Подільський районний суд міста Києва
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 грудня 2013 року Подільський районний суд міста Києва,

у складі: головуючого-судді - Трегубенко Л.О.,

при секретарі - Романченку С.О. ,

за участю прокурора - Вдовиченко М.С.,

захисника - ОСОБА_1,

неповнолітньої обвинуваченої - ОСОБА_2 ,

законного представника - ОСОБА_3 ,

перекладача - ОСОБА_4,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду кримінальну справу за обвинуваченням неповнолітньої, ОСОБА_2, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженки м. Києва, українки, громадянки України, з неповною середньою освітою, учениці 10 класу загально - освітнього навчального закладу №93, не працюючої, не одруженої, зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2, проживає по АДРЕСА_3, раніше не судимої, - у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України,

В С Т А Н О В И В :

22.05.2013 р. приблизно о 12 год. 30 хв. неповнолітня ОСОБА_2, відчинивши квартиру АДРЕСА_1 потерпілої, ОСОБА_5, розташовану на 15 поверсі будинку АДРЕСА_1, ключами своєї подруги, ОСОБА_6, яка тимчасово проживала у цій квартирі, проникла у житло, де викрала з верхньої шухляди письмово столу, що знаходився в кімнаті, грошові кошти у поштовому конверті в сумі 400 грн., зі шкатулки - золоту каблучку, вартістю 1000 грн., золотий браслет з кулоном, вартістю 1000 грн. та фотоапарат «Самсунг», вартістю 1399 грн., з карткою пам»яті «Transcend», вартістю 149 грн., які знаходились у фотосумці, вартістю 59 грн., що належали потерпілій, завдавши матеріальної шкоди на загальну суму 4007 грн..

Допитана у судовому засіданні в присутності законного представника неповнолітня обвинувачена, ОСОБА_2, визнала себе винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, повністю, підтвердила обставини вчинення, наведені у обвинувальному акті, показала, що восени 2012 р. у приміщенні школи №93 підібрала ключі, які випали з кишені подруги, ОСОБА_6, від орендованої квартири АДРЕСА_1, і залишила при собі. 16.05.2013 р. приблизно о 14.00 год., переконавшись, що мешканців немає, відкрила ключами вхідні двері та зайшла до цієї квартири подивитись, чи є що вкрасти.

22.05.2013 р. приблизно о 12 год. 30 хв. за відсутності мешканців знову зайшла до квартири потерпілої, і викрала гроші у сумі 400 грн., золоті каблучку та браслет з кулоном, які потім здала в ломбард у м. Мукачево, та фотоапарат «Самсунг», який загубила, розкаюється у вчиненому, вибачилась перед потерпілою, шкоду обіцяє відшкодувати добровільно.

Показання, ОСОБА_2, відповідають фактичним обставинам обвинувачення, і учасниками процесу не оспорюються.

Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України суд, за згодою всіх учасників судового розгляду, визнав недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються. При цьому судом з'ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також їм роз'яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини та розмір цивільного позову в апеляційному порядку.

Суд установив, що неповнолітня обвинувачена, ОСОБА_2, своїми умисними діями, які виразились у таємному викраденні чужого майна, поєднаного з проникненням у житло, вчинила кримінальне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 185 КК України.

Обираючи покарання , суд ураховує вимоги ст. 65 КК України щодо загальних засад призначення покарання, межі санкції ч. 3 ст. 185 КК України, тяжкість кримінального правопорушення, та особу обвинуваченої, яка є неповнолітньою, раніше не судима, до кримінальної відповідальності притягується вперше, за місцем проживання та навчання характеризується загалом позитивно.

Суд визнає щире каяття обвинуваченої та вчинення злочину в неповнолітньому віц обставинами, які пом'якшують покарання, відповідно до п. п. 1, 3 ч. 1 ст. 66 КК України.

Обставин, передбачених ст. 67 КК України, які обтяжують покарання обвинуваченої, судом не встановлено.

Суд дійшов висновку про необхідність призначення обвинуваченій, ОСОБА_2, покарання у виді позбавлення волі у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 3 ст. 185 КК України, ураховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винної та обставини, які пом»якшуть покарання.

Відповідно до ст. ст. 75, 104 КК України суд вважає можливим звільнити обвинувачену, ОСОБА_2, від відбування призначеного покарання з випробуванням, та покладенням на неї обов'язків, передбачених ст. 76 КК України, встановивши іспитовий строк у один рік, ураховуючи, що мають місце обставини, які пом»якшуюють покарання - щире каяття, вчинення злочину неповнолітньою, що істотно знижує ступінь тяжкості вчиненого злочину, та фактичні обставин справи, особу винної, яка навчається, загалом позитивно характеризується за місцем мешкання та навчання, а також думку прокурора, який просить не позбавляти її волі.

Суд дійшов переконання, що таке покарання буде справедливим, необхідним і достатнім для виправлення та перевиховання неповнолітньої, ОСОБА_2, і запобігання вчинення нею нових злочинів.

Керуючись ст.ст.373, 374 КПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

ОСОБА_2 визнати винною у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 185 КК України, і призначити їй покарання у виді 5 (п»яти) років позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 75, 104 КК України звільнити засуджену, ОСОБА_2, від відбування призначеного покарання з випробуванням, якщо протягом іспитового строку вона не вчинить нового злочину, і виконає покладені на неї обов'язки, встановити іспитовий строк у один рік.

У відповідності з п. п. 2, 3, 4 ч.1 ст.76 КК України покласти на засуджену, ОСОБА_2, обов'язки: не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, повідомляти кримінально-виконавчу інспекцію про зміну місця проживання, навчання або роботи, періодично з'являтися для реєстрації в кримінально-виконавчу інспекцію.

Засуджену, ОСОБА_2, до набрання вироком чинності залишити під наглядом матері, ОСОБА_3.

Вирок може бути оскаржений до Апеляційного суду м. Києва через Подільський районний суд міста шляхом подачі апеляції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду, і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.

Вирок набирає законної сили після перебігу тридцяти днів з дня його проголошення, якщо він не буде оскаржений в апеляційному порядку.

Копію вироку після його проголошення негайно вручити прокурору та засудженій.

СуддяЛ.О. Трегубенко