Справа № 366/2958/14 Головуючий у І інстанції ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/780/41/15 Доповідач у 2 інстанції Димарецький
Категорія 41 22.01.2015

УХВАЛА
Іменем України
22 січня 2015 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ Апеляційного суду Київської області в складі:

головуючого - ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі ОСОБА_5 ,

за участю прокурора ОСОБА_6 , обвинуваченого ОСОБА_7 , захисника - адвоката ОСОБА_8 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві апеляційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом першої інстанції, на вирок Іванківського районного суду Київської області від 03 листопада 2014 року, яким

ОСОБА_7 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1

засуджено за ст. 307, ч. 1 КК України до 5 (п`яти) років позбавлення волі. На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_7 звільнено від відбування покарання з випробуванням та встановленням іспитового строку в 2 (два) роки. Згідно ст. 76 КК України на ОСОБА_7 покладено обов`язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції; повідомляти кримінальну-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, роботи або навчання.

Вироком суду також вирішено питання щодо речових доказів по справі.

ОСОБА_7 засуджено за вчинення злочину, як зазначено у вироку, за наступних обставин.

5 квітня 2012 року ОСОБА_7 , перебуваючи у квартирі АДРЕСА_2 , незаконно збув (продав за грошові кошти у сумі 750 грн.) ОСОБА_9 , з яким домовився попередньо по телефону, психотропну речовину, обіг якої заборонено - амфетамін масою 0,4151 г.

В апеляційній скарзі прокурор просить вирок суду щодо ОСОБА_7 скасувати у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі обвинуваченого внаслідок мякості і неправильним застосуванням закону України про кримінальну відповідальність та ухвалити новий вирок, яким ОСОБА_7 визнати винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України та призначити йому покарання у виді 5 (п`яти) років позбавлення волі. В іншій частині апелянт пропонує вирок залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді, пояснення та виступи в судових дебатах: прокурора, який підтримав апеляційну скаргу; обвинуваченого та захисника, які заперечували проти апеляційної скарги прокурора, останнє слово обвинуваченого, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Згідно ч. 1 ст. 404 КПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах апеляційної скарги.

Свої висновки про доведеність вини ОСОБА_7 у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 307 КК України за наведених у вироку обставин, суд першої інстанції зробив на підставі доказів, які він дослідив в судовому засіданні та навів у вироку із дотриманням вимог ст. 374 КПК України.

Що стосується призначеного обвинуваченому покарання, то колегія суддів приходить до такого.

Згідно ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених у санкції статті (санкції частини статті) Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, відповідно до положень Загальної частини вказаного КК, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. Особі, яка вчинила злочин, має бути призначене покарання, необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових злочинів.

Як вбачається з вироку суду, останній, обираючи міру покарання обвинуваченому, враховував, що обставин, що обтяжують покарання ОСОБА_7 судом не встановлено. Разом з тим, судом враховано те, що обвинувачений свою вину у вчиненому визнав повністю та щиро розкаявся, активно сприяв розкриттю злочину, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні неповнолітню дитину, раніше не судимий, на обліку у лікарів нарколога і психіатра не перебуває.

Приймаючи до уваги наведені вище дані, суд першої інстанції призначив ОСОБА_7 покарання в межах санкції ст. 307, ч. 1 КК України та прийшов до висновку, що виправлення останього можливе без ізоляції його від суспільства шляхом звільнення його від відбування покарання шляхом застосування до нього ст.ст. 75, 76 КК України.

За таких даних, а також враховуючи стан здоровя обвинуваченого, який потребує на даний час лікування, колегія суддів вважає, що призначене судом першої інстанції обвинуваченому покарання є необхідне й достатнє для його виправлення та попередження нових злочинів.

Разом з тим, доводи прокурора про ухвалення нового вироку не ґрунтуються на вимогах закону.

Так, згідно ч. 1 ст. 420 КПК України суд апеляційної інстанції скасовує вирок суду першої інстанції і ухвалює свій вирок у разі: необхідності застосування закону про більш тяжке кримінальне правопорушення чи збільшення обсягу обвинувачення; необхідності застосування більш суворого покарання; скасування необґрунтованого виправдувального вироку суду першої інстанції; неправильного звільнення обвинуваченого від відбування покарання.

В апеляційній скарзі прокурор просить скасувати вирок суду першої інстанції внаслідок мякості та пропонує ОСОБА_7 призначити за ч. 1 ст. 307 КК України покарання у виді 5 (пяти) років позбавлення волі, яке є таким самим, що призначене судом першої інстанції. Підстави скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення вироку апеляційним судом - неправильне звільнення обвинуваченого від відбування покарання та відповідних доводів апеляційна скарга прокурора не містить.

За таких даних колегія суддів приходить до висновку, що законних підстав для скасування вироку суду першої інстанції та ухвалення апеляційним судом свого вироку, про що просить апелянт, немає, у зв`язку з чим вирок суду першої інстанції щодо ОСОБА_7 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу прокурора - без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 376, 404, 407, 419 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу прокурора залишити без задоволення, а вирок Іванківського районного суду Київської області від 03 листопада 2014 року щодо ОСОБА_7 , 26 серпня 1980 року - без змін.

Головуючий підпис

Судді підписи

Згідно з оригіналом. Суддя ОСОБА_2