Справа №1-795/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Луцьк 5
грудня 2007 року

Луцький
міськрайонний суд Волинської області під головуванням:

судді - Остапука
В.І.,

за
участю секретаря - Раковець
A.M.,

прокурора
- Покидюка
В.М. ,

захисника
- ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальну справу про
обвинувачення ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1
народження, уродженки м. Дубно
Рівненської області, громадянки
України, з вищою освітою, одруженої,
працюючої на посаді завідуючої неврологічним відділенням Волинського
обласного територіального медичного об'єднання,
проживаючої в АДРЕСА_1, раніше не
судимої, - за ст. 368 ч.2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

Підсудна
ОСОБА_2., займаючи посаду завідуючої
неврологічним відділенням Волинського обласного територіального медичного
об'єднання, будучи службовою
особою, в межах повноважень та
відповідно до наказу №5/од від 15.01.2007 року начальника управління охорони
здоров'я Волинської обласної державної адміністрації, згідно якого вона затверджена в склад обласної
лікарсько-консультативної комісії по видачі висновку на дитину-інваліда, попередньо створивши затримку в оформленні
медичних документів для продовження групи інвалідності, мотивуючи це необхідністю довезти ще інші
документи, 16 березня 2007 року в
кабінеті "Ординаторська" неврологічного відділення Волинського
обласного територіального медичного об'єднання,
що в АДРЕСА_2, за оформлення
медичних документів для продовження групи інвалідності а ОСОБА_3 отримала в
якості хабара гроші в сумі 50 грн. від ОСОБА_4., після чого у виписці із амбулаторної картки
Ф-112/о ОСОБА_2. зробила запис про те,
що медичні документи ОСОБА_3 скеровуються на лікарсько-консультативну
комісію (ЛКК), оскільки остання потребує
продовження групи інвалідності. На підставі поданих ОСОБА_2. медичних
документів 28.03.2007 року ЛКК було видано медичне заключения №44166 про
визнання ОСОБА_3 інвалідом

2

з дитинства і в
подальшому призначено виплату державної соціальної допомоги

на
дитину-інваліда до 18 років.

Крім того, ОСОБА_2.,
повторно, 25 квітня 2007 року
біля 14 год. в

приміщенні
службового кабінету в якості хабара отримала від ОСОБА_5

кошти в сумі 200
грн. за оформлення сина на госпіталізацію,
після чого за

розпорядженням
підсудної малолітнього ОСОБА_6
було оформлено на

стаціонарне
лікування.

Допитана в
судовому засіданні підсудна ОСОБА_2. вину у вчиненому

не визнала та
показала, що ніяких хабарів вона не
брала і ні від кого не

вимагала, можливо,
що якісь подарунки їй залишали батьки пацієнтів, але лише

в якості подяки
за проведене лікування.

Незважаючи на
невизнання вини самою
підсудною, її винність
у

вчинених
злочинах підтверджується зібраними на досудовому слідстві та

дослідженими в
судовому засіданні доказами, а саме:

показаннями свідка ОСОБА_4. про те,
що її неповнолітня дочка ОСОБА_3
є дитиною-інвалідом. В лютому 2007
року вона приїхала в обласну дитячу лікарню,
поскільки вирішила продовжити групу інвалідності дитині. Звернувшись до
ОСОБА_2., остання їй повідомила, що необхідно збирати додатково документи.
Зібравши всі необхідні документи, вона
16 березня 2007 року знову приїхала до завідуючої відділенням, але та була незадоволена, розмова між ними не складалась, вона по поведінці лікаря зрозуміла, що необхідно заплатити, а тому для позитивного вирішення питання
передала ОСОБА_2. гроші в сумі 50 грн. і лише після цього останньою медичні
документи хворої дитини були направлені до ЛКК для вирішення питання про
продовження групи інвалідності; показаннями свідка ОСОБА_5 про те, що вона 25 квітня 2007 року дала підсудній в
якості хабара 200 грн. за поміщення малолітнього сина ОСОБА_6 на стаціонарне
лікування і лише після цього її сина було госпіталізовано;

наказом
№32/ос від 03.07.2000 року про призначення ОСОБА_2. на посаду завідуючої неврологічним
відділенням Волинського обласного територіального медичного об'єднання (а.с.
335); посадовою інструкцією завідуючої неврологічним відділенням ВОДТМО
ОСОБА_2. від 03.07.2000 року, згідно
якої завідуючий дитячим неврологічним відділенням належить до професійної групи
"Керівники", основним
завданням якого є координація дій лікарів,
контроль за роботою медичних сестер і забезпечення високої якості
лікувально-діагностичного процесу,
повноцінного обслуговування хворих,
відповідного догляду за ними (а.с. 318-323); наказом №5/од від
15.01.2007 року начальника управління охорони здоров'я Волинської обласної
державної адміністрації, згідно якого
головний спеціаліст з дитячої неврології ОСОБА_2. затверджена в склад обласної
лікарсько-консультативної комісії по видачі висновку на дитину-інваліда (а.с.
348-349).

з

Суд
вважає, що оскільки ОСОБА_2., працюючи завідуючою дитячого неврологічного
відділення ВОДТМО, вирішувала питання
щодо оформлення та поступлення хворих на лікування, а також підписувала висновки про направлення
дітей на ЛКК, то вона обіймала
посаду, пов'язану з виконанням
організаційно-розпорядчих функцій, тобто
була службової особою.

В
судовому засіданні не знайшли свого підтвердження епізоди обвинувачення
ОСОБА_2. у вимаганні та отриманні хабарів,
зокрема:

·
від ОСОБА_4. в сумі 50 грн. в 2005 році та в сумі 100
грн., а також у вигляді пакету з
продуктами харчування в лютому 2007 року за оформлення медичних документів при
виписці дитини, так як остання в
судовому засіданні показала, що ці кошти
вона передала ОСОБА_2. як лікуючому лікарю,
віддячивши їй таким чином за проведене лікування;

·
від ОСОБА_7. в сумі 50 грн. за оформлення медичних
документів для продовження групи інвалідності її сину ОСОБА_8., оскільки остання показала, що передала ОСОБА_2. коробку цукерок та гроші
в сумі 50 грн. як привітання зі святом 8-го Березня і це не стосувалось
лікування її дитини. Ствердила, що
слідчий сам дописав в протоколі її допиту,
що цукерки та 50 грн. були дані нею ОСОБА_2. для того, щоб продовжити групу інвалідності
дитини, хоча в дійсності гроші та
цукерки вона дала ОСОБА_2. як подарунок до свята.

·
від ОСОБА_9. у вигляді індика вартістю 70 грн. за
оформлення медичних документів для продовження групи інвалідності її сину
ОСОБА_10., так як остання в судовому
засіданні заперечила той факт, що давала
ОСОБА_2. індика в якості хабара. Ствердила,
що передала його як подарунок.

·
від ОСОБА_12 в
сумі 20 грн. за медичний огляд дитини ОСОБА_11., оскільки
вона в судовому засіданні показала, що
ОСОБА_2. у неї грошей не вимагала. Гроші в сумі 20 грн. вона дала завідуючій
неврологічним відділенням як лікуючому лікарю своєї дитини після її огляду у
вигляді подяки.

·
від ОСОБА_13 в сумі 200 грн. за госпіталізацію на
стаціонарне лікування дитини Повшук І.І. та добросовісне його проведення, оскільки свідок ОСОБА_13 в судовому засіданні
показала, що дійсно давала ОСОБА_2.
гроші в сумі 200 грн., але як лікуючому
лікарю своєї дитини. Остання грошей не вимагала, свідок сама добровільно дала гроші за
лікування дитини.

·
від ОСОБА_14. в сумі 50 грн. за оформлення медичних
документів для продовження групи інвалідності дочці ОСОБА_15., так як остання показала, що дійсно 26 квітня 2007 року приїхала в
обласну дитячу лікарню для продовження групи інвалідності дитині. Коли
звернулась до лікаря-невропатолога, то
дала йому 50 грн. Лікар була білява жінка,
але не ОСОБА_2., гроші вона
давала в поліклініці. Ствердила, що
слідчий сам сказав про те, що гроші вона
передала ОСОБА_2.

від ОСОБА_16. у вигляді пакету з продуктами на суму 100 грн. за
госпіталізацію на стаціонарне
лікування дитини ОСОБА_17.
та

4

добросовісне його проведення,
оскільки свідок ОСОБА_16. показала,
що дійсно передавала ОСОБА_2. в березні 2007 року пакет з цукерками та
спиртними напоями, але лише як подяку за
врятоване життя її дитини, а не як
хабар.

- від ОСОБА_18. в
сумі 400 грн. за госпіталізацію,
добросовісне лікування

його дочки ОСОБА_19.,
а також за написання та оформлення медичної

виписки із стаціонарного лікування, що спростовується показаннями

останнього в судовому засіданні про те, що він давав гроші ОСОБА_2.

в сумі 400 грн. з власної ініціативи за нормальне
лікування дитини та за

покращення стану її здоров'я.

Крім
того, не знайшло свого підтвердження
обвинувачення ОСОБА_2. у вимаганні та отриманні хабара від:

·
від ОСОБА_20. в сумі 100 грн. та пакету з продуктами на
суму 70 грн. за позитивне проведення лікування та оформлення медичних
документів при виписці її дочки ОСОБА_21.;

·
від ОСОБА_22. у вигляді пакету з продуктами на суму 50
грн. за написання та оформлення медичної виписки із стаціонарного лікування;

·
від ОСОБА_23. у
вигляді пакету з продуктами харчування на суму 50 грн. за медичний огляд
дитини;

·
від ОСОБА_24.
в сумі 50 грн. за медичний огляд дитини;

·
від ОСОБА_25.
в сумі 50 грн. за медичний огляд дитини та призначення курсу лікування;

·
від ОСОБА_26.
в сумі 100 грн. за медичний огляд дитини та позитивне проведення її
лікування;

·
від ОСОБА_27. у
вигляді продуктів харчування на суму 40 грн. за медичний огляд дитини;

·
від ОСОБА_28. в сумі 100 грн. за медичний огляд дитини, написання виписки-епікриз з лікарні та
подальшого проведення лікування;

·
від ОСОБА_29. в сумі 100 грн. за оформлення медичних
документів для продовження групи інвалідності онуку ОСОБА_31.;

·
від ОСОБА_30. в
сумі 50 грн. за оформлення медичних документів для продовження групи
інвалідності дочці ОСОБА_32 ;

·
від ОСОБА_33. в сумі 100 грн. за оформлення медичних
документів для продовження групи інвалідності дочки ОСОБА_34. Отримання вказаних
коштів ОСОБА_35. не
було пов'язане з

виконанням останньою організаційно-розпорядчих обов'язків, оскільки,
як показала в судовому засіданні свідок ОСОБА_36, яка працює на посаді голови обласної дитячої*
лікарсько-консультативної комісії при обласному дитячому територіальному
медичному об'єднанні, медичні
документи, що подаються до ЛКК для
продовження групи інвалідності дитині,
повинні бути скріплені трьома підписами. В даному випадку ОСОБА_2.
самостійно не могла вирішити питання щодо призначення чи продовження групи
інвалідності. Крім того, досудовим
слідством не зібрано доказів вимагання останньою хабара за медичний огляд чи
лікування дітей. Факт отримання грошей ОСОБА_2. фактично і допускає, лише розцінює це як подяку за лікування, а не як хабар. А

5

тому, аналізуючи всі ці обставини в
їх сукупності, суд виключає з
обвинувачення ОСОБА_2. вищезгадані епізоди отримання коштів як хабар, так як це не було пов'язано з виконанням
останньою організаційно-розпорядчих функцій.

Таким чином суд приходить до висновку,
що ОСОБА_2., своїми умисними
діями, які виразились в одержанні
службовою особою хабара, вчиненими
повторно, поєднаними з вимаганням
хабара, вчинила злочин, передбачений ч.2 ст. 368 КК України.

При обранні покаранні суд враховує ступінь тяжкості вчиненого та дані про
особу винної.

Обставин, які пом'якшують та
обтяжують відповідальність підсудної,
суд не вбачає.

Враховуючи, що
підсудна вперше притягується до кримінальної відповідальності, позитивно характеризується по місцю
роботи, суд вважає, що її виправлення та перевиховання можливе
без ізоляції від суспільства.

Керуючись ст.
ст. 323, 324 КПК України, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_35 визнати винною у вчиненні злочину,
передбаченого ст. 368 ч.2 КК
України, та призначити покарання у
вигляді 5 (п'яти) років позбавлення волі з позбавленням права обіймати
адміністративні посади, пов'язані з
виконанням організаційно-розпорядчих функцій,
строком на 1 рік.

На підставі ст. ст. 75,
76 КК України звільнити ОСОБА_2. від відбування призначеного основного
покарання, якщо вона протягом 1 (одного)
року іспитового строку не вчинить нового злочину і виконає покладені на неї
обов'язки:

·
не виїжджати за межі України на постійне місце проживання
без дозволу органу кримінально-виконавчої системи;

·
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання, роботи;

·
періодично з'являтись для реєстрації в органи
кримінально-виконавчої системи.

Запобіжний
захід ОСОБА_2. залишити попередній - підписку про невиїзд.

Речові
докази: 10 відеокасет залишити при матеріалах справи; 200 грн. звернути в дохід
держави; коробку цукерок та пляшку коньяку знищити; медичні документи повернути
за належністю на підставі відповідної вимоги,
попередньо знявши з них копії.

Арешт, накладений на майно ОСОБА_2., зняти.

На вирок суду може бути подана апеляція до апеляційного
суду Волинської

області
протягом 15 діб з моменту його проголошення