Дата документу 12.03.2015

Справа № 334/1703/15-к
Провадження № 1-кп/334/211/15
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2015 року

Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2

за участю прокурора ОСОБА_3

обвинуваченого ОСОБА_4

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжі кримінальне провадження за обвинуваченням: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Запоріжжя, громадянина України, з середньою освітою, неодруженого, непрацюючого, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше засуджений 25 вересня 2014 року Хортицьким районним судом м. Запоріжжя за ч.1 ст. 125 КК України до 80 годин громадських робіт, 23 грудня 2014 року знятий з обліку по відбуття покарання, судимість не знята й не погашена,-

ВСТАНОВИВ:

В період часу з початку грудня 2014 року по 22 лютого 2015 року ОСОБА_4 , маючи умисел на незаконне здійснення операцій з брухтом чорних металів, без державної реєстрації, не маючи на те спеціального дозволу (ліцензії), одержання якої передбачене законом, у порушення вимог Закону України «Про металобрухт» від 5 травня 1999 року, Закону України «Про ліцензування окремих видів господарської діяльності» від 1 червня 2000 року, Закону України «Про підприємництво» від 7 лютого 1991 року , які встановлюють кваліфіковані, організаційні, технічні та інші вимоги із заготівлею, переробкою металобрухту, перебуваючи на території домоволодіння АДРЕСА_2 , незаконно здійснював операції з брухтом чорних металів, а саме приймав від мешканців Ленінського району м. Запоріжжя брухт чорних металів за ціною 2 гривні 20 копійок за 1 кг, після чого його реалізовував невстановленій слідством особі за ціною 2 гривні 78 копійок за 1 кг.

Так ОСОБА_4 протягом грудня 2014 року зібрав від громадян брухт чорних металів вагою приблизно 650 кг, який реалізував невстановленій слідством особі за 1807 гривень, тобто по 2 гривні 78 копійок за 1 кг, який було вивезено з території домоволодіння по АДРЕСА_2 вантажівкою невстановленої особи.

22 лютого 2015 року приблизно о 12.00 год., знаходячись на території домоволодіння АДРЕСА_2 , ОСОБА_4 прийняв від ОСОБА_5 металобрухт вагою 10 кг за ціною 2 гривні 20 копійок за 1 кг , за який розрахувався з останнім грошовими коштами загальною сумою 22 гривні.

В цей же день, 22 лютого 2015 року в період часу з 12.10 год. по 12.55 год. в ході проведення обшуку на території домоволодіння АДРЕСА_2 у ОСОБА_4 був вилучений брухт чорного металу вагою 654 кг, а також ваги розраховані для зважування до 1000 кг.

Таким чином, своїми умисними діями ОСОБА_4 вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 213 КК України, тобто здійснення операцій з брухтом чорних металів без державної реєстрації, або без спеціального дозволу (ліцензії), одержання яких передбачене законодавством.

27 лютого 2015 року між обвинуваченим ОСОБА_4 та прокурором була укладена угода про визнання винуватості. Така угода відповідає вимогам ст.ст. 469, 472, 473 КПК України. Угода про визнання винуватості містить положення про те, що сторони визнають правильність кваліфікації дій обвинуваченого за ч.1 ст. 213 КК України, обвинувачений беззастережно визнає свою винуватість у вчиненні зазначеного кримінального правопорушення, узгоджують покарання, яке повинен понести ОСОБА_4 за ч.1 ст. 213 КК України у вигляді 100 годин громадських робіт, обвинувачений згодний на призначення вказаного виду покарання. Сторони розуміють наслідки невиконання угоди про визнання винуватості. Умисне невиконання угоди є підставою для притягнення особи до відповідальності, встановленої законом.

В судовому засіданні обвинувачений підтвердив добровільність укладення угоди про визнання винуватості, просив її затвердити і призначити узгоджену міру покарання. Наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості йому зрозумілі.

Прокурор в судовому засіданні просив затвердити угоду про визнання винуватості і призначити обвинуваченому узгоджену міру покарання.

Розглядаючи питання про затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором, суд виходить з наступного.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим.

Згідно ст.469 ч.4 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.

В судовому засіданні судом встановлено, що ОСОБА_4 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України, який згідно із ст. 12 КК України є злочином невеликої тяжкості.

При цьому судом з`ясовано, що обвинувачений цілком розуміє права визначені ч.4 ст. 474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст. 473 КПК України, характер обвинувачення, вид покарання, а також інші заходи, які будуть застосовані до нього у разі затвердження угоди судом.

Прокурор також розуміє наслідки укладення та затвердження даної угоди, визначені ч.2 ст.473 КПК України.

Суд переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, погроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді. Також судом встановлено, що умови даної угоди відповідають вимогам Кримінального процесуального Кодексу України та Кримінального кодексу України.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про затвердження угоди про визнання винуватості між обвинуваченим та прокурором і призначення обвинуваченому узгодженої сторонами міри покарання.

Речові докази: брухт чорного металу вагою 654 кг, ваги, які зберігаються в ОСОБА_6 на відповідальному зберіганні за адресою: АДРЕСА_2 , - необхідно конфіскувати в дохід держави.

Керуючись ст.ст.373, 374, 475 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 25 лютого 2015 року про визнання винуватості укладену між прокурором прокуратури Ленінського району м. Запоріжжя молодшим радником юстиції ОСОБА_3 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000600 від 10 лютого 2015 року.

Визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні злочину, передбаченому ч.1 ст. 213 КК України.

Призначити ОСОБА_4 узгоджене сторонами покарання:

за ч.1 ст. 213 КК України - у вигляді 100 годин громадських робіт.

Речові докази: брухт чорного металу вагою 654 кг, ваги, які зберігаються в ОСОБА_6 на відповідальному зберіганні за адресою: АДРЕСА_2 , - конфіскувати в дохід держави.

Копію вироку негайно після його проголошення вручити обвинуваченому та прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.

Копію вироку надіслати учасникам судового провадження, які не були присутні в судовому засіданні.

Вирок може бути оскаржений до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд м. Запоріжжя протягом 30-ти днів з дня його проголошення:

- засудженим виключно з підстав: призначення судом покарання, суворішого, ніж узгоджене сторонами угоди; ухвалення вироку без його згоди на призначення покарання; невиконання судом вимог, встановлених частинами четвертою, шостою, сьомою ст. 474 КПК України, в тому числі, не роз`яснення йому наслідків укладення угоди;

- прокурором виключно з підстав: призначення судом покарання, менш суворого, ніж узгоджене сторонами угоди; затвердження судом угоди у провадженні, в якому згідно з частиною четвертою ст. 469 КПК України угода не може бути укладена.

Суддя: ОСОБА_1