Справа № 676/4676/13-к
Провадження № 1-кп/676/6/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2015 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд,

Хмельницької області

в складі: головуючого судді - ОСОБА_1

за участю секретаря - ОСОБА_2

прокурора - ОСОБА_3

представника потерпілого ОСОБА_4 - ОСОБА_5

представника потерпілої ОСОБА_6 - ОСОБА_7

представника цивільного відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «РД Транс»

- ОСОБА_8

обвинуваченого - ОСОБА_9

захисника - ОСОБА_10

розглянув у відкритому судовому засіданні в приміщенні Кам`янець-Подільського міськрайонного суду обвинувальний акт по кримінальному провадженню № 0000003 за обвинуваченням

ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя по АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, з неповною середньою освітою, неодруженого (проживає в цивільному шлюбі), раніше не судимого, водій ТОВ «РД-Транс», ідентифікаційний номер - фізичної особи платника податків НОМЕР_1 ,

у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, судовим слідством суд

в с т а н о в и в :
Досудовим слідством обвинувачується ОСОБА_9 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України в тому, що він близько 14 год. 8 грудня 2011 року рухаючись на ділянці автодороги 270 км.+850 м. сполученням Житомир-Чернівці за кермом автомобіля марки ІВЕКО-ЄВРОСТАР реєстраційний номер НОМЕР_2 з напівпричепом «КОГЕЛ» реєстраційний номер НОМЕР_3 , з боку м. Хмельницького в напрямку м. Кам`янець-Подільського, поблизу с. Гуменці Кам`янець-Подільського району проявив безпечність та неуважність і в порушення вимог п.1.2, 1.5, 2.3Б, 10.1,11.2, 12.1 та 12.3 Правил дорожнього руху України, а саме не вибрав безпечної швидкості руху не врахував дорожню обстановку та погодні умови, не вжив заходів для руху як найближче до правого краю проїзної частини, не вжив заходів для забезпечення безпеки дорожнього руху, що спричинило занос напівпричепа «КОГЕЛ» реєстраційний номер НОМЕР_3 на смугу зустрічного руху та зіткнення з передньою частиною автомобілем «ОПЕЛЬ КОМБО» реєстраційний номер НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_11 . Від удару автомобіль «ОПЕЛЬ КОМБО» почав рухатись назад і зіткнувся з передньою частиною автомобіля «VOLKSWAGEN Caddi», реєстраційний номер НОМЕР_5 , під керуванням водія ОСОБА_12 .

Внаслідок даного ДТП водій ОСОБА_11 отримав тяжкі тілесні ушкодження, які небезпечні для життя в момент спричинення у вигляді закритої травми органів грудної клітки - геморагічний забій правого та лівого легенів, переломи 3-4-5-6-7-8-9-10 ребер по лопатковій лінії ліворуч зліва (прямі, розгинальні) з ви стоянням уламків ребер у ліву плевральну порожнину з ушкодженням парієнтальної плеври на рівні зламаних 4-5-6-7 ребер, переломи 6-7-8-9-10 по лопатковій лінії праворуч (непрямі), переломи 5-6-7-8-9 по передньо-підпахвовій лінії ліворуч,крововилив в широкий м`яз спини ліворуч на рівні 6-7-8-9 ребер по лопатковій та задньо-підпахвовій лініям, двобічний напружений травматичний гемо-пневмоторакс (скупчення повітря в плевральних порожнинах) яка ускладнилась розвитком двобічної після травматичної плевропневмонії, фібринозного плевриту гострої легенево-серцевої недостатності, від яких о 3.30 год. 23.12.2011 року наступила смерть.

Пасажир автомобіля «VOLKSWAGEN Caddi», реєстраційний номер НОМЕР_5 , ОСОБА_4 отримав тілесні ушкодження у вигляді саден чола справа, які згідно висновку судово-медичної експертизи № 944 від 09.12.2011 року відноситься до легких тілесних ушкоджень.

Вказаними діями, які виразились в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_11 , ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України, кваліфікуючою ознакою якого є смерть потерпілого.

Прокурором в інтересах держави в особі міністерства охорони здоров`я в особі Кам`янець-Подільської міської лікарні № 1 заявлено цивільний позов до ОСОБА_9 про стягнення витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 4469.10 грн. (т.4 а.с.68-73, 146-147).

Допитаний в судовому засіданні по суті обвинувачення ОСОБА_9 , свою вину у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, не визнав та пояснив, що дійсно близько 14 год. 8 грудня 2011 року повертався з відрядження за кермом автомобіля марки ІВЕКО-ЄВРОСТАР реєстраційний номер НОМЕР_2 з напівпричепом «КОГЕЛ» реєстраційний номер НОМЕР_3 , з боку м. Хмельницького в напрямку м. Кам`янець-Подільського, самопочуття було нормальне, дорога була мокрою, автомобіль технічно справним. На ділянці автодороги 270 км.+850 м. сполученням Житомир-Чернівці йдучи на спуск зі швидкістю 37 км. на год. розминувся з легковими автомобілями, які йшли на підйом по зустрічній смузі руху, після роз`їзду через декілька секунд відчув глухий удар, тому прийняв вправо та вирішив зупинитись з метою з`ясувати, що трапилось. Коли вийшов з автомобіля побачив серед дороги розбитий автомобіль Опель, а під відбійником на значній відстані від автомобіля «ОПЕЛЬ КОМБО» знаходився банківський автофургон «VOLKSWAGEN Caddi». На його запитання, що трапилось водій та пасажир автомобіля «VOLKSWAGEN Caddi» відповіли, що він вчинив ДТП. Разом підбігли до водія автомобіля «ОПЕЛЬ КОМБО» та почали надавати йому допомогу, щоб дістати його з автомобіля та викликали швидку. Згодом прибули працівники міліції та почали проводити огляд місця події, оскільки на той час знаходився в шоковому стані то не пам`ятає про всі деталі, що були на місці події, але не зважаючи на дане підписав протокол огляду місця події, не придаючи значення важливим деталям. Після огляду місця події на прохання слідчого, який йому пообіцяв, що нічого страшного не буде, підписав чистий бланк протоколу допиту, в якому зазначено, що під час руху допустив занос на зустрічну смугу руху напівпричеп «КОГЕЛ». В ході досудового розслідування слідчим не враховано, що керований ним автомобіль був обладнаний системою проти заносу АБС, жодних слідів заносу на дорозі виявлено не було, проте в напрямку м. Хмельницький на смузі руху автомобіля «ОПЕЛЬ КОМБО» та «VOLKSWAGEN Caddi» були наявні сліди заносу, але слідчий їх до уваги не взяв, дане свідчить, що слідство проводилось однобоко, його доводи до уваги не брались. Під час перебування потерпілого ОСОБА_11 в лікарні надавав грошову допомогу на його лікування через представника потерпілої 18000 грн. та 1000 доларів США. Цивільний позов прокурора в інтересах лікарні не визнав, мотивуючи дане тим, що на керований ним автомобіль ІВЕКО-ЄВРОСТАР реєстраційний номер НОМЕР_2 з напівпричепом «КОГЕЛ» реєстраційний номер НОМЕР_3 було оформлено страхові поліси цивільно-правової відповідальності перед третіми особами, по друге не доведено його вини у вчиненні даного ДТП. Стосовно цивільного позову потерпілої ОСОБА_6 показав, що з вказаним позовом не згідний так як позовні вимоги потерпілої є не конкретними та не зрозумілими. Просить застосувати до нього вимоги Закону України «Про амністію в 2014 році».

Винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 в скоєнні злочину, передбаченого ч. 2 ст.286 КК України підтверджується показами потерпілої, свідків та іншими матеріалами кримінального провадження:

Потерпіла ОСОБА_6 в судовому засіданні показала, що 8 грудня 2011 року їй повідомили, що її батько - ОСОБА_11 попав в лікарню після дорожньо-транспортної пригоди та знаходився на лікуванні в реанімаційному відділені Кам`янець-Подільської міської лікарні. Автомобіль яким керував ОСОБА_11 належить йому особисто, на місці ДТП не була, батько помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Поданий позов підтримує повністю щодо сум які підлягають стягненню з винного пояснення надасть її представник, при обранні міри покарання просить застосувати до обвинуваченого реальну міру покарання, оскільки той не визнає своєї вини та не бажає відшкодувати завдану шкоду. Дійсно в грудні 2011 року обвинувачений частково відшкодував завдану шкоду.

В судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 показав, що їхав з Кам`янець-Подільського до м. Хмельницький в службовому автомобілі «VOLKSWAGEN Caddi» сидів позаду водія, з якою швидкістю рухались не може сказати так, як на спідометр не дивився. Дорога була мокрою після дощу, бачив як на зустріч рухається фура з причепом, по переду їх автомобіля рухався автомобіль Опель білого кольору. Побачив як заносить причеп фури, водій їх автомобіля почав гальмувати і приймати в право. Опель покотився назад та відбулось зіткнення з їх автомобілем, як фура зіткнулась з автомобілем Опель не бачив. Від вказаного ДТП отримав легке тілесне ушкодження, окрім нього в автомобілі був водій ОСОБА_12 та ОСОБА_13 . Особисто він будь-яких претензій морального чи матеріального характеру до обвинуваченого ОСОБА_9 не має, цивільний позов заявляти не бажає. При обранні міри покарання просить не позбавляти волі обвинуваченого.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_13 та ОСОБА_12 показали, що близько 14.30 год. 8 грудня 2011 року повертались з Кам`янець-Подільського в Хмельницький в службовому автомобілі «VOLKSWAGEN Caddi» за кермом якого знаходився останній. Дорога була мокрою, попереду рухався автомобіль Опель. Вони рухались на підйом зі швидкістю 40-50 км. на год. на відстані 7-8 метрів позаду Опеля. Коли із-за повороту появився вантажний автомобіль його причіп занесло і він повністю перекрив їх смугу руху. Зіткнення причепа з атомомобілем Опель не бачили, однак Опель почав рухатись назад і відбулось зіткнення з їх автомобілем. Після зіткнення причіп вирівнявся, через декілька метрів вантажний автомобіль зупинився. Вони також вийшли з авто та почали надавати допомогу потерпілому, у службовому автомобілі був пошкоджений бампер.

В судовому допитаний в якості свідка ОСОБА_14 показав, що близько 16 год. 8 грудня 2011 року рухався в м. Хмельницький,на підйомі його зупинили працівники ДАІ і запропонували бути понятим при огляді місця події, хоча поспішав, погодився на їх пропозицію. Коли підійшов побачив розбиті автомобілі, опель, банківський автомобіль та вантажний автомобіль з причепом. Коли він приєднався слідчий уже фактично проводив огляд місця події, атомобіль Опель знаходився практично біля осьової лінії, банківська машина біля відбійника на значній відстані від Опеля. Вантажний автомобіль знаходився на узбіччі зустрічної смуги. Він особисто допомагав проводити заміри, а слідчий записував дані, що записував слідчий не пам`ятає. Окрім огляду місця події в інших процесуальних діях по даному ДПТ участі не приймав. Підписав документи, які йому надав слідчий не читаючи їх.

Свідок ОСОБА_15 в судовому засіданні показав, що був викликаний на місце ДПТ, з автомобілем евакуатором і його запросили в якості понятого, фактично огляд місця події уже проводився, було пошкоджено три автомобілі, деталей не пам`ятає так, як часто виїздить на ДТП, на місці події буди представники банку та водій тягача. Вантажив автомобіль Опель, на евакуатор пошкоджень ходової не помітив.

Слідчий ОСОБА_16 показав, що 8 грудня 2011 року отримав повідомлення та виїхав на місце ДТП, проводив огляд місця події з участю водія ОСОБА_9 та водія ОСОБА_12 в присутності понятих, все що було виявлено на місці пригоди занесено до протоколу та доданої до нього схеми. В подальшому проводив досудове розслідування, під час досудового розслідування відтворення не проводив та не призначав відповідних експертиз так як ОСОБА_9 не заперечував проти вчинення ДТП, тому на його думку цього було достатньо для направлення справи до суду. Що робив на місці ДТП слідчий ОСОБА_17 сказати не може так, як проводив огляд місця події.

Допитаний в судовому засіданні слідчий ОСОБА_17 не зміг пояснити на підставі чого і яким чином проводив на місці ДТП 8 грудня 2011 року огляд пошкоджених автомобілів, за участю понятих, які приймали участь в огляді місця події.

Експерт ОСОБА_18 в судовому засіданні показав, що разом з слідчим ОСОБА_16 вибув на місце ДТП фіксував на фото місце ДТП, огляд проводив слідчий, на йому думку як спеціаліста з вини водія ОСОБА_9 відбулось ДТП. В подальшому проводив ряд експертиз, товарознавчу, транспортно-трасологічну

Слідчий ОСОБА_19 в судовому засіданні показав, що проводив досудове розслідування по даній справі після направлення її на додаткове розслідування. Призначив ряд експертиз в тому числі і ОСОБА_18 , останній « ОСОБА_20 » не оглядав так, як на час проведення експертизи автомобіль був відремонтований разом із пошкодженим бампером. Бампер від автомобіля «VOLKSWAGEN Caddi», який йому надав водій ОСОБА_12 направив експерту та не ставив питання про належність вказаного бампера саме автомобілю «VOLKSWAGEN Caddi», реєстраційний номер НОМЕР_5 .

Також, винуватість обвинуваченого ОСОБА_9 прокурором доведено наступними доказами:

- протоколом огляду місця події від 8 грудня 2011 року ділянки автодороги 270 км.+850 м. сполученням Житомир-Чернівці, де виявлено пошкодженні автомобілі марки ІВЕКО-ЄВРОСТАР реєстраційний номер НОМЕР_2 з напівпричепом «КОГЕЛ» реєстраційний номер НОМЕР_3 , «ОПЕЛЬ КОМБО» реєстраційний номер НОМЕР_4 та «VOLKSWAGEN Caddi», реєстраційний номер НОМЕР_5 , сліди осипу скла, фарби та металевої пластини, а також схемою до протоколу огляду місця та фото таблицею до протоколу (т.1 а.с. 5-27).

- довідкою № 2763 від 8 грудня 2011 року відповідно до якої потерпілому ОСОБА_11 після ДТП встановлено діагноз ЗТПК, напружений перелом ребер (т.1 а.с.46).

- згідно висновків № 1631 та 1632 від 8 грудня 2011 року ОСОБА_12 та ОСОБА_9 в стані алкогольного сп`яніння не перебувають (т.1 а.с.47;48).

- Постановою від 8 грудня 2011 року про визнання речовим доказом по даній справі автомобіль «ОПЕЛЬ КОМБО» реєстраційний номер НОМЕР_4 , який отримав пошкодження під час даного ДТП та переданий на зберігання на майданчик тимчасового утримання транспортних засобі Кам`янець-Подільського РВ УМ ВСУ в Хмельницькій області (т.1 а.с.49).

- Постановою від 8 грудня 2011 року про визнання потерпілим ОСОБА_11 , який отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості в результаті ДТП (т.1 а.с.61).

- згідно висновку судово-медичного експерта № 941 від 23 грудня 2011 року, у зв`язку з тим, що потерпілий ОСОБА_11 помер в реамінаційному відділені Кам`янець-Подільської міської лікарні № 1 був проведений розтин і видано свідоцтво про смерть № 2782 від 23.12.2011 року, ступінь тяжкості по обстеженню живої особи не проводилось і не встановлено (т.1 а.с.64).

- відповідно до висновку судово-медичного експерта № 944 від 9 грудня 2011 року, у громадянина ОСОБА_4 виявлено тілесне ушкодження у вигляді саден чола справа, які могли утворитись від дії тупих твердих предметів так і при ударах об останні в салоні автомобіля при зіткненні з іншим легковим автомобілем за умов вказаних в обставинах справи, тобто 8.12.2011 року, та по степені тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень (т.1 а.с.68).

- згідно висновку експерта № 36/262 ТС від 12.12.2011 року технічного стану автомобіля марки ІВЕКО-ЄВРОСТАР реєстраційний номер НОМЕР_2 з напівпричепом «КОГЕЛ» реєстраційний номер НОМЕР_3 , останній перебував на час ДТП в технічно справному стані (т.1 а.с.100-105).

- відповідно до висновку судово-медичного експерта № 233 від 30 січня 2012 року причиною смерті ОСОБА_11 явилась закрита травма органів грудної клітки - геморагічний забій правого та лівого легенів, переломи 3-4-5-6-7-8-9-10 ребер по лопатковій лінії ліворуч зліва (прямі, розгинальні) з вистоянням уламків 4-5-6-7 ребер, переломи 6-7-8-9-10 по лопатковій лінії праворуч(непрямі) переломи 5-6-7-8-9 по передньо-підпахвовій лінії ліворуч, крововилив в широкий м`яз спини ліворуч на рівні 6-7-8-9 ребер по лопатковій за задньо-підпахвовій лініям, двобічний напружений травматичний гемо пневмоторакс (скупчення повітря та крові в плевральних порожнинах), яка ускладнилась розвитком двобічної після травматичної плевропневмонії, фібризного плевриту гострої легенево-серцевої недостатності, смерть наступила біля 3.30 год. 23 грудня 2011 року, отриманих в момент ДТП (т.1 а.с.126-131).

- Постановою від 23 грудня 2011 року про визнання потерпілою ОСОБА_6 (т.1 а.с.136).

- згідно висновку експерта № 4-3б від 23 січня 2012 року авто-товарознавчої експертизи автомобіля «ОПЕЛЬ КОМБО» реєстраційний номер НОМЕР_4 , визначити вартість матеріально збитку заподіяного внаслідок пошкодження вказаного автомобіля на момент огляду встановити неможливо (т.1 а.с.145-151).

- Постаново від 24 січня 2012 року про перекваліфікацію дій обвинуваченого ОСОБА_9 з ч.1 ст. 286 КК України на ч.2 ст. 286 КК України (т.1 а.с.155).

- відповідно до вимоги ДІТ МВС України ОСОБА_9 раніше не судимий (т.1.а.с.162).

- згідно довідок лікаря нарколога та лікаря психіатра ОСОБА_9 на обліку не перебуває (т.1 а.с.163;164).

- відповідно до ксерокопії свідоцтва про народження ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батьком останньої є ОСОБА_9 (т.1 а.с.165).

- згідно ксерокопій витягів з історії хвороби ОСОБА_21 періодично перебуває на лікуванні (т.1 а.с. 166-168).

- по місцю проживання ОСОБА_9 характеризується позитивно ( т.1 а.с.169).

- актом обстеження дорожніх умов на місці скоєння ДТП від 9 грудня 2011 року, з якого вбачається що на даній ділянці дороги мається уклон повздовжній 50% та поперечний 30%, радіус кривої в плані крива R-400, видимість проїзної частини обмежена, вказана ділянка дороги є місцем концентрації ДТП (т.2 а.с.133-135).

- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 31 липня 2012 року за участю ОСОБА_9 , де останній на місці показав та пояснив щодо обставин вчинення ДТП (т.2 а.с.177-180;181- 184).

- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 31 липня 2012 року за участю ОСОБА_4 , де останній на місці показав та пояснив щодо обставин вчинення ДТП (т.2 а.с.185-187;188).

- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 31 липня 2012 року за участю ОСОБА_12 , де останній на місці показав та пояснив щодо обставин вчинення ДТП (т.2 а.с.189-191;193-200).

- протоколом відтворення обстановки та обставин події від 31 липня 2012 року за участю ОСОБА_22 , де останній на місці показав та пояснив щодо обставин вчинення ДТП (т.2 а.с.201-204;205-206).

- витягом з єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0000003 від 9 січня 2013 року про реєстрацію злочину відносно ОСОБА_9 за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України стосовно ДТП, яке мало місце близько 14 год. 8 грудня 2011 року внаслідок якого ОСОБА_11 отримав тілесні ушкодження від яких помер (т.3 а.с.1).

- заява ОСОБА_6 від 18 червня 2013 року про залучення її як потерпілої поданій справі (т.3 ас.30).

Відповідно до ч. 1 ст. 91 КПК України, у кримінальному провадженні підлягають доказуванню, серед іншого, винуватість обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, форма вини, мотив і мета вчинення кримінального правопорушення. Згідно ч. 1 ст. 92 КПК України, обов`язок доказування обставин, передбачених ст.91 цього Кодексу, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті, покладається на слідчого, прокурора та, в установлених цим Кодексом випадках, - на потерпілого. Обов`язок доказування належності та допустимості доказів, даних щодо розміру процесуальних витрат та обставин, які характеризують обвинуваченого, покладається на сторону, що їх подає.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 КПК України, процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.

В судовому засіданні сторона захисту та представник цивільного відповідача «РД-ТРАНС» заявили про визнання недопустимими доказів по кримінальному провадженню № 0000003 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України мотивуюче дане тим, що органом досудового розслідування в порушення встановленого порядку зібрано докази на підставі яких в подальшому були призначені та проведенні судові експертизи на які посилається прокурор, як доказ по справі. Тому, суд вважає що клопотання сторони захисту підлягає до задоволення і ґрунтується на вимогах КПК України та досліджених в судовому засіданні матеріалах справи, а тому слід визнати недопустими наступні докази сторони обвинуваченя:

- протоколи огляду та затримання транспортного засобу від 8 грудня 2011 року «ОПЕЛЬ КОМБО» реєстраційний номер НОМЕР_4 ; «VOLKSWAGEN Caddi», реєстраційний номер НОМЕР_5 та ІВЕКО-ЄВРОСТАР реєстраційний номер НОМЕР_2 з напівпричепом «КОГЕЛ» реєстраційний номер НОМЕР_3 , оскільки перших два проведені не процесуальним слідчим - ОСОБА_17 , який не входив до складу слідчо-оперативної групи, групи слідчих а також не мав доручення від слідчого ОСОБА_16 . Поряд з цим допитані в судовому засіданні в якості свідків громадяни ОСОБА_14 та ОСОБА_15 заперечили той факт, що приймали участь в огляді та затриманні вказаних транспортних засобів, а приймали участь лише в огляді місця події (т.1 а.с.42;43;44;45).

- постанова про визнання та приєднання речових доказів від 8 грудня 2011 року металеву пластину червоно кольору розміром 145мм.х53мм., оскільки вказана постанова ґрунтується на припущеннях і досудовим слідством не доведено, що саме вказана металева пластина належить до пошкодженого напівпричепа «КОГЕЛ» реєстраційний номер НОМЕР_3 , відповідної експертизи не проводилось (т.1 а.с.50).

- також не може бути доказом по справі постанова про визнання та приєднання речових доказів від 8 грудня 2011 року та від 13 грудня 2011 року автомобіля VOLKSWAGEN Caddi», реєстраційний номер НОМЕР_5 , оскільки в ході досудового розслідування та на час проведення відповідних експертиз вказаний автомобіль відремонтований власниками, в результаті чого сліди ДТП та пошкодження отримані даним автомобілем, які могли мати суттєве значення для вирішення справи умисно знищенні (т.1 а.с.51-52; 109).

- суд позбавлений можливості взяти до уваги в якості доказів протоколи допиту свідка ОСОБА_12 , ОСОБА_22 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та ОСОБА_9 (т.1 а.с. 53-55;56-58; 59-60;137-138; 179-1871), оскільки вказані особи допитані безпосередньо в судовому засіданні, і суд бере до уваги їх покази наданні в судовому засіданні.

- постанова по накладення арешту на транспортні засоби від 9 грудня 2011 року на автомобіль ІВЕКО-ЄВРОСТАР реєстраційний номер НОМЕР_2 з напівпричепом «КОГЕЛ» реєстраційний номер НОМЕР_3 , оскільки вказана постанова не містить доведення чи спростування вини ОСОБА_9 (т.1 а.с.88).

- постанова про притягнення в якості обвинуваченого ОСОБА_9 за ч.2 ст. 286 КК України від 31 січня 2012 року, оскільки в даній постанові відсутні будь-які відомості щодо спричинення діями обвинуваченого тілесних ушкоджень потерпілому ОСОБА_4 (т.1 а.с.176-177).

- заява ОСОБА_12 на адресу слідчого від 11 січня 2013 року про видачу переднього бампера року автомобіля «VOLKSWAGEN Caddi», протокол огляду речей від 11 січня 2013 року та постанова про приєднання до справи речових доказів від 19 червня 2013 року не можуть бути допустими, так, як надана заява не зареєстрована, не досліджено слідчим, де зберігався вказаний бампер та без відповідної експерти стосовно належності вказаного доказу конкретному автомобілю визнав його речовим доказом (т.3 а.с.14;15-126;17), допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_18 показав, що не може стверджувати що наданий йому на дослідження бампер належить саме автомобілю «VOLKSWAGEN Caddi», реєстраційний номер НОМЕР_5 , по оскільки такого питання йому слідчим не ставилось.

- висновок експерта № 2/7- а від 28.02.2013 року транспортно-трасологічної експертизи суд не може взяти до уваги так вона ґрунтується на припущеннях та доказах які лягли в основу висновку експерта здобуті з порушення вимог КПК України, вказаних вище, зокрема на час проведення експерти автомобіль«VOLKSWAGEN Caddi», реєстраційний номер НОМЕР_5 відремонтований слід ДПТ знищені, не перевірено належність пошкодженого бампера вказаному автомобілю, посилання на зону розсипу уламків скла, незважаючи на те що вказана ділянка дороги є місцем концентрації ДТП, уламки скла не вилучались та не досліджувались на предмет належності автомобілям учасникам ДТП.

- висновок експерта № 71а від 27.03.2013 року про проведення автотехнічної експертизи також суд не може взяти до уваги, оскільки його висновки ґрунтуються на висновках недопустимого висновку експерта № 2/7- а від 28.02.2013 року транспортно-трасологічної експертизи (т.3 а.с.90-96), за аналогічних обставин суд не може взяти до уваги висновок експерта № 753/54/13-21 від 16 червня 2013 року про проведення комплексної транспортно-трасологічної автотехнічної експертизи (т.3 а.с.106-125).

В матеріалах справи наявна заява ОСОБА_4 про залучення його в якості потерпілого за наслідками ДТП відносно ОСОБА_9 за ознаками злочину передбаченого ч.2 ст.286 КК України стосовно ДТП, яке мало місце близько 14 год. 8 грудня 2011 року результаті якого він отримав тілесні ушкодження.

Однак, вказана заява про вчинений злочин належним чином не внесена до Єдиного реєстру досудових розслідувань, по друге слідчий ОСОБА_19 маючи в проваджені кримінальне провадження № 0000003 за обвинуваченням ОСОБА_9 у вчинені злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, в порушення вимог КПК України належним чином не провів досудового розслідування по заяві ОСОБА_4 та в не процесуальний спосіб отримав докази по справі після 30 січня 2013 року.

Так, відповідно до Положення про порядок ведення Єдиного реєстру досудових розслідувань (із змінами затвердженими наказами Генерального прокурора України від 14.11.2012 №113, від 25.01.2013 №13, від 25.04.2013 № 54), у разі зазначення у заяві, повідомленні про декілька вчинених кримінальних правопорушень або які були виявлені безпосередньо прокурором, слідчим чи працівником іншого підрозділу незалежно від часу їх учинення, наявності осіб, які вчинили кримінальні правопорушення, відомості про них заносяться до Реєстру за кожним правопорушенням окремо. (п.2.7)
Рішення за кримінальними правопорушеннями, кримінальні провадження які станом на 18 листопада 2012 року перебували в провадженні, вносяться слідчими до Реєстру після попереднього обліку кримінальних правопорушень та раніше прийнятих у них рішень. При внесенні цих відомостей до Реєстру використовується реквізит «кримінальні правопорушення, які на день набрання чинності КПК перебувають у провадженні».(п.6.2)

Отже, в Єдиному реєстрі досудових розслідувань має бути занесено відомості стосовно усіх виявлених кримінальних правопорушень, по яких в подальшому може бути проведено досудове розслідування. Тому при невнесені відомостей в Реєстр, докази, отримані за результатами проведення досудового розслідування є не допустими.

В судовому засіданні судом встановлено, що відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань про вчинення злочину відносно потерпілого ОСОБА_4 внаслідок неправомірних дій ОСОБА_9 передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, слідчим в провадженні якого перебувала дана справа не вносилось.

Поряд з тим, постановою слідчого від 24 січня 2012 року відмовлено в порушенні кримінальної справи відносно ОСОБА_9 щодо спричинення тілесних ушкоджень ОСОБА_23 через відсутність в діях складу злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України (т.1 а.с.158).

Сторона обвинувачення в судовому засіданні мотивувала вказане, що потреби у внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про злочин, передбачений ч.2 ст. 286 КК України немає, і зібрані докази є допустими.

Європейський суд з прав людини застосував у своїй практиці, зокрема в рішеннях у справах «Балицький проти України», «Тейксейра де Кастро проти Португалії», «Шабельник проти України» різновид доктрини «плодів отруєного дерева»: коли визнаються недопустимими не лише докази, які безпосередньо отримані внаслідок порушення, а також і докази, які не були б отримані, якби не були отримані перші. Таким чином, допустимі самі по собі докази, отримані за допомогою відомостей, джерелом яких є недопустимі докази, стають недопустимими. Положення ч. 1 ст. 87 КПК України повністю відповідають практиці Європейського суду з прав людини щодо допустимості доказів.

Отже, суд не може взяти до уваги, зібрані докази в ході досудового розслідування та в подальшому ході кримінального провадження, оскільки вони зібрані з грубим порушенням вимог КПК України як в редакції 1960 року так і в редакції 2012 року, а тому не можуть бути допустими.

Суд виходить з вимог статті 62 Конституції України та передбаченого у ній принципу презумпції невинуватості, згідно якого обвинувачення особи не може ґрунтуватись на припущеннях, і що всі сумніви мають тлумачитися на користь таких осіб.

За наведених обставин, докази, на які посилається сторона обвинувачення, не були підтверджені безпосередньо у суді, в зв`язку з чим вони не можуть бути визнані достатніми для доведення обвинувачення ОСОБА_9 , інкримінованого злочину, передбачених ч.2 ст. 286 КК України, тому з обвинувачення слід виключити посилання на спричинення внаслідок вказаного ДТП пасажиру автомобіля «VOLKSWAGEN Caddi», реєстраційний номер НОМЕР_5 , ОСОБА_4 тілесних ушкоджень у вигляді саден чола справа, які відноситься до легких тілесних ушкоджень, через відсутність в даних діях складу злочину, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_9 , що виразилось в порушенні правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило смерть потерпілого ОСОБА_11 , кваліфікуючою ознакою якого є смерть потерпілого, мало місце. Зазначене діяння містить склад кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України. Обвинувачений ОСОБА_9 винний у вчиненні цього кримінального правопорушення і підлягає покаранню за його вчинення.

При призначенні покарання, суд враховує вимоги ст. 65 КПК України, ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують покарання.

ОСОБА_9 раніше не судимий, за місцем роботи та проживання характеризується позитивно, має на утриманні малолітню дитину, на обліку у лікаря нарколога та психіатра не перебуває, обставини, що пом`якшують його покарання, суд визнає часткове відшкодування завданих збитків .

Обставини, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_9 , судом - не встановлено.

Беручи до уваги вказані обставини, суд вважає за необхідне призначити обвинуваченому ОСОБА_9 основне покарання у виді позбавлення волі у межах, передбачених санкцією ч.2 ст.286 КК України, строком на 5 років, з реальним його відбуванням, та додаткове покарання у виді позбавлення права керування транспортним засобом на максимальний строк, передбачений санкцією ч.2 ст. 286 КК України. Таке покарання, на думку суду, є справедливим, необхідним та достатнім для виправлення обвинуваченого та попередження вчиненням ним нових злочинів.

В судовому засіданні ОСОБА_9 , надав суду письмову заяву про застосування до нього п. «в». ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році», оскільки має малолітню дитину, батьківських прав щодо якої не позбавлений.

Суд вважає, що заява обвинуваченого підлягає задоволенню, оскільки з матеріалів кримінального провадження вбачається, що ОСОБА_9 має малолітню дитину, стосовно якої не позбавлений батьківських прав, ксерокопія свідоцтва про народження дитини долучена до матеріалів кримінального провадження. Крім цього ОСОБА_9 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 286 КК України не перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння.

Згідно зі п. «в». ст.1 Закону України «Про амністію у 2014 році», підлягають звільненню від відбування покарання у виді позбавлення волі на певний строк та від інших покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, засуджені за умисні злочини, які не є тяжкими або особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, та за злочини, вчинені з необережності, які не є особливо тяжкими відповідно до ст. 12 КК України, тобто: особи, не позбавлені батьківських прав, які на день набрання чинності цим Законом мають дітей, яким не виповнилося 18 років.

Перешкоди для застосування, передбачені п. «є» ст.8 Закону України «Про амністію у 2014 році» щодо обвинуваченого відсутні.

Відповідно до вимог ст.14 Закону України «Про амністію у 2014 році», особи, на яких поширюється дія цього Закону, можуть бути звільнені від відбування як основного, так і додаткового покарання, призначеного судом, крім конфіскації майна, в частині вироку, яка не була виконана на день набрання чинності цим Законом. Особам, засудженим до покарання (основного чи додаткового) у виді штрафу, сума штрафу, сплаченого ними до ухвалення судом рішення про звільнення від відбування покарання у зв`язку з амністією, не повертається.

В силу ст.12 КК України, злочин, що передбачений ч.2 ст. 286 КК України, класифікується як тяжкий, але юридична конструкція норми ч.2 ст. 286 КК України, передбаченої законодавцем, пов`язана з вчиненням цього злочину лише в формі необережної вини.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність правових та фактичних підстав для застосування п. «в» ст.1, ст.14 Закону України «Про амністію у 2014 році» щодо звільнення ОСОБА_9 від відбування основного та додаткового покарання, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України.

Відповідно до ст.128 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнову або моральну шкоду, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого.

Цивільний позов у кримінальному провадженні розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Якщо процесуальні відносини, що виникли у зв`язку з цивільним позовом, цим Кодексом не врегульовані, до них застосовуються норми ЦПК за умови, що вони не суперечать засадам кримінального судочинства.

Згідно п. 12 ч. 2 ст. 36 Закону України «Про прокуратуру» прокурор, здійснюючи нагляд за додержанням законів під час проведення досудового розслідування у формі процесуального керівництва досудовим розслідуванням, уповноважений пред`являти цивільний позов в інтересах держави та громадян, які через фізичний стан чи матеріальне становище, недосягнення повноліття, похилий вік, недієздатність або обмежену дієздатність неспроможні самостійно захистити свої права, у порядку, передбаченому цим кодексом та законом. Ці положення виписані і в ч. 3 ст.128 КПК України.

Процесуальним прокурором прокуратури Хмельницької області в інтересах держави в особі міністерства охорони здоров`я в особі Кам`янець-Подільської міської лікарні № 1 заявлено цивільний позов до ОСОБА_9 про стягнення витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 4469.10 грн.

Разом з тим, в своєму рішенні від 08 квітня 1999 року № 3-рп/99 у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень ст. 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) Конституційний суд України зазначив, що прокурори та їх заступники подають до суду позови саме в інтересах держави, а не в інтересах підприємств, установ і організацій незалежно від їх підпорядкування та форм власності.

Прокурор або його заступник повинен обґрунтувати в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави, що процесуальним прокурором прокуратури Хмельницької області не було зазначено.

Наведене свідчить, що прокурор на мав правових підстав подавати цивільний позов в інтересах Кам`янець-Подільської міської лікарні № 1, яка є закладом комунальної власності і фінансуються з відповідного місцевого бюджетів. Тому згідно п. 2 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд вважає за необхідне залишити позовні вимоги прокурора прокуратури Хмельницької області в інтересах держави в особі міністерства охорони здоров`я в особі Кам`янець-Подільської міської лікарні № 1 до ОСОБА_9 про стягнення витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 4469.10 грн., без розгляду, якщо позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Долю речових доказів слід вирішити відповідно до вимог ст. 100 КПК України.

Судові витрати по справі за проведення судових експертиз, які визнані судом недопустими доказами, внаслідок допущених порушень, слід віднести на рахунок держави

Керуючись ст.ст. 368, 370, 373, 374, КПК України, суд

З а с у д и в :

Визнати ОСОБА_9 винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 286 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

На підставі п. «в» ст. 1, 14 Закону України «Про амністію у 2014 році» від 18 квітня 2014 року звільнити ОСОБА_9 від відбування основного та додаткового покарання.

Запобіжний захід відносно ОСОБА_9 - у вигляді особистого зобов`язання закінчився 21 серпня 2013 року.

Речові докази по справі:

- автомобіль «ОПЕЛЬ КОМБО» реєстраційний номер НОМЕР_4 , який зберігається на майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів Кам`янець-Подільського РВ УМВСУ в Хмельницькій області (т.1 а.с.49), після набрання вироком законної сили - повернути власнику;

- металеву пластину червоного кольору, яка зберігається в камері схову Кам`янець-Подільського РВ УМВСУ в Хмельницькій області (т.1 а.с.50), після набрання вироком законної сили - знищити;

- автомобіль «VOLKSWAGEN Caddi», реєстраційний номер НОМЕР_5 , який переданий на зберігання ОСОБА_12 (т.1 а.с.51;109), після набрання вироком законної сили - повернути власнику;

- автомобіль ІВЕКО-ЄВРОСТАР реєстраційний номер НОМЕР_2 який переданий на зберігання власнику, напівпричіп «КОГЕЛ» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який зберігається на майданчику тимчасово затриманих транспортних засобів Кам`янець-Подільського РВ УМВСУ в Хмельницькій області, після набрання вироком законної сили - повернути власникам;

- передній бампер автомобіль «VOLKSWAGEN Caddi», зберігається в камері схову Кам`янець-Подільського РВ УМВСУ в Хмельницькій області (т.3 а.с.17), після набрання вироком законної сили - знищити;

Судові витрати по даній справі в загальній сумі 21532.58 грн., які складаються із вартості проведених експертиз, а саме:

- судової експертизи технічного стану в сумі 450.24 грн.( т.1 а.с.99),

- судово-авто-товарознавчої експертизи в сумі 337.68 грн. (т.1 а.с.144),

- судово-авто-технічну експертизу в сумі 8844 грн. (т.2 а.с.263),

- судово-транспортно-трасологічної експертизи в сумі 1174.66 грн. (т.3 а.с.69),

- судово-авто-технічної експертизи в сумі 1760.40 грн. (т.3 а.с.89),

- судово-комплексної транспортно-трасологічної автотехнічної експертизи в сумі 1713.60 грн. (т.3 а.с.126),

- судової почеркознавчої технічної експертизи в сумі 7252 грн.( т.6 а.с.30), віднести на рахунок держави.

Скасувати арешт на автомобіль марки ІВЕКО-ЄВРОСТАР реєстраційний номер НОМЕР_2 з напівпричепом «КОГЕЛ» реєстраційний номер НОМЕР_3 , який накладений постановою старшого слідчого в ОВС відділу розслідування ДТП СУ МВСУ в Хмельницькій області від 9 грудня 2011 року (т.1 а.с.88).

Цивільний позов прокурора прокуратури Хмельницької області в інтересах держави в особі міністерства охорони здоров`я в особі Кам`янець-Подільської міської лікарні № 1 до ОСОБА_9 про стягнення витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 4469.10 грн., залишити без розгляду.

Вирок суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого КПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

На вирок може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Хмельницької області через Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Копія вироку може бути отримана в суді учасниками судового провадження, а обвинуваченому та прокурору копію вироку вручити негайно після його проголошення.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду

ОСОБА_1