Справа №
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м.
Ковель Волинської області
14 листопада 2008 р.

Ковельський
міськрайонний суд Волинської обл. під головуванням судді Логвинюк І.М.,

за
участю: секретаря Щесюк Н.Й.,

прокурора Волинець С.М.,

потерпілої - ОСОБА_2,

розглянувши
у відкритому судовому засіданні кримінальну справу про обвинувачення

ОСОБА_1,
ІНФОРМАЦІЯ_1 р.н., гр-на України, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, не
працюючого, з освітою середньою-спеціальною, розлученого, утриманців не має,
раніше судимого 14.12.07 р. Ковельським

міськрайсудом
Волинської області за ч.1 ст.164 КК України до 2 років обмеження волі з
іспитовим строком 1 рік на підставі 75,76 КК України,

за ч.2 ст.164 КК
України,

ВСТАНОВИВ:

Підсудний
ОСОБА_1, будучи раніше судимим згідно з вироком Ковельського міськрайонного
суду Волинської області від 14.12.07 р. за ч.1 ст.164 КК України, тобто, за
злісне ухилення від сплати встановлених рішенням Ковельського міськрайонного
суду від 23.09.05 р. аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н., на користь ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частини від його
заробітку, починаючи з 25.07.05 р. та продовжуючи до повноліття дитини, на шлях
виправлення не став. Продовжуючи злочинну діяльність, в період з 01.09.07 р. по
31.08.08 р. злісно ухилявся від сплати аліментів на утримання даної дитини,
встановлених вищезазначеним рішенням суду. Що виразилось у тому, що
добровільно аліменти на утримання дитини
- сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 р. не надавав, не працював. В результаті чого за
12 місяців за період з 01.09.07 р. по 31.08.08 р. заборгованість по сплаті аліментів
склала 2999 грн. 73 коп. На неодноразові
попередження державної виконавчої служби про необхідність сплати аліментів та
наслідки ухилення від сплати аліментів,
не реагував.

Будучи допитаним в судовому
засіданні в якості підсудного ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому
злочину визнав повністю, суду пояснив, що дійсно, він є батьком неповнолітньої
дитини - сина ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н. За рішенням Ковельського міськрайонного суду Волинської
обл. від від 23.09.05 р.
зобов”язаний сплачувати аліменти на
користь ОСОБА_2 на
утримання неповнолітньої дитини - сина
ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н., у розмірі 1/4
частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Однак, з часу винесення судом
рішення про стягнення аліментів, не працевлаштовувався. Деякий дохід мав, однак, аліменти не
сплачував. В даний час не працює, так як не може підшукати роботу, хоча по
питанню працевлаштування звертався в органи зайнятості населення, однак,
послугами даної установи скористатись бажання не мав. Неодноразово
попереджувався державним виконавцем про
необхідність сплати аліментів на про наслідки
за ухилення від їх сплати. У скоєному розкаюється, прохає суворо не
карати.

Зазначені в обвинуваченні
обставини підсудним, потерпілою не оспорюються, їх зміст підсудний, потерпіла
розуміють правильно, а тому суд не має сумнівів у добровільності та істинності
їх позиції щодо існування даних обставин.

Крім повного
визнання вини самим підсудним у вчиненні інкримінованого йому злочину, його
вина стверджуються матеріалами
кримінальної справи.

Так, копією
виконавчого листа у справі № 2-1621/05
за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини,
виданого 23.09.05 р. Ковельським міськрайонним судом; довідкою № 37097/4,
виданою 12.09.08 р. відділом державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного
управління юстиції, стверджується та обставина, що підсудний дійсно
зобов”язаний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина
ОСОБА_3, 2000 р.н., за рішенням суду та за станом на 31.08.08 р. заборгованість
по сплаті аліментів за період з 01.09.07 р. по 31.08.08 р. склала 2999 грн. 73
коп., а всього, з врахуванням попереднього періоду заборгованості за станом на
01.09.08 р. загальна сума заборгованості ставновить 5371 грн. 30 коп.

Із копій
попереджень № № 2903/14 від 22.01.08 р.;
26258/4 від 28.05.08 р.; 36686/4 від 04.03.08 р., про необхідність сплати
аліментів та наслідки ухилення від їх сплати, надісланих підсудному відділом
державної виконавчої служби Ковельського міськрайонного управління юстиції,
слідує, що підсудний неодноразово попереджався даною установою про необхідність
сплати аліментів та наслідки ухилення від їх сплати, чого не заперечує у
судовому засіданні і сам підсудний.

Однак, на час
розгляду справи заборгованість по аліментах ним не погашена, підсудний не
працевлаштувався, що свідчить про ігнорування ним свого обов”язку по сплаті
аліментів та даних попереджень та нещирість каяття.

Із копії
свідоцтва про народження серії НОМЕР_1, виданого 07.04.00 р. Ковельським
міським відділом РАГСу Волинської області; довідки № 1914, виданої 18.09.08 р.
Любитівською сільською радою Ковельського району, слідує, що дійсно, підсудний
є батьком неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 р.н., який в даний
час проживає з матір”ю - ОСОБА_2, -потерпілою у справі.

Та обставина, що
підсудний раніше судимий за злісне ухилення від сплати аліментів на утримання
дитини, стверджується копією вироку Ковельського міськрайонного суду Волинської
області від 14.12.07 р., довідкою про
судимість, виданою 16.09.08 р.ІЦ УМВС України у Волинській області за № 9/2822.

Суд, повно, всесторонньо, об”єктивно
аналізуючи зібрані у справі докази, приходить до висновку, що злочинні дії
підсудного вірно кваліфіковано органами
дізнання за ч.2 ст. 164 КК України.

Таким чином, суд приходить до висновку,
що підсудний, будучи раніше судимим за вчинення даного злочину за ч.1 ст.164 КК
України, своїми умисними діями, що виразились у злісному ухиленні від сплати
встановлених рішенням суду коштів на утримання неповнолітньої дитини
(аліментів), та полягали у тому,
що добровільно аліменти на утримання
дитини - сина ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_2 р. не надавав, не працював, заходів до
працевлаштування не вживав, вчинив злочин, передбачений ч.2 ст.164 КК України.

При призначенні покарання, суд враховує
ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу винного у їх сукупності.

Обставин, що пом”якшують покарання
підсудного, суд не вбачає.

Обставин, що обтяжують покарання
підсудного, суд не вбачає.

Судом також враховується те, що підсудний
не працює, має престарілих батьків, посередньо характеризується по місцю
проживання, вчинив новий злочин під час іспитового строку, визначеного за
вироком Ковельського міськрайонного суду від 14.12.07 р. Будучи засудженим за
вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.164 КК України, з іспитовим строком,
підсудний належних висновків не зробив, не працює, а тому суд приходить до
висновку, що необхідним та достатнім для його виправлення буде покарання у виді
обмеження волі. Крім
того, невідбуте підсудним покарання за попереднім вироком підлягає до
часткового приєднання до покарання, що буде призначене за даним вироком.

Враховуючи наведене, суд приходить до
висновку, що виправлення та перевиховання підсудного можливе без ізоляції його
від суспільства, але в умовах здійснення
за ним нагляду з обов”язковим залученням
засудженого до праці, без застосування іспитового строку.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні
злочину, передбаченого ч. 2 ст. 164 КК України
та призначити покарання у виді
обмеження волі на строк 2 (два)
роки.

На підставі ст.71 КК України, за
сукупністю вироків, до покарання, призначеного за даним вироком, частково
приєднати покарання, призначене за попереднім вироком Ковельського
міськрайонного суду Волинської області від 14.12.07 р., строком 3 (три) місяці
обмеження волі, визначивши остаточно до відбування ОСОБА_1 покарання на строк 2
(два) роки 3 (три) місяці обмеження волі.

Запобіжний захід до вступу вироку в
законну силу обрати підсудному підписку
про невиїзд.

Вирок може бути оскаржений до
апеляційного суду Волинської обл. через Ковельський міськрайсуд на протязі 15
діб з наступного дня після його проголошення.

Головуючий:

У протокол
наслідки ухилення від від відбування покарання у виді громасдьки х ролбіт зща
ч.2 ст.389 КК України