Справа № 136/76/15-к
В И Р О К
іменем України

"12" травня 2015 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді ОСОБА_1

за участю секретаря ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні залу суду у м. Липовець кримінальне провадження №0000318 від 11 липня 2013 року за обвинуваченням

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженця та жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, не працюючого, освіта неповна середня, раніше не судимого,-

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 121 та ч.1 ст.296 КК України
за участю сторін кримінального провадження

з боку обвинувачення:

прокурора ОСОБА_4 , потерпілої ОСОБА_5 ,

з боку захисту :

обвинуваченого ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В:

10.07.2013 року, біля 15.00 год., ОСОБА_3 відпочиваючи на березі річки в с. Сиваківці, Липовецького району, Вінницької області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, побачив, що неподалік місця його відпочинку знаходиться ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 який спостерігав за тим, як в річці купаються діти та співмешканка ОСОБА_3 - ОСОБА_7 , піднявся з землі та безпричинно із хуліганських спонукань, грубо порушуючи громадський порядок, з мотивів явної неповаги до суспільства, проявляючи особливу зухвалість, усвідомлюючи той факт, що на березі річки відпочивають інші особи, зневажаючи існуючі правила і норми поведінки в суспільстві, з метою самоствердження за рахунок приниження інших осіб, підійшов до ОСОБА_6 і умисно наніс останньому 3-5 ударів кулаками рук в область голови та обличчя, внаслідок чого останній не втримавши рівноваги, впав на землю. Після цього ОСОБА_3 , не заспокоївшись, продовжуючи свої хуліганські дії, наніс по тілу та голові останнього ще ряд ударів ногами. Дану подію побачив ОСОБА_8 , який підбігши до ОСОБА_3 відтягнув його вбік від ОСОБА_6 з метою припинення бійки.

Через кілька хвилин ОСОБА_6 підійшов до місця де відпочивав ОСОБА_3 , і коли останній його побачив, зневажаючи існуючі правила та норми поведінки в присутності інших осіб, продовжуючи свої хуліганські дії, підвівся з землі та наніс ОСОБА_6 два удари кулаками рук в область обличчя, внаслідок чого останній не втримавши рівновагу, впав на землю, а ОСОБА_3 в цей час продовжував наносити йому удари ногами в область голови та тіла. ОСОБА_8 , який був при цьому присутній, знову втрутився та відтягнув ОСОБА_3 від ОСОБА_6 , і тим самим припинив нанесення тілесних ушкоджень останньому. Однак, в подальшому, через кілька хвилин, ОСОБА_3 , не заспокоївшись, з метою продовження вчинення хуліганських дій, підбіг до ОСОБА_6 який сидів на березі річки спиною до ОСОБА_3 та умисно наніс останньому один потужний удар ногою зправа по голові в область скроневої ділянки, внаслідок чого ОСОБА_6 впав на ліву сторону тіла і тоді ОСОБА_3 наніс йому ще біля 5-ти ударів ногами по тілу та голові. Побачивши це ОСОБА_8 в черговий раз, підбіг до них і , відтягнувши ОСОБА_3 від лежачого ОСОБА_6 , привів його до місця їх відпочинку. Внаслідок вчинення ОСОБА_3 хуліганських дій потерпілому ОСОБА_9 було спричинено тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді синців голови, крововиливу в м`які тканини голови зі сторони їх внутрішньої поверхні, забій головного мозку, І плащевидний субдуральний крововилив (6Омл) в правій лобно-тімяно-скроневій ділянці , які згідно висновку експерта № 597 від 27.09.2013 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознаками небезпеки для життя в момент спричинення.

Крім цього, ОСОБА_3 10.07.2013 року, біля 15.00 год., відпочиваючи на березі річки в с. Сиваківці, Липовецького району, Вінницької області, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, побачив, що неподалік місця його відпочинку знаходиться ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_2 який спостерігав за тим, як в річці купаються діти та співмешканка ОСОБА_3 - ОСОБА_7 , піднявся з землі та безпричинно з хуліганським спонукань, маючи умисел направлений на умисне спричинення тілесних ушкоджень, підбіг до ОСОБА_6 та умисно наніс останньому 3-5 ударів кулаками рук в область голови та обличчя, внаслідок чого ОСОБА_6 не втримавши рівноваги, впав на землю. Після цього ОСОБА_3 , не заспокоївшись, продовжуючи свої злочинні дії наніс по тілу та голові останнього ще ряд ударів ногами. Дану подію побачив ОСОБА_8 , який підбігши до ОСОБА_3 відтягнув його в бік від ОСОБА_6 з метою припинення бійки. Через кілька хвилин ОСОБА_6 підійшов до місця де відпочивав ОСОБА_3 , і коли він його побачив, то зневажаючи існуючі правила та норми поведінки, з метою продовження своїх злочинних дій , які були направлені на спричинення тілесних ушкоджень, підвівся з землі та наніс ОСОБА_6 два удари кулаками рук в область обличчя, внаслідок чого останній не втримавши рівновагу, впав на землю, а ОСОБА_3 в цей час продовжував наносити йому удари ногами в область голови та тіла. Побачивши це, ОСОБА_8 знову втрутився та відтягнув ОСОБА_3 від ОСОБА_6 , тим самим припинивши нанесення тілесних ушкоджень останньому. Однак, в подальшому через кілька хвилин, ОСОБА_3 , не заспокоївшись, з метою продовження вчинення протиправних дій підбіг до ОСОБА_6 який сидів на березі річки спиною до ОСОБА_3 та умисно наніс останньому один удар ногою, з права по голові в область скроневої ділянки, внаслідок чого ОСОБА_6 впав на ліву сторону тіла і тоді ОСОБА_3 наніс йому ще біля 5-ти ударів ногами по тілу та голові. Побачивши це ОСОБА_8 в черговий раз, підбіг до них і відтягнувши ОСОБА_3 від лежачого ОСОБА_6 привів його до місця їх відпочинку. Таким чином ОСОБА_3 спричинив ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми у вигляді синців голови, крововиливу в м`які тканини голови зі сторони їх внутрішньої поверхні, забій головного мозку, плащевидний субдуральний крововилив (6Омл) в правій лобно-тімяно-скроневій ділянці, які згідно висновку експерта № 597 від 27.09.2013 року відносяться до категорії тяжких тілесних ушкоджень за ознаками небезпеки для життя в момент спричинення. 10.07.2013 року близько 23.50 год. ОСОБА_6 внаслідок спричинення йому вказаних тілесних ушкоджень звернувся за медичною допомогою до Турбівської міської лікарні де його було госпіталізовано, а ІНФОРМАЦІЯ_3 близько 19.45 год. проходячи курс лікування, ОСОБА_6 помер у терапевтичному відділенні Турбівської міської лікарні. Смерть ОСОБА_6 згідно висновку експерта № 597 від 27.09.2013 року настала від закритої черепно-мозкової травми, яка у своєму перебігу на фоні двобічної полісегментарної гнійної бронхопневмонії ускладнилася набряком та дислокацією головного мозку. Між закритою черепно-мозковою травмою та смертю ОСОБА_6 є причинний зв`язок.

Допитаний в судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою винуватість у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень визнав повністю. та повністю підтвердив фактичні обставини справи. В ході судового розгляду він детально розповів про обставини злочину та щиро розкаявся в його вчиненні, не піддавши сумніву обставини справи, викладені в обвинувальному акті. Суду пояснив, що майже два роки тому, відпочиваючи на березі річки, після вживання спиртного, в присутності інших відпочиваючих, він побив ОСОБА_6 .. Бив його і руками, і ногами в різні місця. Наносив удари по тулубу та голові, в основному в праву сторону. Надзвичайно шкодує з приводу того , що трапилось , щиро кається. Визнає цивільний позов потерпілої у повному обсязі . Просить суд суворо його не карати.

На підставі ч. 3 ст. 349 КПК України, за згодою учасників судового провадження, судом визнано недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому встановлено, що обвинувачений та інші учасники судового провадження правильно розуміють зміст цих обставин, тому у суду немає сумнівів у добровільності та істинності їх позицій. Також судом учасникам судового провадження роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, суд, допитавши обвинуваченого та дослідивши матеріали кримінальної справи, що характеризують його особу, прийшов до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень при обставинах, викладених в обвинувальному акті та вироку суду, доведена повністю.

Суд вважає, що умисні дії обвинуваченого органами досудового розслідування вірно кваліфіковані за ч.2 ст.121 КК України, як умисне тяжке тілесне ушкодження, тобто умисне тілесне ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння, що спричинило смерть потерпілого , а також за ч.1 ст.296 КК України, як хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжувалось особливою зухвалістю.

Обираючи обвинуваченому міру та вид покарання, суд відповідно до ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, їх суспільну небезпечність, оскільки людина, її життя і здоров`я, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю і право на життя є невід`ємним, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання.

У відповідності до ст..12 КК України, злочин, передбачений ч.2 ст. 121 КК України, віднесений до тяжких злочинів, а злочин, передбачений ч.1 ст.296 КК України до злочинів невеликої тяжкості.

Обставиною, згідно ст.66 КК України, що пом`якшує покарання обвинуваченого ОСОБА_3 суд визнає визнання ним своєї винуватості та щире каяття.

Обставинами, що згідно ст.67 КК України обтяжують покарання обвинуваченого є вчинення злочину особою, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, а також щодо особи похилого віку.

Обвинувачений в силу ст.89 КК України - раніше не судимий. Негативно характеризується за місцем проживання . На обліку у лікарів нарколога та психіатра не знаходиться .

07.11.2014 року до ОСОБА_3 був застосований запобіжний захід у виді тримання під вартою . Перебував під вартою з 07.11.2014 року по 25.11.2014 року і був звільнений з-під варти після внесення застави. Однак неодноразово не з`являвся за викликами суду без поважних причин, порушив умови запобіжного заходу у вигляді застави та залишив місце свого проживання з метою ухилення від явки до суду. В зв`язку з чим 10.04.2015 року щодо нього знову було застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою.

Сукупність даних про обставини вчинення кримінального правопорушення та особу винного дають підстави вважати, що як особа, ОСОБА_3 представляє підвищену суспільну небезпеку, а тому його виправлення та перевиховання можливе виключно в умовах ізоляції від суспільства.

Тому, при даних обставинах, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення за ч.2 ст.121 КК України, його особливу суспільну небезпечність, тяжкі наслідки, особу винного, обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання та інші обставини справи, суд приходить до висновку, що необхідно призначити покарання обвинуваченому ОСОБА_3 в межах санкції ч.2 ст.121 КК України у виді позбавлення волі , та у виді обмеження волі по ч.1 ст. 296 КК України, із застосуванням ст.70 КК України призначивши покарання за сукупністю злочинів , шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим. Суд вважає, що саме таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення і попередження вчинення нових злочинів.

При цьому, суд вважає можливим не застосовувати максимальні строки покарання, передбачені санкціями ч.2 ст.121 та ч.1 ст.296 КК України. А також за встановлених обставин суд не вбачає за можливе застосування до обвинуваченого ст.ст.69, 75 КК України.

По справі потерпілою ОСОБА_5 заявлений цивільний позов про стягнення на її користь майнової шкоди в з`язку з витратами на лікування та поховання дідуся в розмірі 18582 грн. та моральної шкоди, заподіяної його смертю в розмірі 20 000 грн. Обвинувачений цивільний позов про відшкодування шкоди визнав повністю.

Суд вважає, що позовні вимоги про стягнення майнової шкоди, яка складається з витрат на лікування та поховання ОСОБА_6 , підтверджені належними і допустимими доказами , підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідно до вимог ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Суд вважає безспірним факт заподіяння злочином потерпілому по кримінальній справі моральної шкоди, оскільки остання являється постійним супутником кожної протиправної поведінки щодо фізичної особи. Моральна шкода полягає у тих стражданнях, які зазнали потерпілі, внаслідок втрати рідної людини.

За нормами ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч. 2 цієї статті. Суд вважає, що позовні вимоги потерпілої в частині відшкодування моральної шкоди в зв`язку зі смертю її дідуся підлягають задоволенню в повному обсязі При цьому суд враховує суспільну небезпеку вчиненого злочину ( який відноситься до тяжких злочинів, а вина ОСОБА_3 , мала місце у формі прямого умислу.), вимоги розумності і справедливості , глибину моральних переживань потерпілої, що полягають у душевних стражданнях, які викликані смертю близької людини і являються непоправними.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 65-67 КК України, ст.ст. 368-371, 374 КПК України,

СУД

З А С У Д И В:

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 121 КК України, та призначити йому покарання у виді позбавлення волі строком на 7 (сім) років 10 (десять) місяців.

ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 296 КК України, та призначити йому покарання у виді обмеження волі строком на 3 (три) роки .

У відповідності до ст.70 КК України, остаточне покарання за сукупністю злочинів ОСОБА_3 визначити шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, у виді 7 (семи) років 10 (десяти) місяців позбавлення волі.

В строк відбуття покарання зарахувати час перебування під вартою : з 07.11.2014 року по 25.11.2014 року , та з 10 .04.2015 року.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_5 18 582грн. майнової шкоди , 20 000 гривень моральної шкоди , та сплаченого судового збору в сумі 200 грн, а всього 38 782 грн.

Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Вінницької області через Липовецький районний суд. Після закінчення цього строку, вирок набирає законної сили , якщо не буде подано апеляційної скарги на вирок суду. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після прийняття рішення судом апеляційної інстанції.

Копію вироку після його проголошення вручити обвинуваченому і прокурору. Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в суді.

Суддя: ОСОБА_1