Провадження № 11-кп/779/84/2015
Категорія ч.2 ст.186 КК України
Головуючий у 1 інстанції ОСОБА_1
Суддя-доповідач ОСОБА_2
У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 лютого 2015 року м. Івано-Франківськ
Колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_2 ,

суддів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

з участю секретаря с/з ОСОБА_5 ,

прокурора ОСОБА_6 ,

захисника ОСОБА_7 ,

обвинуваченого ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні кримінальне провадження за апеляційною скаргою обвинуваченого ОСОБА_8 на вирок Івано-Франківського міського суду від 09 грудня 2014 року у кримінальному провадженні за обвинуваченням ОСОБА_8 за ч.2 ст.186 КК України,-

в с т а н о в и л а :
вказаним вироком ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Маршинці Новоселицького району Чернівецької області, жителя АДРЕСА_1 , з середньою освітою, одруженого, на утриманні одна малолітня дитина, непрацюючого, українця, громадянина України, раніше судимого, остання судимість 30.04.2009 року Рожнятівським районним судом за ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст.ст.71,72 КК України до чотирьох років трьох місяців позбавлення волі; 06.05.2013 року звільнений по відбуттю строку покарання, засуджено,-

за ч.2 ст.186 КК України із застосуванням ст.69 КК України до покарання у виді двох років шести місяців позбавлення волі з відбуванням покарання у кримінально-виконавчій установі.

Строк відбуття покарання обвинуваченому постановлено рахувати з 20.08.2014 року, тобто з часу затримання.

Запобіжний захід залишено попередньо обраний тримання під вартою до вступу вироку в законну силу.

Відповідно до ст.100 КПК України вирішено питання речових доказів.

Згідно вироку суду ОСОБА_8 повторно вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоров,я потерпілого за таких обставин.

14 серпня 2014 року приблизно о 22:30 годині ОСОБА_8 , діючи умисно, повторно, усвідомлюючи протиправний та суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи настання шкідливих наслідків і свідомо бажаючи їх настання, йдучи біля магазину Зорепад , що в м. Івано-Франківську по вул. Хоткевича, 83А, скориставшись тим, що знаходиться позаду ОСОБА_9 , наніс йому один удар рукою в область голови, внаслідок чого ОСОБА_9 впав на асфальтоване покриття і втратив свідомість. Після цього ОСОБА_8 відкрито викрав мобільний телефон марки Nokia Asha 202, вартість якого згідно висновку спеціаліста від 21.08.2014 року становить 385 грн., в якому знаходилися сім-карта мобільного оператора Київстар вартістю 20 грн., на рахунку якої знаходилися 10 грн.; грошові кошти в сумі 70 грн. та ювелірні вироби із золота 585 проби загальною вартістю 3797,04 грн. Таким чином ОСОБА_8 спричинив потерпілому ОСОБА_9 матеріальну шкоду на суму 4350,04 грн.

В апеляційній скарзі обвинувачений ОСОБА_8 , не оспорюючи фактичних обставин та правильність кваліфікації його дій, просить вирок змінити в частині призначеного покарання. Вважає, що судом не було враховано усіх пом`якшуючих обставин, а саме незадовільний стан його здоров,я та стан здоров,я його малолітньої доньки.

Заслухавши доповідь судді, пояснення обвинуваченого, та його захисника, які просили змінити вирок суду в частині призначеного покарання, доводи прокурора, який вважає вирок законним і просив залишити його без змін, перевіривши матеріали провадження і обговоривши доводи апеляційної скарги обвинуваченого, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Оскільки судом першої інстанції проведено обмежений порядок дослідження доказів, то відповідно до вимог ст.349 КПК України фактичні обставини справи та правильність кваліфікації дій ОСОБА_8 апеляційним судом не перевіряються.

Відповідно до вимог ст.370 КПК України вирок суду повинен бути законним, обґрунтованим і вмотивованим, а призначене покарання достатнім і справедливим.

Згідно вимог ст.65 КК України особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для виправлення та попередження нових злочинів, а згідно ст.50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.

Вирішуючи питання про призначення покарання ОСОБА_8 , суд першої інстанції врахував ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, незадовільний стан його здоров,я та наявність на утриманні малолітньої доньки (а.с.61).

Обставинами, що пом,якшують покарання, суд визнав щире каяття, активне сприяння розкриттю злочину та часткове відшкодування завданої злочином шкоди, обтяжуючих покарання обставин судом не встановлено.

Тому суд визнав вказані обставини такими, що істотно знижують ступінь тяжкості вчиненого ним злочину із врахуванням особи винного та його поведінки до вчинення злочину та обґрунтовано застосував ст.69 КК України, призначивши йому покарання у виді двох років шести місяців позбавлення волі, тобто нижче від найнижчої межі, передбаченої санкцією ч.2 ст.186 КК України. Разом з тим, суд врахував також той факт, що обвинувачений через рік після звільнення по відбуттю строку покарання після засудження за вчинення грабежу повторно вчинив аналогічне кримінальне правопорушення.

Зважаючи на вище викладене, суд дійшов до обґрунтованого висновку, що виправлення обвинуваченого ОСОБА_8 неможливе без його ізоляції від суспільства, а обставини, зазначені ним в апеляційній скарзі, вже враховані судом першої інстанції при призначенні покарання, тому підстав для застосування більш м,якого покарання колегія суддів не вбачає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.404, 405, 407, 418, 419 КПК України, колегія суддів,-

у х в а л и л а :
Апеляційну скаргу обвинуваченого ОСОБА_8 залишити без задоволення, а вирок Івано-Франківського міського суду від 09 грудня 2014 року відносно нього без змін.

На ухвалу може бути подано касаційну скаргу до Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, а засудженим в той самий строк з дня вручення йому копії ухвали.

Головуючий ОСОБА_2
Судді ОСОБА_3
ОСОБА_4