Справа №490/3343/15-к 30.04.2015 30.04.2015 30.04.2015
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-сс/784/181/15 Головуючий у суді першої інстанції: ОСОБА_1
Категорія: п.2 ч.1 ст.309 КПК України Доповідач апеляційного суду: ОСОБА_2
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 квітня 2015 року м. Миколаїв
Апеляційний суд Миколаївської області у складі:
Головуючого судді ОСОБА_2 ,
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
за участю секретаря ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні матеріали за апеляційною скаргою захисника підозрюваного ОСОБА_6 адвоката ОСОБА_7 на ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 квітня 2015 р., якою у відношенні:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Херсон, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України,
- застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.
Учасники судового провадження:
прокурор ОСОБА_8 , захисник ОСОБА_7 ,
підозрюваний ОСОБА_6 ,
Короткий зміст вимог апеляційної скарги захисника.
Просить ухвалу слідчого судді про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою скасувати та відносно ОСОБА_6 застосувати запобіжний захід у вигляді домашнього арешту.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції.
Ухвалою слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 квітня 2015 року підозрюваному ОСОБА_6 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою на строк до 17 червня 2015 року.
Узагальнені доводи апеляційної скарги захисника.
Захисник зазначає, що стороною обвинувачення не надано достатніх доказів на обґрунтування зазначених у клопотанні ризиків для обрання ОСОБА_6 найбільш суворого запобіжного заходу. Вказує, що в матеріалах досудового розслідування не міститься жодного доказу того, що ОСОБА_6 будь-кому погрожував, здійснював тиск або скоював дії, які б свідчили про його намір змінити місце проживання. Посилається на відсутність судимостей у підозрюваного, відшкодування збитків потерпілому, відсутність повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення. Вважає можливим застосувати до підозрюваного ОСОБА_6 більш м`якого запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту. Оспорює висновки суду щодо відсутності у підозрюваного міцних соціальних зв`язків, оскільки не проживає з дружиною та дітьми, зазначаючи, що ОСОБА_6 не проживає з сім`єю останній рік, коли того призвали до лав Збройних Сил України.
Встановлені судом першої інстанції обставини.
ОСОБА_6 підозрюється у тому, що 16 квітня 2015 року разом ОСОБА_9 перебуваючи в автомобілі «ДЕО» номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_10 , та в який вони сіли біля ТРК «Шторм», знаходячись біля будинку № 173 по проспекту Леніна ударив потерпілого електрошокером в праве плече, внаслідок чого останній, побоюючись за своє життя вибіг з автомобіля. Після цього ОСОБА_6 завдавши психологічного тиску змусив ОСОБА_9 сісти за кермо автомобіля та поїхати з місця вчинення злочину, заволодівши таким чином вказаним транспортним засобом.
ОСОБА_6 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України.
Слідчий СВ Центрального РВ УМВС України в Миколаївській області звернувся до слідчого судді із клопотанням про застосування щодо підозрюваного ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, посилаючись на існування ризиків того, що підозрюваний може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знищити речові докази, незаконно впливати на потерпілого, свідків, підозрюваного ОСОБА_9 .
Слідчий суддя прийшовши до висновку про обрання запобіжного заходу ОСОБА_6 у вигляді тримання під вартою строком до 17 червня 2015 року, послався на те, що ОСОБА_6 не має місця роботи та джерела отримання доходу, не має міцних соціальних зв`язків, оскільки з дружиною та дітьми разом не мешкає, та враховуючи особливу зухвалість при вчиненні злочину та відсутність певної мотивації до власної поведінки, може вчинити інший насильницький злочин, а також переховуватися від слідства.
Встановлені судом апеляційної інстанції обставини.
Заслухавши доповідача, пояснення захисника та підозрюваного на підтримку апеляційної скарги, думку прокурора про залишення оскаржуваної ухвали без зміни, вивчивши матеріали судового та кримінального провадження, обговоривши доводи апеляційної скарги в її межах, суд визнає скаргу такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
При застосуванні ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою слідчим суддею додержані вимоги ст. ст.177, 178, 183, 194 КПК України.
Так, наявні докази, які містяться в матеріалах кримінального провадження, зокрема, показання потерпілого, підозрюваного ОСОБА_9 , дані висновку експерта судово-медичної експертизи, свідчать про наявність обґрунтованої підозри у вчиненні ОСОБА_6 кримінального правопорушення, передбачених ч. 3 ст. 289 КК України. В ході кримінального провадження встановлені обставини, які є достатніми для підозри ОСОБА_6 у вчиненні цього злочину на момент його повідомлення.
Таким чином, ОСОБА_6 обґрунтовано підозрюється у вчиненні особливо тяжкого злочину.
Крім того, в матеріалах кримінального провадження містяться дані, які вказують на наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені ст.177 КПК України ризики. А саме те, що ОСОБА_6 , перебуваючи на волі може переховуватись від органів досудового розслідування або суду, незаконно впливати на потерпілого, підозрюваного ОСОБА_9 , вчинити інше кримінальне правопорушення.
Так, ОСОБА_6 підозрюється у незаконному заволодіння транспортним засобом, в ході якого він ударив потерпілого ОСОБА_10 електрошокером в плече, в силу чого потерпілій побоюючись за своє життя вибіг з автомобіля, після чого завдавши психологічного тиску змусив ОСОБА_9 сісти за кермо автомобіля та поїхати з місця вчинення злочину.
Як слідує з показань підозрюваного ОСОБА_9 , ОСОБА_6 знаходячись в автомобілі «Део Сенс» дійсно ударив елктрошокером водія автомобіля, крикнув, що буде стріляти та, нецензурно лаючись, змусив його сісти за кермо вказаного автомобіля.
Щодо нанесення удару електрошокером потерпілому ОСОБА_10 , погрози застосування зброї та необхідно сісти за кермо автомобіля ОСОБА_9 , підтвердив під час апеляційного розгляду і сам підозрюваний ОСОБА_6 .
Вказане доводить про наявність достатніх підстав вважати, що існують передбачені п. п. 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України ризики, а саме: незаконного впливу ОСОБА_6 на потерпілого ОСОБА_10 та підозрюваного ОСОБА_9 ; вчинення підозрюваним ОСОБА_6 іншого кримінального правопорушення.
Як слідує із пояснень підозрюваного ОСОБА_6 , він з початку квітня 2015 року не проживає зі своєю сім`єю, мешкає у товариша в м. Миколаєві, що свідчить про можливість підозрюваного ОСОБА_6 переховуватися від органів досудового слідства та суду, тобто наявність ризику, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України.
З урахуванням тяжкості вчиненого ОСОБА_6 злочину, вагомості наявних доказів вчинення ним злочину, обставин за яких його було скоєне, даних про особу підозрюваного, з метою запобігання перешкоджанню кримінальному провадженню апеляційний суд погоджується із висновком слідчого судді про те, що саме така міра запобіжного заходу як тримання під вартою забезпечить виконання ОСОБА_6 процесуальних обов`язків, інший, більш м`який запобіжний захід не зможе запобігти вказаним ризикам.
Відповідно до положень, передбачених ч. 4 ст. 194 КПК України, є правом слідчого судді застосування більш м`якого запобіжного заходу, ніж той, який зазначений в клопотанні, якщо при розгляді клопотання про обрання запобіжного заходу прокурор доведе обставини, передбачені п.п.1, 2 ч.1 цієї статті, але не доведе обставини, передбачені п.3 ч.1 цієї статті.
Беручи до уваги доведеність ризиків, передбачених п.п. 1, 3, 5 ч. 1 ст. 177 КПК України, а також серйозність звинувачень, пред`явлених підозрюваному пов`язаних із застосуванням фізичного насильства та тяжкість покарання, що йому загрожує у разі визнання винним у злочині, у вчиненні якого він підозрюється, апеляційний суд не знаходить підстав для застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді домашнього арешту, про що просить апелянт.
Враховуючи наведене є безпідставними доводи апелянта щодо відсутності підстав та доказів на обґрунтування зазначених у клопотанні про обрання запобіжного заходу та ухвалі слідчого судді наявності ризиків передбачених ст. 177 КПК України для застосування ОСОБА_6 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.
Посилання апелянта про відсутність судимостей у підозрюваного, відшкодування збитків потерпілому, відсутність повідомлення про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення, є не суттєвими, тому як ці факти істотно не знижують ступінь наявних щодо ОСОБА_6 ризиків.
Більше того, як слідує із змісту заяви потерпілого ОСОБА_10 від 20 квітня 2015 року, яка міститься в матеріалах кримінального провадження, у нього відсутні претензії матеріального та морального характеру лише стосовно ОСОБА_9 .
З урахуванням викладеного, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування ухвали слідчого судді, про що просить апелянт.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 405, 407, 422, 424, 532 КПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_7 залишити без задоволення, а ухвалу слідчого судді Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 квітня 2015 року у відношенні ОСОБА_6 - без зміни.
Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий

Судді: