Справа № 301/245/15-к
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.02.2015 року м. Іршава

Іршавський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Іршава кримінальне провадження з обвинувальним актом та угодою про визнання винуватості відносно

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , не одруженого, не працюючого, раніше не судимого,

В С Т А Н О В И В :

30.01. 2015 року до суду надійшов обвинувальний акт та угода про визнання винуватості у кримінальному провадженні відносно ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушенні передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України.

ОСОБА_4 обвинувачується в тому, що він в середині червня 2014 року, близько 13.00 години, ОСОБА_4 , знаходячись в лісі, що неподалік від населеного пункту села Мідяниця, з метою заготівлі дров, знайшов на землі біля дерев в пакеті патрони в кількості 50 штук, 4 з яких патрони калібру 7,62 мм, які згідно висновку експерта за №16/56 від 23.01.2015 - є мисливськими гвинтівочними патронами центрального бою, та відносяться до боєприпасів, 10 патронів калібру 7,62 мм, - є мисливськими гвинтівочними патронами центрального бою, та відносяться до боєприпасів, 11 патронів калібру 7,62x39 мм, які призначені для стрільби із мисливських нарізних карабінів, та відносяться до боєприпасів, 17 патронів калібру 5,6 мм, які призначені для стрільби з гвинтівок та карабінів, та відносяться до боєприпасів, 8 патронів калібру 5,45 мм, призначені для стрільби із зброї відповідного калібру (автомата Калашникова) - відносяться до боєприпасів, які умисно без передбаченого законом дозволу придбав,привласнивши знайдене, приніс до свого будинку за адресою АДРЕСА_1 , де умисно, незаконно зберігав їх в коморі свого будинку до 21.01.2015, коли вказані набої були в нього виявлені та вилучені.

Суд кваліфікує дії ОСОБА_4 за ч. 1 ст. 263 КК України, тобто, незаконне зберігання та придбання бойових припасів, без передбаченого законом дозволу.

28 січня 2015 року в ході досудового розслідування між прокурором Іршавського району ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 укладено угоду, згідно якої ОСОБА_4 повністю визнав свою винуватість у зазначеному діянні, зобовязався беззастережно визнати обвинувачення в обсязі підозри у судовому провадженні. Сторони погодилися на призначення покарання ОСОБА_4 за ч.1 ст. 263 КК України у виді 3 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 роки. Крім того, згідно умов даної угоди підозрюваному роз`яснено наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.

Заслухавши думку учасників судового провадження, вивчивши обвинувальний акт з угодою про визнання винуватості, суд приходить до висновку, про відмову у затвердженні угоди, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.3 п.1 ст. 314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоду або відмовити в її затвердженні.

Згідно з ч. 4 ст.469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

Судом в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 обгрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 263 КК України, які згідно ст. 12 КК України є тяжким злочином, міра покарання за який передбачена у виді позбавлення волі на строк від трьох до семи років, при цьому шкода державним інтересам не задана.

Відповідно до ч.7 ст.474 КПК України суд відмовляє в затвердженні угоди, якщо умови угоди суперечать вимогам цього Кодексу та/або закону; умови угоди не відповідають інтересам суспільства; умови угоди порушують права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб; існують обґрунтовані підстави вважати, що укладення угоди не було добровільним, або сторони не примирилися; очевидна неможливість виконання обвинуваченим взятих на себе за угодою зобов`язань; відсутні фактичні підстави для визнання винуватості.

Разом з тим, аналізуючи зміст угоди про визнання винуватості, суд приходить до висновку, що вказана угода спрямована лише винятково на задоволення приватного інтересу в частині призначення пом`якшеного покарання, а відтак вважати, що умови угоди відповідають суспільним інтересам у суду відсутні належні правові підстави.

Крім цього, в угоді про визнання винуватості не вирішено питання про порядок відшкодування витрат на залучення експерта, не вказано речові докази, що не дає можливості вирішити питання про них відповідно до ст. 100 КПК України.

Вищенаведені обставини свідчать про невідповідність угоди про визнання винуватості вимогам КПК України.

Керуючись ст.ст.314, 474 КПК України, суд, -

у х в а л и в :

В затвердженні угоди від 30.01. 2015 року укладеної між прокурором Іршавського району ОСОБА_3 та підозрюваним ОСОБА_4 про визнання винуватості - відмовити.

Судове провадження у даному кримінальному провадженні продовжити у загальному порядку, та призначити до судового розгляду на 17.02. 2014 р. о 10 годині 30 хвилин.

Викликати для участі у судовому засіданні прокурора та обвинуваченого.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: ОСОБА_1