У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого

Редьки А.І.

суддів

Жука В.Г., Заголдного В.В.

розглянула
в судовому засіданні в м. Києві 8 лютого 2007 року кримінальну справу за
касаційною скаргою засудженого ОСОБА_1 на постановлені щодо нього судові
рішення.

Вироком Новоград-Волинського
міськрайонного суду Житомирської області від 26 липня 2005 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

раніше судимого
19.07.2000р.

Новоград-Волинським
міським судом

Житомирської області
за ст. 94 КК України

на 7 років
позбавлення волі, ухвалою

Апеляційного суду
Житомирської області

від 29.08.2000р.
призначене покарання

пом'якшено до 5 років 6 місяців позбавлення

волі, 05.08.2004р.
звільнено умовно-достроково

на 1 рік 3 місяці 29
днів, -

засуджено:

- за
ч. 3 ст. 185 КК України на 4 роки позбавлення волі;

- за ч. 3 ст. 289
КК України на 10 років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

На підставі ст. 70 КК України за сукупністю злочинів ОСОБА_1 визначено 10
років позбавлення волі з конфіскацією всього майна.

На підставі ст. 71 КК України за
сукупністю вироків ОСОБА_1 остаточно визначено 10 років 3 місяців позбавлення
волі з конфіскацією всього майна.

Цим же вироком засуджені ОСОБА_2 та
ОСОБА_3, вирок щодо яких у касаційному порядку не оскаржено.

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської
області від 27 грудня 2005 року вирок щодо ОСОБА_1 залишено без зміни.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він
13 березня 2005 року, приблизно о 3 годині, за попередньою змовою з ОСОБА_2,
зламавши двері, проникли у клуб в АДРЕСА_1, звідки таємно викрали музичний
центр вартістю 1274 грн.

У березні 2005 року ОСОБА_1 через не
зачинені на замок двері проник у дачний будинок на дачному масиві ІНФОРМАЦІЯ_2
поблизу с. Гульськ Новоград-Волинського району Житомирської області, звідки
таємно викрав майно ОСОБА_4 на суму 820 грн.

25 березня 2005 року, приблизно о 17
годині 30 хвилин, ОСОБА_1 за попередньою змовою з ОСОБА_3, перебуваючи в стані
алкогольного сп'яніння,
на АДРЕСА_2, із застосуванням насильства, небезпечного для
життя та здоров'я
потерпілого та з погрозою застосування такого насильства,
незаконно заволоділи автомобілем ОСОБА_5 ВАЗ - 2101, державний номер НОМЕР_1,
заподіявши останньому легкі тілесні ушкодження з короткочасним розладом здоров'я.

У касаційній скарзі засуджений ОСОБА_1 вказує на неповноту досудового та
судового слідства, зазначає, що судом безпідставно було визнано його
організатором незаконного заволодіння транспортним засобом, внаслідок чого йому
безпідставно було призначено надто суворе покарання просить, як убачається зі
змісту скарги, судові рішення щодо нього змінити, пом'якшивши призначене йому
покарання.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи касаційної
скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Висновки суду про доведеність
винуватості ОСОБА_1 у вчиненні злочинів, за які його засуджено, ґрунтуються на
досліджених у судовому засіданні та викладеними у вироку доказах, зокрема
показаннях самого ОСОБА_1, який частково визнав свою вину, показаннях ОСОБА_2
та ОСОБА_3, які визнали свою вину повністю, показаннях потерпілого ОСОБА_5,
даних висновків судово-медичної, судово-автотехнічної експертиз та інших
доказах.

Доводи у скарзі засудженого про те, що
його безпідставно було визнано організатором незаконного заволодіння
автомобілем є надуманими, оскільки його дії як організатора вчинення злочину
кваліфіковані не були.

Злочинні дії ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 185,
ч. 3 ст. 289 КК України судом кваліфіковані правильно.

За цими законами йому було призначено
покарання з додержанням вимог ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості
вчинених ним злочинів, даних про особу винного та обставини, яка пом'якшує покарання. Обране покарання є необхідним і
достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів і підстав для
його пом'якшення колегія суддів не вбачає.

Посилання у скарзі ОСОБА_1 на неповноту досудового та судового слідства
були предметом перевірки суду апеляційної інстанції і як такі, що не знайшли
свого підтвердження в матеріалах справи, обґрунтовано визнані безпідставними

Істотних порушень вимог
кримінально-процесуального закону України не виявлено.

На підставі наведеного та керуючись ст.
394 КПК України, колегія суддів

у х в а л и л а :

У задоволенні касаційної скарги
засудженого ОСОБА_1 відмовити.

С у д д і :

Редька А.І. Жук
В.Г. Заголдний В.В.