ВИЩИЙ СПЕЦІАЛІЗОВАНИЙ СУД УКРАЇНИ
З РОЗГЛЯДУ ЦИВІЛЬНИХ І КРИМІНАЛЬНИХ СПРАВ
Ухвала

ІМЕНЕМ України

Колегія суддів судової палати у кримінальних справах

Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ у складі:

головуючого ОСОБА_1,

суддів ОСОБА_3, ОСОБА_4,

при секретарі ОСОБА_5,

за участю прокурора ОСОБА_6,

розглянула 23 червня 2015 року в м. Києві кримінальне провадження щодо ОСОБА_2 за касаційною скаргою прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, на ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2015 року щодо вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 листопада 2014 року.

Вказаним вироком місцевого суду, залишеним без зміни вищезазначеною ухвалою апеляційного суду, засуджено

ОСОБА_2, 1983 р. н., громадянина України, не судимого, уродженця та мешканця АДРЕСА_1,

- за ч. 1 ст. 408 КК України на 2 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України ОСОБА_2 звільнено від відбування покарання з випробуванням протягом однорічного іспитового строку з покладенням обов'язків, передбачених пп. 2, 3 ч. 1 ст. 76 КК України.

Згідно вироку ОСОБА_2, будучи військовослужбовцем призваним за мобілізацією, 28.06.2014 умисно ухилився від проходження військової служби, самовільно залишивши військову частину НОМЕР_1, яка дислокується в АДРЕСА_2.

У касаційній скарзі прокурор, посилаючись на невідповідність призначеного покарання тяжкості вчиненого кримінального правопорушення й особі засудженого внаслідок м'якості, просить скасувати ухвалу апеляційного суду з призначенням нового розгляду у суді апеляційної інстанції.

В запереченнях на касаційну скаргу прокурора засуджений ОСОБА_2 просить залишити її без задоволення, як необґрунтовану, а оскаржене судове рішення - без зміни.

Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, який підтримав скаргу, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів визнає її такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Висновки суду про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення та правильність кваліфікації його дій у касаційній скарзі не оспорюються, доводи ж прокурора про призначення покарання, яке не відповідає тяжкості вчиненого кримінального правопорушення й особі засудженого внаслідок м'якості, необґрунтовані.

Так, призначаючи покарання суд дотримався загальних засад, передбачених ст. 65 КК України, оскільки врахував тяжкість вчиненого кримінального правопорушення, дані про особу засудженого, який за місцем проживання характеризується позитивно. Врахував суд й те, що хоча за місцем служби засуджений характеризується негативно, але все ж таки надає критичну оцінку своїй поведінці.

Крім того, ОСОБА_2 щиро покаявся у вчиненому та активно сприяв розкриттю злочину, що враховано судом як обставина, яка пом'якшує покарання.

Обставин, які обтяжують покарання судом не встановлено.

За таких обставин, апеляційний суд обґрунтовано, усупереч твердженню прокурора в касаційній скарзі, залишив без зміни рішення суду першої інстанції про призначення покарання із застосуванням ст. 75 КК України.

Вказані висновки в ухвалі апеляційного суду вмотивовані посиланнями, крім іншого, й на фактичні дані, встановлені судом першої інстанції.

Отже оскаржене рішення відповідає вимогам ст. 419 КПК України, а в касаційній скарзі відсутні переконливі та достатні доводи про те, що призначене засудженому покарання є явно несправедливим.

Зважаючи на зазначене, керуючись ст.ст. 434, 436 КПК України, колегія суддів,

УХВАЛИЛА:

Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 15 січня 2015 року щодо вироку Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровсь-кої області від 12 листопада 2014 року стосовно ОСОБА_2 залишити без зміни, касаційну скаргу прокурора, який брав участь у розгляді справи судом апеляційної інстанції, - без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту проголошення та оскарженню не підлягає.

Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_3 ОСОБА_4