Справа № 453/1415/13-к
№ провадження
ВИРОК

іменем України

30.10.2013 року

м. Сколе

Сколівський районний суд Львівської
області у складі:

головуючого - судді Брони
А.Л.,

при секретарі
Павкевич Н.Я.,

з участю прокурора
Лесковича І.Б.,

обвинуваченого ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому
засіданні кримінальне провадження
№ 0000017 про обвинувачення

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та
жителя ІНФОРМАЦІЯ_2, українця,
громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_3,
одруженого, непрацюючого, несудимого,

у вчиненні кримінального
правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 137
КК України,

встановив:

ОСОБА_1, обіймаючи відповідно до
рішення протоколу зборів ТзОВ «Мрія»
від 25.09.1997 року посаду директора ТзОВ
«Мрія», будучи керівником позаміського
закладу оздоровлення та відпочинку
ТзОВ «Мрія» по вул. Шевченка, 3 у смт.
Славське Сколівського району
Львівської області, неналежно
виконував службові обов`язки щодо
охорони життя та здоров`я
неповнолітніх внаслідок несумлінного
до них ставлення, що 21.06.2013 року
спричинило смерть неповнолітнього
ОСОБА_2, чим вчинив кримінальне
правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 137
КК України.

У судовому засіданні обвинувачений
ОСОБА_1, після роз’яснення йому змісту
ч. 3 ст. 349 КПК України та
переконання суду у відсутності
сумнівів щодо добровільності позиції
обвинуваченого, вину визнав повністю
та пояснив, що 17.06.2013 року в
очолюваний ним позаміський заклад
оздоровлення та відпочинку ТзОВ «Мрія»
по вул. Шевченка, 3 у смт. Славське
Сколівського району Львівської
області на відпочинок приїхали 9
неповнолітніх дітей з Лаврівського
дитячого будинку Старосамбірського
району Львівської області, по догляду
за якими ним не було призначено наказом
відповідальну особу, що призвело до
того, що 21.06.2013 року неповнолітній
ОСОБА_2 разом з іншими відпочиваючими
неповнолітніми залишив табір та
відправився на річку Опір, де під час
купання у невстановленому для цього
місці втопився.

Ураховуючи те, що ОСОБА_1 свою вину у
вчиненому кримінальному
правопорушенні визнав повністю, інші
учасники процесу не оспорюють фактичні
обставини справи і судом встановлено,
що обвинувачений правильно розуміє
зміст цих обставин, відсутні будь-які
сумніви у добровільності та істинності
його позиції, заслухавши думку
учасників судового розгляду, які не
заперечували проти розгляду
кримінального провадження в порядку,
передбаченому ч. 3 ст. 349 КПК України, та
роз’яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК
України про наслідки застосування
обмеженого дослідження доказів, а саме
про позбавлення їх у такому випадку
права подальшого оспорювання цих
обставин провадження в апеляційному
порядку, суд визнає недоцільним
дослідження інших доказів відносно тих
обставин провадження, які ніким не
оспорюються.

На підставі вищенаведеного, суд,
допитавши обвинуваченого та
дослідивши матеріали кримінального
провадження, прийшов до висновку, що
вина обвинуваченого ОСОБА_1 у вчинені
ним кримінального правопорушення при
обставинах, викладених в
обвинувальному акті, доведена у
судовому засіданні повністю.

Суд вважає, що дії обвинуваченого
ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за
ч. 2 ст. 137 КК України, як неналежне
виконання службових обов`язків щодо
охорони життя та здоров`я
неповнолітніх внаслідок несумлінного
до них ставлення, що спричинило смерть
неповнолітнього.

При визначенні міри покарання
обвинуваченому ОСОБА_1 суд враховує
суспільну небезпеку вчиненого
кримінального правопорушення, особу
винного, обставину, що пом`якшує його
покарання та відсутність обставин, що
його обтяжують.

ОСОБА_1 вчинив злочин середньої
тяжкості.

За місцем проживання характеризується
позитивно.

Обставиною, що пом`якшує покарання
ОСОБА_1 суд визнає щире каяття, оскільки
обвинувачений визнав свою провину,
висловив жаль з приводу вчиненого.

Оскільки ОСОБА_1 призначається
покарання у виді позбавлення волі на
строк не більше п`яти років, ураховуючи
те, що ОСОБА_1 вперше притягується до
кримінальної відповідальності, визнав
свою вину, відсутність обтяжуючих
покарання обставин, з урахуванням
наведеного і загальних засад
призначення покарання, аналізуючи
матеріали досудового слідства в
сукупності із поясненнями
обвинуваченого, а також думку
потерпілої ОСОБА_3, яка просить суд
суворо не карати обвинуваченого, суд
дійшов висновку про можливість його
виправлення без відбування покарання і
тому є підстави звільнити його від
відбування покарання з випробуванням,
що є необхідним і достатнім для його
виправлення та попередження вчинення
ним нових злочинів для реалізації
принципу законності, справедливості,
обґрунтованості та індивідуалізації
покарання, поклавши на нього обов`язки
не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу
кримінально-виконавчої інспекції та
попросити пробачення у потерпілої.

Речові докази: документи, вилучені під
час проведення огляду місця події
21.06.2013 року у ТзОВ «Мрія», які
знаходяться в матеріалах даного
кримінального провадження слід
залишити при кримінальному
провадженні.

Цивільний позов ОСОБА_3 до товариства з
обмеженою відповідальністю «Мрія»,
ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, завданої внаслідок
вчинення кримінального
правопорушення, слід залишити без
розгляду у зв`язку з подачею ОСОБА_3
заяви про залишення такого без
розгляду.

Процесуальних витрат по справі немає.

Керуючись ст. ст. 368, 370, 374 КПК України,
суд

засудив:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні
кримінального правопорушення,
передбаченого ч. 2 ст. 137 КК України і
призначити покарання – 3 (три) роки
позбавлення волі з позбавленням права
обіймати посади, пов'язані з виконанням
організаційно-розпорядчих чи
адміністративно-господарських функцій
строком на 1 (один) рік.

Згідно ст. 75 КК України звільнити
ОСОБА_1 від відбування призначеного
основного покарання у виді трьох років
позбавлення волі з випробуванням та
встановити іспитовий строк один рік,
якщо він протягом іспитового строку не
вчинить нового злочину і виконає
покладені на нього обов’язки.

На підставі ст. 76 КК України покласти на
ОСОБА_1 обов’язки: не виїжджати за межі
України на постійне проживання без
дозволу кримінально-виконавчої
інспекції та попросити пробачення у
потерпілої.

Заставу у розмірі 8 029 (вісім тисяч
двадцять дев`ять) гривень після
набрання вироком законної сили
повернути платнику - ТзОВ «Мрія».

Речові докази: документи, вилучені під
час проведення огляду місця події
21.06.2013 року у ТзОВ «Мрія», які
знаходяться в матеріалах даного
кримінального провадження залишити
при кримінальному провадженні.

Цивільний позов ОСОБА_3 до товариства з
обмеженою відповідальністю «Мрія»,
ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної
та моральної шкоди, завданої внаслідок
вчинення кримінального
правопорушення, залишити без розгляду.

Копію вироку негайно, після його
проголошення, вручити засудженому та
прокурору.

Вирок може бути оскаржено до
апеляційного суду Львівської області
протягом тридцяти днів з моменту його
проголошення, або з моменту вручення
копії вироку засудженому, який
перебуває під вартою через Сколівський
районний суд Львівської області з
підстав, передбачених ст. 394 КПК
України.

Суддя