АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа №11-101
Головуючий у першій інстанції
суддя: Селіванова О.О.
Доповідач апеляційного суду суддя Губа О.О.
УХВАЛА ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 лютого 2007 року колегія суддів судової палати у кримінальних
справах апеляційного суду Миколаївської області в складі:

головуючого:
Погорєлової Г.М.

суддів: Салтовскої І.Б., Губи
О.О.

за участю прокурора: Осипенко О.М.

засудженого:
ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві
кримінальну

справу за апеляцією
засудженого ОСОБА_1
на вирок Центрального

районного суду м. Миколаєва від 20 листопада 2006 року, яким
засуджено:

ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1,
уродженця с. Капустине Жовтневого
району Миколаївської області, громадянина України, з неповною середньою
освітою, неодруженого, непрацюючого, без визначеного місця проживання, раніше
судимого 02.08.2006 року
Центральним районним судом м. Миколаєва за ч. 1 ст. 309
КК України до 1 року
позбавлення волі,

- за ч. 1 ст. 115 КК України на 7 років
позбавлення волі.

На підставі ч. 4
ст. 70 КК
України за сукупністю злочинів остаточно призначено ОСОБА_1 покарання у виді
7 років
позбавлення волі.

За вироком суду ОСОБА_1 визнаний винним
та засуджений за вчинення злочину за наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_2
приблизно о 9-00 годині
ОСОБА_1 в стані
алкогольного сп'яніння прийшов до сараю в дворі будинку, АДРЕСА_1, в якому
проживав на протязі 2005-2006
років. Побачив там сплячим знайомого ОСОБА_2
На вимогу ОСОБА_1
залишити сарай, ОСОБА_2
відреагував негативно. Залишати сарай не бажав. Почав на адресу ОСОБА_1 висловлюватися
нецензурною лайкою і вдарив того двічі рукою по обличчю. Між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 виникла сварка,
яка біля сараю перейшла в бійку. В ході у бійки у ОСОБА_1 виник умисел,
направлений на вбивство ОСОБА_2

Реалізуючи свій злочинний умисел, ОСОБА_1 схопив в сараї
кухоний ніж і наніс ОСОБА_2
2 удари в ліву частину грудної клітини. Внаслідок отриманих ножових поранень ОСОБА_2 помер на місці
події.

В апеляції засуджений ОСОБА_1 просить вирок
суду змінити, перекваліфікувати його дії з ч. 1 ст. 115
КК України на ст. 119
КК України. Вказує на однобічність розгляду справи та на невідповідність
висновків суду фактичним обставинам справи, що потягло, на думку апелянта,
неправильну кваліфікацію його дій. Посилається на те, що потерпілий перший
наніс йому декілька ударів і він у відповідь випадково наніс потерпілому удар
ножем. Водночас апелянт посилається на те, що вчинив злочин відносно ОСОБА_2 внаслідок
душевного хвилювання, викликаного неправомірними діями потерпілого.

Просить покарання пом'якшити з урахуванням явки з
повиною, активного сприяння розкриттю злочину, щирого каяття та збігу тяжкіх
особистих обставин.

Заслухавши доповідь судді, пояснення засудженого ОСОБА_1, який підтримав
свою апеляцію, думку прокурора Осипенко
О.М. про залишення апеляції засудженого без задоволення, вивчивши матеріали
кримінальної справи, обговоривши доводи апеляції, колегія суддів не вбачає
підстав для її задоволення з наступного.

Як вбачається з матеріалів кримінальної справи, у
судовому засіданні згідно з вимогами ст. 299
ч. З КПК України суд після допиту підсудного ОСОБА_1 визначив обсяг
доказів, що підлягають дослідженню, визнав недоцільним дослідження доказів
стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються, проти чого не
заперечували учасники судового розгляду, в тому числі ОСОБА_1 і його захисник.

З протоколу судового засідання вбачається, що ОСОБА_1 свою вину по
пред'явленому обвинуваченню визнав повністю. Не заперечував, що смерть ОСОБА_2 настала від його
дій. Йому були роз'яснені положення ст. 299
ч. З КПК України про те, що у такому випадку він буде позбавлений права
оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку.

Згідно ст. 365
КПК України апеляційним судом не перевіряються висновки суду першої
інстанції щодо фактичних обставин справи, які не оспорювалися і стосовно яких
відповідно до вимог частини першої ст. 299
і ст. 301-1 цього
кодексу докази не досліджувалися.

2

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що
зазначена норма закону судом першої інстанції не порушена, а тому апеляція
засудженого щодо кваліфікації його дій задоволенню не підлягає.

Покарання засудженому ОСОБА_1 призначено з
дотриманням вимог ст. 65
КК України, тобто з урахуванням вчинення ним особливо тяжкого злочину,
даних про його особу та обставин, пом'якшуючих покарання, а також в мінімальних
межах, передбачених ч. 1
ст. 115 КК
України. В зв'язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для пом'якшення
покарання.

Керуючись ст.ст. 365,
366 КПК України, колегія суддів, -

ухвалила:

Апеляцію засудженого ОСОБА_1 залишити без
задоволення, вирок Центрального районного суду м. Миколаєва від 20 листопада 2006 року щодо
ОСОБА_1 - без
змін.

Головуючий: