Справа № 574/231/15-к
Номер провадження 1-кп/573/51/15
УХВАЛА
про закінчення підготовчого провадження
і призначення судового розгляду
31 березня 2015 рокум. Білопілля

Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді ОСОБА_1 ,

суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

з участю секретаря ОСОБА_4 ,

прокурора ОСОБА_5 ,

захисника ОСОБА_6 ,

обвинуваченого ОСОБА_7 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Білопілля обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному в Єдиний реєстр досудових розслідувань за № 0000379 від 10 грудня 2014 року, по обвинуваченню ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України,

ВСТАНОВИВ:

Обвинувальний акт по обвинуваченню ОСОБА_7 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, до Білопільського районного суду Сумської області надійшов 20 березня 2015 року.

Ухвалою суддів від 24 березня 2015 року призначено підготовче судове засідання по розгляду обвинувального акту відносно ОСОБА_7 .

В підготовчому судовому засіданні прокурор ОСОБА_5 просив призначити судовий розгляд на підставі обвинувального акту.

Інші учасники судового процесу проти призначення судового розгляду не заперечували.

Кримінальне провадження підсудне Білопільському районному суду Сумської області відповідно до ухвали Апеляційного суду Сумської області від 16 березня 2015 року щодо зміни підсудності.

Під час досудового розслідування угоди у кримінальному провадженні не укладались, тому підстави для повернення кримінального провадження прокурору для продовження досудового розслідування в порядку, передбаченому ст.ст. 468-475 КПК України, відсутні.

Підстав для закриття кримінального провадження, передбачених п. 4-8 ч.1 або ч. 2 ст. 284 КПК України, немає.

Обвинувальний акт затверджений прокурором і відповідає вимогам ст. 291 КПК України. Підстави для його повернення відсутні.

Розгляд даного провадження здійснюється колегіально судом у складі трьох професійних суддів.

Таким чином кримінальне провадження може бути призначено до судового розгляду.

Судовий розгляд необхідно проводити у відкритому судовому засіданні, так як підстав для проведення судового розгляду в закритому провадженні немає, слідчим суддею під час досудового розслідування не приймались такі рішення.

Як вбачається із даних реєстру матеріалів досудового розслідування запобіжний захід ОСОБА_7 у вигляді тримання під вартою був обраний 11 грудня 2014 на строк 60 днів.

05 лютого 2015 року строк тримання під вартою був продовжений на 60 днів до 07 квітня 2015 року.

07 квітня 2015 року о 18 годині 40 хвилин закінчується строк тримання під вартою обвинуваченого.

Прокурор ОСОБА_5 заявив клопотання про продовження обвинуваченому ОСОБА_7 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою на 30 днів.

Захисник ОСОБА_8 , обвинувачений ОСОБА_7 не заперечували проти продовження строку тримання під вартою до 30 днів.

Заслухавши прокурора, захисника та обвинуваченого, суд дійшов до висновку про продовження строку тримання під вартою, виходячи з наступного.

Згідно ст. 29 Конституції України ніхто не може триматися під вартою інакше, як на підставах та в порядку, встановленому законом.

Частиною 3 статті 315 КПК України передбачено, що під час підготовчого судового засідання суд за клопотанням учасників судового провадження має право обрати, змінити чи скасувати заходи забезпечення кримінального провадження, в тому числі запобіжний захід, обраний щодо обвинуваченого. При розгляді таких клопотань суд додержується правил, передбачених розділом ІІ цього Кодексу.

Згідно ст. 177 КПК України метою застосування запобіжного заходу є забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього процесуальних обов`язків, а також запобігання спробам: переховуватися від органів досудового розслідування та/або суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні; перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином; вчинити інше кримінальне правопорушення чи продовжити кримінальне правопорушення, у якому підозрюється, обвинувачується. Підставою застосування запобіжного заходу є наявність обґрунтованої підозри у вчиненні особою кримінального правопорушення, а також наявність ризиків, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний, обвинувачений, засуджений може здійснити дії, передбачені частиною першою цієї статті.

У відповідності до ст. 178 КПК України при вирішенні питання про обрання запобіжного заходу, крім наявності ризиків, зазначених у статті 177 цього Кодексу, слідчий суддя, суд на підставі наданих сторонами кримінального провадження матеріалів оцінює в сукупності всі обставини, у тому числі: вагомість наявних доказів про вчинення підозрюваним, обвинуваченим кримінального правопорушення; тяжкість покарання, що загрожує особі у разі визнання підозрюваного, обвинуваченого винуватим у кримінальному правопорушенні, у вчиненні якого він підозрюється, обвинувачується; вік та стан здоров`я підозрюваного, обвинуваченого; міцність соціальних зв`язків підозрюваного, обвинуваченого в місці його постійного проживання, у тому числі наявність у нього родини і утриманців; наявність у підозрюваного, обвинуваченого постійного місця роботи або навчання; репутацію підозрюваного; майновий стан підозрюваного, обвинуваченого; наявність судимостей у підозрюваного, обвинуваченого; чи застосовувались до підозрюваного, обвинуваченого раніше запобіжні заходи; наявність повідомлення особі про підозру у вчиненні іншого кримінального правопорушення; розмір майнової шкоди, у завданні якої підозрюється особа, або розмір доходу, в отриманні якого внаслідок вчинення кримінального правопорушення підозрюється, обвинувачується особа, а також вагомість наявних доказів, якими обґрунтовуються відповідні обставини.

Згідно ч. 1 ст. 183 КПК України тримання під вартою є винятковим запобіжним заходом, який застосовується виключно у разі, якщо прокурор доведе, що жоден із більш м`яких запобіжних заходів не зможе запобігти ризикам, передбаченим статтею 177 цього Кодексу.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою не може бути застосований, окрім як до раніше судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад три роки.

У відповідності до ч. ч. 1, 2 ст. 197 КПК України строк дії ухвали слідчого судді, суду про тримання під вартою або продовження строку тримання під вартою не може перевищувати шістдесяти днів. Строк тримання під вартою обчислюється з моменту взяття під варту, а якщо взяттю під варту передувало затримання підозрюваного, обвинуваченого, - з моменту затримання. У строк тримання під вартою включається час перебування особи в медичному закладі під час проведення стаціонарної психіатричної експертизи. У разі повторного взяття під варту особи в тому ж самому кримінальному провадженні строк тримання під вартою обчислюється з урахуванням часу тримання під вартою раніше.

Судом встановлено, що ОСОБА_7 у даному кримінальному провадженні обвинувачується у скоєнні особливо тяжкого злочину, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України, за який законом передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до п`ятнадцяти рокі, на даний час маються підстави вважати, що він може вчинити інше кримінальне правопорушення, про що свідчить те, що він раніше 4 рази засуджувався за умисні злочини, а також може переховуватися від суду.

Крім того, виходячи з вимог частини 1 статті 5 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2011 року справа Харченко проти України, від 02 жовтня 2014 року справа "Воляник проти України", від 17 квітня 2014 року справа "Анатолій Руденко проти України", від 26 червня 2014 року справа "Ливада проти України", від 17 липня 2014 року справа "Осаковський проти України", суд повинен належним чином обгрунтовувати необхідність тримання під вартою осіб під час продовження строків тримання під вартою та кожні два місяці переглядати питання доцільності продовження тримання обвинувачених під вартою.

Оскільки термін тримання під вартою ОСОБА_7 закінчується 07 квітня 2015 року, а доказів, які б свідчили про необхідність зміни запобіжного заходу, суду не надано, тому суд вважає, що ОСОБА_7 запобіжний захід у вигляді тримання під вартою необхідно продовжити на 30 днів до 06 травня 2015 року.

Також під час підготовчого провадження вирішено питання про склад осіб, які братимуть участь у судовому розгляді.

Прокурор вважає, що на даний час в судове засідання необхідно викликати потерпілу ОСОБА_9 , доставити обвинуваченого ОСОБА_7 , викликати свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 .

Інші учасники кримінального провадження з пропозицією прокурора погодились.

Всі питання, пов`язані з підготовкою до судового розгляду, передбачені ст. 315 КПК України, вирішені.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314- 316 КПК України, суд

УХВАЛИВ:
Призначити судовий розгляд кримінального провадження на підставі обвинувального акту відносно

ОСОБА_7 за ч. 1 ст. 115 КК України у відкритому судовому засіданні у залі Білопільського районного суду Сумської області на 08 квітня 2015 року на 10 год. 30 хв.

Проведення судового розгляду кримінального провадження здійснювати колегіально у складі трьох професійних суддів.

Продовжити строк тримання під вартою обвинуваченого ОСОБА_7 на строк до тридцяти днів, тобто до 06 травня 2015 року.

Викликати в судове засідання прокурора ОСОБА_5 , потерпілу ОСОБА_9 , захисника ОСОБА_6 , свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_10 , ОСОБА_14 , доставити ОСОБА_7 .

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя ОСОБА_1

Судді ОСОБА_2

ОСОБА_3