Справа № 687/23/15-к
№1-кп/687/6/2015
В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 січня 2015 року

Чемеровецький районний суд Хмельницької області

в складі: головуючого - судді - ОСОБА_1 ,

прокурора - ОСОБА_2 ,

представника потерпілого ОСОБА_3 ,

обвинувачених - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

при секретарі - ОСОБА_6 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Чемерівці кримінальне провадження на підставі обвинувального акту щодо:

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні двоє неповнолітніх дітей, працюючого водієм механізатором ТОВ «Енселко Агро», раніше не судимого,

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_2 , українця, громадянина України, з середньою освітою, одруженого, на утриманні двоє малолітніх дітей, працюючого водієм механізатором в ТОВ «Енселко Агро», в силу ст. 89 КК України такий, що не має судимості,

обвинувачених за ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України та угоди про примирення між потерпілим та обвинуваченими,

в с т а н о в и в :

16.12.2014 року, близько 16.30 год, ОСОБА_4 , діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 , керуючись корисливим мотивом та метою, з метою таємного викрадення чужого майна, перебуваючи на території поля № 45, що знаходиться в користуванні ТОВ «Енселко Агро», розташоване поблизу с. Вільхівці, Чемеровецького району, на території якого ОСОБА_4 , керуючи трактором «МТЗ-82» д.н.з. НОМЕР_1 з причепом-розсипачем мінерального добрива марки «Axis», здійснив розвантаження частини мінерального добрива марки «Діамофос», яке знаходилось у вищевказаному причепі-розсипачі, загальною кількістю 400 кг. по ціні 6 грн. 59 коп. за 1 кг. на загальну суму 2 636 грн., яке мали на меті в подальшому передати на зберігання ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , яким не було відомо про злочинні наміри ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , та після чого, шляхом вищевказаного таємного викрадення зазначеним способом, реалізувати дані мінеральні добрива, а виручені грошові кошти після реалізації вказаного мінерального добрива розділивши порівну, використати на особисті потреби, проте не змогли довести свій злочинний умисел до кінця, оскільки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які займалися завантаженням вище вказаного добрива, були затриманні працівниками служби охорони ТОВ «Енселко Агро».

До суду надійшло кримінальне провадження з обвинувальним актом та угодами про примирення між потерпілим та обвинуваченими.

Суд, вивчивши матеріали кримінального провадження, вважає, що укладені між між потерпілим та обвинуваченими угоди про примирення відповідають вимогам законодавства України.

Дії ОСОБА_4 та ОСОБА_5 слідчими органами вірно кваліфіковані як вчинення замаху на таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч.3 ст.15, ч. 2 ст. 185 КК України.

У підготовчому засіданні обвинувачені, яким зрозумілі права та наслідки укладення угоди, безумовно та беззастережно пояснили про повне визнання вини та всіх обставин інкримінованого їм злочину.

Сторонами узгоджено, що при затвердженні угод ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , буде призначено більш м`яке покарання на підставі ст.69 КК України ніж передбачене в санкції ч.2 ст. 185 КК України, а саме: штраф в розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 1190 грн,00 копійок.

Суд перевірив, що форма та зміст угод відповідають Закону, інтересам суспільства, принципам призначення покарань та принципам законності і гуманізму.

Відповідно до ст. 471 КПК України в угоді про примирення зазначаються її сторони, формулювання підозри чи обвинувачення та його правова кваліфікація із зазначенням статті (частини статті) закону України про кримінальну відповідальність, істотні для відповідного кримінального провадження обставини, розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, строк її відшкодування чи перелік дій, не пов`язаних з відшкодуванням шкоди, які підозрюваний чи обвинувачений зобов`язані вчинити на користь потерпілого, строк їх вчинення, узгоджене покарання та згода сторін на його призначення або на призначення покарання та звільнення від його відбуття з випробовуванням, наслідки укладення та затвердження угоди, передбачені статтею 473 цього Кодексу, наслідки невиконання угоди.

В угодах зазначено дати їх укладення, вони скріплені підписами сторін.

Розглядаючи питання про затвердження угод про примирення між потерпілим та обвинуваченими, суд виходить з наступного.

У відповідності приписів ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Згідно з ч. 3 ст. 469 КПК України угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення.

Судом встановлено в судовому засіданні, що ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , обґрунтовано обвинувачуються у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України.

Згідно ст. 12 КК України злочин, у вчиненні якого обвинувачуються ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , віднесений до злочинів середньої тяжкості.

Міра покарання, погоджена сторонами угоди, відповідає санкції ч.2 ст.185 КК України.

Судом встановлено, що ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , цілком розуміють положення ч. 5 ст. 474 КПК України, а також усвідомлюють наслідки невиконання угоди про примирення відповідно до ст. 476 КПК України.

На підставі пояснень обвинувачених судом встановлено, що укладення угод сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угодах. Для з`ясування добровільності укладення угод судом витребувані матеріали кримінального провадження №0000443 на предмет наявності скарг підозрюваних, поданих ними під час кримінального провадження.

Судом встановлено, що умови угод не суперечить вимогам КПК України та КК України, інтересам суспільства, а кримінальне провадження свідчить про наявність підстав для визнання винуватості.

Обвинувачені ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , погоджуються на призначення узгодженого покарання.

Визначене сторонами покарання відповідає принципам призначення покарання та вимогам Закону.

При призначені покарання враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, особи винних та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.

Обставинами, які пом`якшують покарання ОСОБА_4 , та ОСОБА_5 , є щире каяття, активне сприяння у розкритті злочину, добровільне відшкодування завданих збитків.

Обставин, які обтяжують покарання ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , не встановлено.

При визначенні та перевірці покарання суд враховує і те, що обвинувачені визнали вину у скоєному, щиро розкаялися, активно сприяли розкриттю злочину, добровільно відшкодували завдані збитки, позитивно характеризуються за місцем проживання, а від так сторони цілком виправдано погодились на призначення обвинуваченим більш м`якого покарання на підставі ст. 69 КК Україниніж передбачене в санкції ч. 2 ст. 185 КК України.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України при прийнятті рішення у підготовчому судовому засіданні суд має право затвердити угоди.

Виходячи з викладеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для затвердження угод про примирення між потерпілим та обвинуваченими.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Процесуальних витрат по справі не має. Цивільний позов не заявлявся.

Заходи забезпечення кримінального провадження щодо ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не обиралися.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374, 475 КПК України, суд -

З А С У Д И В :

Затвердити угоди про примирення від 26.12.2014 року у кримінальному провадженні №0000443, укладені між представником потерпілого ОСОБА_3 та обвинуваченими у цьому провадженні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

ОСОБА_4 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 1190 грн,00 копійок.

ОСОБА_5 визнати винним в скоєнні злочину, передбаченого ч.3 ст. 15, ч. 2 ст. 185 КК України, та призначити йому покарання із застосуванням ст. 69 КК України у вигляді штрафу в розмірі 70 неоподаткованих мінімумів доходів громадян 1190 грн,00 копійок.

Речові докази у справі:

· 400 кг., мінерального добрива марки «Діамофос», яке передане на зберігання представнику потерпілого ОСОБА_3 залишити йому ж;

· 8 поліетиленових мішків білого кольору, які передані на зберігання представнику потерпілого ОСОБА_3 залишити йому ж.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.3 ст.394 КПК України до апеляційного суду Хмельницької області через Чемеровецький районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Обмеження права оскарження даного вироку визначені ч. 1 ст. 473 Кримінального процесуального кодексу України.

Вирок набирає чинності з дня закінчення терміну на його оскарження.

Копію вироку, після його проголошення, негайно вручити обвинуваченим і прокурору. Інші учасники кримінального провадження вправі отримати у суді копію вироку.

Суддя / підпис/ ОСОБА_1

З оригіналом згідно:

Суддя ОСОБА_1