Справа № 408/254/15-к
Провадження № 11кп/782/62/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
19 травня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Луганської області у складі:

головуючого-судді : ОСОБА_1

суддів : ОСОБА_2 , ОСОБА_3

при секретарі : ОСОБА_4

за участю прокурора : ОСОБА_5

обвинуваченого : ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Сєвєродонецьку Луганської області кримінальне провадження №0000400 за апеляційною скаргою т.в.о. прокурора Луганської області ОСОБА_7 на вирок Біловодського районного суду Луганської області від 05.03.2015 року, яким -

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Водотік Краснодонського району Луганської області, громадянина України, з базовою середньою освітою, не одруженого, не працюючого, не військовозобов`язаного, раніше не судимого в силу ст.. 89 КК України, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

засуджений:

- за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 1(один) рік;

- за ч. 1 ст. 263 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

- за ч. 1 ст. 263-1 КК України до покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 (три) роки.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_6 звільнено від відбування основного покарання з іспитовим строком на 2 (два) роки, з покладенням на нього зобов`язань відповідно до ст. 76 КК України.

Міра запобіжного заходу у вигляді особистої поруки до набрання вироком чинності - залишено без змін.

Також вироком суду стягнуто з ОСОБА_6 на користь держави 566 грн. 16 коп.

В С Т А Н О В И Л А:
Відповідно до вироку, ОСОБА_8 визнано винним в тому, що він приблизно восени 2008 року, більш точної дати та часу встановити в ході досудового розслідування не виявилось можливим, знаходячись в м. Луганськ на кварталі Ольховський біля будинку № 7 під`їзду 8 знайшов пістолет, який за зовнішніми ознаками нагадує вогнепальну зброю. Маючи умисел на придбання та зберігання знайденого пістолета без передбаченого законом дозволу, ОСОБА_6 забрав його до себе додому за адресою: АДРЕСА_2 , де і зберігав. В подальшому , у 2010 році у зв`язку із зміною місця проживання, ОСОБА_6 продовжуючи реалізацію свого злочинного умислу, став зберігати знайдений пістолет в буд. АДРЕСА_1 .

Взимку 2013 року, більш точного часу та дати в ході досудового слідства встановити не виявилося можливим, ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконний ремонт вогнепальної зброї, виготовив та змінив рамку з рукояткою на раніше знайденому пістолеті для більш зручного використання.

Крім того, приблизно у червні 2014 року, більш точної дати та часу встановити в ході досудового розслідування не виявилося можливим, ОСОБА_6 , маючи умисел на незаконне придбання, виготовлення та зберігання наркотичних засобів без мети збуту, перебуваючи на території пустиря в с. Третьяківка Біловодського району Луганської області, знайшов рослину, яка за зовнішніми ознаками нагадувала рослину конопель, зірвав її для особистого використання та приніс до місця свого проживання в будинку АДРЕСА_1 , де рослину подрібнив та зберігав на горищі свого домоволодіння для особистої потреби.

17 грудня 2014 року працівниками Біловодського РВ УМВС України в приміщенні домоволодіння АДРЕСА_1 був виявлений та вилучений поліетиленовий пакет із подрібненою сумішшю рослинного походження за зовнішніми ознаками схожої на рослини коноплі. Згідно висновку експертизи наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів та прекурсорів № 1855/589 від 29.12.2014 року виявлена рослина є особливо небезпечним наркотичним засобом, обіг якого заборонено канабісом, вага якого в перерахунку на суху речовину складає 15,2 грм..

Також в ході проведення огляду місця події за вказаною адресою був виявлений та вилучений пістолет, який згідно висновку балістичної експертизи № 183 від 8 січня 2015 року є вогнепальною зброєю, виготовлений саморобним способом та який придатний для стрільби.

Не погодившись з вироком суду, т.в.о. прокурора Луганської області ОСОБА_7 подав апеляційну скаргу. Не оспорюючи доведеність вини засудженого у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень та правильності кваліфікації протиправних дій обвинуваченого, він просить вирок Біловодського районного суду Луганської області від 05.03.2015 року у кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_6 за ч. 1 ст. 309, ч. 1 ст. 263, ч. 1 ст. 263-1 КК України скасувати через неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. Ухвалити новий вирок, яким призначити ОСОБА_6 покарання за ч. 1 ст. 309 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 1 рік, за ч. 1 ст. 263 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, за ч. 1 ст. 263-1 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки, на підставі ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців. На підставі ст. 75 КК України звільнити засудженого від призначеного покарання з випробуванням з іспитовим строком на 2 роки. При цьому він посилається на те, що відповідно до п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання» суд вправі визначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим при призначенні за окремі злочини, що входять у сукупність покарання як одного виду, так і різних. Однакові за видом і розміром покарання поглинанню не підлягають, крім випадку, коли вони призначені у максимальних межах санкцій статей КК України.

Вислухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав доводи апеляційної скарги ,заслухавши пояснення обвинуваченого, який погодився з апеляцією прокурора, перевіривши матеріали справи , провівши судові дебати та заслухавши останнє слово обвинуваченого, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга прокурора підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_6 у вчиненні кримінальних правопорушень за обставин, викладених у вироку, ґрунтуються на матеріалах кримінального провадження.

Прокурор оспорює вирок тільки в частині призначення покарання.

Колегія суддів вважає,що суд першої інстанції, призначаючи покарання за сукупністю правопорушень, помилково без дотримання вимог ст.70 КК України, визначив остаточне покарання за сукупністю трьох кримінальних правопорушень різних видів,з яких у двох однакові по розміру,застосував принцип поглинання менш суворого покарання більш суворим.

Всупереч вимогам ст.374 КПК України суд у вироку не привів мотиви призначення покарання, а саме: чому він обрав принцип поглинення при визначенні остаточного покарання обвинуваченому ОСОБА_6 , а не принцип повного чи часткового складання призначених покарань.

Відповідно до вимог ст.65 КК України суд призначає покарання особі, яка вчинила злочин, яке має бути необхідне й достатнє для ії виправлення та попередження нових злочинів.

Суд першої інстанції, керуючись вимогами даної статті кримінального закону, прийняв не достатньо мотивоване рішення, та застосував закон, який не підлягає застосуванню, чим порушив вимоги принципу складання покарань за сукупністю злочинів на підставі ст.70 КК України, що відповідно до ст..409 КПК України є підставою для скасування вироку в частині призначеного покарання.

Прокурор у своєї апеляції обґрунтовано послався на роз`яснення п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2003 р. № 7 « Про практику призначення судами кримінального покарання», де зазначено, що суд вправі визначити остаточне покарання шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим при призначенні за окремі злочини, що входять у сукупність покарання як одного виду, так і різних. Разом з тим, однакові за видом і розміром покарання поглинанню не підлягають.

Виходячи з того, що прокурор ставить питання про скасування вироку саме з тих підстав, колегія суддів вважає,що його апеляційна скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст.405,407,409,413 ч.1 п.2,420 КПК України, колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ,-

П Р И С У Д И Л А :

Апеляційну скаргу т.в.о. прокурора Луганської області ОСОБА_7 задовольнити.

Вирок Біловодського районного суду Луганської області від 05.03.2015 року відносно ОСОБА_6 в частині призначеного покарання скасувати.

Ухвалити в цій частині новий вирок, яким ОСОБА_6 призначити покарання:

· за ст.309 ч.1 КК України у вигляді 1 року позбавлення волі;
· за ст..263 ч.1 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі;
· за ст..263-1 ч.1 КК України у вигляді 3 років позбавлення волі.

На підставі ч.1 ст.70 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складання призначених покарань, остаточно призначити покарання у вигляді позбавлення волі строком на 3 роки 6 місяців.

На підставі ст..75 КК звільнити засудженого від призначеного покарання, якщо він протягом двох років не скоїть іншого злочину та виконує покладені на нього зобов`язання відповідно до ст.76 КК України: не виїжджати за межі України без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, попереджати органи кримінально - виконавчої інспекції місця проживання, періодично з`являтися на реєстрацію до органів кримінально - виконавчої інспекції.

В інший частині вирок Біловодського районного суду Луганської області від 05.03.2015 року відносно ОСОБА_6 залишити без змін.

Копію вироку апеляційного суду негайно вручити обвинуваченому та прокурору.

Вирок апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення.

На вирок може бути подана касаційна скарга протягом трьох місяців з дня його проголошення, а засудженим в той самий строк з моменту отримання копії вироку безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

С У Д Д І :

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3