Справа № 1603/972/2012 р.
О К Р Е М А П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 січня 2013 року Гадяцький районний суд Полтавської області в складі:
головуючої судді Максименко Л.В.
при секретарі Павленко Т.І.
з участю прокурора Чхайло І.О.
адвоката Заєць В.П.
законного представника неповнолітнього підсудного ОСОБА_2
потерпілого ОСОБА_3
законного представника неповнолітнього потерпілого ОСОБА_4
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Гадяч справу про обвинувачення
ОСОБА_5, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця с. Мала Побиванка Гадяцького р-ну, громадянина України, освіта неповна середня, не одружений, проживає АДРЕСА_1, не працюючий, студент 3-го курсу Гадяцького ПАЛ, раніше не судимий,
за ст.187 ч.1 КК України судовим слідством
вироком Гадяцького районного суду від 21 січня 2013 року ОСОБА_5 визнано винним в тому, що 28 січня 2012 року близько 1 години ночі в м. Гадяч по вул. 50 років Жовтня, 41 неповнолітній ОСОБА_5 на ґрунті особистих неприязних відносин затіяв бійку з неповнолітнім ОСОБА_3, завдавши йому один удар рукою в обличчя від чого останній впав на землю. Після цього ОСОБА_5 продовжив наносити потерпілому удари руками та ногами по голові і тулубу, а потім, сівши зверху на потерпілого, став надавлювати руками на очі. Згідно висновку експерта № 44 від 21.02.2012 року ОСОБА_6 були спричинені тілесні ушкодження у вигляді: групи А - ЗЧМТ, струсу головного мозку, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я; Б) підкон'юнктивальні крововиливи, крововиливи обличчя, правого передпліччя, правої гомілки, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження. ОСОБА_5 призначено покарання у вигляді штрафу в сумі 510 грн.

Досудовим слідством ОСОБА_5 обвинувався в тому, що 28 січня 2012 року, близько 01 год. ночі в м. Гадяч по вул. 50 років Жовтня, 41 він вчинив напад з метою заволодіння чужим майном поєднаний із насильством, небезпечним для життя та здоров'я потерпілого ОСОБА_3, а саме наніс неповнолітньому ОСОБА_3 один удар рукою в обличчя, внаслідок чого останній впав на землю і коли знаходився на землі, то ОСОБА_5 наніс ногою ще декілька ударів по голові потерпілому та сівши на ОСОБА_3 зверху почав руками давити очі, після чого із кишені курточки, в яку був одягнений потерпілий, незаконно заволодів мобільним телефоном марки оkіa Х2-00", вартістю 817 грн. та стартовим пакетом оператора МТС, що знаходився в середині мобільного телефону вартістю 10 грн. та коштами в сумі 50 грн. та з місця скоєння злочину з викраденим зник, чим спричинив неповнолітньому потерпілому ОСОБА_3 матеріальні збитки на загальну суму 877 грн. та згідно висновку експерта № 44 від 21.02.2012 року тілесні ушкодження у вигляді: групи А: ЗЧМТ, струс головного мозку, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я; Б) підкон'юнктивальні крововиливи, крововиливи обличчя, правого передпліччя, правої гомілки, що кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_5 своєї вини у вчиненні розбою не визнав, суду пояснив, що дійсно побив ОСОБА_6, однак ні мобільного телефону, ні грошей у нього не забирав.

Дослідивши та перевіривши всі наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, судом встановлено, що висновок досудового слідства про винуватість ОСОБА_5 у вчиненні розбою не ґрунтується на матеріалах справи через неповноту досудового слідства, яка була усунена в судовому засіданні.

Так, обвинувачення ОСОБА_5 у вчиненні розбою базується на показах ОСОБА_7 (а.с. 127 -128), який вказав, що 28.01.12 ОСОБА_5 зранку зателефонував на його мобільний і домовився про зустріч, на якій просив продати мобільний телефон, а гроші поділити. Він пристав на дану пропозицію і продав телефон ОСОБА_8, за що отримав 50 грн.

В ході досудового слідства ОСОБА_5 категорично заперечував його покази та повідомляв, що він не товаришує зі ОСОБА_7, не має його номеру мобільного телефону і ніколи з ним не передзвонювався. Однак, ні покази ОСОБА_7, ні ОСОБА_5 в цій частині залишились не перевіреними, що призвело до помилкових висновків.

При цьому суд зауважує, що покази ОСОБА_5 в цій частині постійно були послідовними як на досудовому, так і на судовому слідстві.

Суд критично відноситься до показів ОСОБА_7 на досудовому слідстві і не приймає їх до уваги в якості доказу, так як вони не відповідають фактичним обставинам справи та тим доказам, що були отримані в ході судового слідства.

Так, судом в ході судового слідства з показів свідка ОСОБА_9 встановлено, що ОСОБА_6 говорив по мобільному телефону з матір'ю, знаходячись в приміщенні кафе, хоча сам потерпілий цього моменту не пам'ятає. З показів ОСОБА_3 також слідує, що поговоривши з матір'ю, він поклав мобільний телефон до кишені, в якій знаходились гроші в сумі 50 грн.

На той час в приміщенні кафе знаходився і ОСОБА_7, який як слідує з показів підсудного та потерпілого, після уходу ОСОБА_9 раптово зник, ні з ким не попрощавшись. Потерпілий підтверджує, що після того, як ОСОБА_7 пішов, він теж зібрався іти додому і ні в кафе, ні по дорозі додому ні з ким по мобільному не розмовляв, також не перевіряв, чи знаходиться в його кишені телефон.

Як слідує з роздруківки телефонних розмов, наданої Північним територіальним управлінням ПрАО "МТС Україна", потерпілий дійсно розмовляв з батьками близько 24 години, після чого його телефон був відключений і включився близько 1 години ночі, про що свідчать надходження СМС -повідомлень на номер сім -карти, що знаходилась в телефоні ОСОБА_3. Потім телефон знову був відключений і включився через півгодини, про що свідчить надходження певної кількості повідомлень на номер сім -карти, що належить ОСОБА_3, однак дана сім -карта в цей період уже знаходилась в іншому телефоні, що належить ОСОБА_7. О 1 годині 35 хвилин на телефоні ОСОБА_7 також зафіксовано зв'язок між номером ОСОБА_3 та батька -ОСОБА_10, що повністю підтверджується показами останнього, який повідомив суду, що після повернення сина додому з тілесними ушкодженнями, з'явився і зв'язок з його телефоном, так як йому стали надходити СМС -повідомлення, тому він зателефонував на номер сина, відбулося включення, однак ніхто не відповідав.

Даними роздруківки телефонних розмов також спростовуються покази ОСОБА_7 в тій частині, що ОСОБА_5 телефонував йому зранку та просив допомогти продати мобільний телефон. Як слідує з наданої суду інформації, протягом 27-28 січня 2012 року ОСОБА_5 і ОСОБА_7 жодного разу не телефонували один одному, крім цього останній зв'язок з ОСОБА_5 був зафіксований о 1.07 годині 28 січня 2012 року, після чого його номер був тривалий час відключений, бо як слідує з пояснень підсудного, після побиття його у дворах тої ночі, телефон зламався.

Отже з наведених вище доказів слідує, що ОСОБА_5 не здійснював проти правних дій по заволодінню мобільним телефоном та грошима ОСОБА_3, а тому в його діях відсутній склад злочину, передбачений ч.1 ст. 187 КК України.

Виходячи з належних та допустимих доказів, отриманих судом в ході судового слідства, суд визнав винним ОСОБА_5 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 125 КК України і кваліфікував його дії як умисне спричинення легких тілесних ушкоджень ОСОБА_3, що спричинило короткочасний розлад здоров'я.

Разом з тим з досліджених доказів та встановлених обставин справи вбачається, що інша особа, яка залишилась не встановленою, заволоділа мобільним телефоном та грошима ОСОБА_3.

Постановою слідчого СВ Гадяцького РВ УМВС України в Полтавській області відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_7 по ст. 187 ч.1, ст. 198 КК України за відсутністю в його діях складу злочину.

Однак, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що в діях ОСОБА_7 вбачаються ознаки злочину, передбаченого ст. 185 КК України -крадіжка чужого майна, тому прокурору Гадяцького району слід провести перевірку для встановлення наявності чи відсутності в діях ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ст. 185 КК України, зокрема яким чином одразу після вчинення злочину сім -карта ОСОБА_3 опинилася у його мобільному телефоні.

Так як злочин щодо крадіжки майна у ОСОБА_3 залишився не розкритим, наведені обставини не можуть залишатися поза увагою суду.

Керуючись ст. 23-2, 340 КПК України, суд

постановив:

- зобов'язати Гадяцьку районну прокуратуру провести перевірку з приводу наявності чи відсутності в діях ОСОБА_7 складу злочину, передбаченого ст. 185 КК України.

Не пізніше ніж у місячний термін повідомити суд про вжиті заходи та результати виконання постанови.

На постанову може бути подана апеляція до апеляційного суду Полтавської області протягом 15 діб через Гадяцький районний суд.

Головуюча: підпис

Копія: вірно

Суддя Гадяцького

районного суду Л..Максименко