Справа № 727/2502/15-к
Провадження № 1-кп/727/137/15
ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЧЕРНІВЦІ
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 квітня 2015 року м. Чернівці
Шевченківський районний суд м. Чернівців в складі:
Головуючого судді ОСОБА_1
при секретарі судових засідань ОСОБА_2
за участю учасників судового кримінального провадження:
сторони обвинувачення - прокурора ОСОБА_3
- потерпілого ОСОБА_4
за участю обвинуваченого ОСОБА_5
Обвинувачений ОСОБА_5 23.07. 2014 року біля 16 годин перебуваючи в приміщенні філії «Ощадбанку» № 48, що по вулиці Південно Кільцевій 25 м. Чернівці, в момент коли потерпілий розраховувався біля каси за комунальні послуги, з метою особистого збагачення, шляхом вільного доступу, таємно, протиправно, з корисливих мотивів, скориставшись відсутністю уваги відносно себе з боку сторонніх осіб, з крісла біля каси викрав дорожню сумку «David Jones» вартістю 402 грн., в якій знаходилися чоловічі кросівки «Mat Star Sport» вартістю 50 грн., бриджі «Adidas» чорного кольору вартістю 20 грн., майки Collins basic medium» в кількості 2 шт. вартістю 40 грн., рукавиці для рукопашного бою «Free Fight» вартістю 266 грн., боксерські лапи «Boxer Sport Line» вартістю 191,70 грн. та навушники «блутуз гарнітура Nokia», внаслідок чого завдав потерпілому ОСОБА_4 матеріальної шкоди на загальну суму1069,70 грн., після чого з місця вчинення злочину зник, розпорядившись вищенаведеними речами на власний розсуд.
Обвинувачений ОСОБА_5 свою вину у вчиненні вищенаведеного кримінального правопорушення визнав повністю. Крім повного визнання своєї вини обвинуваченим, його вина у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 185 ч.1 КК України, підтверджується доказами, зазначеними в обвинувальному акті, із якими обвинувачений погодився в засіданні.
В підготовчому судовому засіданні відповідно потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 заявлено клопотання про затвердження угоди про примирення від 27.03. 2015р. між ними, на підставі ст. ст. 468, 469, 471 КПК України; сторони погодились на призначення покарання ОСОБА_5 за ст. 185 ч.1 КК України у вигляді штрафу, в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн.
Прокурор ОСОБА_3 не заперечувала проти задоволення вищенаведеного клопотання.
Судом установлено, що на момент підписання 27.03. 2015р. угоди про примирення потерпілий ОСОБА_4 та обвинувачений ОСОБА_5 розуміли наслідки укладення такої угоди, згідно ст.473 КПК України, і підстави оскарження обвинувального вироку в апеляційному порядку (ст.394 ч.3 п.2) КПК України) та касаційному порядку (ст.424 ч.3 п.2) КПК України), про що їм було роз`яснено і судом в засіданні.
Обвинувачений ОСОБА_5 відмовився від здійснення прав, передбачених ст.474 ч.5 п.1) КПК України, а потерпілий ОСОБА_4 погодився з тим, що буде позбавлений права вимагати в подальшому притягнення ОСОБА_5 до кримінальної відповідальності за дане кримінальне правопорушення (окрім випадку невиконання ними у подальшому умов угоди) і змінювати розмір вимог про відшкодування шкоди. Обвинувачений ОСОБА_5 розуміє, що в разі невиконання ними угоди про примирення (ст.476 КПК України) потерпілий має право упродовж строків давності притягнення до кримінальної відповідальності звернутися до суду із клопотанням про скасування вироку та вимагати судового розгляду кримінального провадження в загальному порядку, а також те, що умисне невиконання цієї угоди є підставою для притягнення його до кримінальної відповідальності за ст.389-1 КК України.
В підготовчому судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_5 потерпілий ОСОБА_4 підтвердили факт примирення; просять затвердити укладену 27.03. 2015р. між ними угоду про примирення і призначити ОСОБА_5 покарання за ст. 185 ч.1 КК України у вигляді 850 грн. штрафу.
Судом крім наведеного, з`ясовано, що обвинувачений ОСОБА_5 цілком розуміє своє право на судовий розгляд, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України. Також з`ясовано у потерпілого що він розуміє наслідки затвердження угоди про примирення, передбачені ст.473 КПК України.
Судом встановлено, що укладення угоди про примирення між потерпілим ОСОБА_4 і обвинуваченим ОСОБА_5 являється добровільним і не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді, що фактично як потерпілим ОСОБА_4 так і обвинуваченим ОСОБА_5 було підтверджено і в підготовчому судовому засіданні, а сама угода відповідає вимогам закону та нормам КПК України; обвинувачений має можливість виконати взяті на себе за цією угодою зобов`язання.
Судом вірно кваліфікуються дії обвинуваченого ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення за ст. 185 ч.1 КК України і суд вважає, що дане кримінальне правопорушення не підлягає іншій кваліфікації, в тому числі за більш тяжке, ніж те, щодо якого передбачена можливість укладення цієї угоди про примирення.
Умови угоди про примирення відповідають інтересам суспільства і не порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_5 , суд враховує умови угоди про примирення, укладеної 27.03.2015 року між останнім та потерпілим ОСОБА_4 , узгоджену сторонами угоди міру покарання ОСОБА_5 за ст. 185 ч.1 КК України у вигляді 850 грн. штрафу та вважає, що таке покарання слід призначити обвинуваченому із урахуванням тяжкості вчиненого ним кримінального правопорушення, обставин, що пом`якшують і обтяжують покарання, його особи, зокрема з врахуванням того, що раніше ОСОБА_5 не скоював ніяких правопорушень до кримінальної відповідальності притягається вперше, позитивно характеризується за місцем проживання, перебуває на обліку з 2003 року в наркологічному диспансері; на обліку в психіатричній лікарні не перебуває, завдані збитки потерпілому ОСОБА_4 відшкодовано в повному обсязі, останній претензій ні матеріального, ні морального характеру до обвинуваченого не має, є
В поряду ст. 100 п.9 КПК України підлягає вирішенню доля речових доказів.
Питання про судові витрати підлягають вирішенню, відповідно до вимог ст. 124 КПК України.
Заходи забезпечення кримінального провадження, зокрема міра запобіжного заходу відносно ОСОБА_5 не обиралася.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 367-371, 373-374, 474, 475 КПК України, суд, -
ЗАСУДИВ :
Затвердити угоду про примирення, укладену 27.03. 2015 року між потерпілим ОСОБА_4 та обвинуваченим ОСОБА_5 .
ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення передбаченого ст. 185 ч.1 КК України та призначити йому покарання у вигляді штрафу - 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто - 850 грн. (вісімсот п`ятдесят грн.) в дохід держави.
Стягнути з засудженого ОСОБА_5 (документ, що посвідчує особу паспорт НОМЕР_1 виданий 01.04. 1996 року Ленінським РВУ МВС України в Чернівецькій області (а.с. 44) - кошти в сумі 737,88 грн. на користь держави, в рахунок відшкодування витрат на проведення судової товарознавчої експертизи (довідка про витрати (а.с. 14) № 461-А).
На вирок може бути подано апеляцію до Апеляційного суду Чернівецької області через Шевченківський районний суд м. Чернівців протягом тридцяти днів з дня його проголошення з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України, зокрема: обвинуваченими з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без їх згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами п`ятою сьомою статті 474 цього Кодексу, в тому числі не роз`яснення їм наслідків укладення угоди; потерпілим з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; не роз`яснення йому наслідків укладення угоди; невиконання судом вимог, встановлених частинами шостою та сьомою статті 474 цього Кодексу; прокурором виключно з підстав затвердження судом угоди у кримінальному провадженні, в якому згідно з частиною третьою статті 469 цього Кодексу угода не може бути укладена.
Суддя ОСОБА_1