Справа №784/930/13 04.04.2013 04.04.2013 04.04.2013
АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Провадження 11/784/301/13 Головуючий у І інстанції: Голубкін О.І.
Категорія:ч.2 ст. 186 КК України Доповідач: Хомік І.М.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 квітня 2013 року м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Миколаївської області у складі:

головуючого: Хоміка І.М.

суддів: Погорєлової Г.М., Рудяка А.В.,

за участю прокурора: Цибух Т.І.,

засудженого: ОСОБА_1,

розглянула у відкритому судовому засіданні кримінальну справу за апеляційною скаргою засудженого на вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 грудня 2012 року, яким

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженця м. Одеса, громадянина України, з середньою освітою, не одруженого, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 раніше судимого:

06.11.2012 року - Центральним районним судом м. Миколаєва за ч.3 ст.185 КК України до 3 років позбавлення волі.

засуджено за ч.2 ст. 186 КК України до 4 років позбавлення волі;

На підставі ч.4 ст. 70 КК України частково приєднано невідбуте покарання за вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 06.11.2012 року і остаточно призначено покарання у виді 4 роки 3 місяці позбавлення волі.

Крім того, вироком суду постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування завданої матеріальної шкоди - 1370 грн.

За вироком суду, 13.09.2012 року близько 22 год. 00 хв. ОСОБА_1, повторно, знаходячись біля будинку АДРЕСА_2 наніс удар кулаком в область голови потерпілому ОСОБА_2, від чого останній впав на землю, а засуджений викрав із кишені його куртки гаманець з грошовими коштами у сумі 670 грн., а також мобільний телефон «Самсунг С 3322» вартістю 700 грн., який випав з руки потерпілого. В подальшому ОСОБА_1 з місця вчинення злочину зник, а з викраденим розпорядився на власний розсуд, спричинивши потерпілому матеріальні збитки у сумі 1370 грн.

В апеляційній скарзі засуджений ОСОБА_1, не оспорюючи кваліфікацію дій, просить вирок суду першої інстанції змінити, пом'якшивши призначене покарання шляхом застосування до нього положень ст.69 КК України.

Вважає, що судом було недостатньою мірою досліджено пом'якшуючі вину обставини - визнання вини та щире каяття, а також взагалі не були враховані такі обставини, як активне сприяння розкриттю злочину, позитивні характеристики за місцем проживання і той факт, що він є сиротою.

Заслухавши доповідь судді, думку засудженого в підтримку апеляційної скарги, прокурора, який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляції, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновок суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.186 КК України, при встановлених у вироку обставинах, підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами і є обґрунтованим. Апелянтом фактичні обставини скоєного та кваліфікація дій не оспорюються.

Що стосується призначеного судом першої інстанції покарання, то воно, на думку колегії суддів, відповідає вимогам ст. 65, 70 КК України. Так, судом було враховано ступінь тяжкості вчиненого злочину, дані про особу засудженого, зокрема задовільну характеристику з місця його проживання, а також судом враховано обставини, що пом'якшують покарання - визнання вини та щире каяття. Тобто суд врахував всі обставини, на які засуджений посилається в своїй апеляційній скарзі. Більш того, санкція статті 186 ч.2 КК України передбачає покарання на строк від чотирьох до шести років, отже суд першої інстанції призначив засудженому за вчинений злочин покарання у найнижчій межі санкції статті. При цьому, враховуючи, що ОСОБА_1 раніше судимий вироком Центрального районного суду м. Миколаєва від 06.11.2012 року, судом першої інстанції правильно при призначенні остаточного покарання було правильно застосовано положення ч.4 ст.70 КК України.

На підставі викладеного, колегія суддів приходить до висновку, що призначене ОСОБА_1 покарання є необхідним та достатнім для його виправлення і попередження вчинення ним нових злочинів, підстав для задоволення апеляційної скарги засудженого та застосування до нього положень ст. 69 КК України судом не встановлено.

Керуючись ст.ст. 365, 366 КПК України колегія суддів

у х в а л и л а :

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 04 грудня 2012 року стосовно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Головуючий:

Судді: