Справа № 192/2959/14-к
Провадження № 1-в/192/11/15
Ухвала
"30" січня 2015 р.смт.Солоне

СОЛОНЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ

у складі:

головуючого-судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника СВК-21 ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у режимі відеоконференцзв`язку клопотання засудженого ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про умовно-дострокове звільнення,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_6 раніше судимий:

- 05.07.2002 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ст.75 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 2 роки;

- 23.12.2003 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 2 місяців позбавлення волі;

- 19.03.2007 року Верхньодніпровським районним судом Дніпропетровської області за ч.3 ст.185, ст.71 КК України до 3 років 6 місяців позбавлення волі;

- 21.01.2011 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.185, ч.2 ст.190, ст.70, ст.75, ст.76 КК України до 3 років позбавлення волі з іспитовим строком 3 роки;

У даній справі ОСОБА_6 засуджено 19.12.2011 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186,ч.1 ст.70, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

Засуджений відбув 2/3 строку покарання.

Початок строку: 05.09.2011 року, кінець строку: 31.103.2015 року.

До Солонянської виправної колонії №21 для відбування покарання засуджений ОСОБА_6 прибув 05 вересня 2011 року.

26 грудня 2014 року засуджений ОСОБА_6 звернувся до суду із заявою про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання у відповідності до ст.81 КК України, вказуючи на те, що сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення.

У судовому засіданні засуджений заяву підтримав, з підстав викладених у ньому, просив задовольнити. Пояснив, що вину у вчиненому злочині він визнає повністю, щиро розкаюється, у Солонянській ВК №21 працює прибиральником сектору Д установи, має одне заохочення від начальника установи за сумлінне ставлення до праці.

Представник Солонянської виправної колонії №21 заперечував проти умовно-дострокового звільнення засудженого. Вказав, що засуджений своєю поведінкою та ставленням до праці не довів свого виправлення. До праці ставиться посередньо, має заборгованість у розмірі 11 000 гривень, яка не відшкодована.

21 листопада 2012 року адміністративною комісією Солонянської виправної колонії УДПтСУ у Дніпропетровській області №21 ОСОБА_6 було відмовлено у застосуванні зміни умов тримання відповідно ст.100, ст.101 КВК України як особі, що не стала на шлях виправлення.

2 серпня 2013 року адміністративною комісією Солонянської виправної колонії УДПтСУ у Дніпропетровській області №21 ОСОБА_6 було відмовлено у застосуванні заміни невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до ст.82 КК України як особі, що не стала на шлях виправлення.

8 травня 2014 року, адміністративною комісією Солонянської виправної колонії УДПтСУ у Дніпропетровській області №21, ОСОБА_6 було відмовлено у направленні матеріалів до суду щодо умовно-дострокового звільнення (ст.81 КК України), як такому, що не довів своє виправлення. Засуджений до праці ставиться посередньо, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачаючи суспільної необхідності у їх виконанні. Не бере участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, а також у реалізації програм диференційованого виховного впливу. Не проявляє соціальну корисну активність в організації роботи самодіяльних організацій. Не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня.

Один раз засуджений ОСОБА_6 заохочувався за сумлінне ставлення до праці. Має три стягнення, які погашені за плином часу.

Суд, вислухавши засудженого, прокурора та представника адміністрації СВК-21, дослідивши матеріали справи, вивчивши матеріали особової справи засудженого, вважає, що клопотання засудженого не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок про можливість застосування умовно-дострокового звільнення засудженого повинен ґрунтуватися на аналізі даних про його поведінку за весь час відбуття покарання, в тому числі й даних, що характеризують ступінь тяжкості вчиненого злочину і особу засудженого в цілому. При цьому основним, вирішальним є не факт відбуття певної частини покарання, а виправлення засудженого.

ОСОБА_6 засуджено 19.12.2011 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська за ч.2 ст.185, ч.2 ст.186,ч.1 ст.70, ст.71 КК України до 4 років 6 місяців позбавлення волі.

До Солонянської виправної колонії №21 для відбування покарання засуджений ОСОБА_6 прибув 05 вересня 2011 року.

Згідно довідки про стягнення та заохочення, засуджений має два заохочення та три стягнення, які погашено за плином часу.

21 листопада 2012 року адміністративною комісією Солонянської виправної колонії УДПтСУ у Дніпропетровській області №21 ОСОБА_6 було відмовлено у застосуванні зміни умов тримання відповідно ст.100, ст.101 КВК України як особі, що не стала на шлях виправлення.

2 серпня 2013 року адміністративною комісією Солонянської виправної колонії УДПтСУ у Дніпропетровській області №21 ОСОБА_6 було відмовлено у застосуванні заміни невідбутої частини покарання більш м`яким відповідно до ст.82 КК України як особі, що не стала на шлях виправлення.

8 травня 2014 року, адміністративною комісією Солонянської виправної колонії УДПтСУ у Дніпропетровській області №21, ОСОБА_6 було відмовлено у направленні матеріалів до суду щодо умовно-дострокового звільнення (ст.81 КК України), як такому, що не довів своє виправлення.

Засуджений до праці ставиться посередньо, до виконання передбачених законом вимог персоналу установи ставиться не завжди сумлінно через особисту неорганізованість. Безвідповідально ставиться до виконання робіт із благоустрою установи, не вбачаючи суспільної необхідності у їх виконанні. Не бере участь в організації виховних заходів, які проводяться в установі, а також у реалізації програм диференційованого виховного впливу. Не проявляє соціальну корисну активність в організації роботи самодіяльних організацій. Не прагне до підвищення наявного загальноосвітнього рівня.

Згідно витягу з протоколу №204 від 28 листопада 2014 року, адміністративною комісією Солонянської виправної колонії УДПтСУ у Дніпропетровській області №21, ОСОБА_6 було відмовлено у направленні матеріалів до суду щодо умовно-дострокового звільнення (ст.81 КК України), як такому, що не довів своє виправлення. У характеристиці від 04.12.2014 року також зазначено, що ОСОБА_6 не довів своє виправлення.

Не зважаючи на те, що ОСОБА_6 відбув необхідну частину покарання для застосування до нього умовно-дострокового звільнення від відбування покарання, суд уважає, що поведінка засудженого не є такою, що має слугувати прикладом для інших засуджених, а також не свідчить про його виправлення, оскільки його поведінка на протязі строку відбування покарання не є сумлінною. Засуджений лише один раз заохочувався, що свідчить про відсутність позитивної динаміки у його поведінці.

ОСОБА_6 має судимості за злочини проти власності, тобто за тяжкі злочини, а також невідшкодований майновий позов на суму 11,898 гривень 50 копійок.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що в задоволенні клопотання засудженому ОСОБА_6 необхідно відмовити.

Керуючись ст. 81 КК України, ст.537, 539 КПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви ОСОБА_5 про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Дніпропетровської області через Солонянський районний суд Дніпропетровської області протягом семи днів з дня її оголошення, а особами, що не були присутні у судовому засіданні - в той же строк з моменту вручення копії ухвали.

Головуючий