АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження № 11-кп/774/318/15 Справа № 208/4021/14-к Головуючий у 1 й інстанції - ОСОБА_1 Доповідач - ОСОБА_2

У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 лютого 2015 року м. Дніпропетровськ
5 лютого 2015 року колегія суддів Судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області у складі:

судді-доповідача ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі судового засідання ОСОБА_5 ,

за участю: прокурора ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

захисника ОСОБА_8 ,

розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську, матеріали кримінального провадження № 0000429 за апеляційними скаргами обвинуваченого ОСОБА_7 , його захисника ОСОБА_8 , прокурора прокуратури Заводського району м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області на вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 листопада 2014 року, яким

ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпродзержинська, проживаючого до засудження за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, останній раз 23 грудня 2008 року Центрально-міським районним судом м. Макіївка за ч. 2 ст. 186, ст. 71 КК України до позбавлення волі строком на 4 роки 6 місяців, звільнився після відбуття покарання 6 березня 2013 року,

визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121, ч. 2 ст. 186 КК України та призначено йому покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 7 років; за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді позбавлення волі строком на 6 років. Згідно ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 7 років.

Провадження № 11-кп/774/318/15 Головуючий в суді I інстанції ОСОБА_1
Категорія ч. 1 ст. 121 КК України Суддя-доповідач ОСОБА_2 .

На зазначений вирок обвинуваченим ОСОБА_7 , його захисником ОСОБА_8 , та прокурором прокуратури Заводського району м. Дніпродзержинська принесені апеляційні скарги.

Обвинувачений ОСОБА_7 , виходячи зі змісту апеляції, просить скасувати вирок суду першої інстанції та закрити кримінальне провадження у зв`язку з відсутністю в його діянні складу кримінальних правопорушень.

В обґрунтування апеляційної скарги, ОСОБА_9 посилається на те, що вирок місцевого суду є незаконним, необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм кримінального процесуального закону та закону України про кримінальну відповідальність. Так, ОСОБА_7 вказує на те, що місцевий суд під час розгляду даного провадження не викликав всіх свідків у судове засідання для надання відповідних пояснень, а виходив з первинних пояснень цих свідків. Крім того, обвинувачений звертає увагу суду на ту обставину, що на мобільному телефоні, грабіж якого ставиться йому у вину, відсутні його відбитки пальців і цей пристрій у нього вилучено не було. Між тим, ОСОБА_7 зазначає, що місцевим судом не було надано належної оцінки доказам по кримінальному провадженню стосовно їх належності та допустимості.

Адвокат ОСОБА_8 , просить в апеляції скасувати вирок та ухвалити новий, яким ОСОБА_7 визнати невинним у вчиненні інкримінованих кримінальних правопорушень.

В якості доводів захисник вказує на те, що вирок місцевого суду щодо ОСОБА_7 є незаконним та необґрунтованим у зв`язку з невідповідністю висновків суду першої інстанції фактичним обставинам кримінального провадження. Так, захисник зазначає, що судом не було враховано те, що прокурор не представив беззаперечних доказів в підтвердження того, що саме ОСОБА_7 здійснив насильницьке кримінальне правопорушення відносно ОСОБА_10 .. При цьому, адвокат звертає увагу на розбіжності в поясненнях свідків щодо механізму нанесення ударів по кримінальному правопорушенню за ч. 1 ст. 121 КК України, яке інкримінується ОСОБА_7 .. Щодо кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, адвокат вказує на неврахування судом показань свідків, які перебували разом з ОСОБА_7 під час грабежу мобільного телефону, власником якого є ОСОБА_11 ..

Не погоджуючись з ухваленим вироком щодо ОСОБА_7 , прокурор прокуратури Заводського району м. Дніпродзержинська в апеляційній скарзі просить скасувати вирок через невідповідність призначеного покарання ступеню тяжкості кримінальних правопорушень та особі обвинуваченого, ухвалити свій вирок, яким призначити обвинуваченому ОСОБА_7 покарання за ч. 1 ст. 121 КК України у вигляді 8 років позбавлення волі; за ч. 2 ст. 186 КК України у вигляді 6 років позбавлення волі; згідно ч. 1 ст. 70 КК України остаточно призначити ОСОБА_7 покарання у вигляді позбавлення волі строком на 8 років.

В обґрунтування вимог поданої апеляційної скарги сторона обвинувачення зазначає, що при призначенні покарання ОСОБА_7 судом було залишено поза увагою ступінь тяжкості вчинених останнім кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України, є тяжкими, обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого, а саме вчинення кримінального правопорушення в стані алкогольного сп`яніння, і відсутність пом`якшуючих обставин. Крім того, прокурор посилається на поверхову оцінку, яка була надана судом матеріалам, які характеризують ОСОБА_7 , а також тій обставині, що останній вину у вчиненому не визнав.

Вироком суду першої інстанції встановлено, що 23 лютого 2014 року, приблизно о 22 годині 5 хвилин, ОСОБА_7 перебуваючи на площі Дзержинського в м. Дніпродзержинську біля пам`ятника Дзержинському в стані алкогольного сп`яніння, за обставин, відображених у вироку, умисно спричинив потерпілому ОСОБА_10 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми, які відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, по ознаці небезпеки для життя. ОСОБА_7 був затриманий на місці кримінального правопорушення працівниками міліції.

Крім того, 5 травня 2014 року, приблизно о 15 годині ОСОБА_7 , біля кінотеатру «Комсомолець», напроти буд. № 17 по пр. Комсомольському в м. Дніпродзержинську, маючи умисел на відкрите викрадення майна, що належало ОСОБА_11 , реалізуючи свій злочинний намір, усвідомлюючи протиправність та відкритий характер своїх дій, за обставин та у спосіб відображених у судовому рішенні, відкрито витягнув з барсетки потерпілого ОСОБА_11 мобільний телефон «Самсунг Гелексі S4», після чого з місця кримінального правопорушення зник, завдавши останньому матеріальної шкоди на загальну суму 7 250 грн..

В суді апеляційної інстанції прокурор підтримала подану апеляцію та просила її задовольнити. Щодо апеляцій обвинуваченого та захисника, то, на думку прокурора, вирок суду є законним та обґрунтованим, а тому їх апеляції задоволенню не підлягають.

Обвинувачений ОСОБА_7 та його захисник підтримали подані апеляції, повторили доводи, викладені в них, та просили вирок скасувати.

Вислухавши пояснення учасників апеляційного провадження та їх доводи в судових дебатах, проаналізувавши доводи, які викладені в апеляціях і співставивши їх з матеріалами кримінального провадження, колегія суддів вважає, що принесені апеляції задоволенню не підлягають з наступних підстав.

Доводи апеляцій обвинуваченого та його захисника про наявність підстав для закриття кримінального провадження відносно ОСОБА_7 в зв`язку з відсутністю доказів вини останнього у вчиненні кримінальних правопорушень, за які його засуджено, недопустимість доказів, які наведені у вироку, колегія суддів вважає безпідставними.

В своїх апеляціях обвинувачений та адвокат перекручують та ставлять під сумнів очевидні фактичні дані, тобто допустимі та належні докази, які прямо вказують на те, що саме ОСОБА_7 спричинив тяжкі тілесні ушкодження потерпілому ОСОБА_10 та відкрито заволодів майном потерпілого ОСОБА_11 ..

Так, показаннями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , та інших, які були допитані в судовому засіданні, підтверджено, що вони, під час масового заходу біля пам`ятника Дзержинському були очевидцями того, як ОСОБА_7 дерев`яною палкою вдарив по голові потерпілого ОСОБА_10 , від чого останній втратив свідомість та впав на землю.

З показань потерпілого ОСОБА_11 , свідка ОСОБА_16 , слідує, що саме ОСОБА_7 відкрито заволодів телефоном потерпілого.

Будь- яких підстав ставити під сумнів правдивість показань свідків або потерпілих по справі не має. В суді апеляційної інстанції обвинувачений ОСОБА_7 не зміг навести ні одного мотиву, з якого вказані особи могли його оговорити.

Крім того, суд обґрунтовано привів у вироку в якості доказів винуватості ОСОБА_7 документи та висновки експерта, які не викликають сумніву щодо їх допустимості та належності.

Ці ж докази повністю узгоджуються з показаннями зазначених свідків та потерпілих.

Таким чином, підстави для задоволення апеляцій обвинуваченого та захисника відсутні, оскільки вирок суду ухвалений згідно з нормами матеріального права, з дотриманням вимог кримінально-процесуального закону та на підставі об`єктивно з`ясованих обставин, які підтверджені доказами, дослідженими під час судового розгляду та оціненими судом відповідно до вимог закону, з наведенням належних і достатніх мотивів та підстав.

Призначене обвинуваченому ОСОБА_7 покарання відповідає вимогам ст. 65 КК України, а тому доводи апеляції прокурора про м`якість покарання, колегія суддів вважає безпідставними.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 376, 404, 405, 407, КПК України, колегія суддів,
ухвалила:
апеляційні скарги обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника ОСОБА_8 , прокурора прокуратури Заводського району м. Дніпродзержинська залишити без задоволення, а вирок Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 25 листопада 2014 року відносно ОСОБА_7 без змін.

Ухвала набирає чинності з моменту її проголошення і може бути оскаржена до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом 3 місяців з дня її проголошення, а засудженим у той же строк з дня отримання копії ухвали апеляційного суду.

Судді Апеляційного суду
Дніпропетровської області