АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/924/15 Справа № 205/6333/13-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 травня 2015 року Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ
Апеляційного суду Дніпропетровської області
у складі головуючого- судді ОСОБА_2
суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4
при секретарі- ОСОБА_5
за участю засудженого- ОСОБА_6
захисника- адвоката ОСОБА_7
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпропетровську матеріали кримінального провадження № 1-в/205/597/13 за апеляційною скаргою захисника- адвоката ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 серпня 2013 року про скасування випробувального терміну засудженому та направлення останнього для відбування покарання за вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 25 грудня 2012 року відносно:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м.Дніпропетровська, раніше судимого,-
В С Т А Н О В И Л А:
В апеляції /а.с.14-25/ захисник засудженого ОСОБА_6 - адвокат ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_6 просить ухвалу Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 серпня 2013 року скасувати, в задоволенні подання Кіровського МВ КВІ у Ленінському районі м.Дніпропетровська про скасування покарання з випробувальним терміном відносно ОСОБА_6 відмовити, звільнивши його з-під варти у залі суду, звільнити ОСОБА_6 від покарання Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 25 грудня 2012 року у зв`язку із закінченням випробувального терміну.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги захисник зазначає про те, що невжиття кримінально-виконавчою інспекцією усіх необхідних заходів, передбачених «Інструкцією про порядок виконання покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та здійснення контролю щодо осіб, засуджених до таких покарань», затвердженої Головою Державного департаменту України з питань виконання покарань МВД України від 19 грудня 2003 року № 270/1560, спрямованих на встановлення реального місяця проживання ОСОБА_6 та порушення порядку направлення до суду подання щодо останнього для відбування покарання призвело до хибних висновків суду про наявність підстав для задоволення такого подання. Вказує про те, що вирішення питання про направлення ОСОБА_6 для відбування покарання, призначеного за вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 25 грудня 2012 року, винесено з порушенням правил ст.539 КПК України, оскільки ОСОБА_6 фактично проживав за адресою АДРЕСА_1 , на яке поширюється територіальна юрисдикція Індустріального районного суду м.Дніпропетровська, а згідно даних, отриманих кримінально-виконавчою інспекцією ОСОБА_10 зареєстрований по АДРЕСА_2 , територіальна юрисдикція якого відноситься до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська. Звертає увагу на те, що вирок Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 25 грудня 2012 року було прийнято для виконання Кіровським МВ КВІ у Ленінському районі м.Дніпропетровська 08 травня 2013 року за поданням від 15.01.2013 року. Крім того захист посилається на те, що будь-яких заходів кримінально-виконавчою інспекцією для реальної перевірки місцезнаходження ОСОБА_6 не здійснювалось, про виклики інспекції від 08.05.2013, 17.05.2013, 24.05.2013 року останній належним чином повідомлений не був, ніяких запитів на адресу ліцею не здійснювалось, натомість згідно даних ВАРД Управління паспортної роботи громадянства та реєстрації фізичних осіб ОСОБА_6 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , у зв`язку з чим, 09 липня 2013 року, був складений лист на ім`я начальника Красногвардійського КВІ УДПтС України у Дніпропетровській області з приводу перевірки відомостей про реєстрацію засудженого за вказаної адресою, однак будь-яких заходів здійснено не було. В свою чергу, згідно інформації, наданої на адвокатський запит ДВНЗ «Дніпропетровський індустріальний коледж» до 27 вересня 2014 року ОСОБА_6 мешкав за адресою: АДРЕСА_3 , а відповідно до довідки ТОВ ЖКП «Дніпрокомунсервіс» з серпня 2014 року по 16 березня 2015 року ОСОБА_6 проживав за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі вищезазначеного захисник вказує про те, що засуджений у жодний спосіб ні від кого не переховувався, і за умови належного вжиття заходів по встановленню його місця проживання, ця інформація була б достеменно відома кримінально-виконавчій інспекції. Звертає увагу на допущені порушення у вирішенні питання про направлення засудженої особи для відбування призначеного судом покарання. Вказує проте, що факт постійного проживання ОСОБА_6 по АДРЕСА_1 , вжиття заходів для з`ясування обставин відбування випробувального строку та його соціально-позитивний спосіб життя (що може бути підтверджено показами ряду свідків) свідчить про те, що останній став на шлях виправлення, у зв`язку з чим захисник просить відмовити у задоволенні подання Кіровського МВ КВІ у Ленінському районі м.Дніпропетровська та звільнити ОСОБА_6 з-під варти у залі суду.
В судову засіданні захисник - адвокат ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_6 та сам засуджений прохали задовольнити апеляційні вимоги захисника у повному обсязі, обґрунтовуючи їх доводами, викладеними в апеляції.
Прокурор прохав ухвалу суду залишити без змін, як законну та обґрунтовану, а апеляцію захисника- залишити без задоволення.
Ухвалою Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 серпня 2013 року ОСОБА_6 направлено для відбування покарання у виді 3 років позбавлення волі, призначеного вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 25 грудня 2012 року за ч.2 ст.186 КК України та оголошено його в розшук виходячи з наступного.
Вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 25 грудня 2012 року ОСОБА_6 визнано винним та засуджено за ч.2 ст.186 КК України із застосуванням положень ст.69 КК України на 3 роки позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, ст.104 КК України засудженого звільнено від відбування призначеного покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, відповідно до положень п.2), п.3), п.4) ч.1 ст.76 КК України на ОСОБА_6 покладено відповідні обов`язки. Вирішуючи подання кримінально-виконавчої інспекції суд першої інстанції, проаналізувавши матеріали особистої справи № 87/13, своє рішення вмотивував тим, що засуджений ОСОБА_6 не має бажання ставати на шлях виправлення, ухиляється від виконання обов`язків, покладених на нього судом.
Заслухавши суддю-доповідача, сторони, частково дослідивши матеріали кримінального провадження, перевіривши доводи апеляції та матеріали справи колегія суддів приходить до наступного.
Так, відповідно до положень ч.4 ст.107 КПК України фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді під час судового провадження є обов`язковим.
Крім того, відповідно до вимог п.7) ч.2 ст.412 КПК України судове рішення у будь-якому разі підлягає скасуванню, якщо у матеріалах провадження відсутній технічний носій інформації, на якому зафіксоване судове провадження у суді першої інстанції.
Як витікає з матеріалів справи судове засідання у суді першої інстанції 13 серпня 2013 року /а.с.5/ відбулося за участю прокурора та представника КВІ, технічний запис вказаного судового процесу не здійснювався, в матеріалах справи відсутній носій інформації щодо перебігу вказаного судового засідання, що вказує на допущені судом істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою безумовне скасування судового рішення.
Крім того, відповідно до вимог ч.4 ст.539 КПК України, на яку у своїй ухвалі посилається суд першої інстанції, у судове засідання викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор.
Приймаючи до уваги наведене вище, а також те, що засуджений ОСОБА_6 скоїв злочин у неповнолітньому віці, за який його було засуджено за вироком Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 25 грудня 2012 року, за участю в судовому засіданні захисника обвинуваченого, при цьому, при розгляді подання Кіровського МВ КВІ Ленінського району УДПтСУ у Дніпропетровській області, в порушення вимог наведеної вище статті кримінального процесуального закону, розглянувши справу за відсутністю обвинуваченого, суд першої інстанції не вирішив питання про виклик захисника, участь якого при розгляді вказаної справи у даному випадку є обов`язковою, не повідомив захисника про місце, дату та час розгляду кримінального провадження /а.с.5-6/, тим самим порушив право засудженого на захист, передбачене п.13) ч.1 ст.7 КПК України, ст.20 КПК України, що є істотним порушенням вимог кримінального процесуального закону, яке відповідно до вимог п.4) ч.1 ст.412 КПК України також є безумовною підставою для скасування судового рішення.
Таким чином, виходячи з наведеного вище, зважаючи на те, що при розгляді вказаного кримінального провадження суд першої інстанції допустив істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, які тягнуть за собою безумовне скасування судового рішення, ухвала Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 13 серпня 2013 року стосовно ОСОБА_6 , на підставі вимог п.4), п.7) ч.2 ст.412 КПК України підлягає скасуванню з призначенням, згідно положень п.1) ч.1 ст.415 КПК України нового судового розгляду у тому ж суді першої інстанції, в іншому складі, а апеляція сторони захисту- підлягає частковому задоволенню.
При новому судовому розгляді справи суду першої інстанції, з викликом всіх учасників судового розгляду слід детально перевірити доводи сторони захисту, наведені в апеляції, в тому числі звернувши увагу на подання в.о.заступника начальника Кіровського МВ КВІ Ленінського району УДПтСУ у Дніпропетровській області, яке датоване 15 січня 2013 року /а.с.2-4/, при тому, що згідно змісту вказаного подання наведений вище вирок надійшов на виконання лише 08 травня 2013 року /а.с.2/, з дотриманням прав учасників процесу постановити по справі законне, справедливе та обґрунтоване рішення.
Оскільки судове рішення суду першої інстанції скасоване в повному обсязі з наведених вище в ухвалі апеляційної інстанції підстав істотного порушення вимог кримінального процесуального закону, підстави для тримання засудженого ОСОБА_6 відсутні, тому засудженого слід звільнити з під-варти в залі суду, негайно.
На підставі вище викладеного, керуючись п.13) ч.1 ст.7 КПК України, ст.20 КПК України, ст.376 ч.2 КПК України, ст.404 КПК України, п.6) ч.1 ст.407 КПК України, п.4), п.7) ч.2 ст.412 КПК України, п.1) ч.1 ст.415 КПК України, ст.418 КПК України, ст.419 КПК України, колегія суддів,-
П О С Т А Н О В И Л А:
Ухвалу Ленінського районного суду міста Дніпропетровська від 13 серпня 2013 року стосовно ОСОБА_6 - скасувати, призначивши новий судовий розгляд у тому ж суді першої інстанції, в іншому складі.
Засудженого ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , звільнити з під-варти в залі суду, негайно.
Апеляцію захисника- адвоката ОСОБА_9 в інтересах засудженого ОСОБА_6 на вказану ухвалу- задовольнити частково.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді:
ОСОБА_3 ОСОБА_2 ОСОБА_4