Справа №560/534/15-к
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 квітня 2015 року Дубровицький районний суд Рівненської області у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,
за участю прокурора ОСОБА_3 ,
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч.2 ст.342 КК України,
01 квітня 2015 року до Дубровицького районного суду надійшли матеріали кримінального провадження по обвинуваченню ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.342 КК України із затвердженим 30 березня 2015 року обвинувальним актом та угодою про примирення від 28 березня 2015 року.
Судом встановлено, що 29 січня 2015 року приблизно о 11:30 год. ОСОБА_4 , перебуваючи в лісовому масиві поблизу с. Золоте Дубровицького району Рівненської області, діючи умисно, вчинив опір працівникам правоохоронного органу, а саме майору міліції старшому оперуповноваженому в ОВС управління державної служби боротьби з економічною злочинністю УМВС України в Рівненській області ОСОБА_5 та капітану міліції старшому оперуповноваженому управління державної служби боротьби з економічною злочинністю УМВС України в Рівненській області ОСОБА_6 , які виконували свої службові обов`язки, передбачені п.2 ч.1, ч.2, ст. 10 Закону України "Про міліцію" та п.п. 3.2.2, 3.2.9 Інструкції з організації реагування органів внутрішніх справ на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події, затвердженої наказом МВС України №940 від 22.10.2012 року "Про організацію реагування на повідомлення про кримінальні правопорушення, інші правопорушення, надзвичайні ситуації та інші події та забезпечення оперативного інформування в органах і підрозділах внутрішніх справ України".
Вказані дії ОСОБА_4 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 342 КК України, а саме: як опір працівникам правоохоронного органу під час виконання ними службових обов`язків.
28 березня 2015 року між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду про примирення, відповідно до положень ст. 471 КПК України.
Згідно даної угоди обвинувачений та потерпілі дійшли згоди істотних для даного кримінального провадження обставин, та покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 у виді штрафу у розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн. (одна тисяча сімсот гривень).
В угоді зазначені наслідки укладення та затвердження угоди про примирення, встановлені статтею 373 КПК України, та наслідки її невиконання.
Прокурор, обвинувачений та потерпілі не заперечували проти затвердження угоди про примирення, потерпілі та обвинувачений просять затвердити угоду.
Розглядаючи питання про затвердження угоди про примирення між обвинуваченим та потерпілими, суд виходить з наступного.
Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України, при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право, зокрема, затвердити угоду.
Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.
Згідно з ч. 3 ст.469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.
Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 342 КК України, яке відповідно до ст. 12 КК України є кримінальним правопорушенням невеликої тяжкості, потерпілі та обвинувачений добровільно уклали угоду про примирення.
Крім того, суд переконався, що обвинувачений цілком розуміє положення, передбачені ч. 5 ст.474 КПК України.
Також судом встановлено, що обвинувачений та потерпілі розуміють наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ст.473 КПК України.
Суд також переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.
Зміст укладеної сторонами угоди відповідає вимогам ст.471 КПК України, а також КК України, підстав для відмови в її затвердженні, передбачених ч. 7 ст. 474 КПК України, судом не встановлено.
Обвинувачений раніше не судимий, покарання яке пропонується в угоді, є покаранням у межах санкції ч.2 ст. 342 КК України, відповідає вимогам чинного законодавства, а відтак суд вважає за можливе затвердити угоду про примирення між обвинуваченим та потерпілими і призначити узгоджену сторонами міру покарання обвинуваченому.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Витрати на залучення експерта відсутні.
З урахуванням наведеного та керуючись статтями 373, 374, 475 КПК України, суд, -

Затвердити угоду від 28 березня 2015 року про примирення між потерпілими ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та підозрюваним ОСОБА_4 .
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 342 КК України, за якою призначити йому узгоджене сторонами угоди про примирення від 28 березня 2015 року покарання у виді штрафу в розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн (одна тисяча сімсот гривень).
Роз`яснити ОСОБА_4 , що умисне невиконання угоди є підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом.
Обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення апеляційним судом.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч. 3 ст. 394 КПК України, шляхом подання апеляційної скарги до апеляційного суду Рівненської області через Дубровицький районний суд Рівненської області протягом 30 днів з моменту його проголошення.
Суддя: підпис.
З оригіналом згідно.
Суддя Дубровицького
районного суду: ОСОБА_1