Провадження № 1-кп/161/19/14
У Х В А Л А
про відмову у призначенні повторної комісійної судово-медичної експертизи

м. Луцьк 15 липня 2014 року
Луцький міськрайонний суд Волинської області під головуванням:
судді - ОСОБА_1 ,
за участю секретаря - ОСОБА_2 ,
прокурора - ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
представника потерпілого ОСОБА_5 ,
розглянувши клопотання прокурора прокуратури м.Луцька ОСОБА_3 та представника потерпілого фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м.Луцьку - ОСОБА_5 про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні №0000342 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України,

В С Т А Н О В И В :

Прокурор прокуратури м.Луцька ОСОБА_3 звернувся до суду з клопотанням про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні №0000342 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України, оскільки висновок повторної комісійної судово-медичної експертизи №103/14 від 15.05.2014 року, хоча і повторює у дослідницькій частині експертизу Волинського ОБСМЕ МОЗ України, однак є протилежним за її підсумками, а тому є таким, що виконаний всупереч вимогам чинного законодавства, неповним, необґрунтованим, неузгодженим та необ`єктивним. В зв`язку з чим, з метою об`єктивності та повного дослідження обставин справи, слід призначити повторну комісійну судово-медичну експертизу, проведення якої доручити Київському міському бюро судово-медичної експертизи.
Представник потерпілого фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м.Луцьку ОСОБА_5 підтримав заявлене клопотання та додатково клопотав про дослідження первинних рентгенівських знімків за 2006 рік та за наслідками таких досліджень, призначення повторної комплексної судово-медичної експертизи.
Захисник ОСОБА_4 та обвинувачена ОСОБА_6 в судовому засіданні заперечили проти призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи, оскільки у матеріалах кримінального провадження наявні два висновки судово-медичних експертиз та висновок спеціаліста з даного питання, усі докази, зібрані органом досудового розслідування досліджені, а тому суд, у сукупності з іншими доказами, обґрунтувавши свої доводи, вправі постановити вирок. Окрім того, прокурором не наведено достатніх даних щодо необгрунтованості висновку експертизи, проведеного Головним бюро судово-медичної експертизи МОЗ України, так як відповіді дані на усі поставлені судом питання, за участю фахівця в галузі рентгенології та судово-медичного експерта криміналіста.
Заслухавши клопотання прокурора, думку представника потерпілого, які підтримали заявлене прокурором клопотання, думку захисника та обвинуваченої, які заперечили проти заявленого клопотання, суд приходить до висновку, що клопотання про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи до задоволення не підлягає.
Згідно ч.1 ст. 242 КПК України експертиза проводиться експертом за зверненням сторони кримінального провадження або за дорученням слідчого судді чи суду, якщо для з`ясування обставин, що мають значення для кримінального провадження, необхідні спеціальні знання.
Статтею 22 ч.2 КПК України передбачено, що сторони кримінального провадження мають рівні права на збирання та подання до суду речей, документів, інших доказів, клопотань, скарг, а також на реалізацію інших процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.6 ст.22 КПК України суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість, створює необхідні умови для реалізації сторонами їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову експертизу в кримінальних і цивільних правах» №8 від 30.05.1997 року (з відповідними змінами) повторна експертиза призначається, коли є сумніви у правильності висновку експерта, пов`язані з його недостатньою необґрунтованістю чи з тим, що він суперечить іншим матеріалам справи, а також за наявності істотного порушення процесуальних норм, які регламентують порядок призначення і проведення експертизи. При цьому, істотними можуть визнаватися, зокрема, порушення, які призвели до обмеження прав обвинуваченого чи інших осіб. Вказаного судом, при дослідженні висновку №103/14 від 15.05.2014 року не встановлено. В ухвалі про призначення повторної експертизи зазначаються обставини, які викликають сумніви у правильності попереднього висновку експерта.
Ні прокурором, ні представником потерпілого, обставин, які б викликали сумніви у правильності попереднього висновку та грунтувались на досліджених та наявних у матеріалах кримінального провадження доказах, окрім незгоди з його підсумками, не наведено.
Згідно вищевказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному й об`єктивному розгляді всіх обставин справи у сукупності.
Згідно ст.101 ч.10 КПК України висновок експерта не є обов`язковим для особи або органу, яка здійснює провадження, але незгода з висновком експерта повинна бути вмотивована у відповідних постанові, ухвалі, вироку.
Зважаючи, що заявленими клопотаннями, з врахуванням усіх перелічених вимог чинного законодавства, не встановлено наявності достатніх підстав для призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи, тому суд відмовляє у його задоволенні.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.242, 332, 350 КПК України,

У Х В А Л И В :

У клопотанні прокурора прокуратури м.Луцька ОСОБА_3 , представника потерпілого фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань у м.Луцьку - ОСОБА_7 про призначення повторної комісійної судово-медичної експертизи у кримінальному провадженні №0000342 про обвинувачення ОСОБА_6 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.190 КК України відмовити.
Ухвала оскарженню не підлягає, заперечення проти неї може бути включене до апеляційної скарги на судове рішення, передбачене ч.1 ст.392 КПК України.

Головуючий: