пр. № 1-кс/759/1376/15
ун. № 759/5227/15-к
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 квітня 2015 року слідчий суддя Святошинського районного суду м. Києва ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2 , розглянувши у судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві клопотання старшого слідчого СВ Святошинського РУ ГУ МВС України в м. Києві капітана міліції ОСОБА_3 , погоджене прокурором прокуратури Святошинського району м. Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на майно, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0001163 6 лютого 2015 р., за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України,

В С Т А Н О В И В:
06.04.2015 р. до Святошинського районного суду м. Києва надійшло клопотання старшого слідчого Слідчого відділу Святошинського РУ ГУ МВС України у м. Києві капітана міліції ОСОБА_3 , яке погоджене прокурором прокуратури Святошинського району м. Києва ОСОБА_4 , про накладення арешту на автомобіль марки «Nіssаn Qаshqаi 2.0 М/Т SЕ» 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_1 та заборонити незаконним набувачам розпоряджатись вказаним автомобілем та використовувати його будь-яким чином.

Клопотання обґрунтоване наступним.

До Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві з заявою про вчинене кримінальне правопорушення звернувся представник за довіреністю ТОВ «Хеліос Україна» () ОСОБА_5 , який повідомив, що ОСОБА_6 , перебуваючи на посаді директора вказаного товариства та будучи матеріально-відповідальною особою, вчинив розтрату товарно-матеріальних цінностей, що належать підприємству, представником якого він являється, спричинивши при цьому матеріального збитку.

За даним фактом СВ Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві відкрито кримінальне провадження, яке внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0001163 від 06.02.2015 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 191 КК України.

В ході проведення досудового розслідування встановлено, що 30.01.2004 протоколом № 1 Загальних зборів учасників засновано ТОВ «Сіколорс» (), яке зареєстроване Печерською районною адміністрацією м. Києва 12.02.2004, реєстраційний номер № 39554. Засновником товариства являється юридична особа АТ «Хеліос об`єднане підприємство по капіталовкладеннях і розвитку». 17.06.2014 протоколом № 22 Загальних зборів учасників ТОВ «Сіколорс» вказане товариство перейменовано на ТОВ «Хеліос Україна» (). Юридичною адресою товариства являється: м. Київ, вул. М. Грушевського, 28/2, оф. № 43. Фактичним адресом місце знаходження товариства є: м. Київ, вул. Плодова, 1. З 19.01.2011 директором ТОВ «Хеліос Україна» являвся ОСОБА_6 .

Відповідно п.п. 5.1.1. Статуту Товариства вищим органом Товариства є Загальні збори учасників Товариства.

Відповідно до п.п. 6.7. Статуту Товариства безоплатна передача і надання Товариством матеріальних цінностей громадянам здійснюється за рішенням Загальних зборів учасників Товариства.

Разом з тим, відповідно до Статутних документів Товариства директор повинен отримати згоду Загальних зборів учасників Товариства на здійснення платежів за договорами та контрактами, укладеними Товариством на суму, що перевищує 100 000,00 гривень за винятком платежів в адресу Компанії АТ «Хеліос об`єднане підприємство по капіталовкладеннях і розвитку» (Словенія), ТОВ «Лакофарбовий завод «Аврора» (Україна), Фірми Belinka Belles d.u.o. (Словенія) та митних платежів Товариства.

Відповідно до трудової угоди, укладеної ТОВ «Сіколорс» () з ОСОБА_6 : працівник не має права укладати угоди з участю Товариства, які передбачають отримання ним іншої вигоди, ніж ті які передбачені діючою трудовою угодою; працівник підзвітний вищому органу Товариства Загальним зборам учасників і Спостережній раді. Працівник при здійсненні своїх прав і виконанні своїх обов`язків повинен діяти в інтересах Товариства.

В період часу з 07.07.2014 по 01.08.2014 директор ТОВ «Хеліос Україна» ОСОБА_6 здійснив реалізацію транспортних засобів, що належать товариству, хоча загальних зборів учасників ТОВ «Хеліос Україна», на яких вирішувалось питання про продаж транспортних засобів (як це передбачено статутними документами) не було, тобто останній незаконно розпорядився товарно-матеріальними цінностями, що належать ТОВ «Хеліос Україна».

Так, 07.07.2014 в зв`язку з економічною недоцільністю подальшої експлуатації ОСОБА_6 виніс наказ № 2 про реалізацію легкового автомобіля марки «Fiat Doblo 1.4» 2013 року випуску, номер кузова НОМЕР_2 . В подальшому, 13.08.2014 ОСОБА_6 уклав від імені товариства договір купівлі-продажу вказаного автомобіля з ОСОБА_7 . На той момент ОСОБА_7 перебував на посаді керівника технічного відділу ТОВ «Хеліос Україна». Відповідно до договору вартість автомобіля становила 103512, 00 гривень. Після покупки автомобіля «Fiat Doblo 1.4» ОСОБА_7 , незважаючи на економічну недоцільність використання, передав вказаний автомобіль ТОВ «Хеліос Україна» в оренду, підписавши при цьому договір оренди з директором товариства в особі ОСОБА_6 .

Крім того, 01.08.2014 в зв`язку з економічною недоцільністю подальшої експлуатації ОСОБА_6 виніс наказ № 5 про реалізацію легкового автомобіля марки «Nissan Qashqai 2.0 М/Т SE» 2011 року випуску, номер кузова НОМЕР_3 . 05.08.2014 ОСОБА_6 від імені ТОВ «Хеліос Україна» видав на ім`я ОСОБА_7 довіреність № 25, якою уповноважив останнього укласти від імені Товариства договір купівлі-продажу автомобіля марки «Nissan Qashqai 2.0 М/Т SE». В подальшому, 07.08.2014 ОСОБА_7 уклав від імені товариства договір купівлі-продажу вказаного автомобіля з ОСОБА_8 , який виступав як фізична особа. Відповідно до договору вартість автомобіля становила 73000,00 гривень. Після покупки автомобіля «Nissan Qashqai 2.0 М/Т SE» ОСОБА_6 , незважаючи на економічну недоцільність використання, передав вказаний автомобіль ТОВ «Хеліос Україна» в оренду, підписавши при цьому відповідний договір оренди.

Незаконна реалізація товарно-матеріальних цінностей ТОВ «Хеліос Україна» колишнім директором ОСОБА_6 підтверджується наявним в матеріалах кримінального провадження аудиторським висновком (звітом незалежного аудитора) про операційний аудит ТОВ «Хеліос Україна» станом на 30.11.2014, підготовлений незалежною аудиторською фірмою ТОВ «Малтіком».

Разом з тим 05.03.2015 на адресу слідчого відділу Святошинського РУ ГУМВС України в м. Києві від представника ТОВ «Хеліос Україна» надійшло клопотання щодо необхідності накладення арешту на транспортні засоби, які належать ТОВ «Хеліос Україна» та які незаконно реалізовані колишнім директором ОСОБА_6 . Вказане клопотання обґрунтовувалось тим, що незаконні набувачі автомобілів своїми протиправними діями можуть пошкодити, знищити або відчужити майно, що на праві власності належить ТОВ «Хеліос Україна».

Крім того, по кримінальному провадженню заявлено цивільний позов.

В зв`язку з вищевикладеним, враховуючи, що зібрати докази, які необхідні для встановлення об`єктивної істини у кримінальному провадженні, захисту особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорони прав, свобод, та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування, з метою недопущення втрати, знищення чи пошкодження майна, забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили та виконання вироку в частині можливої конфіскації майна, у відповідності до вимог ст.ст. 40, 131, 132, 170, 171 КПК України виникла необхідність накладення арешту на вказаний автомобіль з забороною його використання.

В судовому засіданні слідчий клопотання підтримав.

Згідно ч.2 ст.172 КПК України слідчий суддя розглядає клопотання без повідомлення ОСОБА_8 .

Відповідно до положень ч.1 ст.170 КПК України арештом є тимчасове позбавлення права підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді або суду до скасування арешту майна у встановленому цим Кодексом порядку.

Частиною 2 статті 170 КПК України встановлено, що слідчий суддя або суд під час судового провадження накладає арешт на майно, якщо є достатні підстави вважати, що вони відповідають критеріям, зазначеним у частині другій статті 167 цього Кодексу. Крім того, у випадку задоволення цивільного позову суд за клопотанням прокурора, цивільного позивача може вирішити питання про накладення арешту на майно для забезпечення цивільного позову до набрання судовим рішенням законної сили, якщо таких заходів не було вжито раніше.

Згідно наведеної норми, другою умовою для накладення арешту є те, що майно особи, яка відповідає вимогам ч. 1 ст. 170 КПК України, відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Відповідно до ч. 2 ст. 167 КПК України тимчасово вилученим може бути майно у вигляді речей, документів, грошей тощо, щодо яких є достатні підстави вважати, що вони: 1) підшукані, виготовлені, пристосовані чи використані як засоби чи знаряддя вчинення кримінального правопорушення та (або) зберегли на собі його сліди; 2) призначалися (використовувалися) для схиляння особи до вчинення кримінального правопорушення, фінансування та/або матеріального забезпечення кримінального правопорушення або винагороди за його вчинення; 3) є предметом кримінального правопорушення, у тому числі пов`язаного з їх незаконним обігом; 4) одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від них, а також майно, в яке їх було повністю або частково перетворено.

Слідчим надані докази того, що майно, на яке він просить накласти арешт, відповідає критеріям, зазначеним у ч. 2 ст. 167 КПК України.

Частиною 3 статті 170 КПК України встановлено, що арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, майнові права інтелектуальної власності, гроші у будь-якій валюті готівкою або у безготівковому вигляді, цінні папери, корпоративні права, які перебувають у власності у підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, і перебувають у нього або в інших фізичних, або юридичних осіб з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову.

Частиною 4 статті 170 КПК України передбачено, що заборона на використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

В силу наведеної норми, арешт може бути накладений з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації або цивільного позову на майно, що перебуває у власності підозрюваного, обвинуваченого або осіб, які в силу закону несуть цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння.

В даному випадку клопотання про арешт майна подане з тією метою, що іншим способом зберегти майно у вигляді автомобіля, яке має значення для кримінального провадження, запобігти його відчуження та іншим діям, що можуть спричинити негативні наслідки, визначених кримінальним процесуальним законодавством, як накладення арешту з забороною його використання у досудовому розслідуванні, не має.

Тому, клопотання суд визнає обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40, 131, 132, 170-175 КПК України, слідчий суддя, -

У Х В А Л И В:
Клопотання задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Nіssаn Qаshqаi 2.0 М/Т SЕ» 2011 року випуску,

номер кузова НОМЕР_1 та заборонити незаконним набувачам розпоряджатись вказаним автомобілем та використовувати його будь-яким чином.

Ухвала підлягає негайному виконанню слідчим, прокурором.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду м. Києва через районний суд на протязі п`яти днів з дня її оголошення, а особою, без виклику якої постановлено ухвалу, протягом п*яти днів з дня отримання її копії.

Слідчий суддя Святошинського
районного суду міста Києва