Справа № 1-76/07
ВИРОК ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 січня 2007 року. м.
Тячів

Тячівський районний
суд Закарпатської області в особі головуючого судді

Решетар
В.І., при секретарі Сойма М.М., з участю прокурора Бодня В.М., підсудних

ОСОБА_1,
ОСОБА_2, адвоката ОСОБА_3, потерпілих - ОСОБА_4, ОСОБА_5.

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в м. Тячів кримінальну справу про

обвинувачення:

-ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, румун,
громадянин України, освіта неповна середня, не працюючий, раніше не судимий,
уродженець та мешканець АДРЕСА_1 за ст. 296 ч. 2 КК України,

-ОСОБА_2,
ІНФОРМАЦІЯ_2, румун, громадянин України, не одружений, освіта середня, раніше
не судимий, уродженець та мешканець АДРЕСА_2 по ст.
296 ч.2 КК України

ВСТАНОВИВ ОСОБА_1 3 квітня 2006 року близько 01 год. 30 хв. за
попередньою змовою з ОСОБА_2, діючи умисно, грубо порушуючи громадський
порядок, з явної неповаги до суспільства та з хуліганських мотивів, знаходячись
по АДРЕСА_3, з особливою зухвалістю безпричинно наніс ОСОБА_5. та ОСОБА_4 удари
руками та ногами по голові та тілу, в результаті чого заподіяв потерпілим
ОСОБА_5 та ОСОБА_4 легкі тілесні ушкодження та ОСОБА_2 розбив каменем переднє
вітрове скло на автомобілі ВАЗ-21112, номерний знак НОМЕР_1, вартістю 450 гривень, спричинивши
потерпілому ОСОБА_4 матеріальну шкоду на вказану суму.

Підсудний ОСОБА_1 винним себе визнав повністю, чистосердечно розкаявся у
вчиненому та показав, що 2 квітня 2006 року під вечір він разом зі своїми
товаришами ОСОБА_6 та
ОСОБА_2 пішли в смт. Солотвино до приміщення дискотеки і знаходились там
приблизно до 23 години, після цього вони втрьох вийшли з приміщення дискотеки і
пішки пішли по вулиці Харкіській. І в цей час їм назустріч рухався автомобіль
"ВАЗ-21112" стального кольору, який проїхав дуже близько повз них і трохи
їх не зачепив. Відразу біля них зупинився автомобіль "ВАЗ-2103" за
кермом якого був добре знайомий їм таксист ОСОБА_7 по кличці
"ІНФОРМАЦІЯ_3" і спитав чи не бачили вони автомобіль
"ВАЗ-21112" стального кольору і на це хтось із них йому відповів, що
той автомобіль трохи їх не зачепив. ОСОБА_7 їм запропонував, щоб вони поїхали
вслід за цим автомобілем і вони погодились на це. Даний автомобіль вони
наздогнали в районі "Солоні озер", однак той виїхав на дорогу в с Мале Солотвино і
поїхав у напрямку с Діброва.
Вони їхали вслід за цим автомобілем і за поворотом цей автомобіль зупинився і
водій ОСОБА_7 об'їхав його спереді і зупинився перед ним. Він підійшов до водія
автомобіля "ВАЗ-21112" ОСОБА_4 і спитав у того, чому він їх трохи не
збив автомобілем у смт. Солотвино, на що той відповів, що то був не він.
ОСОБА_5, який сидів на задньому сидінні даного автомобіля, сказав "що ти
від нас хочеш" і хотів вийти з автомобіля, тоді він безпричнно вдарив його
рукою в обличчя. Тоді ОСОБА_4 відкрив дверку
і якимось тупим предметом, можливо дерев'яною палкою наніс йому удар по
плечу і між ними почалася бійка. ОСОБА_5 дістав з багажника автомобіля балонний
ключ і вдарив ним ОСОБА_2 по голові, на

що останній дістав камінь із землі
і кинув ним у ОСОБА_5, аде
той відхилився і камінь попав у переднє вітрове скло автомобіля, від чого воно
розбилося. Після цього вони всі троє поїхіли в напрямку с. Б.Церква, ОСОБА_6 вийшов
і пішов додому, а вони поїхали в Бичківську лікарню, де ОСОБА_2 була надана
медична допомога, оскільки у нього була поранена голова. На даний час з
потерпілими примирився та шкоду відшкодовано.

Підсудний
ОСОБА_2 винним себе визнав повністю, чистосердечно
розкаявся у вчиненому та показав, що 2 квітня 2006 року під вечір він разом
зі своїми товаришами ОСОБА_6 та
ОСОБА_1 пішли в смт. Солотвино на дискотеку і пробули там до 23 години, після
чого вони втрьох пішли звідти пішки по вулиці Харкіській. їм назустріч проїхав
автомобіль "ВАЗ-21112" стального кольору і трохи їх не зачепив.
Відразу біля них зупинився автомобіль "ВАЗ-2103", за кермом якого був
добре знайомий їм таксист ОСОБА_7 по кличці "ІНФОРМАЦІЯ_3" і спитав
чи не бачили вони автомобіль "ВАЗ-21112" стального кольору і на це
хтось із них йому відповів, що той автомобіль трохи їх не зачепив. ОСОБА_7 їм
запропонував, щоб вони поїхали вслід за цим автомобілем і вони погодились на
це. Даний автомобіль вони наздогнали в районі "Солоні озер", однак
той виїхав на дорогу в с
Мале Солотвино і поїхав у напрямку с. Діброва. Вони їхали вслід за цим
автомобілем і за поворотом цей автомобіль зупинився і водій ОСОБА_7 об'їхав
його спереді і зупинився перед ним. Тоді ОСОБА_1 вийшов з переднього сидіння
автомобіля і підійшов до водія автомобіля "ВАЗ-21112" ОСОБА_4 і
спитав у того, чому той їх трохи не зачепив автомобілем у смт. Солотвино, на що
той відповів, що то був не він. ОСОБА_5, який сидів на задньому сидінні даного
автомобіля, сказав "що ти від нас хочеш" і хотів вийти з автомобіля,
тоді ОСОБА_1 безпричнно вдарив його рукою в обличчя. Тоді ОСОБА_4 відкрив дверку і якимось тупим
предметом, можливо дерев'яною палкою наніс ОСОБА_1 удар по плечу, він хотів
відібрати від ОСОБА_4 палку, але ОСОБА_5 вдарив його по руках і він відпустив
ОСОБА_4. Він вдарив ОСОБА_5 і той дістав з багажника автомобіля балонний ключ і
вдарив ним його по голові Тоді він дістав камінь із землі і хотів кинути ним у
ОСОБА_5, аде той відхилився
і камінь попав у переднє вітрове скло автомоблія, від чого воно розбилося.
Після цього вони всі троє на автомобілі ОСОБА_7 поїхали в напрямку с Б.Церква. В с.
Б.Церква ОСОБА_6 вийшов
і пішов додому, а вони поїхали в Бичківську лікарню, де йому була надана
медична допомога, оскільки у нього була поранена голова. На даний час
потерпілим шкоду відшкодував та з потерпілими примирився.

Заслухавши
підсудних та розглянувши матеріали кримінальної справи, суд вважає, що вина
підсудних ОСОБА_2 та ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їм злочину в судовому
засіданні доведена повністю.

В порядку ст.
299 ч. 3 КК України суд обмежив дослідження фактичних обставин справи допитом
підсудних ОСОБА_1 та ОСОБА_2 інші докази щодо фактичних обставин справи в
судовому засіданні не досліджувалися.

Своїми діями
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вчинили злочин, передбачений ст. 296 ч. 2 КК України -
хуліганство, тобто грубе порушення громадського порядку з мотивів явної неповаги
до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю, вчинене групою осіб.

При обранні міри
покарання суд враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину та особу підсудних
ОСОБА_2, ОСОБА_1 які винними себе визнали повністю, у вчиненому розкаялись, характеризується
по місцю проживання позитивно, судяться вперше, скоєний ними злочин є середньої
тяжкості та з потерпілими примирились.

Пом'якшуючі
обставини : щире каяття, усунення заподіяної шкоди. Обставин, які б обтяжували
покарання ОСОБА_2, ОСОБА_1 суд не находить.

З огляду на
наведене, суд вважає, що виправлення та перевиховання ОСОБА_2 та ОСОБА_1
можливе при умові обрання відносно них покарання в виді обмеження волі з
випробовуванням.

Цивільний позов потерпілими не заявлено, судових витрат не має.

Обраний
запобіжний захід щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_1 до вступу вироку в законну силу
залишити попередній - підписку про невиїзд.

Речові докази - відсутні.

Керуючись ст. ст. 323 - 324 КПК України,

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 за ст.
296 ч.2 КК України на два роки обмеження волі.

На підставі ст.
75 КК України ОСОБА_1 звільнити від відбування покарання в виді обмеження волі,
якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає відповідно до
ст. 76 ч. 1 п. п. 2, 3 КК України обов'язок не виїжджати за межі України на постійне
місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та буде
повідомляти, органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання.

ОСОБА_2 за ст.
296 ч.2 КК України на два роки обмеження волі.

На підставі ст.
75 КК України ОСОБА_2 звільнити від відбування покарання в виді обмеження волі,
якщо він протягом одного року не вчинить нового злочину і виконає відповідно до
ст. 76 ч. 1 п. п. 2, З КК України обов'язок не виїжджати за межі України на
постійне місце проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи та
буде повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця
проживання.

Цивільний позов потерпілими не заявлено, судових витрат
не має.

Обраний
запобіжний захід щодо ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до вступу вироку в законну силу
залишити попередній - підписку про невиїзд.

Речові докази - відсутні.

Вирок може бути
оскаржено, а прокурором внесено апеляційне подання через Тячівський районний
суд до апеляційного суду Закарпатської області протягом 15 діб з моменту його оголошення.

Головуючий суддя: Решетар
В.І.