Справа № 214/9767/14-к
1-кп/214/115/15
У Х В А Л А
іменем України
12 січня 2015 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1 ,

за участю:

секретаря ОСОБА_2 ,

прокурора ОСОБА_3 ,

потерпілого ОСОБА_4 ,

обвинуваченого ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м. Кривому Розі кримінальне провадження відносно ОСОБА_5 , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України, суд
ВСТАНОВИВ:

В судовому засідання було поставлене питання про доцільність продовження тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_5 .

Прокурор в судовому засіданні заявила клопотання про подовження дії запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_5 ще на два місяці, оскільки останній не працює, вчинив злочин в період дострокового звільнення за скоєння тяжкого злочину тому існують ризики вчинення обвинуваченим інших кримінальних правопорушень,.

Потерпілий ОСОБА_4 просив змінити обвинуваченому запобіжний захід на більш м`який.

Обвинувачений ОСОБА_5 заявив клопотання про зміну йому запобіжного заходу з тримання під вартою на домашній арешт.

Вислухавши думки учасників судового провадження, дослідивши обвинувальний акт та додані до нього додатки, суд приходить до висновку про необхідність та доцільність продовження терміну тримання обвинуваченого ОСОБА_5 під вартою строком на два місяці, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 331 КПК України, незалежно від наявності клопотань суд зобов`язаний розглянути питання доцільності продовження тримання обвинуваченого під вартою до спливу двомісячного строку з дня застосування судом до обвинуваченого запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою.

Тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 КПК України.

ОСОБА_5 обґрунтовано обвинувачується у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 186 КК України.

Суд вважає, що існують ризики, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України, а саме обвинувачений ОСОБА_5 може переховуватися від органів досудового розслідування та суду, знаходячись на свободі, може вчинити інше кримінальне правопорушення або продовжити свою злочинну діяльність, оскільки злочин, у вчинені якого він обвинувачується, є тяжким.

Враховуючи особу обвинуваченого ОСОБА_5 , який раніше засуджувався, вчинив злочин в період дострокового звільнення за вчинення тяжкого злочину, не працює, що свідчить про те, що останній не має постійних джерел доходу. З урахуванням вищевикладеного маються всі підстави вважати, що обвинувачений ОСОБА_5 може продовжити злочинну діяльність, тому, більш м`який запобіжний захід, крім тримання під вартою, буде недостатнім для запобігання тому, щоб обвинувачений не став переховуватися від органів досудового слідства та суду та не вчинив інших кримінальних правопорушень.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав та доцільність продовження обвинуваченому ОСОБА_5 строку тримання під вартою ще на два місяці.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 176 178, 183, 184, 331, 371 КПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Продовжити дію запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, обраного ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на два місяці, тобто до 14 березня 2015 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя ОСОБА_1