Кримінальне провадження № 1-кп/489/156/2015 р.
В И Р О К
ІМ`ЯМ УКРАЇНИ
2 квітня 2015 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурорів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5
розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження на підставі обвинувального акту за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, судимого: 27.05.2002 р. Київським районним судом м. Одеси за ст.121 ч.1, 296 ч.4, 69, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, звільнився 11.02.2003 р. по відбуттю покарання; 25.02.2008 р. Голосіївським районним судом м. Києва за ст.185 ч.3 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі, звільнився 15.01.2010 р. по відбуттю покарання; 23.12.2010 р. Київським районним судом м. Одеси за ст.185 ч.3 КК України до 3 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням на 2 роки; 24.05.2012 р. Суворівським районним судом м. Одеси за ст. 185 ч.3, 71 КК України до 7 років позбавлення волі, 16.04.2013 р. апеляційним судом Одеської області вирок змінено та визначено покарання у вигляді 6 років позбавлення волі, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України,

В С Т А Н О В И В:

Засуджений ОСОБА_5 , відбуваючи покарання у Казанківський виправній колонії № 93 в Миколаївській області, будучи, 12.05.2014 р., за порушення режиму відбування покарання, переведений начальником колонії до приміщення камерного типу строком на 1 місяць, 12.11.2014 р. був призначений згідно графика чергувань прибирати територію відділення № 8 та отримавши вказівки і наполегливі неодноразові законні вимоги від начальника відділення № 8 ОСОБА_6 про проведення прибирання території, який в силу свого посадового становища мав право пред`являти таку вимогу, двічі відкрито, в категоричній формі відмовився від їх виконання та демонстративно без поважних причин не виконав вимоги представника адміністрації установи виконання покарань.

Суд визнає ОСОБА_5 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України, тобто у злісній непокорі законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, особою яка відбуває покарання у вигляді позбавлення волі, якщо ця особа за порушення вимог режиму відбування покарання була піддана протягом року стягненню у виді переведення до приміщення камерного типу.

Вина обвинуваченого доведена дослідженими судом доказами.

Так, обвинувачений визнав себе винним і показав, що він відбуває покарання у Казанківський виправній колонії № 93. 12.11.2014 р. його викликав до себе перший заступник начальника колонії та сказав, щоб він вбирав територію та дав йому граблі. Він в присутності інших осіб, двічі відмовився прибирати, оскільки вважав, що це мають робити інші люди.

Згідно довідки про заохочення та стягнення від 12.11.2014 р., на ОСОБА_5 за порушення режиму відбування покарання, 12.05.2014 р. було накладено стягнення у вигляді поміщення до приміщення камерного типу на 1 місяць.

Згідно посадової інструкції начальника відділення відділу із соціально-виховної та психологічної роботи, затвердженої 10.01.2014 р., він має право вимагати виконання засудженими встановленого в установі розпорядку дня, дотримання режиму відбування покарання, сприяти трудовій зайнятості засуджених на виробництві, контролювати їх виведення на роботу та ставлення до праці.

Згідно наказу № 101 від 31.10.2014 р., капітан внутрішньої служби ОСОБА_6 , був закріплений за відділенням СВПС № 8, на час відпустки лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_7 .

Згідно наказу № 38 начальника Казанківської ВК № 93 від 10.09.2014 р., начальник відділення СВПС капітан внутрішньої служби ОСОБА_6 відповідальний за 15-50 метрову смугу від кута БПК до кута ДПК.

Згідно графіку відпрацювання засуджених відділення № 8 з благоустрою місць позбавлення волі, 12.11.2014 р. ОСОБА_5 був повинен виконати двогодинне відпрацювання.

Згідно рапорту ОСОБА_6 від 12.11.2014 р., ОСОБА_5 , незважаючи на неодноразові вимоги, відмовився приступити до роботи по прибиранню 15-50 метрової смуги.

Згідно розписки від 12.11.2014 р., ОСОБА_5 повідомлений про кримінальну відповідальність за ст.391 КК України за вчинення злісної непокори законним вимогам адміністрації виправної установи.

Згідно спецповідомлення начальника КВК № 93 від 12.11.2014 р., засуджений ОСОБА_5 в категоричній формі відмовився здійснювати прибирання закріпленої території, був попереджений про кримінальну відповідальність згідно ст.391 КК України, але і після цього продовжував відмовлятись виконувати законні вимоги адміністрації.

Дослідивши надані докази, суд вважає, що вина обвинуваченого доведена його показами, який вказав на невиконання вимог представників адміністрації колонії, письмовим доказами, щодо обставин злісної непокори обвинуваченого законним вимогам адміністрації виправної установи.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.

При призначенні покарання, суд враховує, що обвинуваченим вчинено злочин середньої тяжкості, обставини його вчиенння, особу обвинуваченого, який неодноразово судимий, характеризується негативно, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, та з метою виправлення обвинуваченого і запобігання вчиненню ним нових злочинів, вважає необхідним призначити покарання у вигляді позбавлення волі.

На підставі ст.71 КК України, суд вважає необхідним, до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Суворівського районного суду м. Одеси від 24.05.2012 р.

Крім того, ОСОБА_5 обвинувачується у тому, що на нього за порушення вимог режиму відбування покарання, адміністрацією установи виконання покарань, були накладені стягнення 25.05.2014 р., 27.05.2014 р., 20.06.2014 р., 28.06.2014 р., 09.07.2014 р., 15.07.2014 р., 28.07.2014 р., 20.08.2014 р., 14.08.2014 р., 24.08.2014 р., 04.09.2014 р., 08.09.2014 р., 26.09.2014 р. та 31.10.2014 р.

Вказане обвинувачення ОСОБА_5 суд вважає недоведеним.

Так, згідно ст.11 КК України, злочином є передбачене цим Кодексом суспільно небезпечне винне діяння (дія або бездіяльність), вчинене суб`єктом злочину.

Відповідно до вимог ст.337 КПК України, судовий розгляд проводиться лише в межах висунутого обвинувачення відповідно до обвинувального акта.

Згідно ст.91 КПК України у кримінальному провадженні підлягає доказуванню подія кримінального правопорушення (час, місце, спосіб та інші обставини кримінального правопорушення), тобто обставини, які відповідно до п.5 ч.2 ст.291 КПК України, повинні зазначатися в обвинувальному акті.

Проте, пред`явленим обвинуваченням в цій частині взагалі не встановлені обставини кримінального правопорушення, передбачені ст.91 КПК України, які підлягають доказуванню, оскільки в ньому не зазначені обставини вчинення обвинуваченим дій передбачених ст.391 КК України, які відповідно до пред`явленого обвинувачення кваліфіковані, як злісна непокора законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, а встановлені лише обставини притягнення обвинуваченого до відповідальності за вчинення порушень вимог режиму відбування покарання.

При цьому, жодних обставин злісної непокори законним вимогам адміністрації установи виконання покарань, в цій частині обвинувачення не вказано, а тому у суду відсутні підстави як для кваліфікації таких дій обвинуваченого за ст.391 КПК України, в межах пред`явленого обвинувачення, так і для визнання обвинуваченого винним у вчинені кримінального правопорушення.

Враховуючи вказане, суд відкидає, надані на доведення цього обвинувачення докази.

Керуючись ст.374, 375 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

ОСОБА_5 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст.391 КК України та призначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 1 рік.

На підставі ст.71 КК України, до призначеного покарання частково приєднати не відбуту частину покарання за вироком Суворівського районного суду м. Одеси від 24.05.2012 р. та остаточно визначити покарання у вигляді позбавлення волі на строк 2 роки 6 місяців.

Строк покарання обчислювати з дня ухвалення вироку.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до апеляційного суду Миколаївської області протягом 30 днів з дня його проголошення, а засудженим з моменту вручення копії вироку.

Головуючий: