Справа № 11 а - 2769 2007 рік Головуючий в
ч. 1, 2 ст. 172, ч.3
ст. 357 КК Доповідач
УХВАЛА

Іменем України

04
вересня 2007 року Колегія суддів
судової палати в
кримінальних справах

Апеляційного
суду Донецької області в складі:

головуючого - Калашникова В.М.

суддів - Ковалюмнус Е.Л., Артамонова
О.О.

з участю
прокурора - Єроклінцевої Н.С

з участю
захисника - ОСОБА_1

з участю
засудженого - ОСОБА_2

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в місті Донецьку кримінальну справу за
апеляцією засудженого ОСОБА_2, на вирок
Микитівського районного суду м. Горлівка
Донецької області від 20 червня 2007 року,

встановила:

Вироком
Микитівського районного суду м. Горлівка
Донецької області від 20 червня 2007 року засуджений

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження, уродженець м.
Брянка Луганської області,
громадянин України, раніше не
судимий, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 172 КК України до сплати штрафу у розмірі
510 гривень, за ч.2 ст. 172 КК України до сплати штрафу у розмірі
1360 гривень, за ч.3 ст. 357 КК України до сплати штрафу у розмірі
680 гривень.

На
підставі ч.1 ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання
більш суворим, остаточно визначене
покарання у вигляді штрафу у розмірі 1360 гривень.

ОСОБА_2
визнаний винним у тому, що він, як фізична особа - підприємець, у належному йому продовольчому кіоску, розташованому по АДРЕСА_2, використовуючи у своїй діяльності найману
працю, умисно, в період з 20 червня по 02 жовтня 2005 року
не заключив трудову
угоду у письмовій формі з робітником кіоску ОСОБА_3, не завів на неї трудову книжку, відповідні податки та збори до державних
цільових фондів не сплачував, встановив
для неї 12 годинний робочий день без перерви на відпочинок та їжу й
вихідних, допускав її до праці протягом
двох змін поспіль, не сплачував працю у
понаднормовий час, святкові та вихідні
дні у подвійному розмірі, чим грубо
порушив законодавство про працю.

Крім цього, фізична особа - підприємець ОСОБА_2 у
належному йому продовольчому кіоску,
розташованому по АДРЕСА_2,
використовуючи у своїй діяльності найману працю, умисно,
в період з 10 січня по 28 лютого 2006 року не

заключив трудову угоду у письмовій формі
з робітником кіоску ОСОБА_4 -
матір'ю, яка на утримання має
неповнолітню дитину, не вніс данні про
працю до її трудової книжки, відповідні
податки та збори до державних цільових фондів не сплачував, встановив для неї 12 годинний робочий день
без перерви на відпочинок та їжу й вихідних,
допускав її до праці протягом двох змін поспіль, не сплачував працю у понаднормовий час, святкові та вихідні дні у подвійному
розмірі, чим грубо порушив законодавство
про працю.

Також
ОСОБА_2 в період з вересня 2003 року по лютий 2006 року під приводом залогу за
нібито недостачу, яка виникла за місцем
праці у вищевказаному кіоску, заволодів
паспортами й трудовими книжками належними ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_4, а також паспортом ОСОБА_3, які незаконно утримував за місцем свого
мешкання.

В своїй
апеляЦП засуджений просить вирок суду скасувати, а провадження по справі закрити з передачею
його на поруки, посилаючись на те, що суд першої інстанції не врахував
того, що він вину свою визнав, щиро розкаявся у скоєному, до кримінальної відповідальності притягується
вперше, скоїв злочин невеликої
тяжкості, у зв'язку з чим безпідставно
відмовив у задоволенні клопотання колективу шахти ім. „Ізотова" про передачу його на поруки.

Заслухавши
доповідача по справі, засудженого та
його захисника, які підтримали доводи
апеляЦП, думку прокурора, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляція не підлягає задоволенню з таких
підстав.

Висновки
суду про винність ОСОБА_2
у вчиненні злочинів, за які він
засуджений, ніким не оспорюються, в тому числі і самим засудженим.

Що
стосується клопотання про звільнення засудженого від кримінальної
відповідальності у зв'язку з передачею його на поруки, то, на
думку колегія суддів, суд першої
інстанції обґрунтовано відмовив в його задоволенні, оскільки щире каяття, на що посилався ОСОБА_2 припускає дійсне
визнання своєї вини, повинне бути дієвим. Це не знайшло свого підтвердження ні в
матеріалах справи, ні в судовому
засіданні.

Колегія
суддів також не знаходить підстав для закриття провадження по кримінальній
справі з передачею засудженого на поруки.

На
підставі викладеного, керуючись ст.
ст. 365, 366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію
засудженого Кулєшова О.О. залишити без задоволення.

Вирок
Микитівського районного суду м. Горлівка
Донецької області від 20 червня 2007 року щодо ОСОБА_2 залишити без змін.