У Х В А Л А

Справа № 183/2916/15 № 1-кс/183/427/15

07 липня 2015 року м. Новомосковськ

Слідчий суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши скаргу захисника ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора та зобов`язання закрити кримінальне провадження,-

в с т а н о в и в :
01.07.2015 року захисник ОСОБА_5 звернувся до суду із вказаною скаргою, в якій просить зобов`язати прокурора Новомосковської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 закрити кримінальне провадження №0000307.

Скарга обґрунтована наступним. За фактом бійки, яка відбулась 15.02.2015 року в кафе «Молодіжне» в с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області, 20.02.2015 року Новомосковським МВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області внесено до ЄРДР за №0000307 відомості про кримінальне правопорушення за ч. 2 ст. 296 КК України.

26.03.2015 року у приміщенні Новомосковського МВ ГУ МВС України в Дніпропетровській області старшим слідчим ОСОБА_6 з погодженням прокурора ОСОБА_3 , ОСОБА_4 було повідомлено про підозру у вчиненні вказаного кримінального правопорушення, що можуть підтвердити поняті ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які засвідчили факт відмови ОСОБА_4 від підпису повідомлення про підозру.

З моменту повідомлення про підозру минуло більше 60 днів, ОСОБА_4 та його захиснику не надано відповідних документів про продовження строку досудового розслідування, тому захисник вважає, що вказаний строк закінчився. З огляду на положення ст. 283 КПК України, оскільки підозрюваному ОСОБА_4 не вручено копію клопотання про звільнення від кримінальної відповідальності або обвинувальний акт, провадження повинно бути закрито.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_5 та підозрюваний ОСОБА_4 скаргу підтримали у повному обсязі, просили суд її задовольнити, надавши пояснення з приводу обставин, викладених в скарзі.

Прокурор ОСОБА_3 в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував та пояснив наступне. 18.03.2015 року у кримінальному провадженні, внесеному 20.02.2015 року в ЄРДР за №0000307 за ч. 2 ст. 296 КК України за фактом бійки 15.02.2015 року в кафе «Молодіжне» в с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області, було повідомлено про підозру ОСОБА_9 . Тому строк досудового розслідування у кримінальному провадженні почав свій відлік саме з цієї дати. Проект повідомлення про підозру в цьому кримінальному провадженні було складено також щодо ОСОБА_4 за підписом слідчого ОСОБА_6 та його підписом. На момент складення вказаного проекту їм не було відомо про наявність у ОСОБА_4 статусу депутата Перещепинської міської ради Дніпропетровської області, оскільки в протоколі допиту ОСОБА_4 від 17.02.2015 року в якості свідка в іншому кримінальному провадженні №0000268, яке пов`язане з фактом бійки 15.02.2015 року в кафе «Молодіжне» в с. Голубівка, останній вказав, що не є депутатом. Але після того, як прокурор та слідчий дізнались про це, було підготовлено повідомлення про підозру та направлено до прокуратури Дніпропетровської області на підпис прокурору області, оскільки згідно зі ст. 481 КПК України повідомлення про підозру депутату місцевої ради здійснюється прокурором області. 01.07.2015 року ОСОБА_4 було повідомлено про підозру, яке підписано прокурором Дніпропетровської області. Прокурор також пояснив, що надана захисником копія повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 26.03.2015 року не вручалась останньому через вищевикладені обставини, звідки в підозрюваного та його захисника копія цього документу йому не відомо. Строк досудового розслідування у кримінальному провадженні не сплив, оскільки продовжувався відповідними постановами прокурора від 15.05.2015 року та 12.06.2015 року.

Викликаний в судове засідання слідчий ОСОБА_6 підтвердив пояснення, які надав прокурор.

Суд, дослідивши матеріали скарги, вислухавши пояснення слідчого, прокурора, підозрюваного та його захисника, приходить до наступного висновку.

Статтею 303 КПК України передбачено перелік рішень, дій та бездіяльності слідчого чи прокурора на досудовому провадженні, який не передбачає можливості розгляду скарг про зобов`язання прокурора закрити кримінальне провадження.

В той же час, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає, зокрема, у нездійсненні процесуальних дій, які він зобов`язаний вчинити у визначений цим Кодексом строк.
Згідно з ч. 2 ст. 283 КПК України, прокурор зобов`язаний у найкоротший строк після повідомлення особі про підозру здійснити одну з таких дій:

1) закрити кримінальне провадження;

2) звернутися до суду з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності;

3) звернутися до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру.

Тобто, КПК України не визначено конкретний строк, протягом якого прокурор повинен вчинити вказані дії. Термін «найкоротший строк» суд розуміє як оціночне поняття, а саме: це мінімальний строк з урахуванням конкретних обставин кримінального провадження, протягом якого об`єктивно це можливо здійснити. Тому, оскільки законом не визначено строку, протягом якого прокурор повинен здійснити передбачені ст. 283 КПК України дії, вимоги скарги не підлягають розгляду слідчим суддею в порядку, визначеному ст.ст. 303-307 КПК України.

Також, з огляду на вказані положення ст. 283 КПК України, суд вважає, що прийняття процесуального рішення про закінчення досудового розслідування у формі закриття кримінального провадження, звернення до суду з обвинувальним актом, клопотанням про застосування примусових заходів медичного або виховного характеру, або з клопотанням про звільнення особи від кримінальної відповідальності, законом віднесено до виключної компетенції прокурора.

Отже, суд переконаний, що вимоги скарги не відповідають передбаченим КПК України способам реалізації своїх прав та їх захисту, оскільки у такий спосіб суд своїм рішенням всупереч вимог закону підмінив би юрисдикційну діяльність іншого органу державної влади, а саме прокурора, який здійснює процесуальне керівництво у кримінальному провадженні.

Крім того, доводи та пояснення скаржника по суті скарги спростовуються матеріалами справи.

Так, судом встановлено, що 18.03.2015 року у кримінальному провадженні №0000307, внесеному в ЄРДР 20.02.2015 року за ч. 2 ст. 296 КК України за фактом бійки 15.02.2015 року в кафе «Молодіжне» в с. Голубівка Новомосковського району Дніпропетровської області, було повідомлено про підозру ОСОБА_9 , а 01.07.2015 року за підписом прокурора Дніпропетровської області було повідомлено про підозру ОСОБА_4 . Вказане підтверджується витягом з ЄРДР від 03.07.2015 року та копією повідомлення про підозру ОСОБА_4 від 01.07.2015 року.

Оскільки відповідно до ст. 219 КПК України строк досудового розслідування починає перебіг з дня повідомлення особі про підозру, строк досудового розслідування у вказаному кримінальному провадженні почав свій відлік з дати повідомлення про підозру першому з підозрюваних, а саме з 18.03.2015 року. Твердження скаржника про те, що строки досудового розслідування спливають окремо щодо кожного з підозрюваних в кримінальному провадженні, не відповідає вимогам закону.

З матеріалів справи суд вбачає, що строк досудового розслідування у кримінальному провадженні продовжувався відповідними постановами прокурора від 15.05.2015 року та 12.06.2015 року і на сьогоднішній день не сплив. Клопотання про продовження строку досудового розслідування не вручалось і не повинно було вручатись ОСОБА_4 та його захиснику, оскільки на час їх подання на розгляд прокурору ОСОБА_4 не мав статусу підозрюваного. Отже, доводи скаржника не відповідають обставинам справи і є необґрунтованими.

Що стосується інших доводів та наданих скаржником доказів. Так, виходячи з положень ст.ст. 276-278 КПК України, повідомлення про підозру вручається особі в оригіналі (як другий примірник), і аж ніяк не в копії. Додана до скарги копія повідомлення про підозру від 26.03.2015 року не відповідає вказаним вимогам Закону. В судовому засіданні ні захисником, ні підозрюваним ОСОБА_4 суду не надано для огляду оригінал цього документу, тому суд позбавлений можливості оцінити його достовірність. Все вищезазначене в сукупності свідчить про те, що повідомлення про підозру від 26.03.2015 року, про яке йдеться в скарзі, не вручалось ОСОБА_4 . Надані захисником письмові пояснення ОСОБА_7 та ОСОБА_8 не спростовують вказаних висновків суду.

Тому суд вважає скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 283, 303-307 КПК України, слідчий суддя, -

п о с т а н о в и в :
В задоволенні скарги захисника ОСОБА_5 на бездіяльність прокурора Новомосковської міжрайонної прокуратури Дніпропетровської області ОСОБА_3 та зобов`язання закрити кримінальне провадження, - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1