У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати Верховного Суду України

у кримінальних справах у складі:

головуючого-судді

Міщенка
С.М.

суддів

Кліменко
М.Р., Пекного С.Д..

за
участю прокурора

Опанасюка
О.В.

розглянула в судовому засіданні в м.
Києві 22 травня 2007 року кримінальну справу за касаційним поданням першого
заступника прокурора Харківської області на постанову Дергачівського районного
суду Харківської області від 15 травня 2005 року,

якою до неповнолітнього ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, громадянина України, кримінальну справу щодо якого за
вчинення діяння, яке підпадає під ознаки злочину, передбаченого ст. 259 КК
України, 17 квітня 2006 року постановою слідчого закрито,

- застосовано примусовий захід
виховного характеру у вигляді передачі його на поруки батьку ОСОБА_2

В апеляційному порядку справа не розглядалася.

Згідно постанови, неповнолітній ОСОБА_1 21 березня 2006 року, приблизно о 9 год. 45 хв., знаходячись у приміщенні Солоницівської загальноосвітньої шкоди № 2, розташованої по вул. Щорса, 1 в селищі Солоницівка Дергачівського району Харківської області, з мобільного телефону повідомив виконуючій обов'язки директора цієї школи ОСОБА_3 завідомо неправдиві відомості про закладену в приміщенні школи вибухівку, яка могла призвести до загибелі людей.

У касаційному поданні порушено
питання про скасування постанови суду та направлення справи щодо ОСОБА_1 на
новий судовий розгляд у зв'язку з неправильним застосуванням кримінального
закону з посиланням на те, що ч. 2 ст. 105 КК України передбачено вичерпний
перелік примусових заходів виховного характеру, які застосовуються до
неповнолітнього у разі звільнення його від кримінальної відповідальності, однак
суд застосував до ОСОБА_1 примусовий захід виховного характеру, не передбачений
кримінальним законом, а крім того не встановив тривалість такого примусового
заходу виховного характеру.

Заслухавши доповідача, думку
прокурора, який підтримав касаційне подання, перевіривши матеріали справи та
обговоривши доводи касаційного подання, колегія суддів вважає, що це подання
підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 398 КК
України, підставою для скасування або зміни вироку, ухвали чи постанови є
неправильне застосування кримінального закону.

Саме неправильне застосування
кримінального закону допущено судом при розгляді подання слідчого щодо
неповнолітнього ОСОБА_1 про застосування до нього примусових заходів виховного
характеру.

Частиною 2 ст. 105 КК України
передбачено вичерпний перелік примусових заходів виховного характеру, серед
яких не передбачено передачі неповнолітнього на поруки батьків, тоді як саме
такий примусовий захід суд застосував до неповнолітнього ОСОБА_1 Крім того,
всупереч вимогам ч. 3 ст. 105 КК України, судом не встановлено й тривалість призначеного ОСОБА_1 заходу виховного
характеру.

За таких обставин постанова суду,
якою неправильно застосовано кримінальний закон, підлягає скасуванню, а справа
щодо ОСОБА_1- направленню на новий судовий розгляд, під час якого суду слід
розглянути справу та правильно застосувати кримінальний закон.

На підставі наведеного, керуючись
статтями 394-396 КПК України, колегія суддів

У Х В А Л И Л А :

касаційне подання першого заступника прокурора Харківської області
задовольнити.

Постанову Дергачівського районного
суду Харківської області від 15 травня 2005 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а справу направити на новий судовий розгляд.

С У Д Д І :

Міщенко С.М. Кліменко М.Р. Пекний С.Д.