Провадження № 1-кп/487/574/14
ВИРОК
Іменем України

20.11.2014 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 , обвинуваченого ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві кримінальне провадження № 0000676 за обвинуваченням:

ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Рівне Новоукраївського району Кіровоградської області, українця, громадянина України, з середньо-спеціальною освітою , не працююючого, не одруженого, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адрсеою: АДРЕСА_2 , раніше не судимого в силу ст. 89 КК України,

у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 і ч.4 ст.358 КК України

ВСТАНОВИВ:

У невстанолений в ході досудового розслідування час, ОСОБА_4 , на території Центрального ринку м. Миколаєва, придбав обкладинку з вклеєним незаповненим бланком посвідчення працівника ДП «Одеська залізниця». Після чого, ОСОБА_4 , усвідомлюючи протиправність свого діяння, підробив дане посвідчення шляхом вклеювання у його бланк ксерокопії своєї фотокартки, внесення власноруч в незаповнені графи своїх даних, а також поставленням підписів у відповідних графах.
Крім того, 18.07.2014 року о 10-10 годин, ОСОБА_4 , знаходячись за адресою: м. Миколаїв, вул. Фрунзе. 12/1, на території БМЕУ №4 (будівельно-монтажне експлуатаційне управління ДП Одеська залізниця), з метою безперешкодно пройти на територію БМЕУ №4 , пред`явив працівнику ВОХР ст. Миколаїв підроблене посвідчення слюсаря ДП Одеська залізниця.
Згідно висновку експерта №38 від 28.-07.2014 року, посвідчення слюсаря ДП Одеська залізниця, видане на ім`я ОСОБА_4 не відповідає зразку посвідчення працівника ДП Одеська залізниця за наступними ознаками: наявністю відтиску печаток, наявністю записів у відповідних графах, наявністю номеру посвідчення, розмірами обкладинки, назвами граф лівої частини посвідчення, наявністю антисканерної сітки, способом друку бланку посвідчення. Посвідчення слюсаря ДП Одеська залізниця на ім`я ОСОБА_4 виготовлене не на підприємстві, що здійснює випуск документів даного зразка. Бланк посвідчення слюсаря ДП Одеська залізниця, виданого на ім`я ОСОБА_4 виготовлений електрофотографічним способом з використанням копіювально-множильної техніки.
Таким чином, суд визнає ОСОБА_4 виним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбчених ч.1 і 4 ст. 358 КК України, тобто у підроблені офіційного документу, який надає право і у використанні завідомо підробленого документа.
25.08.2014 року в данному кримінальному провадженню № 0000676 між прокурором Миколаївської прокуратури з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 в порядку, передбаченому ст.ст. 468, 469, 472 КПК України, укладена угода про визнання винуватості.
Відповідно до даної угоди прокурор Миколаївської прокуртури з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері ОСОБА_5 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурора у кримінальному провадженні № 0000676 і обвинувачений ОСОБА_4 дійшли згоди, щодо формулювання підозри, всіх істотних для данного кримінального провадження обставин та правової кваліфікації дій ОСОБА_4 .
Також, сторонами угоди визначене узгоджене ними покарання, яке ОСОБА_4 повинен понести за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 358 КК України у виді 1 року обмеження волі, що відповідає санкції ч.1 ст. 358 КК України і ч.4 ст. 358 КК України у виді 1 року обмеження волі, що відповідає санкції ч. 4 ст. 358 КК України і на підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складення призначених покарань, остаточно призначити покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі, із звільненням від покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків п. 2,3,4 ст. 76 КК України.
В угоді передбачені наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, встановлені ст. 473 КПК України та наслідки її невиконання.
Розглядаючи в порядку п. 1 ч.3 ст. 314 КПК України питання про можливість затвердження угоди про визнання винувасті, суд виходить з наступного:
Відповідно до п. 1 ст. 468 КПК України у кримінальному провадженні може бути укладена угода між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим про визнання винуватості.
Згідно ч.3 ст. 469 КПК України угода про визнання винуватості між прокурором та підозрюваним чи обвинуваченим може бути укладена у провадженні щодо кримінальних проступків, злочинів невеликої чи середньої тяжкості, тяжких злочинів, внаслідок яких шкода завдана лише державним чи суспільним інтересам.
ОСОБА_4 вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 і 4 ст. 358 КК України, що відповідно до ст. 12 КК України віднесено до категорії злочинів невеликої тяжкості.
В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_4 вказав, що він цілком розуміють характер обвинувачення та повністью визнає свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 і 4 ст. 358 КК України. Крім того зазначив, що розуміє надані йому законом права, розуміє наслідки укладення та затвердження угоди про визнання винуватості, визначені ст. 473 ч. 2 КПК України, наслідки її не виконання, передбачені ст. 476 КПК України, згоден з видом покарання, який до нього буде застосований в результаті затвердження угоди про визнання винуватості та наполягає на затверджені угоди.
Суд, переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу, прогроз або наслідком обіцянок чи дій будь-яких інших обставин, ніж ті, що передбачені в угоді та дійшов висновку про наявність всіх правових підстав для затвердження цієї угоди.
З огляду на викладене, суд дійшов висновку про можливість укладення угоди про визнання винуватості між прокурором і обвинуваченим ОСОБА_4 і призначення останньому узгодженої сторонами міри покарання: за ч.1 ст. 358 КК України у виді 1 року обмеження волі, і за ч.4 ст. 358 КК України у виді 1 року обмеження волі, на підставі ст. 70 ч.1 КК України за сукупністю злочинів, шляхом часткового складення призначених покарань, остаточно призначити покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі, із звільненням від покарання на підставі ст. 75 КК України з випробуванням, з іспитовим строком 1 рік, з покладенням обов`язків п. 2,3 ст. 76 КК України: не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання та роботи.
Процесуальні витрати за проведення експертизи у розмірі 294,84 грн. підлягають стягненню з обвинуваченого ОСОБА_4 .
Питання щодо речового доказу вирішити відповідно о вимог ст. 100 КПК України.
Керуючись ст. ст. 369-374 КПК України, суд

ЗАСУДИВ:

Затвердити угоду від 25.08.2014 року укладену між прокурором Миколаївської прокуратури з нагляду за додержанням законів у транспортній сфері ОСОБА_5 та обвинуваченим ОСОБА_4 у кримінальному провадженні № 0000676 за обвинуваченням ОСОБА_4 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 і 4 ст. 358 КК України.
ОСОБА_4 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 і ч. 4 ст. 358 КК України і призначити йому покарання:
за ч.1 ст. 358 КК України у вигляді 1 року обмеження волі;
за ч. 4 ст. 358 КК України у вигляді 1 років обмеження волі.
Відповідно до ст. 70 ч.1 КК України шляхом часткового складення призначених покарань, остаточно призначити ОСОБА_4 покарання у виді 1 року 6 місяців обмеження волі.
Застосувати до ОСОБА_4 ст. 75 КК України і звільнити його від відбування призначенного покарання, встановивши іспитовий строк 1 рік.
Відповідно до ст. 76 КК України зобов`язати ОСОБА_4 в період іспитового сроку не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу органів кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти органи кримінально-виконавчої інспекції про зміну місця проживання та роботи.
Стягнути з ОСОБА_4 на користь науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру Управління Міністерства внутрішніх справ України на Одеській залізниці витрати на проведення експертизі 294,84 грн.

Речовий доказ: посвідчення слюсаря ДП Одеська залізниця, який зберігається в камері зберігання речових доказів ЛВ ст. Миколаїв УМВС України на Одеській залізниці знищити.
Вирок може бути оскаржений з підстав, передбачених ч.4 ст. 394 КПК України, до апеляційного суду Миколаївської області через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Обмеження права оскарження вироку визначені ч.2 ст. 473 КПК України.

Суддя: ОСОБА_1