ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ Справа
№1-101/2008 рік

23 травня 2008 року Малинський районний суд Житомирської області
в складі

головуючої судді Збицької
К.Д.

з
участю прокурора Гойдала О.Є.

секретаря Гузікової
І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
місті Малині кримінальну справу про обвинувачення ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1народження, уродженця
села Топча Корецького району Рівненської області, громадянина
України, українця, з базовою загальною середньою освітою, нежонатого,
непрацюючого, який проживає в селі
Гуска Малинського району
Житомирської області, не судимого,

ОСОБА_2
ІНФОРМАЦІЯ_2 народження,
уродженця та мешканця села Гуска Малинського району Житомирської області,
громадянина України, українця, з базовою загальною
середньою освітою, нежонатого, непрацюючого, в силу ст.89 КК України не судимого,

ОСОБА_3,
ІНФОРМАЦІЯ_3 народження, уродженця та мешканця АДРЕСА_1, громадянина України, українця, з базовою
загальною середньою освітою, нежонатого, непрацюючого, не судимого,

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_4
народження, уродженця та мешканця АДРЕСА_2, громадянина України, українця, з
професійно-технічною освітою, нежонатого, непрацюючого, не судимого

всіх за ч.3
ст.186 Кримінального кодексу України

встановив
:

01
грудня 2007 року близько 13-ї години ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 групою осіб, перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, з метою
викрадення чужого майна на кінній підводі заїхали на територію фермерського
господарства „Бауер”, яке знаходиться в селі Лісна Колона Малинського району,
звідки відкрито для оточуючих викрали
частину гноєтранспортеру, що знаходилася біля складу автозапчастин, але здати
його як металобрухт не змогли.

Продовжуючи
свою злочинну діяльність, ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повернулись на територію фермерського
господарства з метою розвантажити частину гноєтранспортера. Натомість вони,
побачивши біля тракторного парку ще три таких же частини, за попередньою змовою між собою та ОСОБА_2, який, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння приєднався до
них, групою осіб, усвідомлюючи злочинність своїх дій та будучи поміченими
сторонніми особами, відкрито викрали ще три частини гноєтранспортеру, які загрузили на підводу і здали в пункт
прийому металобрухту. Своїми діями вони завдали фермерському господарству
„Бауер” майнової шкоди на суму 912 грн.

Всі
підсудні вину в інкримінованому їм злочині визнали повністю.

2.

Підсудний
ОСОБА_1 суду показав, що 1 грудня минулого року разом з іншими підсудними
поїхали на кінній підводі по дрова на
пилораму в село Лісна Колона. Перед цим випили чотири пляшки вина. Зупинились
біля тракторного парку фермерського господарства „Бауер”. Він з ОСОБА_4 залишився
на підводі, ОСОБА_2 пішов до ОСОБА_6
домовитись про купівлю картоплі, а ОСОБА_3 на територію тракторного парку. Повернувшись, ОСОБА_3 повідомив, що на фермі
є металобрухт. Після цього вони поїхали на ферму до складу автозапчастин та
завантажили на підводу з ОСОБА_4 й
ОСОБА_3 частину гноєтранспортера,
повезли додому до ОСОБА_5 здати як металобрухт, проте вона відмовилась прийняти
його. Коли вони поверталися назад на тракторний стан, зустріли ОСОБА_6, який, побачивши частину
гноєтранспортера, порадив повернути
його назад. Однак вони помітили ще три таких же частини і замість того, щоб
розвантажити викрадену, разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_3 завантажили на підводу і їх. ОСОБА_2 при цьому утримував коня. В цей час їх помітив ОСОБА_7,
який проходив неподалік, але на його появу вони не зреагували. Разом завезли
викрадене до ОСОБА_5 і здали за 300
гривень, які витратили на горілку та продукти харчування.

Аналогічні
показання дали підсудні ОСОБА_2, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4. Всі щиро каються.

За
показаннями потерпілого ОСОБА_8, який являється засновником фермерського
господарства „Бауер”, на початку грудня вранці йому зателефонувала завідуюча
фермою ОСОБА_7, повідомила про зникнення гноєтранспортера. В цей же день він
написав заяву в міліцію. Разом з працівниками міліції вони поїхали до ОСОБА_5,
де частини гноєтранспортеру завантажували на автомобіль. ОСОБА_5 пояснила, що
їх привіз ОСОБА_2 та запевнив, що взяв його з дозволу колишнього голови господарства. Їх вилучили і передали
йому на зберігання. Територія, з якою було здійснено викрадення, огороджена.
Претензій до підсудних у нього немає.

Свідок
ОСОБА_7 показав, що на території тракторного стану ОСОБА_3 запитував його де
можна взяти металобрухт. Через деякий час він бачив як ОСОБА_1, ОСОБА_3 та
ОСОБА_4 завантажували на підводу гноєтранспортер, а ОСОБА_2, допомагаючи їм,
тримав коні. Він з ними не розмовляв, але підсудні бачили, що він помітив їх.

Допитаний
судом свідок ОСОБА_5 підтвердила, що підсудні двічі приїжджали до неї, просили
купити у них частину гноєтранспртеру.
Вона спочатку відмовила, але потім ОСОБА_2 запевнив її, що даний
гноєтранспортер дозволив продати бувший голова ОСОБА_9, тому вона погодилась,
визначила вагу приблизно 700кг і заплатила їм 300грн. Підсудні поїхали в
напрямку магазину.

Згідно
експертного заключення №В-854 від 12.03.2008 року наданий на дослідження гноєтранспортер довжиною 125м в чотирьох
кусках є неліквідним і його вартість,
визначена шляхом обрахування при
утилізації як металобрухт, без врахування податку на додану вартість становить
912 гривень (а.с.157-159).

Відповідно
до ч.3 ст.299 КПК України за згодою підсудних, потерпілого, прокурора суд
визнав недоцільним дослідження інших доказів по справі, оскільки фактичні
обставини та розмір заподіяної шкоди ніким не оспорюються.

Аналізуючи
досліджені докази та враховуючи, що
підсудні діяли умисно, усвідомлюючи, що їхні незаконні дії є очевидними для
оточуючих, не реагували на їх зауваження щодо припинення злочинних дій, суд
визнає доведеною їх вину у відкритому
викраденні чужого майна, вчиненому за
попередньою змовою групою осіб, поєднаному з проникненням у сховище, та
кваліфікує їх дії за ч.3 ст.186
Кримінального кодексу України.

Призначаючи
покарання, суд враховує, що підсудні ОСОБА_1, ОСОБА_3, ОСОБА_4 раніше до кримінальної
відповідальності не притягувалися, судимість ОСОБА_2 погашена, вчинили злочин, який класифікується як
тяжкий. Характеризуються всі за місцем
проживання

3.

позитивно. Свою вину
визнали, щиро розкаялися, завдані збитки відшкодували шляхом повернення
майна, що відповідно до ст.66 КК суд
визнає обставинами, які пом'якшують покарання. Обставиною, яка відповідно до
п.13 ст.67 цього Кодексу обтяжує
покарання, є вчинення злочину в стані алкогольного сп'яніння.

Виходячи з наведеного, враховуючи незначну
матеріальну цінність викраденого, суд находить за необхідне й достатнє для
виправлення підсудних та попередження вчинення
нових злочинів призначити мінімальне покарання, передбачене санкцією ч.3 ст.186 Кримінального кодексу України На підставі ст.75 КК України звільнити їх
від відбування призначеного покарання з
випробуванням та іспитовим строком. Покласти на них обов'язки, визначені ст.76
цього Кодексу.

Речовий доказ,
який переданий на зберігання потерпілому, повернути за належністю.

.

Керуючись
ст.ст.323,324,327 Кримінально-процесуального кодексу України,

засудив
:

визнати винними
ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3, ОСОБА_4 у
вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст.186 Кримінального кодексу України та
призначити покарання у виді чотирьох
років позбавлення волі кожному.

На підставі
ст.75 КК України звільнити засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від відбування призначеного покарання за
умови, що кожен з них протягом
визначеного судом іспитового строку два роки не вчинить нового злочину
та виконає покладений на нього відповідно до п.3 ч.1ст.76 КК обов'язок
повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

Запобіжний захід
до набрання вироком законної сили залишити підписку про невиїзд.

Речовий докази у
вигляді чотирьох кусків гноєтранспортеру довжиною 125 м повернути ОСОБА_8, в якого він знаходиться на
зберіганні.

На вирок суду
може бути подана апеляція до апеляційного суду Житомирської області через
Малинський районний суд протягом п'ятнадцяти діб з моменту його проголошення.

Головуюча