ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 691/69/14-к
провадження № 1-кп/691/30/14
В И Р О К
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2014 рокуГородищенський районний суд Черкаської області

у складі:

судді ОСОБА_1

за участю

секретаря судових засідань ОСОБА_2

прокурора ОСОБА_3

та

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в м. Городище кримінальне провадження за №0000436 відносно обвинувачення

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

уродженця с. Калинівка Городищенського району Черкаської

області, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 ,

фактично проживаючого по АДРЕСА_2 , українця, громадянина

України, із професійно-технічною освітою, одруженого,

працюючого начальником Цвітківського району електропостачання

Одеської залізниці, раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст.366 КК України,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_4 , працюючи згідно наказу ЕЧ-2 №39 К від 01.04.1999 року на посаді начальника Цвітківського району електропостачання Шевченківської дистанції електропостачання Одеської залізниці, використовуючи своє службове становище, всупереч інтересам служби, 03.11.2011 року здійснив видачу завідомо неправдивого документу, а саме: провівши огляд змонтованого електрообладнання, достовірно знаючи, що в акті допуску від 03.11.2011 року на підключення до електричної мережі установки магазину «Злагода», який розташований по вул. Кірова, смт. Цвіткове Городищенського району Черкаської області та належить на праві приватної власності ОСОБА_5 , містяться неправдиві відомості щодо технічних характеристик лінії електропередачі та вказано КП «Весна» смт. Цвіткове Городищенського району Черкаської області підприємством, яке здійснювало монтаж, випробовування та наладку мережі електроустановки, що невідповідає дійсності, підписав вказаний акт, тим самим надавши йому юридичної сили, що стало підставою підключення магазину «Злагода» до електричної мережі Шевченківської дистанції електропостачання Одеської залізниці.

Таким чином, ОСОБА_4 своїми умисними діями вчинив кримінальне правопорушення (злочин), передбачене ч.1 ст.366 КК України, кваліфікуючою ознакою якого являється службове підроблення, тобто видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.

У підготовчому судовому засіданні прокурор заявив клопотання про ухвалення вироку, із затвердженням угоди про визнання винуватості та надав суду Угоду про визнання винуватості, укладену 26.12.2013 року в м. Сміла у приміщенні Шевченківської прокуратури з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері, за адресою: м. Сміла, вул. Московська, 2-а, Черкаської області, між старшим прокурором Шевченківської прокуратури з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері ОСОБА_6 , якій на підставі ст.37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні №0000436, із підозрюваним ОСОБА_4 , та з додержанням наступних умов.

Із змісту угоди вбачається, що заступником начальника СВ ЛВ на ст. ім. Т. Шевченка УМВС України на Одеській залізниці ОСОБА_7 за погодженням із прокурором, ОСОБА_4 висунута підозра у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.366 КК України. Підозрюваний ОСОБА_4 під час досудового розслідування даного кримінального провадження повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні і зобов`язується беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні, повністю відшкодувати витрати на проведення експертизи №401 від 21.11.2013р. в розмірі 1040,06грн.. При цьому, сторони погоджуються на призначення ОСОБА_4 покарання за ч.1 ст.366 КК України у вигляді штрафу в розмірі 88 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1496,00грн., і враховуючи особу підозрюваного, за наявності обставин, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого, згідно ст.69 КК України, без позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків. Із запропонованою мірою покарання ОСОБА_4 згідний.

Наслідки укладання та затвердження угоди про визнання винуватості, що передбачені ч.2 ст.473 КПК України сторонами /прокурором, обвинуваченим/ оговорені, а саме, для прокурора обмеження права оскарження вироку згідно з положеннями статей 394 та 424 КПК України, для обвинуваченого - обмеження права оскаржувати вирок згідно з положеннями ст. ст. 394, 424 КПК України та відмова від здійснення прав, передбачених абзацами першим та четвертим пункту 1 частини четвертої статті 474 КПК України. Як і оговорено сторонами наслідки невиконання угоди про визнання винуватості, що передбачені ст. 476 КПК України, з розумінням обвинуваченого, що виконання зобов`язання в межах цієї угоди цілком залежить від дотримання ним Закону і положень складеної угоди, а також те, що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст. 389-1 КК України.

Обвинувачений ОСОБА_4 в судовому засіданні, пояснив, що права та обов`язки, які передбачені кримінальним процесуальним законодавством йому є зрозумілими, як і є зрозумілими надані йому законом права у зв`язку з укладенням Угоди про визнання винуватості, вказавши, що вину у скоєнні суспільно-небезпечного діяння за ч.1 ст.366 КК України, а саме, у службовому підробленні, тобто видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів визнає, із зазначенням того, що обставини, які викладені в пред`явленій підозрі (обвинувальному акті) та угоді про визнання винуватості відповідають дійсності, він є обізнаним з характером обвинувачення та його суттю, розуміє: погоджений вид покарання; наслідки укладення та затвердження Угоди про визнання винуватості, зобов`язується виконати взяті на себе відповідно до Угоди про визнання винуватості зобов`язання, угоду досягнуто добровільно без примусу. Та додатково вказав, що витрати на проведення експертизи у даному кримінальному провадженні, після укладення угоди, а саме, 26.12.2013р. у добровільному порядку відшкодовані в розмірі 1040,06грн., що підтверджується наданою квитанцією.

Суд не вправі перевіряти фактичні обставини вчиненого ОСОБА_4 суспільно-небезпечного діяння, так як не здійснює оцінку доказів у кримінальному провадженні під час проведення підготовчого судового засідання, виходячи з того, що межі розгляду встановлюються лише змістом угоди про визнання вини.

Згідно ч.4 ст.469 КПК України, угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам. Укладення угоди про визнання винуватості у кримінальному провадженні, в якому бере участь потерпілий, не допускається.

Суд, на виконання вимог ст.474 КПК України, проводить розгляд щодо угоди за обов`язкової участі сторін угоди, із з`ясуванням в обвинуваченого розуміння положень ч.4, ч.5 даної статті, перевіряючи її на відповідність вимогам діючого процесуального та матеріального законодавства. Сумнівів у добровільності та істинності позиції обвинуваченого ОСОБА_4 на укладення угоди, не встановлено. Суд, переконаний, що укладення Угоди про визнання винуватості є добровільною і не вбачає необхідності витребовувати додаткові документи та викликати в судове засідання інших осіб і опитувати їх, обмежуючись наданими суду доказами у підготовчому провадженні. Суд, вважає, що угода про визнання винуватості підлягає до затвердження.

Ухвалюючи вирок, на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, та оцінені в ході підготовчого судового засідання при прийняті рішення щодо затвердження угоди, суд приходить до висновку, що мало місце діяння у вчиненні якого підозрюється/обвинувачується ОСОБА_4 склад злочину з кваліфікуючими ознаками - службове підроблення, тобто видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, - вказує на кваліфікацію діяння за ч.1 ст.366 КК України, вина обвинуваченим визнається повністю.

При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_4 суд враховує, що узгоджена сторонами в угоді про визнання винуватості міра покарання відповідає загальним правилам призначення покарань за кримінально-каране діяння, та розміру призначеного покарання, які встановлені Кримінальним Кодексом України, з урахування обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання. Злочин, що скоєний ОСОБА_4 за ч.1 ст.366 КК України є злочином середньої тяжкості. Обставини, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 є щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину. Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 судом не встановлено.

Досліджуючи дані про особу обвинуваченого, суд, враховує, що ОСОБА_4 злочин скоїв вперше, має похилий вік, за місцем роботи та проживання характеризується виключно з позитивної сторони, являється утриманцем сім`ї, ні до кримінальної, ні до адміністративної відповідальності, за життя, не притягувався; на обліку в лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, свою вину в скоєнні злочину визнав повністю, сприяв розкриттю, і оцінивши в сукупності обставини, що пом`якшують покарання та істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого злочину, приходить до висновку про можливість призначення обвинуваченому покарання більш м`якого, ніж передбачено законом, тобто із застосуванням ст.69 КК України щодо додаткового виду покарання.

При вирішенні питання про відповідність угоди вимогам ст.474 КПК України, суд, враховує, що умови Угоди про визнання винуватості не суперечать вимогам цього кодексу, правова кваліфікація дій обвинуваченого вірна, умови угоди відповідають інтересам суспільства та не порушують прав, свобод, чи інтересів сторін або інших осіб, як і не встановлені підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, не є очевидною можливість не виконання обвинуваченим взятих на себе зобов`язань за угодою, фактичні підстави для невизнання винуватості відсутні.

Згідно ч.5 ст.65 КК України у випадку затвердження вироком угоди про визнання вини, суд призначає покарання, узгоджене сторонами угоди.

За таких обставин суд, вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченого ОСОБА_4 може сприяти покарання не пов`язане з його ізоляцією від суспільства і призначає йому покарання узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості у вигляді штрафу в розмірі 88 (вісімдесят вісім) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1496,00грн., без позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків, яке відповідає санкції статті 366 ч.1 КК України, та вимогам ст.69 КК України щодо можливості призначення більш м`якого покарання, ніж передбачене законом.

З врахуванням вищенаведеного, суд, приходить до висновку про затвердження угоди, укладеної між прокурором та обвинуваченим.

По кримінальному провадженню та укладеній угоді малися судові витрати в розмірі 1040,06грн., за проведення почеркознавчої експертизи, які підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави, однак з урахуванням того, що обвинувачений відшкодував дані витрати, суд не покладає зобов`язання, що передбачені угодою в цій частині.

Речових доказів по кримінальному провадженні немає.

Керуючись ст. ст. 474, 475, ч.4 ст. 394, п.1 ч.1, п.1 ч.2 ст.395 КПК України, суд -

з а с у д и в :

Угоду про визнання винуватості, укладену 26.12.2013 року в м. Сміла у приміщенні Шевченківської прокуратури з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері, за адресою: м. Сміла, вул. Московська, 2-а, Черкаської області, між старшим прокурором Шевченківської прокуратури з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері ОСОБА_6 , з обвинуваченим ОСОБА_4 про визнання винуватості - затвердити.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ст.366 ч.1 Кримінального Кодексу України, і призначити йому за даною статтею покарання, із застосуванням ст. 69 КК України, у вигляді штрафу в розмірі 88 (вісімдесят вісім) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1496 (одна тисяча чотириста дев`яносто шість) грн. 00 коп., без позбавлення права обіймати посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих та адміністративно-господарських обов`язків.

Роз`яснити, засудженому ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та обвинуваченим про визнання винуватості може бути оскаржений до апеляційного суду Черкаської області з підстав передбачених ч.4ст.394 КПК України:

- обвинуваченим, його захисником, законним представником виключно з підстав: призначення судом покарання суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди, ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання, невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьмою статті 474 КПК України, в тому числі нероз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди, затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четрертою статті 469 КПК України угода не може бути укладена.

Оскарження вироку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини не допускається.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана через Городищенський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Черкаської області.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1