Справа № 554/2810/15-к
ВИРОК
Іменем України
Дата документу 25.03.2015
25 березня 2015 року Октябрський районний суд м. Полтави у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1
при секретарі ОСОБА_2
за участю прокурора ОСОБА_3
обвинуваченого ОСОБА_4
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Леваневське Кобеляцького району Полтавської області, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, освіта середня, не одруженого, судимого
16 березня 2001 року Кобеляцьким районним судом Полтавської області за ч. 3 ст. 81 КК України (далі - КК) 1960 року на 3 роки позбавлення волі з конфіскацією 1/3 частини належного йому майна, звільненого 19 грудня 2002 року умовно-достроково на невідбутий строк 10 місяців 23 дні;
4 травня 2005 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 1 ст. 121, ч. 3 ст. 146, ч. ч. 2 і 5 ст. 185, ч. 5 ст. 186, 15, ч. 4 ст. 187, 304, 70 КК України на 8 років позбавлення волі, звільненого 18 квітня 2011 року по відбуттю покарання;
19 грудня 2011 року Октябрським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 263 та ч. 1 ст. 309 КК на 1 рік 6 місяців позбавлення волі;
18 травня 2012 року Ленінським районним судом м. Полтави за ч. 2 ст. 185, ч. 2 ст. 190, ч. 1 ст. 70 КК на 3 роки 4 місяці позбавлення волі, звільненого 17 січня 2015 року по відбуттю покарання
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України,
1 лютого 2015 року, приблизно о 10 год. 10 хв., обвинувачений ОСОБА_4 , перебуваючи в приміщенні супермаркету Фуршет, що по вул. Фрунзе, 60-а в м. Полтаві, діючи умисно, повторно, шляхом вільного доступу, таємно, намагався викрасти пляшку коньяку Мартель вартістю 579,84 грн., внаслідок чого міг спричинити торгівельному закладу матеріального збитку на вказану суму, але не довів свій злочинний намір до кінця з причин, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони магазину біля виходу з нього.
Допитаний в ході судового розгляду справи обвинувачений ОСОБА_4 визнав свою вину у вчиненні інкримінованого йому злочину, підтвердивши факт вчинення крадіжки за обставин, викладених вище. Щиро розкаявся у вчиненому та просив його суворо не карати.
Оскільки обставини справи ніким із учасників судового розгляду не оспорюються, обвинувачений та інші учасники судового розгляду правильно розуміють зміст цих обставин, сумнівів у добровільності їх позиції немає та їм роз`яснено про позбавлення права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України визнав за недоцільне дослідження доказів стосовно цих обставин справи.
Суд кваліфікує дії обвинуваченого ОСОБА_4 за ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, оскільки він повторно, таємно вчинив закінчений замах на викрадення чужого майна, тобто крадіжку, яку він не довів до кінця по причинах, що не залежали від його волі, оскільки був затриманий працівниками охорони магазину.
Обставинами, які пом`якшують покарання обвинуваченого, суд визнає активне сприяння розкриттю злочину.
Обставин, які обтяжують його покарання, суд не знаходить.
Виходячи з загальних засад призначення покарання, визначених статтею 65 КК України, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого та обставини, що впливають на призначення покарання.
Зокрема, суд враховує, що обвинувачений ОСОБА_4 раніше притягався до кримінальної відповідальності за вчинення аналогічних злочинів та має непогашену судимість за це, позитивну характеристику його особи, його поведінку як під час скоєння злочину, так і після цього та ставлення до скоєного, наявність обставин, що пом`якшують покарання та відсутність тих, які його обтяжують, і приходить до висновку про необхідність призначення йому покарання у виді арешту, яке, на думку суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення, попередження вчинення нових злочинів та соціальної реабілітації.
Оскільки обвинувачений ОСОБА_4 засуджується до арешту, який він має відбувати реально, суд з метою уникнення ризиків, встановлених статтею 177 КПК України та з метою забезпечення відбування покарання у виді арешту, вважає за необхідне обраний щодо нього запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання змінити на тримання під вартою.
Цивільний позов по справі не заявлений.
Процесуальних витрат по справі немає.
Питання про речові докази суд вирішує відповідно до вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись статтями 373 та 374 КПК України, суд,
ОСОБА_4 визнати винним у пред`явленому обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України і призначити йому покарання у виді чотирьох місяців арешту.
Початок строку відбування покарання обвинуваченому ОСОБА_4 рахувати з 25 березня 2015 року.
До набрання вироком законної сили обраний щодо обвинуваченого ОСОБА_4 запобіжний захід у вигляді особистого зобов`язання змінити на тримання під вартою, взявши його під варту негайно в залі суду.
Речові докази по справі повернути за належністю.
Вирок може бути оскаржено в Апеляційний суд Полтавської області через районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. Копія вироку негайно після його проголошення вручається обвинуваченому та прокурору.
Копія вироку не пізніше наступного дня після ухвалення надсилається учаснику судового провадження, який не був присутнім у судовому засіданні.
СуддяОСОБА_5