АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 11-21707 Головуючий по 1 інстанції
Категорія ст.. СТ..185 ч. 3, ПОНОМАРЕНКО В.В.
263 ч. 1, 358 ч. 3 КК Доповідач в апеляційній інстанції
України ШКРЕБА Р.Д.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"6" березня 2007. р.
Колегія суддів судової
палати в кримінальних
справах апеляційного суду Черкаської області в складі:

головуючого ДЕМИДЕНКА А.І.

суддів ШКРЕБИ Р.Д., ЯТЧЕНКА М.О.

за участю прокурора ГРИШАНОВОЇ
Н.Д.

розглянувши кримінальну справу за апеляціями засуджених
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на вирок Черкаського райсуду Черкаської області від 13 жовтня 2006 року, яким

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1, раніше неодноразово судимий, в тому числі
за корисні злочини, -

засуджений за ст.. 185 ч. З КК України на чотири роки шість
місяців позбавлення волі; за ст.. 263 ч. 1 КК України на два роки позбавлення волі; за ст.. 358 ч. З КК України на один рік обмеження волі, що згідно ст.. 72 КК України відповідає шести місяцям позбавлення волі.

Згідно ст.. 70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, визначено покарання
ОСОБА_1 у вигляді чотирьох років шести місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст.. 72 КК України зараховано у час відбуття покарання засудженому ОСОБА_1 час його затримання та перебування під вартою з 16)1.2006 року по 13.10.2006 року, що складає 8 місяців 27 днів і остаточно визначено ОСОБА_1
до відбуття покарання у вигляді трьох років
дев'яти місяців трьох днів позбавлення волі.

Строк покарання визначено рахувати з 13 жовтня 2006 року.

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2, раніше неодноразово судимий в тому числі за корисні злочини, -

засуджений за ст.. 185 ч. 3 КК України на чотири роки позбавлення волі.

Згідно ст.. 71 КК України за сукупністю вироків, до покарання,
призначеного за даним вироком, частково приєднано не
відбуту частину покарання за вироком Соснівського районного суду м. Черкаси від 21.03.1997 року, оскільки ОСОБА_2 звільнений 20.07.2005 року по постанові Бердичівського міського суду
Житомирської області від 15.07.2005 року умовно-достроково на 1 рік 10 місяців 19 днів, у вигляді шести місяців

позбавлення волі і остаточно визначено покарання
ОСОБА_2 у вигляді чотирьох років

шести місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст.. 72 КК України зараховано у час відбуття
покарання засудженому ОСОБА_2 час його затримання та перебування під вартою з 16.01.2006 року по 13.10.2006 року, що складає
8 місяців 27 днів і остаточно
визначено ОСОБА_2 до відбуття покарання у
вигляді трьох років дев'яти місяців трьох днів позбавлення волі.

Строк покарання визначено рахувати з 13 жовтня 2006 року.

ОСОБА_3,

ІНФОРМАЦІЯ_3, раніше судимий - 30.06.2000 року Смілянським райсудом Черкаської області за ст.. 81 ч. 2, ст..
46,44 КК України(1960 року) до
2-х років позбавлення волі з конфіскацією 14 частини майна з відстрочкою покарання на один рік 6 місяців з накладенням штрафу в сумі 510 гривень, -

засуджений за ст.. 185 ч. 3 КК України на три роки шість
місяців позбавлення волі.

Відповідно до ст.. 72 КК України зараховано у час відбуття
покарання засудженому ОСОБА_3 час його затримання та перебування під вартою з 29.01.2006 року по 13.10.2006 року, що складає
8 місяців 14 днів і остаточно
визначено ОСОБА_3 до відбування покарання у
виді двох років дев'яти місяців шістнадцяти днів позбавлення волі.

Строк покарання визначено рахувати з 13 жовтня 2006 року.

Вирішено стягнути з засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2,
солідарно, на користь потерпілих: ОСОБА_4 -
11132 грн. "70 коп.; ОСОБА_5 - 9205 грн.; ОСОБА_6 - 1110 грн. 60 коп.;
ОСОБА_7 - 1273 грн. 62 коп.; ОСОБА_8 - 940 грн. 50 коп. в рахунок відшкодування
матеріальної шкоди.

Стягнуто з засуджених ОСОБА_1 та
ОСОБА_3, солідарно, в рахунок відшкодування матеріальної шкоди на користь
потерпілих: ОСОБА_9 - 24892 грн. 50 коп.; ОСОБА_10 - 1400
грн.

Стягнуто з засуджених ОСОБА_1, ОСОБА_3 та ОСОБА_2,
солідарно, на користь потерпілого ОСОБА_11 - 1843 грн. 55 коп., в рахунок
відшкодування матеріальної шкоди.

Стягнуто з засуджених судові витрати за проведення експертиз.

Питання про речові докази вирішене.

Засуджені визнані винними у вчиненні злочинів за таких обставин.

ОСОБА_1 з урахуванням судимості повторно в ніч з 24 на 25 березня 2005 року, за попередньою змовою з ОСОБА_3, проникли в магазин АДРЕСА_1, звідки таємно викрали чуже майно, яке
належить ОСОБА_9, а також 15
пачок з документами, чим завдали потерпілій
матеріальної шкоди на загальну суму 6392 гривні 66 коп., що на той час в 48 разів перевищувало неоподаткований мінімум доходів громадян.

Він же, в ніч з 23
на 24 травня 2005 року, повторно,
умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою та разом з ОСОБА_3 і
особами відносно яких матеріали виділено в окреме провадження, проникли в
магазин АДРЕСА_1, звідки
таємно викрали чуже майно, яке належить ОСОБА_9, чим завдали потерпілій
матеріальної шкоди на загальну суму 18593
гривні 73 коп., що
на той час в 141 раз
перевищувало неоподаткований мінімум доходів громадян.

Він же, в ніч з 22 на 23 жовтня 2005 року, повторно, умисно, з корисливих мотивів, за
попередньою змовою та разом з ОСОБА_3 на автомобілі прибули в АДРЕСА_2, де ОСОБА_1 взяв
заздалегідь приготовлену

рушницю, яку перевозив під сидінням
автомобіля, про наявність якої ОСОБА_3 обізнаний
не був та разом з останнім пройшли на територію домоволодіння АДРЕСА_3, яке належить ОСОБА_10, таємно проникли до споруди
призначеної для розміщення худоби, де шляхом здійснення пострілу із
рушниці голову вбив кабана, якого вони
потім таємно викрали, чим завдали потерпілій ОСОБА_10 матеріальної шкоди на суму 1400 гривень, що на той час в 10 разів
перевищувало неоподаткований мінімум доходів громадян.

Він же, в ніч з 15 на 16 листопада 2005 року, повторно, умисно, за
попередньою змовою та разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3
проникли в магазин «Дика Роза», розташований по вул. Леніна в с. Попівка Смілянського району Черкаської області, звідки таємно
викрали чуже майно, яке належить ОСОБА_11, чим завдали потерпілому матеріальної
шкоди на загальну суму 1843
гривні 55 коп., що
на той час в 14 разів
перевищувало неоподаткований мінімум доходів громадян.

Він же, 29 листопада 2005 року близько 21.00 години, повторно,
умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою та разом зОСОБА_2 проникли
в магазин, розташований в. АДРЕСА_4, звідки
таємно викрали чуже майно, яке належить ОСОБА_6, чим завдали потерпілому
матеріальної шкоди на загальну суму 1110
гривень 60 коп., що
на той час в 8 разів
перевищувало неоподаткований мінімум доходів громадян.

Він же, 1 грудня 2005 року повторно,
умисно, з корисливих мотивів, за попередньою
змовою та разом зОСОБА_2, близько 22.00 години проникли в магазин, розташований
в АДРЕСА_5, звідки
таємно викрали чуже майно, яке належить ОСОБА_8, чим завдали потерпілій
матеріальної шкоди на загальну суму 940
гривень 50 коп., що
на той час в 7 разів
перевищувало неоподаткований мінімум доходів громадян.

Він же, в ніч з 17 на 18 грудня 2005 року, повторно,
умисно з корисливих мотивів, за попередньою
змовою та разом з ОСОБА_2 проникли в магазин № 82, розташований в с.Медведівка Чигиринського району
Черкаської області, звідки таємно викрали чуже майно, яке належить ОСОБА_7, чим
завдали потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 1273 гривні 62 код., що на той
час в 9 разів
перевищувало неоподаткований мінімум доходів громадян.

Він же, в ніч з 18 на 19 грудня 2005 року, повторно, діючи умисно, з
корисливих мотивів, за попередньою змовою та разом зОСОБА_2 проникли
в магазин «Продукти», розташований в АДРЕСА_6,
звідки таємно викрали чуже майно, яке належить ОСОБА_4, чим завдали потерпілому матеріальної шкоди на загальну суму 13351,409 гривні, що на той час в 101 раз перевищувало неоподаткований мінімум доходів громадян.

Він же 27 грудня 2005 року близьке 01 години 30 хвилин, повторно, умисно, з корисливих мотивів, за попередньою змовою та разом
зОСОБА_2 проникли в магазин, розташований по АДРЕСА_7, звідки таємно викрали
чуже майно, яке належить ОСОБА_5, чим завдали потерпілій
матеріальної шкоди на загальну суму 8320 гривень, що на той час в 63 рази перевищувало
неоподаткований мінімум доходів громадян.

Він же, в 1992 році, перебуваючи в лісі поблизу АДРЕСА_8, без передбаченоголаконом дозволу знайшов, тобто придбав
обріз 792 мм магазинної
гвинтівки Маузера, обріз двоствольної Гладкоствольної мисливської рушниці моделі ТОЗБМ та 8 патронів калібру 7,92 мм, після чого без передбаченого
законом дозволу, зберігаючи при собі перевіз дану
зброю та патрони до гаража, розташованого на території колишнього авто
кооперативу «Гудок» по АДРЕСА_9, де без передбаченого законом дозволу їх в
подальшому і зберігав. О 23.55
годині 13.01.2006 року при огляді зазначеного гаража, яким користувався
ОСОБА_1, працівниками міліції були

виявлені та
вилучені вице вказані
два обріза та 8 патронів,
які згідно з висновком судово-балістичної експертизи Лі» 10 від 05.02.2006 року є:

·
вогнепальною зброєю - обрізом 792 мм магазинної гвинтівки Маузер
моделі 98 німецького виробництва 1942 року, придатним для здійснення пострілів, переробленим способом, шляхом вкорочення ствола, виготовлення
ложі з рукояткою;

·
вогнепальною зброєю-обрізом
двоствольної гладкоствольної мисливської рушниці з
горизонтально-спареними стволами 16
калібру моделі ТОЗБМ виробництва СРСР 1964
року, заводський номер НОМЕР_1, це в'є НОМЕР_2, придатний для здійснення пострілів,
переробленим саморобним способом, шляхом вкорочення
стволів і ложі;

·
боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї - 8 мм(7, 92 мм) гвинтівковими
патронами «Маузер». .

Він же, в даний час у вересні 2005 року,
знаходячись на центральному ринку в м. Черкаси, попередньо давши власну
фотокартку, умисно придбав у невстановленої особи за 20 гривень
підроблене посвідчення інваліда війни НОМЕР_3, заповнене на ім'я громадянина
ОСОБА_12, видане Черкаським обласним военкоматом 29.09.2003 року та в
подальшому в період часу з вересня 2005
року по 13 січня 2006 року умисно
неодноразово використовував вказане завідомо підроблене посвідчення для
звільнення від обов'язку оплати за проїзд, пред'являючи його кондукторам в
громадському транспорті на території м. Черкаси.

В своїх апеляціях засуджені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не оспорюючи доказаності їх
вини і правильності кваліфікації їх дій, посилаючись на суворість призначеного їм покарання, ставлять питання про
його пом'якшення.

Заслухавши доповідача, думку прокурора про
законність і обґрунтованість вироку суду, пояснення ОСОБА_3, вивчивши
матеріали кримінальної справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів
приходить до слідуючого.

Висновок суду про винність ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні злочинів, за які вони засуджені, відповідає фактичним
обставинам справи, стверджений дослідженими судом доказами і не
оспорюється в апеляції.

Дії засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судом першої інстанції кваліфіковано
вірно.

При призначенні покарання ОСОБА_1 та ОСОБА_2, суд
першої інстанції відповідно до вимог ст.. 65 КК України належним чином врахував ступінь тяжкості
вчинених ними злочинів, особу винних та
обставини, що пом'якшують та обтяжують покарання.

Суд обгрунтовано прийшов до висновку про можливість
виправлення та перевиховання засуджених
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 лише при умові ізоляції від суспільства і в
призначений судом строк в межах встановленого вироком суду строку мінімально
можливого.

Так, як суд першої інстанції визначив ОСОБА_1та ОСОБА_2
майже мінімальне покарання, передбачене
санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, колегія суддів підстав для
подальшого пом'якшення покарання не вбачає.

Не вбачаючи підстав для зміни чи
скасування вироку суду, керуючись ст., ст.. 362, 366 КПК
України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію засуджених ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишити без задоволення, а вирок Черкаського
районного суду Черкаської області від 13 жовтня 2006
року - без
змін.