17.06.2015
Справа № 642/1055/14-к,
Провадження 1кп/642/435/15 УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 червня 2015 року Ленінський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого - судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,
захисника ОСОБА_7 ,
перекладача ОСОБА_8 ,
обвинуваченого ОСОБА_9 ,
ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кутаїсі Грузинської РСР, громадянина Грузії, одруженого, не працюючого, з вищою освітою, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,
який обвинувачується у вчинені злочинів передбачених ч.2 ст.190, ч.3 ст.15 ч.2 ст.190 КК України, -

До обвинувального акту додано: реєстр матеріалів досудового розслідування, розписку ОСОБА_9 та захисника про отримання обвинувального акту з копіями позовів потерпілих. Також додано копії позовів потерпілих ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .
Прокурор у підготовчому судовому засіданні просив призначити кримінальне провадження до судового розгляду на підставі обвинувального акту, який відповідає вимогам КПК України. Заперечував проти задоволення клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору.
Захисник ОСОБА_7 надав клопотання про повернення обвинувального акту прокурору, вважав за неможливе призначення обвинувального акту до розгляду, оскільки він не відповідає вимогам КПК України, а обвинувачення є неконкретним оскільки не зазначено яким саме шляхом вчинене шахрайство, що позбавляє обвинуваченого права на захист.
Обвинувачений ОСОБА_9 підтримав клопотання захисника.
Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 погодилися з думкою прокурора щодо призначення судового розгляду на підставі обвинувального акту. Заперечували проти задоволення клопотання захисника про повернення обвинувального акту прокурору.
Суд, заслухавши думку учасників кримінального провадження, перевіривши матеріали обвинувального акту з додатками, вважає, що обвинувальний акт підлягає поверненню прокурору з наступних підстав.
Згідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України у підготовчому судовому засіданні суд має право прийняти рішення про повернення прокурору обвинувального акту, якщо він не відповідає вимогам КПК України.
Відповідно до ч.2 ст.291 КПК України обвинувальний акт має містити такі відомості: найменування кримінального провадження та його реєстраційний номер; анкетні відомості кожного обвинуваченого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); анкетні відомості кожного потерпілого (прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце проживання, громадянство); прізвище, ім`я, по батькові та займана посада слідчого, прокурора; виклад фактичних обставин кримінального правопорушення, які прокурор вважає встановленими, правову кваліфікацію кримінального правопорушення з посиланням на положення закону і статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність та формулювання обвинувачення; обставини, які обтяжують чи пом`якшують покарання; розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням; розмір витрат на залучення експерта (у разі проведення експертизи під час досудового розслідування); дату та місце його складення та затвердження.
Виклад фактичних обставин кримінального правопорушення полягає у детальному описі об`єктивної сторони а також суб`єктивних ознак інкримінованого підозрюваному правопорушення.
Згідно обвинувального акту від 27.05.2015р. прокурор вважав встановленим, що невстановлена особа, діючи за попередньою змовою і в групі з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та іншими невстановленими особами, з умислом, направленим на вчинення шахрайських дій з метою придбання нетрудових доходів, зателефонувала 08.10.2014р. близько 19 год. 00 хв. на стаціонарний домашній телефон ОСОБА_6 та повідомила їй неправдиві відомості про те, що її онук ОСОБА_11 - був затриманий співробітниками міліції і для непритягнення його до кримінальної відповідальності за начебто вчинені ним неправомірні дії, потрібно заплатити 6000 гривень на що ОСОБА_6 , будучи введеною в оману неправдивими відомостями невстановленої особи, погодилась.
ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою і в групі з невстановленими особами, обумовивши ролі у вчиненні шахрайських дій, згідно яких, ОСОБА_10 повинен був отримати у потерпілої обумовлену суму грошей та передати її ОСОБА_9 , який надавав на своєму автомобілі послуги з швидкого прибуття та залишення місця вчинення злочину, а набуті в результаті злочинних дій гроші розподілялись між ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та невстановленими особами, які повинні були підшукувати осіб та вводити їх у оману, повідомляючи їм неправдиві відомості про необхідність передати грошові кошти, необхідні начебто для непритягнення їх родичів до кримінальної відповідальності.
В той же день близько 19 год. 40 хв., ОСОБА_10 , за вказівкою невстановленої особи, разом з ОСОБА_9 , під`їхали на автомобілі BMW 520 i, з реєстраційними номерами НОМЕР_1 , володільцем якого є ОСОБА_9 , до будинку АДРЕСА_3 для отримання у ОСОБА_6 обумовленої суми грошей за начебто непритягнення її онука до кримінальної відповідальності.
ОСОБА_10 піднявся до квартири АДРЕСА_4 ОСОБА_6 , де остання передала йому 6 000 гривень. Після цього ОСОБА_10 разом з ОСОБА_9 залишив місце вчинення злочину з набутими злочинним шляхом грошима та розпорядився ними, будучи у змові з ОСОБА_9 та невстановленими особами на власний розсуд, чим потерпілій ОСОБА_6 було заподіяно матеріальну шкоду на вказану суму.
Крім того, невстановлена особа, діючи за попередньою змовою і в групі з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та іншими невстановленими особами, з умислом, направленим на вчинення шахрайських дій зателефонувала 13.10.2014р. близько 17 год. 00 хв. на стаціонарний домашній телефон ОСОБА_4 , та повідомила їй неправдиві відомості про те, що її онук ОСОБА_12 - був затриманий співробітниками міліції і для непритягнення його до кримінальної відповідальності за начебто вчинені ним неправомірні дії, потрібно заплатити 4000 гривень на що ОСОБА_4 , будучи введеною в оману неправдивими відомостями невстановленої особи, погодилась.
Невстановлені особи, діючи за попередньою змовою і в групі з іншими невстановленими особами заздалегідь обумовили ролі у вчиненні шахрайських дій, згідно яких, ОСОБА_10 повинен був отримати у потерпілої обумовлену суму грошей та передати її ОСОБА_9 , який надавав на своєму автомобілі послуги з швидкого прибуття та залишення місця вчинення злочину, а набуті в результаті злочинних дій гроші розподілялись між ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та невстановленими особами, які повинні були підшукувати осіб та вводити їх у оману, повідомляючи неправдиві відомості про необхідність передати грошові кошти, необхідні начебто для непритягнення їх родичів до кримінальної відповідальності.
В той же день близько 18 год. 00 хв., ОСОБА_10 , реалізуючи спільний з ОСОБА_9 та невстановленими особами злочинний умисел, за вказівкою невстановленої особи, разом з ОСОБА_9 , під`їхали на автомобілі BMW 520 i, до будинку АДРЕСА_5 для отримання у ОСОБА_4 обумовленої суми грошей за начебто непритягнення її онука до кримінальної відповідальності.
ОСОБА_10 пройшов у двір вищевказаного будинку задля отримання грошей, і, коли потерпіла ОСОБА_4 збиралась передати йому 4000 гривень, будучи введеною в оману повідомленими їй неправдивими відомостями, їй зателефонував її онук ОСОБА_12 , - який пояснив, що він не затримувався співробітниками міліції, і гроші за непритягнення його до кримінальної відповідальності нікому передавати не потрібно.
Після цього ОСОБА_10 , зрозумівши, що він не може вчинити усі дії, які вважав необхідними, для доведення злочину до кінця, тобто фактичної можливості розпорядитися грошима ОСОБА_4 , через відмову потерпілої ОСОБА_4 передати гроші, разом з ОСОБА_9 залишив місце вчинення злочину.
Крім того, 13.10.2014р. близько 17 год. 40 хв. невстановлена особа, діючи за попередньою змовою і в групі з ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та іншими невстановленими особами, з умислом, направленим на вчинення шахрайських дій зателефонувала на стаціонарний домашній телефон ОСОБА_5 , та повідомила їй неправдиві відомості про те, що її онук ОСОБА_13 - був затриманий співробітниками міліції і для непритягнення його до кримінальної відповідальності за начебто вчинені ним неправомірні дії, потрібно заплатити 11 000 гривень, на що ОСОБА_5 дала свою згоду.
ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою і в групі з невстановленими особами заздалегідь обумовили ролі у вчиненні шахрайських дій, згідно яких, ОСОБА_10 повинен був отримати у потерпілої обумовлену суму грошей та передати її ОСОБА_9 , який надавав на своєму автомобілі послуги з швидкого прибуття та залишення місця вчинення злочину, а набуті в результаті злочинних дій гроші розподілялись між ОСОБА_10 , ОСОБА_9 та невстановленими особами, які повинні були підшукувати осіб та вводити їх у оману, повідомляючи неправдиві відомості про їх родичів, та умовляючи передати суму грошей, необхідну начебто для непритягнення їх родичів до кримінальної відповідальності.
В той же день близько 18 год. 30 хв. ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , діючи за попередньою змовою і в групі з невстановленими особами, під`їхали на автомобілі BMW 520 i, до будинку АДРЕСА_6 для отримання у ОСОБА_5 обумовленої суми грошей за начебто непритягнення її онука до кримінальної відповідальності. ОСОБА_10 піднявся до квартири ОСОБА_5 , де, бажаючи впевнити потерпілу в тому, що її онук дійсно затриманий міліцією, написав розписку, згідно якої, він отримав від ОСОБА_5 11 000 гривень для передавання її співробітнику органів внутрішніх справ. Однак ОСОБА_10 не зміг вчинити усі дії, які вважав необхідними, для доведення злочину до кінця, тобто фактичної можливості розпорядитися грошима ОСОБА_5 , через те, що його злочинні дії були припинені співробітниками міліції.
Прокурором, яким затверджено обвинувальний акт дії ОСОБА_9 по епізоду злочину у відношенні ОСОБА_6 було кваліфіковано за ч.2 ст.190 КК України, як шахрайство, вчинене за попередньою змовою групою осіб, а по епізодам злочинів у відношенні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 за ч.3 ст.15, ч.2 ст.190 КК України, як незакінчений замах на шахрайство, вчинений повторно, за попередньою змовою групою осіб.
Проте зазначена правова кваліфікація не відповідає як формулюванню обвинувачення так і положенням Закону про кримінальну відповідальність.
Згідно диспозиції ч.1 ст.190 КК України (шахрайство) це заволодіння чужим майном або придбання права на майно шляхом обману чи зловживання довірою.
Однак надаючи правову кваліфікацію діям ОСОБА_9 за ч.2 ст.190 КК України прокурором не вказано, яким саме шляхом вчинене шахрайство (шляхом обману чи зловживання довірою) за яке обвинувачений притягується до відповідальності.
Аналогічним чином, надаючи правову кваліфікацію діям ОСОБА_9 за ч.3 ст.15, ч.2 ст.190 КК України, прокурором не зазначено, яким саме шляхом конкретно вчинений незакінчений замах на шахрайство.
Зазначені порушення не відповідають ч.2 ст.291 КПК України, оскільки виклад фактичних обставин кримінального провадження, які прокурор вважав встановленим не відповідає та суперечить правовій кваліфікації кримінального правопорушення з посиланням на ч.2 ст.190 та ч.3 ст.15, ч.2 ст.190 КК України, які в свою чергу викладені всупереч положенням викладеним у диспозиції цієї статті Кримінального Закону.
За таких обставин слідчим і прокурором порушено право обвинуваченого ОСОБА_9 на захист передбачене ст.42 КПК України, оскільки він має право знати у вчиненні якого кримінального правопорушення його обвинувачують та захищатися від конкретного обвинувачення викладеної правової кваліфікації злочину, відповідно до положення Кримінального кодексу України.
На неконкретність викладення в обвинувальному акті фактичних обставин, формулювання обвинувачення і правової кваліфікації дій вказує в своєму клопотанні і захисник ОСОБА_7 .
Крім того, в порушення п.2 ч.4 ст.291 КПК України до обвинувального акту додано лише копії позовів замість їх оригіналів.
Таким чином, наведені вище обставини свідчать про невідповідність обвинувального акту вимогам КПК України та порушення права обвинуваченого ОСОБА_9 на захист від пред`явленого обвинувачення, яке є неконкретним та суперечить вимогам кримінального та процесуального закону. Зазначені порушення вимог КПК України є істотними, що позбавляють можливості призначити кримінальне провадження до судового розгляду. Тому клопотання захисника щодо повернення прокурору обвинувального акту, з підстав його невідповідності вимогам КПК України є достатньо обґрунтованим і підлягає задоволенню.
Враховуючи наведене, суд вважає необхідним, відповідно п.3 ч.3 ст.314 КПК України, повернути обвинувальний акт прокурору, оскільки він не відповідає вищевикладеним вимогам КПК України для усунення виявлених порушень Закону.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 291, ч.3 ст.303, 314, 395 КПК України, -
Клопотання захисника ОСОБА_9 , ОСОБА_7 - задовольнити.
Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області через Ленінський районний суд м.Харкова протягом 7 днів з дня її оголошення.

Суддя ОСОБА_1