Справа № 11-674/2008
Головуючий у 1 інстанції: Воронцова С.В.
: ст. 125 ч.2 КК України Доповідач :
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2008 року колегія суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду
Чернігівської області в
складі:

головуючого - судді - Григор'євої В.Ф.

суддів
- Трейтяк О.П., Білоброва В.Д.

при
секретарі - Глюк Н.М.

захисника
- ОСОБА_1

потерпілого
- ОСОБА_2

виправданого
- ОСОБА_3

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну
справу за апеляцією потерпілого ОСОБА_2 на вирок Деснянського районного суду м.
Чернігова від 08 вересня 2008 року,

ВСТАНОВИЛА:

Цим вироком: ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженець с. Надинівка Козелецького району Чернігівської області, українець,
громадянин України, з середньою освітою, одружений, раніше не судимий,
працюючий сторожем в Чернігівському обласному центрі медико-соціальної
реабілітації дітей-інвалідів, мешканець АДРЕСА_1

виправданий за відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ст.125
ч.2 КК України, на підставі ст.6 п.2 КПК України.

Позовні вимоги ОСОБА_2 про
стягнення матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду.

ОСОБА_2звернувся до суду зі скаргою приватного
обвинувачення про порушення кримінальної справи відносноОСОБА_3за ст.125 ч.2 КК
України за те, що 05 вересня 2007 року, близько 18 год. 30 хв., в АДРЕСА_1
ОСОБА_3заподіяв йому легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний
розлад здоров'я.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_2подав апеляцію, в
якій просить вирок суду скасувати та постановити новий, якимОСОБА_3визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ст.125 ч.2 КК України та призначити
йому покарання в межах санкції даної статті. Також просить задовольнити його
цивільний позов у повному обсягу. Посилається на неповноту, однобічність та
необ'єктивність розгляду справи, а також невідповідність висновків суду
фактичним обставинам справи. Звертає увагу на те, що приймаючи рішення по
справі, судом проігноровані докази на підтвердження вини ОСОБА_3, а саме: дані
акту судово-медичного обстеження від 09 жовтня 2007 року і показання свідків з
приводу походження отриманих ним тілесних ушкоджень.

Заслухавши доповідача по справі, пояснення потерпілого
ОСОБА_2, який підтримав свою апеляцію і просив її задовольнити, скасувати вирок
та постановити новий вирок, виправданогоОСОБА_3та його захисника, які просили
апеляцію потерпілого залишити без задоволення, а вирок суду - без зміни,
оскільки він законний і обґрунтований, дослідивши та перевіривши докази у
справі та обговоривши викладені у апеляції доводи, колегія суддів
дійшла висновку, що апеляція ОСОБА_2 не підлягає задоволенню з наступних
підстав.

Доводи, що наведені у апеляції потерпілого, були
предметом перевірки під час повного судового слідства по даній кримінальній
справі в апеляційному суді. Висновок суду про недоведеність виниОСОБА_3у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України, за якою його
виправдано, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю
зібраних доказів у справі, належно оцінених і є обґрунтованим.

В ході судового засідання суду першої інстанції так і під
час судового засідання у апеляційному суді, ОСОБА_3свою вину не визнав у
вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.2 КК України, посилаючись на те, що
ніяких ударів кулаком в область обличчя і голови не наносив потерпілому, а лише
прийшов з своєю дружиною до потерпілого з метою забрати свого сина додому, який
неодноразово вживав з сином потерпілого спиртні напої за місцем проживання
останнього.

Так, виправданий ОСОБА_3в
судовому засіданні апеляційного суду свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ст. 125 ч.2 КК
України, не визнав і показав, що він раніше не знав потерпілого ОСОБА_203
вересня 2007 року, у вечірній час, десь в
19 - 20 годин, він проходив біля будинку потерпілого ОСОБА_2 і побачив, що вони розпивають спиртні напої. Йому здалося, що він почув голос свого
сина у квартирі ОСОБА_2 Він хотів
забрати свого сина звідти, тому пішов додому за дружиною. Разом прийшли до
квартири ОСОБА_2 Він подзвонив у двері. Йому відчинив двері син ОСОБА_2 Він запитав у нього, де ОСОБА_3.
Він йому відповів, що незнає. Тоді він його відсторонив і пройшов до квартири.
До нього вийшов ОСОБА_2старший. Між ними нічого не відбувалося, поруч стояла його дружина. Він тільки хотів забрати
свого сина і все. Але його там дійсно не було. Його син неодноразово в цій
квартирі вживав спиртні напої, він там і ночував. Колись вони приховали той
факт, що син у них, а він не спав всю ніч, хвилювався. Він не наносив
потерпілому ударів. З потерпілим він
спілкувався на підвищених тонах. Коли
дізнались з дружиною, що сина там немає, то відразу пішли звідти. На кухні у
потерпілого перебувала їх сусідка
ОСОБА_4. Його дружина казала, що у ОСОБА_2старшого вона бачила
синець під оком. Вона про це казала і працівникам міліції, щоб звернули увагу,
що синець не свіжий. Коли він
дивився у квартиру ОСОБА_2, вона розташована на першому
поверсі будинку, то за столом сиділи два
ОСОБА_2та сусідка ОСОБА_4. На столі стояли якісь пляшки. Сина потерпілого він
лише відсторонив, а він потім, наче пішов в кімнату. Син потерпілого йому
сказав, що ОСОБА_3 у них немає дома, але
йому здалося, що почув голос сина, тому він і пройшов до квартири далі.
Він гадав, що син там десь ховається і виходити не хоче. Він не визнає
цивільний позов потерпілого, бо йому не наносив ударів.

Потерпілий ОСОБА_2в апеляційному суді показав, що у нього
ніколи не було ніяких відносин з виправданим ОСОБА_3 і до цих подій він
його взагалі не знав і не бачив. 03
вересня 2007 року він вперше побачив ОСОБА_3, коли останній його побив. Він дійсно в своїй скарзі і заяві
наплутав числа, час і помилково вказав
число 05 вересня 2007року, замість 03 вересня 2007 року, час, а
також переплутав вулицю і будинок, де відбувалися ці події, помилково вказав адресу ОСОБА_3, а
не свою. 03 вересня 2007 року, в вечірній час, він перебував дома разом зі
своїм сином Віталієм, який мешкає з ним. До них
тоді зайшла ще і сусідка ОСОБА_4,
разом готували вечерю. Під час приготування вечері вони не вживали
спиртних напоїв. Пролунав дзвінок у двері, син пішов їх відкривати. Наступної
миті син відлетів в сторону по коридору, до
його квартири забіг ОСОБА_3, та наніс йому удар по голові. При цьому він
висловлювався брутальною лайкою, кричав, що всіх нас постріляє. Від його удару
він впав - це був удар кулаком по голові. Почав підводитись та крикнув сину,
щоб той викликав міліцію. Виправданий
вдруге його вдарив кулаком в око, від
удару він знову впав та вдарився
потилицею об підвіконня. В цей час прибігла
дружина ОСОБА_3, забрала його і вони
вийшли з квартири. Коли син викликав міліцію, то вони вже перебували в коридорі.
Потім приїхав наряд міліції і вони пояснили всю ситуацію. ОСОБА_3 наносив йому
удари на кухні. Від першого удару
ОСОБА_3 він зігнувся і присів, не падаючи, а від другого удару - він впав та
сильно вдарився об підвіконня. Свідок
ОСОБА_4 весь цей час перебувала на кухні і сиділа на стільці. Цими діями
виправданого вона була дуже налякана і нічого ні ОСОБА_3у, ні йому не казала. В квартирі дві кімнати і його син під час нанесення йому ударів
знаходився в кімнаті. Туди ж ходила
дружина ОСОБА_3, там вона шукала свого сина. До 03 вересня 2007 року він знав,
що його син ОСОБА_3 товаришує з ОСОБА_3, але його батьків він ніколи не бачив і
не знав, хто вони. ОСОБА_3 ОСОБА_3
товаришував з сином і він його
бачив пару раз у них в квартирі. У хлопців були нормальні стосунки, зараз вони
також спілкуються. На другий день він
дізнався, хто його побив, побалакав з ОСОБА_3 і просив його, щоб до його
зайшли батьки ОСОБА_3. Більше він не
бачив ні його, ні батьків ОСОБА_3 ОСОБА_3. Він хотів все з ними нормально
залагодити. Він написав заяву в міліцію, але трохи переплутав числа. Написав,
що події відбувались 5 числа, просто цього числа до нього приходив лікар. У нього була гематома
під лівим оком, а також внаслідок падіння у нього був струс мозку. Удар йому був
нанесений в ліву сторону голови. Від
першого удару у його не було нічого розбите. Він проходив лікування в 2- й міській лікарні. Придбав ліків на суму
147, 89 гривень, поступово чеки добавляв, тому змінювалась матеріальна шкода і
були в документах виправлення. На амбулаторному лікуванні він перебував два
тижні, після цього він більше ніде не
лікувався. Він писав раніше, що були завдані тілесні ушкодження
середньої тяжкості, бо мені так підказали товариші, дивлячись на те, що в його
був струс головного мозку. Потім він вже вказав, що ОСОБА_3 повинен бути
притягнутий до відповідальності за ст. 125 ч. 2 КК України. Моральну шкоду він
оцінює в 20000 гривень, враховуючи , що завдяки хворобі він відмовився від
вигідного об'єкту, в його квартирі мінялись двері, його перевели на іншу
роботу. На лікарняні йому ходити не можна , бо до пенсії залишилось 1,5
роки. Зараз у його спостерігається
безсоння, він почав боятись висоти. З
сином виправданого зараз нормальні стосунки, а з його батьком вони не можуть
примиритись, бо не знаходять спільної мови, а їх діти і далі товаришують.

Свідок ОСОБА_2 у
судовому засіданні апеляційного суду показав, що він товаришує з сином
виправданого - ОСОБА_3 У них з ним нормальні стосунки. Ці події відбувались 03
вересня 2007 року, вечором біля 22 години. Дома був батько та він. Потім зайшла
сусідка ОСОБА_4. Вони збирались
вечеряти. В двері подзвонили. Він пішов відкривати двері. Зайшов ОСОБА_3 та
його дружина. Його ОСОБА_3 відштовхнув,
вдвох вони увірвались до квартири. Він показував дружиніОСОБА_3кімнати і що їх
сина в нашій квартирі немає. Що в цей час робив ОСОБА_3 з його батьком він не бачив, це потім побачив батька на
кухні, він сидів на підлозі і тримав руками голову. Дружина ОСОБА_3 зайшла до
кухні та забрала свого чоловіка. Вони викликали міліцію. У батька виявили струс
мозку. У нього на обличчі він не бачив
синців. Батько пізніше звернувся до лікарні.

Свідок ОСОБА_4
показала, що вона давно знає виправданого і
вони раніше були сусідами. Потерпілого ОСОБА_2теж знає
давно, він її сусід. Стосунки з усіма нормальні. З ОСОБА_2 вони мешкають в одному під'їзді. Він на першому поверсі, а вона - на третьому. До нього вона часто заходить. Ці події відбувались 03
вересня 2007 року, близько 21 години
40 хвилин. Точно знаю час, бо вона до цього була у бабусі, за якою здійснює
догляд і поклала її спати, а сама пішла
додому. В гості до ОСОБА_2 зайшла, бо її туди запросив його син. Вона
перебувала на кухні. Син ОСОБА_2готував уху. В двері в цей час хтось подзвонив,
ОСОБА_2пішов відкривати. Потім вона побачила, як ОСОБА_2 пройшов, а на
кухню зайшовОСОБА_3. Почав питати, де
його син ОСОБА_3. Вона злякалась. Він ударив ОСОБА_2, від цього удару
ОСОБА_2впав та вдарився об підвіконня. ОСОБА_3 в цей час кричав на всіх, що
повбиває, перестріляє нас. На кухню зайшла його дружина і забрала його.

Також в ході судового засідання були перевірені показання свідка
ОСОБА_5, які ним були дані в ході судового засідання в суді першої
інстанції, який підтвердив, що він дійсно за вказівкою чергового ЧМВ УМВС
України в Чернігівській області виїхав за місцем проживання потерпілого ОСОБА_2
таОСОБА_3з приводу заяви про вчинення бійки, обставин конфлікту та наявності
тілесних ушкоджень у потерпілого ОСОБА_2 не пам'ятає, оскільки минуло багато
часу.

В ході судового засідання апеляційного суду були
перевірені показання свідків ОСОБА_6, ОСОБА_7, які ними були дані в ході
судового засідання в суді першої інстанції, які аналогічні показанням свідка
ОСОБА_5

Як вбачається з матеріалів справи, 06 березня 2008 року
ОСОБА_2звернувся до суду зі скаргою приватного обвинувачення про порушення
кримінальної справи відносноОСОБА_3за ст.125 ч.2 КК України.

Із скарги вбачається, що 05 вересня 2007 року, близько 18
год. 30 хв., в АДРЕСА_1 ОСОБА_3 йому один удар рукою в обличчя, від чого він
впав на вдарився головою об підлогу, чим заподіяв йому легкі тілесні
ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров'я.

31
березня 2008 року була порушена
кримінальна справа за скаргою ОСОБА_2 в порядку ст.27 КПК України у відношенніОСОБА_3за ознаками злочину,
передбаченого ст.125 ч.2 КК України.

В
матеріалах справи має місце акт судово-медичного
обстеження ОСОБА_2 від 09 жовтня 2007 року, згідно якого, у останнього були
виявлені тілесні ушкодження у вигляді:
закритої черепно-мозкової
травми, струсу головного мозку, забою м'яких тканин потиличної ділянки голови, які відносяться до
категорії легких тілесних ушкоджень з короткочасним розладом здоров'я, синця лівого повіка, що
відноситься до категорії
легких тілесних ушкоджень, які могли утворитися 03.09.2007 року.

Оскільки
по справі не проводилась судово-медична експертиза, як це вимагає ст.76 КПК
України та з метою усунення протиріч щодо характеру та локалізації тілесних
ушкоджень та встановлення тяжкості і характеру наявних у ОСОБА_2 тілесних
ушкоджень, постановою Деснянського районного суду м. Чернігова від 01 липня
2008 року було призначено комісійну
судово-медичну експертизу.

Згідно
з висновком комісійної судово-медичної експертизи № 162 від 29 серпня 2008
року, у ОСОБА_2 мали місце тілесні ушкодження у вигляді: гематоми в області
лівого ока, котра виникла від дії тупого предмета, могла утворитись від удару в області
лівого ока, відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень. Давність
утворення даних тілесних ушкоджень встановити не представляється можливим із-за відсутності
судово-медичних даних ( в наданих медичних документах не вказаний колір
гематоми, її розміри, форма та точна локалізація).

Діагноз
„закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку” об'єктивними даними не підтверджений і при оцінці ступеню
тяжкості тілесних ушкоджень до уваги не
брався.

Тривале
перебування ОСОБА_2 на амбулаторному
лікуванні, пов'язане з загостренням хронічних захворювань (гіпертонічна хвороба,
цереброваскулярна хвороба) і при оцінці ступеню тяжкості тілесних ушкоджень до
уваги не брався. Тілесні ушкодження, що зазначені в наданих медичних документах, а саме
гематома в області лівого ока, на думку комісії судово-медичних експертів, виникла
в результаті одного травматичного
впливу і травмуюча сила була прикладена в область лівого ока.

Тілесні
ушкодження у вигляді гематоми м'яких тканин в області лівого ока не призводять до втрати
загальної та професійної працездатності.

Лікування,
що призначалось ОСОБА_2,
було спрямоване на лікування наявних у нього хронічних захворювань (ішемічна
хвороба серця, гіпертонічна хвороба, цереброваскулярна хвороба). 3 приводу гематоми
м'яких тканин в області лівого ока будь-яке лікування не призначалось. 3 приводу
наявних тілесних ушкоджень
він не потребує, як щорічного так і взагалі санаторно-курортного лікування.

За
наявності цереброваскулярної хвороби при артеріальній гіпертензії, церебросклерозі,
гіпертонічній хворобі II ст., ішемічній хворобі серця, хворий може втрачати
свідомість та падати.

Колегія суддів вважає, що даний висновок комісійної
судово-медичної експертизи відповідає вимогам КПК України та законодавству, яке
регламентує проведення експертиз, він є належно вмотивованим, даним на підставі
повного вивчення матеріалів справи,
зокрема і акту судово-медичного обстеження ОСОБА_2 від 09 жовтня 2007 року, на
який посилається апелянт.

За таких обставин наявні у ОСОБА_2 тілесні ушкодження не потягли за собою
короткочасний розлад здоров'я, що є обов'язковою кваліфікуючою ознакою ст.125
ч.2 КК України.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого
висновку, що пред'явлене ОСОБА_3обвинувачення у вчиненні злочину, передбаченого
ст. 125 ч.2 КК України, не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні,
оскільки доказів, які б вказували на заподіяння ОСОБА_3 потерпілому ОСОБА_2
легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров'я, не
здобуто.

Як вбачається з матеріалів справи, потерпілий ОСОБА_2не звертався до суду
зі скаргою приватного обвинувачення про притягненняОСОБА_3до кримінальної
відповідальності за ст. 125 ч.1 КК України за спричинення йому легких тілесних
ушкоджень, тому суд першої інстанції був позбавлений можливості прийняти
рішення по даному факту і в цьому випадку колегія суддів вважає, що суд дійшов
правильного висновку, що винаОСОБА_3у спричиненні легких тілесних ушкоджень
також не доведена, так як ОСОБА_3свою причетність до нанесення потерпілому
будь-яких тілесних ушкоджень категорично заперечує, даних про те, що останній
наніс удар потерпілому ОСОБА_2 саме в область лівого ока в матеріалах справи
немає, також відсутні і дані про давність виникнення наявного у потерпілого
легкого тілесного ушкодження, що підтверджується вказаним висновком комісійної
судово-медичної експертизи.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку,
що позовні вимоги потерпілого про відшкодування матеріальної та моральної шкоди
необхідно залишити без розгляду, оскільки в діяхОСОБА_3відсутній склад злочину,
передбаченого ст. 125 ч.2 КК України, у зв'язку з чим він виправданий.

За таких обставин, судом першої інстанції справу розглянуто повно й
об'єктивно, наявним доказам дано належну оцінку в їх сукупності, у тому числі
доводам апелянта і обґрунтовано постановлено відносноОСОБА_3виправдувальний
вирок.

З урахуванням наведеного, підстав для задоволення апеляції потерпілого ОСОБА_2, скасування вироку щодоОСОБА_3та
постановлення нового вироку, колегія суддів не вбачає.

На підставі
наведеного, керуючись ст. 365, 366, 379 КПК України, колегія
суддів, -

У Х В А Л И Л А :

Апеляцію потерпілого ОСОБА_2
залишити без задоволення, а вирок Деснянського районного суду м. Чернігова від
08 вересня 2008 року щодо ОСОБА_3 - без
зміни.

Судді:

Трейтяк О.П.
Григор'єва В.Ф.
Білобров В.Д.