Єдиний унікальний номер 236/2332/15-к
Номер провадження 11-сс/775/100/2015

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2015 року м.Артемівськ

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Донецької області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі: ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Артемівську апеляційну скаргу захисника ОСОБА_5 на ухвалу слідчого судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 17 липня 2015 року, якою у кримінальному провадженні № 0001161 від 19.06.2015 року було задоволено клопотання старшого слідчого СВ Краснолиманського МВ ГУМВСУ в Донецькій області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні:

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця ст. Сергієвська, Коріновського району, Краснодарського краю,громадянина України, росіянин, освіта середня, одруженого, раніше не судимого, проживаючого: АДРЕСА_1 ,, а ,,

підозрюваного у скоєнні кримінального правопорушення передбаченого ст.. 260 ч.5 КК України,-

В С Т А Н О В И Л А:

17 липня 2015 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшло клопотання старшого слідчого СВ Краснолиманського МВ ГУМВСУ в Донецькій області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного засобу у вигляді тримання під вартою у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 , за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ст..260 ч.5 КК України, в рамках кримінального провадження №0001161 від 19.06.2015 року, в участі і діяльності непередбаченого законами України збройного формування самопроголошеної так званої ДНР,що спричинило масову загибель людей, а також пошкодження та руйнування великої кількості адміністративних та приватних будівель і споруд .

Слідчий звернувся до суду з клопотанням про обрання запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою відносно підозрюваного ОСОБА_7 , мотивуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_7 підозрюється у вчинені кримінального правопорушення, яке згідно ст.. 12 КК України відноситься до особливо тяжкого злочину, може переховуватися від органів досудового розслідування, може вчинити інше кримінальне правопорушення, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення, підтримувати зв`язки з іншими членами незаконного збройного формування, повідомляти їм відомості які стали відомі йому під час проведення слідчих дій у даному провадженні. З урахуванням того кримінального правопорушення ,яке інкримінується ОСОБА_7 , слідчий та прокурор вважають, що жоден із більш м`яких запобіжних засобів передбачених ст.. 176 КПК України,окрім тримання під вартою, не можуть запобігти вищевказаним ризикам.

Ухвалою слідчого судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 17 липня 2015 року, у відношенні підозрюваного ОСОБА_7 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою строком на 60 днів, який обчислюється з моменту його затримання, тобто з 17.07.2015 року по 14. 09.2015 року включно.

На вказану ухвалу слідчого судді захисник ОСОБА_5 ,який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_7 , подав апеляційну скаргу в якій просить ухвалу слідчого судді скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити у клопотанні слідчого про застосування у відношенні ОСОБА_7 міри запобіжного засобу вигляді тримання під вартою і застосувати у відношенні останнього таку міру запобіжного засобу як домашній арешт.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги захисник вказує на те що обираючи ОСОБА_7 таку міру запобіжного засобу як тримання під вартою слідчий суддя не взяв до уваги, що підозрюваний має постійне місце реєстрації та мешкання, тимчасово не працює, одружений, проживає разом з дружиною та двома неповнолітніми дітьми, в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні передбаченому ст. 260ч.5 КК України, він визнав себе винним частково. На підставі цього захисник вважає,що у відношенні ОСОБА_7 можливо застосувати більш м`який запобіжний засіб - у виді домашнього арешту.

Сторони, які належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду апеляції, до суду не з`явились. Прокурор надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, а захисник про розгляд справи за його відсутністю вказав в своїй апеляційній скарзі

Заслухавши суддю доповідача,перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів приходе до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів кримінального провадження, ОСОБА_7 повідомлений про підозру в тому, що він в квітні-червні 2015 року,діючи з прямим умислом, маючи намір на вступ до незаконного збройного військового формування самопроголошеної, так званої ,.Донецької народної республіки,, , усвідомлюючи протиправність своїх дій, з метою участі у діяльності непередбаченого законами України збройного формування, добровільно увійшов до незаконного збройного формування під командуванням ОСОБА_8 . В цей же період, здійснюючи свої противоправні дії, він у складі непередбаченого законами України збройного формування систематично виконував накази свого безпосереднього командира по здійсненню визначених йому завдань по організації та проведенню окупації міста Красний Лиман,чергував біля Краснолиманської міської адміністрації в м. Красний Лиман по вул.. Фрунзе.46 з автоматом системи ,,Калашникова,, При цьому , перебуваючи на чергуванні він виконував відведені йому функції по здійсненню охорони адміністративного будинку, а також інші протиправні накази направлені проти представників влади із застосуванням вогнепальної зброї, які отримував від своїх керівників з числа незаконного збройного формування самопроголошеної так званої,,ДНР,,

Обґрунтованість підозри підтверджується наявністю письмових та речових доказів, які містяться в матеріалах кримінального провадження №0001161 та долучені до клопотання слідчого.

В силу ст. 183 КПК України, - запобіжний захід у вигляді тримання під вартою є винятковим та застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден з більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим ст.177 КПК України.

Згідно вимог ст. 177 КПК України, - метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків. Підставою для застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені ч. 1 цієї статті.

Відповідно до ч. 1 ст. 194 КПК України, - під час розгляду клопотання про застосування запобіжного заходу слідчий суддя, суд зобов`язаний встановити, чи доводять надані сторонами кримінального провадження докази обставини, які свідчать про: наявність обґрунтованої підозри у вчиненні підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; наявність достатніх підстав вважати, що існує хоча б один із ризиків, передбачених статтею 177 цього Кодексу, і на які вказує слідчий, прокурор; недостатність застосування більш м`яких запобіжних заходів для запобігання ризику або ризикам, зазначеним у клопотанні.

Апеляційним переглядом встановлено, що 19 червня 2015 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №000116 були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення за ознаками ст.260 ч.5 КК України.

17 липня 2015 року ОСОБА_7 було затримано та ознайомлено з повідомленням про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 260 ч. 5 УК України. 17 липня 2015 року слідчий звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Слідчий суддя, перевіряючи законність і обґрунтованість клопотання слідчого про обрання щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою у відповідності до вимог ст. ст. 193, 194 КПК України, вислухав думку учасників процесу, дослідив фактичні обставини та матеріали кримінального провадження.При цьому сдідчим суддею було враховано, що ОСОБА_7 обгрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України є особливо тяжким і за яке санкцією ч. 5 ст. 260 КК України передбачено покарання від 10 до 15 років позбавлення волі.

Крім того слідчий суддя взяв до уваги дані про особу ОСОБА_7 , врахував, що він раніше не судимий,за станом здоров`я на обліку у медичних закладах не перебуває, має сім`ю та малолітню дитину,а також те,що особлива тяжкість інкримінованого ОСОБА_7 кримінального правопорушення, та обставин його скоєння, дають підстави вважати,що підозрюваний може переховуватися від органу досудового розслідування,скоїти інше кримінальне правопорушення,та приєднатися до інших членів незаконного збройного формування.

Колегія суддів вважає, що з урахуванням особливої тяжкості інкримінованого підозрюваному кримінального правопорушення, можливої міри покарання, яка йому загрожує, наявності ризиків визначених ст. 177 КПК України у кримінальному провадженні, а також того,що згідно до вимог ст. 176 КПК України, до осіб які підозрюються або обвинувачуються у скоєнні злочинів передбачених ст..109-114-1,258-258-5,260,261 КК України такі запобіжні заходи як особисте зобов`язання ,особиста порука,домашній арешт,застава не можуть бути застосовані, то суд першої інстанції обґрунтовано дійшов до висновку про неможливість застосування щодо ОСОБА_7 більш м`якого запобіжного заходу, окрім як тримання під вартою.

Доводи захисника про наявність постійного місця проживання та сімї у підозрюваного, мають місце, однак самі по собі не є підставою для обрання більш м`якого запобіжного заходу ніж тримання під вартою, а враховуються в сукупності з іншими обставинами у кримінальному провадженні.

При цьому, колегія суддів не може погодитись з доводами захисника, що на момент вирішення питання про застосування щодо підозрюваного запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою обґрунтованість підозри у вчиненні ним інкримінованого кримінального правопорушення слідчим належним чином не доведена, оскільки факти, які викликають підозру, не обов`язково мають бути встановлені до ступеня, необхідного для засудження чи навіть для пред`явлення обвинувачення, що є задачею наступних етапів кримінального процесу.

З огляду на викладене, зазначені в апеляційних скаргах доводи та підстави, з яких сторона захисту просить скасувати ухвалу суду, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду.

При апеляційному розгляді будь-яких порушень вимог КПК України, які б давали підстави для скасування ухвали слідчого судді не вбачається, тому колегія суддів вважає, що ухвала суду є законною, обґрунтованою та справедливою і такою, що не підлягає скасуванню, тому в задоволенні апеляційних скарги захисника слід відмовити

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 176-178, 183, 194, 199, 404, 419 і 422 КПК України, колегія суддів,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційу скаргу захисника ОСОБА_5 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Краснолиманського міського суду Донецької області від 17 липня 2015 року, якою у кримінальному провадженні № 0001161 від 19.06.2015 року було задоволено клопотання старшого слідчого СВ Краснолиманського МВ ГУМВСУ в Донецькій області ОСОБА_6 , про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою у відношенні підозрюваного за ст.260 ч.5 КК України ОСОБА_7 залишити без змін.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Судді: