Справа № 204/485/15-к
Провадження № 1-кп/204/102/15

ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 лютого 2015 року Красногвардійський районний суд

м. Дніпропетровська

у складі:

головуючого-судді: ОСОБА_1 ,

за участю секретаря: ОСОБА_2 ,

за участю прокурора: ОСОБА_3 ,

за участю потерпілого: ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Дніпропетровську кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань на № 0003442, за обвинуваченням:

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровська, громадянина України, росіянина, освіта повна середня, розлученого, не працюючого, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого:

30.06.2006 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 1 ст. 309 КК України до 2 років позбавлення волі, на підставі ст.75 КК України, від відбування покарання звільнений, з іспитовим строком 1 рік;

28.09.2006 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст.263 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.71 КК України, частково приєднано 1 рік 1 місяць за вироком Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 30.06.2006 року, остаточно до відбування призначено 2 роки 1 місяць позбавлення волі. Звільнений 10.10.2008 року з Микитинської виправної колонії Донецької області №87 по відбуттю строку покарання;

12.11.2009 року Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст. 263, ч.2 ст. 309, ч. 1 ст. 70 КК України до 2 років позбавлення волі, звільнений 22.10.2011 року з Синельниківської виправної колонії Дніпропетровської області №94, по відбуванню строку покарання;

10.07.2012 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська за ч. 2 ст.263 КК України до 1 року позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 76 КК України, від відбування покарання звільнений, з іспитовим строком 1 рік;

- у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, суд -

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_5 , будучи раніше судимим, маючи не зняті та не погашені у встановленому законом порядку судимості, відповідних висновків для себе не зробив, на шлях виправлення не став, та у грудні 2014 року вчинив умисне корисливе кримінальне правопорушення.

Так, ОСОБА_5 , 26.12.2014 року, приблизно о 16.30 годині, знаходячись в приміщені кафетерію, яке знаходиться за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Пушкіна, 77, побачив, що на одному із столів, які знаходяться у зазначеному кафетерії, знаходиться мобільний телефон Samsung E 1202 Duos, чорного кольору імеі 1: НОМЕР_1 , 2: НОМЕР_2 в комплекті з батареєю, що належить його знайомому - ОСОБА_4 , при цьому у нього раптово виник злочинний умсел, спрямований на умисне, таємне викрадення чужого майна, та він визначив вказаний мобільний телефон Samsung E 1202 Duos чорного кольору імеі 1: НОМЕР_1 , 2: НОМЕР_2 в комплекті з батареєю, як об`єкт свого злочинного посягання.

Далі, ОСОБА_5 , реалізуючи свій злочинний намір, знаходячись у вказаному місці та час, переконавшись, що за його злочинними діями ніхто не спостерігає, і вони є таємними для оточуючих, діючи умисно, таємно з корисливих мотивів та особистої зацікавленості шляхом вільного доступу викрав майно, що належить потерпілому ОСОБА_4 , а саме: мобільний телефон Samsung E 1202 Duos чорного кольору імеі 1: НОМЕР_1 , 2: НОМЕР_2 в комплекті з батареєю, залишкова вартість якого, згідно висновку судово-товарознавчої експертизи № 6/38 від 17.01.2015 року, становить 255, 67 гривень; картка мобільного оператора «Київстар», «МТС», які для потерпілого матеріальної цінності не представляють.

Після чого, ОСОБА_5 маючи реальну можливість розпорядитися викраденим майном з місця вчинення кримінального правопорушення зник та розпорядився викраденим майном на власний розсуд, чим заподіяв ОСОБА_4 матеріальну шкоду на загальну суму 255,67 гривень.

Умисні дії ОСОБА_5 , що виразилися у таємному викраденні чужого майна (крадіжка), кваліфікуються за ч. 1 ст. 185 КК України.
23 січня 2015 року у даному кримінальному провадженні між потерпілим ОСОБА_4 на підставі ст. 56 КПК України та підозрюваним ОСОБА_5 на підставі ст. ст. 468, 469 КПК України укладено угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним.

Відповідно до укладеної угоди ОСОБА_5 беззастережно визнав свою винуватість у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України та під час досудового розслідування відшкодував шкоду заподіяну кримінальним правопорушенням.

Сторони укладеної угоди погоджуються на призначення покарання ОСОБА_5 за ч. 1 ст. 185 КК України у вигляді 2 років позбавлення волі із звільненням на підставі ст. 75 КК України від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, а також згідно п. 3,4 ст. 76 КК України повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання; періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

ОСОБА_5 повністю розуміє характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, вид покарання, яке буде застосовано до нього у разі затвердження угоди.

Угоду про примирення між потерпілим та підозрюваним він уклав добровільно, без насильства, примусу чи погроз та без впливу будь-яких обставин, не обумовлених в угоді.

Просив суд затвердити укладену між ним та потерпілим угоду.

Потерпілий просив суд затвердити укладену угоду.

Прокурор в судовому засіданні, вважаючи, що при укладенні даної угоди дотримані вимоги і правила КПК та КК України, просив угоду затвердити і призначити обвинуваченому узгоджену в угоді міру покарання та інші передбачені угодою заходи.

Розглядаючи в порядку п. 1 ч. 3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження даної угоди про примирення, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. ст. 468, 469 КПК України у кримінальному провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості та у кримінальному провадженні у формі приватного обвинувачення, може бути укладена угода про примирення між потерпілим та підозрюваним чи обвинуваченим.

Кримінальне правопорушення, у вчиненні якого ОСОБА_5 беззастережно визнав себе винуватим, згідно із ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді.

При цьому судом з`ясовано, що ОСОБА_5 повністю усвідомлює зміст укладеної угоди про примирення, характер обвинувачення, щодо якого визнає себе винуватим, цілком розуміє свої права, визначені п. 1 ч. 5 ст. 474 КПК України, а також наслідки укладення, затвердження даної угоди, передбачені ч. 1 ст. 473 КПК України, та наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України.

Враховуючи викладене, оскільки умови угоди про примирення відповідають вимогам КПК України та КК України, суд, врахувавши викладені доводи сторін кримінального провадження, дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження угоди.

Враховуючи тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, особу обвинуваченого, який щиро розкаявся, раніше судимий, на обліках у лікарів психіатра, нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем свого проживання, суд вважає, що узгоджена міра покарання буде необхідною і достатньою для його виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень.

Витрати пов`язані з проведенням експертизи у кримінальному провадженні вирішити відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України.

Питання щодо речових доказів вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 314, 373, 374, 475, 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Угоду від 23 січня 2015 року про примирення укладену між потерпілим ОСОБА_4 та підозрюваним ОСОБА_5 , - затвердити.

ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, призначити йому покарання у вигляді 2 (двох) років позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного покарання, якщо він протягом 1 (одного) року іспитового строку не вичинить нового кримінального правопорушення та виконає покладені на нього обов`язки.
На підставі п. 3,4 ст. 76 КК України покласти на ОСОБА_5 наступні обов`язки:
- повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання;

- періодично з`являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Речові докази:
Копію товарного чеку № 1734, який підтверджує придбання мобільного телефону «Самсунг Дуос Е 1202», - залишити в матеріалах кримінального провадження (а.п.38).
Стягнути з ОСОБА_5 в дохід держави витрати пов`язані з залученням експерта у кримінальному провадженні, а саме:

- 393, 12 гривень за висновок експерта № 6/38 від 17.01.2015 року (банк отримувача: ГУДКСУ у Дніпропетровській області; код банку отримувача 805012; отримувач УК у Кіровському районі м. Дніпропетровська/24060300; код отримувача 3798316; рахунок отримувача 0007.

Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Вирок, якщо інше не передбачено законом, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору.

Суддя ОСОБА_1