Справа №1-27/2007 р.
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2007 року

Новоукраїнський
районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого -
Карпенко О. Л.

при секретарі
- Пономаренко
Р. В.

за участю прокурора -
Рубля О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті
Новоукраїнка справу про обвинуваченння

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1,
українця, громадянина України, уроженця і
мешканця АДРЕСА_1,
освіта повна загальна середня, працюючого ІНФОРМАЦІЯ_2 ФГ "Осипян", неодруженого, утриманців не має, раніше
судимий вироком військового суду Донецького
гарнізону від 03 липня
1996 року
за ст. 144 ч.
2, ст.
288 п.
"б" КК України у виді двох років позбавлення волі, судимість не знята
і не погашена у встановленому порядку, у скоєні злочину передбаченого ст. 194 ч. 2 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

16 жовтня 2006
року близько 24 години в АДРЕСА_1 підсудний ОСОБА_1, який перебував в стані алкогольного сп"яніння,
знаходячись на тереторії домоволодіння
потерпілої ОСОБА_2,
в якому він проживав, після суперечки з своєю співмешканкою ОСОБА_3, маючи умисел на знищення чужого майна, за допомогою сірників здійснив
підпал належного потерпшій ОСОБА_2 сінника вартість 2424 грн. та 3 т. сіна і 1 тони соломи загальною вартістю 155 грн., які зберігалися у сіннику і належали потерпілій ОСОБА_4. В
результаті скоєного злочину потерпілій ОСОБА_2
завдано майнової шкоди у розмірі 2424 грн., а потерпілій ОСОБА_4 - у розмірі 155 грн.

В судовому засіданні підсудний ОСОБА_1 визнав себе винним повністю і дав показання суду, про те що 16
жовтня 2006
року він повернувся з роботи додому в стані алкогольного сп"яніння і між ним та його співмешканкою виникла сварка. Після цього, взявши
сірники, він пішов і підпалив сіно і
сінник буля будинку в якому він проживав. Підсудний не зміг пояснити причини по яким вчинив підпал, але
зазначив, що він розумів протиправність
своїх дій і те, що наслідки пожежі могли бути і більші, з огляду не близьке
розташування господарських будівель. На час скоєння злочину він достовірно знав, що сіно і солома в сіннику
належали потерпілій ОСОБА_4, a сам сінник належав потерпілій
ОСОБА_2 так,
як його батько домовився з ОСОБА_2 про придбання для проживання
будинку, але гроші не сплатив і відповідних
документів про право власності оформлено не було.

За згодою учасників розгляду справи, на підставі ст. 299
КПК України, інші докази стосовно обставин справи, які ніким не
оспорюються, не досліджувалися.

Суд вважає, що органами досудового слідства дії
підсудного ОСОБА_1 за ст. 194
ч. 2 КК України кваліфіковано вірно оскільки він вчинив
умисне знирщення чужого майна, шляхом підпалу так, як при
знищенні майна потерпілих вогнем існувала
реальна загроза заподіяння великих матеріальних збитків через близьке
розташування господарських будівель і будинку потерпілої ОСОБА_2.

Призначаючи підсудному ОСОБА_1 покарання необхідне і достатнє для його виправлення і попередження скоєння нових
злочинів, суд враховує :

·
Ступінь
тяжкості вчиненого злочину - скоєно умисний особливо тяжкий злочин;

·
Особу
винного - підсудний
за місцем проживання характеризується негативно, але за місцем роботи характеризується позитивно, як особа, що добросовісно ставиться до праці, фізично
здоровий, працючий;

·
Обставин,
що пом"якшують покарання - щире каяття, часткове добровільне відшкодування завданих збитків;

·
Обставин,
які обтяжують покарання - вчинення
злочину в стані алкогольного сп"яніння.

Враховуючи вищевикладене: наявність обставин яка пом"якшує покарання, ставлення підсудного до праці, часткове
відшкодування завданих збитків,
молодий вік підсудного, суд вважає, що його виправлення можливе без відбуття покарання і він підлягає звільненню від
відбуття покарання з випробовуванням і покладенням на нього додаткового
обов"язоку передбаченого ст. 76 ч. 1 п. З КК України.

Відповідно до ст. 1166 ч. 1 ЦК України заявлений по справі ОСОБА_4 цивільний позов про відшкодування 300 грн. майнової шкоди підлягає частковому
задоволенню у розмірі 155 грн. - дійсної шкоди.

Керуючись ст. 323,324
КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним і призначити йому покарання за ст. 194 ч. 2 КК України у виді трьох років позбавлення волі. В силу
ст. 75 КК
України звільнити його від відбуття
покарання з випробовуванням і встановити іспитовий строк тривалістю два роки. В силу ст. 76
КК України покласти на ОСОБА_1 додатковий обов'язок повідомляти органи кримінально - виконавчої системи про зміну місця проживання або роботи.

До набрання вироком законної сили запобіжний захід,
підписку про невиїзд, обраний відносно ОСОБА_1
залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 155 (сто п'ятдесят п"ять) грн. 00
коп. відшкодування завданої майнової шкоди.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду
Кіровоградської області через Новоукраїнський районний суд протягом
п"ятнадцяти діб з моменту його проголошення.