УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 року м. Київ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_2,

суддів: ОСОБА_3, ОСОБА_4,

розглянувши в судовому засіданні касаційну скаргу засудженої ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Київської області від 25 лютого 2015 року,

встановила:

Вироком Ірпінського міського суду Київської області від

27 листопада 2014 року ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, засуджено за ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 185 КК до покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

На підставі ст. 71 КК за сукупністю вироків до покарання, призначеного цим вироком, частково приєднано покарання за вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 06 червня 2014 року і остаточно ОСОБА_1 призначено покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки

6 місяців.

Апеляційний суд Київської області ухвалою від 25 лютого 2015 року вирок місцевого суду, щодо ОСОБА_1 змінив. Виправив механічну помилку у вироку, та постановив вважати, що ОСОБА_1. скоєно замах на викрадення кави на загальну суму 1027,08 грн., виключив з вироку обтяжуючу обставину - рецидив злочину, призначив остаточне покарання ОСОБА_1 на підставі ч. 4 ст. 70 КК за сукупністю злочинів, шляхом частково складання покарань за цим вироком та вироком Голосіївського районного суду м. Києва від 06 червня 2014 року у виді позбавлення волі на строк 3 роки 6 місяців, зарахував ОСОБА_1 строк попереднього ув'язнення, та постановив рахувати строк відбування покарання з 20 червня 2013 року. В решті вирок місцевого суду залишив без змін.

У касаційній скарзі засуджена ОСОБА_1, посилаючись на не відповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого внаслідок суворості, просить розглянути ухвалу апеляційного суду.

Перевіривши касаційну скаргу на відповідність вимогам ст. 427 КПК, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що її подано без додержання вимог зазначеної норми процесуального закону.

Відповідно до ст. 427 КПК, касаційна скарга повинна містити обґрунтування заявлених скаржником вимог із зазначенням того, у чому полягає незаконність чи необґрунтованість судових рішень.

Проте, наведених положень процесуального закону засуджена не дотрималась, та не вказала підстав, установлених ч. 1 ст. 438 КПК, за наявності яких можливе скасування ухвали апеляційного суду, постановленої в результаті перегляду кримінального провадження з огляду на положення статей 412-414 цього Кодексу, а викладені у скарзі вимоги до суду касаційної інстанції не відповідають змісту ст. 436 цього Кодексу щодо повноважень суду касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги.

Слід зазначити й про те, що відповідно до ч. 5 ст. 427 КПК до касаційної скарги додаються копії судових рішень, які оскаржуються.

Однак усупереч цим вимогам кримінального процесуального закону та п. 13.7. Інструкції з діловодства у місцевих загальних судах, апеляційних судах областей, апеляційних судах міст Києва та Севастополя, апеляційному суді Автономної Республіки Крим та Вищому спеціалізованому суді України з розгляду цивільних і кримінальних справ, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 17 грудня 2013 року № 173 (копії мають бути прошиті, пронумеровані та скріплені гербовою печаткою суду) засуджена ОСОБА_1 до скарги не долучила завірену належним чином копію вироку місцевого суду.

Тому на підставі ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без руху і встановити строк для усунення скаржником допущених недоліків.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 429 КПК, колегія суддів

ухвалила:

Касаційну скаргу засудженої ОСОБА_1 залишити без руху і встановити їй строк для усунення недоліків - п'ятнадцять днів із дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали касаційну скаргу буде повернуто скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_2 ОСОБА_3 ОСОБА_4