№ 1-63
ВИРОК

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

8 лютого 2007 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва в складі

головуючого - судді Тютюн Т.М.

при секретарях Ликовій
В.Б., Снісар Т.В.,

за участю
прокурора Синицького О.В.,

потерпілої ОСОБА_1,

захисників ОСОБА_2,
ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в
м. Києві кримінальну справу по обвинуваченню

ОСОБА_4, ІНФОРМАЦІЯ_1 народження, уродженця м. Комсомольськ-На-Амурі,
українця, громадянина України, освіта середня, неодруженого, працюючого
ІНФОРМАЦІЯ_2, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1,
судимого вироком Шевченківського районного суду м. Києва від 27.07.2006 року за ч.1 ст.309 КК України на 1 рік 6
місяців позбавлення волі, звільненого від відбування покарання з
випробуванням на підставі ст.75 КК України з іспитовим строком 2 роки,

у вчиненні злочину, передбаченого ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України,

установив:

8 листопада
2006 року о 2100 годині
ОСОБА_4, знаходячись у приміщенні залу ігрових автоматів ІНФОРМАЦІЯ_3,
розташованому на АДРЕСА_2, помітив на колінах у ОСОБА_1, що сиділа праворуч,
жіночу сумку. Реалізуючи умисел на відкрите викрадення чужого майна, що виник
раптово, ОСОБА_4, застосовуючи насильство, яке не є небезпечним для життя чи
здоров'я потерпілої, штовхнув ОСОБА_1 правою рукою в ліве плече та вихопив з
колін сумку шкіряну чорного кольору вартістю 70 гривень, в якій знаходилося майно, належне потерпілій:
гроші в сумі 20 доларів США однією купюрою, які
згідно з курсом НБУ по відношенню до гривні складали 101 гривню, блокнот вартістю 20
гривень та кулькова ручка "Parker" вартістю 100 гривень. Після
цього ОСОБА_4 з викраденим майном загальною вартістю 291 гривня вибіг з
приміщення залу ігрових автоматів, але можливості
розпорядитися майном не мав і злочин до кінця не довів з причин, що не залежали
від його волі, оскільки був затриманий працівниками служби охорони.

У судовому засіданні ОСОБА_4 вину у вчиненні злочину визнав частково та дав
наступні показання.

8 листопада 2006 року близько 21 години в залі
ігрових автоматів ІНФОРМАЦІЯ_3, розташованому на АДРЕСА_2, граючи на автоматі,
він вихопив сумку з колін дівчини, що сиділа праворуч за сусіднім автоматом, та побіг до виходу. Через ЗО метрів його
затримала охорона і він не мав можливості розпорядитися викраденим майном. Умисел на грабіж у нього виник, коли він
побачив сумку. Вартість викраденого майна - 291 гривню він не
заперечує, при огляді сумки було виявлено: блокнот, ручку та 20 доларів США. Він
визнає свою вину у вчиненні грабежу, але без застосування насильства, так як
потерпілу не штовхав.

Не дивлячись на часткове визнання підсудним вини, що суд розцінює як спосіб
захисту від пред'явленого обвинувачення, його винуватість у вчиненні злочину
повністю знайшла підтвердження в судовому засіданні.

Потерпіла ОСОБА_1 суду показала, що 8 листопада 2006 року зайшла в
салон ігрових автоматів ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 19 години. Під час гри ОСОБА_4, який сидів поруч з лівої
сторони, різко смикнув її сумку, що знаходилася в неї на колінах, при цьому
вдарив її в плече, вналідок чого вона відхилилася до сусіднього гравця, і побіг
до виходу. Підсудний штовхнув її чи то кулаком, чи рукою, вона не бачила, так як дивилася йому в обличчя. Вона
закричала, що у неї викрали сумку, на що охорона залу зреагувала і
привела ОСОБА_4 разом з сумкою. Працівники міліції підійшли вже тоді, коли
охорона затримала ОСОБА_4. Підсудний казав, що сумку йому підкинули, але під
час досудового слідства зізнався, що злочин вчинив він. У неї було викрадено
сумку вартістю 70 гривень,
в якій знаходилися наступні речі: блокнот вартістю
20 гривень, ручка "Parker" вартістю 100 гривень, гроші - 20 доларів США однією купюрою.
Загальна вартість речей становить 291
гривню, все викрадене було їй повернуто і претензій матеріального характеру
до підсудного вона не має.

Свідок ОСОБА_5 показав, що працює
інспектором патрульної служби Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві. 8
листопада 2006 року він
та ОСОБА_6 несли
службу біля станції метро "Оболонь".
Приблизно о 21 годині почули жіночий крик та
направилися в бік залу ігрових автоматів ІНФОРМАЦІЯ_3.

Біля
проїзної частини до них звернулася жінка та повідомила, що хлопець вирвав у неї
сумочку і за хлопцем побігла охорона. Він та ОСОБА_6 також пішли в сторону, куди показала жінка. ОСОБА_4
затримала охорона залу ігрових автоматів, він цього не бачив. Підсудний йому
опору не чинив, просив потерпілу не
звертатися із заявою до органів внутрішніх справ. З слів охоронця він дізнався,
що коли той біг за ОСОБА_4, проїжджав автомобіль і зачепив підсудного,
тому останній зупинився. Сумочку ОСОБА_4 викинув.
Потерпіла вказувала на підсудного як на особу, яка викрала у неї сумку,
перевірила вміст сумки і сказала, що звідти нічого не зникло. Йому
потерпіла сказала, що підсудний штовхнув її в плече і потім вирвав сумку. Після
цього на місце події була викликана слідчо-оперативна група і вони доставили
ОСОБА_4 до Оболонського РУ ГУ
МВС України в м. Києві.

Свідок ОСОБА_6 дав суду аналогічні показання про
обставини затримання ОСОБА_4 та, крім цього, доповнив, що підсудний
заперечував свою причетність до грабежу. Сумку потерпілої приніс охоронець залу
ігрових автоматів і повідомив, що ОСОБА_4 при затриманні викинув її.

Як вбачається з показань свідка ОСОБА_7, досліджених у судовому засіданні,
він працює ІНФОРМАЦІЯ_4, в його обов'язки входить збереження матеріальних
цінностей, забезпечення безпеки персоналу та відвідувачів залу ігрових
автоматів ІНФОРМАЦІЯ_3, розташованого на АДРЕСА_2. 8 листопада 2006 року він прийшов
на роботу близько 20 години,
близько 21 години
почув жіночий крик, що викрали сумку. Глянувши в бік, звідки чувся крик,
побачив, як з жіночою сумкою в руках із залу вибігає незнайомий молодий
чоловік. Він та охоронець ОСОБА_8 кинулися наздоганяти чоловіка. Однак,
оскільки двом охоронцям забороняється залишати зал, ОСОБА_8 залишився в дверях,
а він побіг далі і на відстані близько 300 метрів від залу ігрових автоматів
наздогнав цього чоловіка. За кілька секунд до затримання той кинув за землю
жіночу сумку. Відразу після цього до них підбіг менеджер залу та двоє
працівників міліції. Під конвоюванням працівників міліції хлопця підвели до
жінки, яка кричала про викрадення сумки,
вона працівникам міліції коротко розповіла про те, що трапилося, і підтвердила,
що саме затриманий ним молодий чоловік вчинив викрадення. Він, у свою чергу,
повернув жінці сумку, яку підняв із землі. З моменту викрадення сумки до
моменту затримання цього молодого чоловіка він з виду не втрачав (а.с. 17-18).

Згідно з протоколом добровільної видачі та огляду від 8.11.2006 року, ОСОБА_1
видала сумку чорного кольору, в якій знаходилися: 20 доларів США,
блокнот із записами, ручка "Parker". Як пояснила
ОСОБА_1, сумку їй повернув охоронець залу ігрових автоматів ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8).

Як вбачається з рапорту від 8.11.2006 року, складеному ОСОБА_5 та ОСОБА_6,
вказані особи доповіли про обставини затримання ОСОБА_4, як і в своїх
показаннях в якості свідків, викладених вище (а.с. 5).

Відповідно до протоколу очної ставки між підозрюваним ОСОБА_4. та
потерпілою ОСОБА_1, вказані особи повністю підтвердили свої показання,
викладені вище. Потерпіла категорично
стверджувала, що ОСОБА_4 штовхнув її правою рукою в ліве плече, після чого
вихопив з колін сумку (а.с. 34-35).

Суд вважає, що показання підсудного в частині, що
він не застосовував до потерпілої насильства, не відповідають
дійсності. Так, у первинних поясненнях ОСОБА_4, взагалі, заперечував свою
причетність до вчинення грабежу та вказував
на те, що був побитий незнайомими людьми, після чого його доставили до
Оболонського РУ ГУ МВС України в м. Києві (а.с. 12). Потім зазначав, що просто взяв сумку у дівчини і попрямував до виходу (а.с. 13). А вже, будучи допитаним в якості підозрюваного та обвинуваченого, давав показання,
аналогічні його показанням у судовому засіданні (а.с. 32-33, 45-46).

Суд покладає в обгрунтування своїх висновків показання потерпілої, свідків
ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, які є послідовними, логічними, об'єктивно
узгоджуються між собою та з іншими
зібраними в справі доказами. Показання потерпілої щодо застосування до неї
насильства, яке не є небезпечним для життя та здоров'я, є незмінними протягом
провадження в справі. Про те, що ОСОБА_4 штовхнув її в плече, ОСОБА_1 зазначала
у первинних поясненнях, в категоричній формі підтвердила це під час досудового
слідства, в тому числі в ході очної ставки з підсудним, в судовому засіданні (а.с.
6-7, 15-16,34-35).

Оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що винуватість
ОСОБА_4 у вчиненні злочину, що йому
інкримінується, доведена повністю, та кваліфікує його дії за ч.2 ст.15, ч.2
ст.186 КК України - як закінчений замах на відкрите викрадення чужого майна
(грабіж), поєднаний з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров'я
потерпілого, оскільки підсудний виконав усі дії, які вважав необхідними
для доведення злочину до кінця, але злочин не було закінчено з причин, що не
залежали від його волі.

Призначаючи ОСОБА_4 покарання, суд враховує, що він вчинив умисний тяжкий
злочин, особу підсудного, який притягувався
до кримінальної відповідальності, працює, за місцем проживання характеризується
позитивно.

Обставин, що
пом'якшують покарання, не встановлено.

Обставиною, що обтяжує покарання, слід визнати рецидив злочину.

Суд призначає ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення волі,
оскільки вважає, що тільки покарання, яке полягає в ізоляції, буде необхідним й
достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Оскільки ОСОБА_4, якого було звільнено від відбування покарання за попереднім вироком з
випробуванням, вчинив злочин в період іспитового строку, то відповідно до
ст.ст.71, 78 КК України до призначеного
покарання слід частково приєднати покарання за вироком Шевченківського
районного суду м. Києва від 27.07.2006
року.

На підставі
наведеного, керуючись ст.ст.321, 323,
324 КПК України, суд

засудив:

ОСОБА_4 визнати
винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 186 КК України, і призначити йому
покарання у виді позбавлення волі на строк 4 /чотири/ роки.

На підставі ст.71 КК України до призначеного ОСОБА_4 покарання частково
приєднати невідбуте покарання за вироком Шевченківського районного суду м.
Києва від 27.07.2006 року і
за сукупністю вироків остаточно визначити ОСОБА_4 покарання у виді позбавлення
волі на строк 4 /чотири/
роки 6 /шість/
місяців.

Строк відбуття
покарання ОСОБА_4 обчислювати з 9
листопада 2006 року.

Запобіжний захід ОСОБА_4 до набрання вироком законної
сили залишити без зміни -тримання
під вартою в Київському СІЗО №
13 Державного департаменту України з питань виконання покарань.

Речові докази - 20 доларів США, блокнот із записами, ручка "Parker",
належні потерпілій ОСОБА_1 і передані їй на зберігання, - залишити ОСОБА_1

На вирок може бути подана апеляція до Апеляційного суду
м. Києва через Оболонський районний суд м. Києва протягом 15 діб з моменту
його проголошення, а засудженим, який перебуває під вартою, - в той же строк з
моменту вручення йому копії вироку.