У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого - судді

Верещак В.М.,

суддів

Гошовської Т.В., Мороза М.А.

розглянула
у судовому засіданні 12 липня 2007 року в м. Києві кримінальну справу за
касаційним поданням прокурора - державного обвинувача у справі, на постановлені
щодо ОСОБА_1 судові рішення.

Вироком Теплодарського міського суду Одеської області від 15 серпня 2005
року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1 року народження,

не судимого,

на
підставі п. 2 ч. 1 ст. 6 КПК України виправдано за ч. 1 ст. 122 КК України.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 18 травня
2006 року зазначений вирок залишено без змін.

Органами досудового слідства ОСОБА_1 обвинувачувався у тому, що він 27
грудня 2004 року, біля будинку АДРЕСА_1, умисно наніс ОСОБА_2 удар ногою по
нозі, спричинивши потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.

У касаційному поданні прокурор ставить питання про скасування судових
рішень щодо ОСОБА_1 з направленням справи на новий судовий розгляд. Посилається
на однобічність і неповноту судового
слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. Вважає,
що винність ОСОБА_1 у
зазначеному злочині матеріалами справи доведена. Зазначає, що вирок та ухвала постановлені з
порушенням вимог ст.ст. 334, 335 КПК України, містять протиріччя.

Заслухавши доповідь судді Верховного Суду України,
перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційного подання, колегія
суддів вважає, що воно задоволенню не підлягає.

Посилання у касаційному поданні прокурора на однобічність і неповноту судового
слідства, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, були
предметом розгляду судів першої й апеляційної інстанцій, та їм дана належна
оцінка. Відповідно до вимог ст. 398 КПК України вони перегляду в касаційному
порядку не підлягають. Отже, при розгляді доводів касаційних скарг колегія
суддів виходить із фактичних обставин справи, встановлених судом.

З вироку убачається, що висновок суду про невинуватість
ОСОБА_1 у спричиненні ОСОБА_2 умисного середньої тяжкості тілесного ушкодження у зв'язку з находженням його у стані необхідної оборони ґрунтується на сукупності зібраних у справі доказів і є правильним.

Так, виправданий ОСОБА_1 на
протязі всього досудового слідства й у судовому засіданні давав послідовні
показання про обставини конфлікту. Зокрема, він показав, що коли під'їхав на
автомобілі до будинку своєї матері, до нього підійшли четверо осіб, старших
віком, які знаходилися у стані алкогольного сп'яніння, у грубій формі зробили
зауваження, він відповів їм, і вони почали наносити удари по обличчю, порвали
одяг. На прохання матері ОСОБА_3 припинити бійку, ОСОБА_4 ударила її ногою у
живіт, він кинувся захищати матір. Він не заперечував можливості нанесення
ударів будь-кому з нападників під час захисту.

Ці його показання підтвердили свідки ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7, ОСОБА_3

Зазначені докази узгоджуються між собою та іншими
доказами у справі. Зокрема, вони об'єктивно підтверджуються даними висновків
судово-медичних експертиз, згідно яких у ОСОБА_2 виявлено середньої тяжкості, а
у ОСОБА_1 і ОСОБА_3 - легкі тілесні ушкодження, та іншими матеріалами справи.

Крім того, з висновків комісійної судово-медичної
експертизи убачається, що виявлений у потерпілого перелом міг виникнути не
тільки від зовнішній дії - удару тупим предметом, але й від удару об твердий
предмет та при перерозгинанні стопи.

Будь-яких даних, які б ставили під сумнів достовірність
наведених у вироку доказів, не встановлено.

Тому правильність застосування судом кримінального закону - виправдання ОСОБА_1
за відсутністю в його діях складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, сумнівів не
викликає.

Вивченням матеріалів справи не виявлено порушень кримінально-процесуального
закону, які тягнуть скасування постановлених у справі судових рішень.

Апеляційний розгляд справи проведений з дотриманням
вимог кримінально-процесуального закону. Усі наведені прокурором в апеляції
доводи, які за своїм змістом аналогічні доводам касаційного подання, належним
чином перевірено й спростовано. Ухвала апеляційного суду відповідає вимогам ст.
377 КПК України.

Отже, передбачені ст. 398 ч. 1 КПК
України підстави для призначення справи щодо ОСОБА_1 до касаційного розгляду
відсутні.

у х в а л и л а :

у задоволенні касаційного подання прокурора відмовити.

С у д д і :

Верещак В.М. Гошовська Т.В. Мороз М.А.