ВИРОК

ім'ям України

12.06.2012 року

Тростянецький районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Капуша С.І.,

при секретарі Свистун А.П.,

з участю прокурора Басюк А.А.,

захисника адвоката ОСОБА_1,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Тростянець кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця та жителя ІНФОРМАЦІЯ_2. Вул. Чапаєва, 6, Тростянецького району Вінницької області, українця, громадянина України, не одруженого, ІНФОРМАЦІЯ_3, не працює, раніше судимий:

- 14.09.1989 року Томашпільським районним судом по ст. 215 ч.3, 140 ч.2 КК України(ред. 1960р.) до 1 року виправних робіт;

- 23.08.1991 року Тростянецьким районним судом по ст. 117 ч.3,118 ч.2, 42 КК України (ред.1960р.) до 9 років позбавлення волі;

- 13.12.2000 року Тростянецьким районним судом по ст. 196 ч.1 КК України(ред. 1960р.) до 1 року позбавлення аолі з іспитовим строком 1 рік та штраф 170 грн.;

- 05.02.2002 року Тростянецьким районним судом по ст. 129 ч.1 КК України до 2 років позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік;

- 17.11.2004 року Тростянецьким районним судом по ст. 296 ч.1 КК України до 4 місяців арешту;

- 13.01.2010 року Тростянецьким районним судом по ст. 162 ч.1, 70 КК України до 3 років позбавлення волі, 26.08.2011 року постановою Староміського районного суду м. Вінниці покарання замінено на обмеження волі строком на 1 рік 4 місяці 10 днів;

- 15.02.2012 року Ладижинським міським судом по ст. 186 ч.1 КК України до 1 року обмеження волі, 23.03.2012 року поміщений до Крижопільського виправного центру (№ 113) для відбуття покарання, -

в вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч.3 ст.185 КК України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 15.03.2012 року близько 10 год. 00 хв. перебуваючи в стані алкогольного спяніння, умисно, зайшовши до садиби громадянина ОСОБА_3, що розташована в с. Оляниця, по вул. Леніна, 22, Тростянецького району Вінницької області, шляхом вільного доступу через двері, які не були закриті, проник до приміщення гаража, звідки викрав полімерну каністру ємкістю 20 літрів, повністю наповнену дизельним пальним, чим спричинив ОСОБА_3 матеріального збитку на загальну суму 229 грн. 80 коп., в послідуючому був виявлений за межами садиби на вулиці громадянином ОСОБА_3, який відібрав у ОСОБА_2 належне йому майно.

В судовому засіданні підсудний вину визнав повністю, суду показав, що дійсно 15.03.2012 року близько 10 год. 00 хв. перебуваючи в стані алкогольного спяніння, зайшов до чужої садиби та викрав з гаража полімерну каністру, яку потім ОСОБА_3 забрав у нього, розуміє, що вчинив неправильно, покази, дані на попередньому слідстві, підтверджує, фактичні обставини справи визнав повністю та просив суд не досліджувати докази стосовно них.

В результаті визнання підсудним своєї вини в інкримінованому йому злочині в повному обсязі та визнання ним фактичних обставин справи, зясувавши правильність розуміння підсудним ОСОБА_2 зміст і значення тих обставин, від дослідження яких він відмовляється, переконавшись у добровільності та істинності позиції підсуднього, відсутності заперечень з боку інших учасників судового розгляду, на підставі ст. 299 КПК України суд вважає за недоцільне досліджувати письмові докази стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються і при цьому підсудному роз'яснено, що в такому випадку він буде позбавлений можливості оспорювати дані фактичні обставини в апеляційному порядку.

Дії підсудного ОСОБА_2, що виразилися у проникненні 15.03.2012 року в приміщення гаража, розташованого в с. Оляниця, по вул. Леніна, 22, Тростянецького району Вінницької області, та таємному викраденні чужого майна, а саме: полімерної каністри ємкістю 20 літрів, повністю наповнену дизельним пальним, проте не закінчив злочин з причин, що не залежали від його волі, так як був згодом виявлений та зупинений власником викраденого майна, мали місце і знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, кваліфікуються за ч. 2 ст. 15, ч.3 ст. 185 КК України, тобто, закінчений замах на крадіжку, поєднану з проникненням у приміщення.

Вирішуючи питання про призначення покарання підсудному ОСОБА_2 суд виходить із встановленої ст. 50 КК України мети покарання: виправлення засуджених і запобігання вчинення нових злочинів заснованої на вимогах виваженості та справедливості.

При цьому суд враховує, визначені ст.65 КК України загальні засади призначення покарання стосовно обставин цієї справи.

Обираючи покарання ОСОБА_2, суд визнає обставинами, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання, вчинення злочину в стані алкогольного спяніння та рецидив злочину, помякшуючими обставинами суд визнає щире каяття, також суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким злочином, особу підсуднього, те, що ОСОБА_2 неодноразово притягується до кримінальної відповідальності, по місцю проживання характеризується негативно, порушує громадський порядок, зловживає спиртними напоями (а.с. 12), перебуває на диспансерному обліку у лікаря-нарколога Тростянецької ЦРЛ (а.с. 15), в силу чого, суд вважає, що виправити ОСОБА_2 і запобігти вчиненню ним нових злочинів можливо призначивши йому покарання у виді позбавлення волі в межах санкції ч.3 ст. 185 КК України, і, оскільки, даний злочин, ОСОБА_2 вчинив після постановлення вироку Ладижинського міського суду Вінницької області по ст. 186 ч.1 КК України від 15.03.2012 року та до повного відбуття покарання за цим вироком, - то остаточне покарання слід визначити за правилами ст. 71 КК України, врахувавши, що на момент постановлення вироку невідбута ОСОБА_2 частина покарання за вироком Ладижинського міського суду Вінницької області по ст. 186 ч.1 КК України від 15.03.2012 року становить 9 місяців 11 днів обмеження волі, а з огляду на вимоги ч.1 ст. 72 КК України при переведенні покарань невідбута частина покарання відповідає 4 місяцям 20 дням позбавлення волі.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 323, 324 КПК України, суд,-

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити покарання у виді позбавлення волі строком три роки.

На підставі ст. 71 КК України, за сукупністю вироків, до призначеного покарання частково приєднати невідбуту ОСОБА_2 частину покарання за вироком Ладижинського міського суду Вінницької області по ст. 186 ч.1 КК України від 15.03.2012 року, яка з огляду на вимоги ч.1 ст. 72 КК України при переведенні покарань становить 4 місяці 20 днів позбавлення волі, і призначити ОСОБА_2 остаточне покарання у виді позбавлення волі строком три роки три місяці.

Початок строку відбуття ОСОБА_2 покарання обчислювати з моменту приведення вироку у виконання.

Речові докази по справі, а саме: полімерну каністру ємкістю 20 літрів, повністю наповнену дизельним пальним - повернути власнику.

Вирок може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду протягом пятнадцяти діб з моменту оголошення.

Суддя