиною мотузкою, сів на потерпілу в нижній частині спини та обв'язавши
шию кухонним рушником здушив її. В результаті механічної асфіксія настала смерть
потерпілої на місці події..

В поданих на
вирок суду апеляціях: засуджений просить вирок суду скасувати, а справу
направити на додаткове розслідування, оскільки наміру вбивати потерпілу він не
мав, а тільки намагався закрити рушником рот щоб вона не кричала. Він любив
свою колишню дружину та вживав всіх заходів щоб відновити сім"ю. Крім того
судом не враховано його позитивних характеристик з місце попередньої роботи та
проживання і обрано надто суворе покарання.

- захисник -
адвокат ОСОБА_2 просить змінити вирок суду

перекваліфікувавши дії ОСОБА_1
на ч.2 ст.121 КК України та пом"якшити йому міру

покарання, оскільки він умислу вбивати потерпілу не мав, а хотів закрити їй
рот рушником

щоб вона не кричала.

2

Кваліфікація дій
засудженого за ч.1
ст.185 КК України
апелянтами не заперечується.

Заслухавши
доповідь судді, думку прокурора про залишення вироку суду без зміни, пояснення
засудженого на підтримання поданих у справі апеляцій, дослідивши доводи
апелянтів та матеріали справи, судова палата прийшла до висновку, що апеляція
задоволенню не підлягає виходячи з наступного.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні
інкримінованих йому злочинів встановлена сукупністю зібраних по справі доказів,
яким судом дано належну оцінку.

Сам засуджений
під час досудового слідства дав показання про те, що умисел на вбивство
потерпілої в нього виник після того як вона повідомила, що зустрічається з
іншим чоловіком і щоб він більше до неї не приходив. Це його образило і він
вирішив вбити потерпілу. З цією метою він зв'язав мотузкою для білизни її ноги
та руки, сам сів ОСОБА_2 на нижню частину спини та кухонним рушником з силою
здавив її шию. Переконавшись, що потерпіла мертва намагався покінчити життя
самогубством, однак йому це не вдалося. В записці, яку залишив на місці події,
розкаюється у вчиненому (т.1,а.с.111),(т.2,а.с.61).

Під час
проведення відтворення обстановки і обставин події, ОСОБА_1 добровільно
розказав та показав на місці механізм вчинення умисного вбивства потерпілої,
які узгоджуються з наведеними вище доказами (т.1, а.с. 124-127).

За висновком
судово-медичної експертизи смерть ОСОБА_2
настала від єдиного травматичного механізму при здавлювані шиї м"якою
петлею, можливо кухонними рушником (т.2 а.с.6-11).

При огляді місця
події встановлено, що руки і ноги потерпілої туго зв"язані мотузкою для
сушіння білизни (т.1 а.с.9-25).

За таких
обставин, кваліфікація дій засудженого за ч.1 ст.115 КК України є вірною.

Покликання засудженого на те, що він наміру вбивати
потерпілу не мав і смерть її настала випадково є голослівними і заперечуються
сукупністю наведених вище доказів. При призначенні покарання засудженому суд
належним чином врахував тяжкість вчиненого засудженим злочину, його особу,
обставини, що пом"якшують та обтяжують покарання.

Підстав для зміни вироку суду судова палата не знайшла.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.365, 366 КПК України,
судова палата, -

Ухвалила:

Вирок Сарненського районного суду від 11
грудня 2006 року
відносно ОСОБА_1
залишити без зміни, а подані у справі апеляції без задоволення.