Провадження №: 1-кп/127/238/15
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 лютого 2015 року місто Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі:

головуючого судді: ОСОБА_1 ,
при секретарі: ОСОБА_2 ,
за участю прокурора: ОСОБА_3 ,
потерпілого: ОСОБА_4 ,
захисника: ОСОБА_5 ,
обвинуваченої: ОСОБА_6 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали кримінального провадження внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0002935 від 27.04.2014 за обвинуваченням:
ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Лаврівка, Вінницького району, Вінницької області, українки, громадянки України, працюючої оператором на АЗС ТОВ «Директива» (на даний час перебуває у декретній відпустці), освіта вища, заміжньої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимої,
у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 26.04.2014, близько 18:30 год., керуючи технічно-справним автомобілем марки «Москвич 412», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Київської в напрямку вул. Грибоєдова в м. Вінниці, на проїзній частині дороги, під час виконання лівого повороту в напрямку заїзду до будинку № 76, здійснила зіткнення з мопедом марки «QINGQI NEXT 50», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , що рухався по вул. Київській в напрямку вул. Гонти.
Внаслідок даної пригоди у ОСОБА_4 відповідно до висновку судово-медичного експерта № 706/873 від 13.06.2014 були виявленні тілесні ушкодження, а саме: забій, підшкірний крововилив колінного суглобу, що супроводжувався гемартрозом відноситься до тілесних ушкоджень середньої тяжкості, як такі, що не являються небезпечними для життя, але спричинили тривалий (понад 21 добу) розлад здоров`я, закрита черепно-мозкова травма струс головного мозку, забій м`яких тканин потиличної ділянки голови, забій лівого колінного суглобу відноситься до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний (понад 6, але не більше 21 доби) розлад здоров`я.
Таким чином, ОСОБА_6 своїми діями порушила вимоги п.10.4 ПДР України, а саме: «Перед поворотом праворуч, ліворуч або розворотом водій має завчасно зайняти відповідне крайнє положення на проїзній частині, призначеній для руху в цьому напрямку, крім випадків, коли здійснюється поворот у разі в`їзду на перехрестя, де організовано круговий рух, напрямок руху визначено дорожніми знаками чи дорожньою розміткою або рух можливий лише в одному напрямку, встановленому конфігурацією проїзної частини, дорожніми знаками чи розміткою. Водій, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині і попутним транспортним засобам. За наявності трамвайної колії посередині проїзної частини водій нерейкового транспортного засобу, що виконує поворот ліворуч або розворот поза перехрестям, повинен дати дорогу трамваю».
Відповідно до висновку автотехнічної експертизи № 1284/1285/14-21 від 05.11.2014 слідує, що в умовах заданої пригоди, в діях водія автомобіля «М 412» д.н.з НОМЕР_1 ОСОБА_6 вбачається невідповідність технічним нормам вимог п.10.4 Правил дорожнього руху України.
Порушення вимог п. 10.4 Правил дорожнього руху України водієм ОСОБА_6 знаходяться в причинному зв`язку з наслідками.
Допитана у судовому засіданні обвинувачена ОСОБА_6 , вину в інкримінованому злочині визнала повністю та суду надала наступні показання, що 26.04.2014 вона керувала автомобілем марки «Москвич 412», рухаючись по вул. Київської в напрямку вул. Грибоєдова на роботу на нічну зміну. Рухаючись намагалась повернути ліворуч, однак там є пішохідний перехід поблизу заправки вона призупинилась, щоб пропустити пішохода, однак відчула зіткнення з мопедом, як в подальшому з`ясувалась даний мопед належить ОСОБА_4 . Вказаний автомобіль належить її чоловікові.
Крім того, як зазначила обвинувачена ОСОБА_6 , що про вчинене вона щиро шкодує та заявлений цивільний позов визнає частково, оскільки її автомобіль застрахований.
Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_4 , суду надав наступні показання, що 26.04.014 він їхав на своєму мопеді по вул. Київській. На вул. Грибоєдова зупинилась маршрутка. Надалі рухався «Москвич 412» це все сталось в секунді та відбулось зіткнення від якого він впав та вдарився головою, рукою та потім побачив вже працівника міліції.
Крім того, як зазначив потерпілий ОСОБА_4 , що заявлений ним цивільний позов він підтримує в повному обсязі, однак обвинуваченою ОСОБА_6 в рахунок відшкодування моральної шкоди йому відшкодовано 2000 грн.
Заслухавши думку обвинуваченої ОСОБА_6 , думку прокурора, захисника, потерпілого ОСОБА_4 , суд відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України вважає за недоцільне досліджувати докази щодо тих обставин, які ніким не оспорюються.
Також судом з`ясовано чи правильно розуміє обвинувачена ОСОБА_6 та інші учасники судового провадження зміст цих обставин, чи не має сумнівів у добровільності їх позиції.
Одночасно, обвинуваченій ОСОБА_6 та іншим учасникам судового провадження роз`яснено, що в такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Аналізуючи та оцінюючи обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що дії обвинуваченої ОСОБА_6 слід кваліфікувати за ч. 1 ст. 286 КК України порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченій ОСОБА_6 покарання, суд керується вимогами ст.ст. 65 - 67 КК України та приймає до уваги роз`яснення постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 24.10.2003 «Про практику призначення судами кримінального покарання» та виходить із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання.
Зокрема судом враховано, що ОСОБА_6 раніше не судима, за місцем проживання характеризується позитивно, на обліку у «Вінницькій обласній психоневрологічної лікарні ім. академіка О.І. Ющенка» не перебуває, на диспансерному обліку у Вінницькому обласному наркологічному диспансері «Соціотерапія» не перебуває. Крім того, судом враховано, що на утриманні у ОСОБА_6 перебуває неповнолітня дитина 2014 року народження.
Обставинами, що відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , суд враховує щире каяття, вчинення злочину жінкою в стані вагітності.
Обставин, що відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання обвинуваченої ОСОБА_6 , судом не встановлено.
Враховуючи всі обставини справи в їх сукупності, тяжкість вчиненого злочину, особу обвинуваченої ОСОБА_6 суд переконаний, що саме покарання у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами буде необхідним та достатнім і досягне мети не лише кари ОСОБА_6 , за вчинене, а й буде слугувати для її виправлення та попередження вчинення нових злочинів як обвинуваченою так і іншими особами.
По кримінальному провадженню потерпілим ОСОБА_4 заявлено цивільний позов у рахунок відшкодування матеріальної шкоди на суму 13 850 грн. та у рахунок відшкодування моральної шкоди на суму 10 000 грн.
При вирішенні заявленого потерпілим ОСОБА_4 цивільного позову суд виходить з наступного.
Відповідно до ст. 128 КПК України, ст. 1177 ЦК України слідує що особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого та шкода завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.
З доказів у кримінальному провадженні вбачається, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_6 застрахована, що підтверджується полісом № АС/8151043 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 01.02.2014. Згідно вказаного полісу страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду заподіяну майну на одного потерпілого визначена в сумі 50 000 грн., за шкоду заподіяну життю і здоров`ю на одного потерпілого 100 000 грн.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Вказаний Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди.
Згідно з вимогами Закону України «Про страхування» страхове відшкодування здійснюється страховиком. При настанні страхового випадку страховик виплачує страхове відшкодування відповідно до норм чинного законодавства та договору страхування.
Згідно п.1.12 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» дорожньо-транспортна пригода це подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Статтею 9 вказаного Закону встановлено, що розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 000 грн. на одного потерпілого. Розмір страхової суми за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю потерпілих, становить 100 000 грн. на одного потерпілого. Страхові виплати за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.
Згідно ст. 1194 ЦК України, якою врегульовано відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Враховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення позову потерпілого ОСОБА_4 в частині відшкодування матеріальної шкоди в сумі 13 580 грн. оскільки обвинуваченою ОСОБА_6 цивільно правову відповідальність застраховано та розмір заявленої шкоди не перевищує суми страхової виплати (страхового відшкодування).
При вирішенні позову потерпілого ОСОБА_7 про відшкодування моральної шкоди, завданої злочином, суд виходить з того, що ч. 1 ст. 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної, яка її завдала якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.
Згідно ст. 23 ЦК України моральна шкода, серед іншого, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Враховуючи вказані вимоги Закону та приймаючи до уваги те, що висновок судово-медичної експертизи та докази подальших звернень потерпілого ОСОБА_4 до лікарів, безумовно, підтверджують завдання протиправними діями обвинуваченої фізичних страждань потерпілому, суд дійшов висновку, що заподіяння моральної шкоди ОСОБА_4 є доведеним та завдана моральна шкода потерпілому має відшкодовуватись ОСОБА_6 як винною особою.
При визначенні розміру відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд виходить з вимог п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» відповідно до якої слідує, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Статтею 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Потерпілим ОСОБА_4 на обґрунтування розміру моральної шкоди зазначено, що на сьогоднішній день він продовжує відвідувати лікарню, внаслідок ДТП він отримав численні ушкодження, наслідки від яких будуть супроводжувати його протягом всього життя. Всі ці події спричинили тяжку психічну травму, яка стала джерелом постійних негативних емоцій і хвилювань, що потребує тривалого відновлення.
Враховуючи викладене, суд вважає, що цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 на суму 10 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню на суму 5 000 грн.
Питання про речові докази суд має вирішити відповідно до ст. 100 КПК України.
Процесуальні витрати за проведені експертизи слід стягнути з обвинуваченої ОСОБА_6 на користь держави.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 368, 370, 374 КПК України, ст. 65 КК України, суд, -
ЗАСУДИВ:
ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначити їй покарання у виді штрафу у розмірі 200 (двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 грн. (три тисячі чотириста гривень) з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
Цивільний позов потерпілого ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином задоволити часткового.
Стягнути з ОСОБА_6 на користь ОСОБА_8 5 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди завданої злочином.
У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_4 - відмовити.
Цивільний позов прокурора м. Вінниці в інтересах Комунального закладу Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги задоволити в повному обсязі та стягнути з ОСОБА_6 на користь Комунального закладу Міської клінічної лікарні швидкої медичної допомоги кошти у розмірі 1774 грн. 88 коп.
Стягнути з ОСОБА_6 процесуальні витрати за проведені експертизи на користь держави в сумі 2 086, 80 грн.
Речові докази, а саме:
· автомобіль марки «М 412» д.н.з. НОМЕР_1 , який поміщений на майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів ДП «Вінниця-інформ-ресурси» повернути власнику;
· мопед марки «QINGQI NEXT 50» д.н.з. НОМЕР_2 , який поміщений на майданчик тимчасово затриманих транспортних засобів ДП «Вінниця-інформ-ресурси» повернути власнику.
Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду Вінницької області протягом 30 діб з дня його проголошення, а для особи, що перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Вручити копію вироку ОСОБА_6 та прокурору негайно, а іншим учасникам судового провадження, що не були присутні у судовому засіданні надіслати копію вироку поштою.
Учасники судового провадження мають право отримати копію вироку в Вінницькому міському суді Вінницької області.
Суддя: