печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2015 року

Печерський районний суд міста Києва у складі:

головуючого слідчого судді ОСОБА_1 ,

при секретарі ОСОБА_2 ,

розглянувши клопотання старшого прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу військової прокуратури Центрального регіону України майора юстиції ОСОБА_3 про накладення арешту,

В С Т А Н О В И В :
Старший прокурор відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу військової прокуратури Центрального регіону України майор юстиції ОСОБА_3 звернувся до Печерського районного суду міста Києва з клопотанням та просив накласти арешт на транспортний засіб марки «Аudi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Слідчий посилався на таке: Слідчим відділом військової прокуратури Центрального регіону України здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні, зареєстрованого 24.04.2015 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань під № 0000040 за підозрою ОСОБА_5 та ОСОБА_4 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Досудовим розслідуванням встановлено, що з 28.04.2012 ОСОБА_4 відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17.04.2015 №80 о/с, обіймав посаду оперуповноваженого прикордонного оперативно розшукового відділення відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_4 , має військове звання «капітан». При цьому, з 25.05.2015 ОСОБА_4 , відповідно до наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_2 від 25.05.2015 №307 - о/с, обіймає посаду старшого оперуповноваженого прикордонної оперативно-розшукової групи відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 ».

У період з травня по червень 2015 року ОСОБА_4 , використовуючи надану йому владу та службове становище, являючись службовою особою, з метою протиправного особистого збагачення шляхом одержання неправомірної вигоди, діючи за попередньою змовою групою осіб із заступником начальника відділу з оперативно розшукової роботи начальником групи відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_3 » ІНФОРМАЦІЯ_5 капітаном ОСОБА_5 , висунув незаконну вимогу та одержав від громадянина Сирії ОСОБА_6 грошові кошти в розмірі 3000 (три) тисячі доларів США.

22 квітня 2015 року ОСОБА_5 і ОСОБА_4 , перебуваючи поблизу приміщення міжнародного аеропорту у м. Харків по вул. Ромашкіна, 1, повідомили громадянину Сирії ОСОБА_6 , який займається зустріччю в аеропорту та супроводженням іноземних громадян на території України, що він повинен сплачувати їм неправомірну вигоду за не створення перешкод у перетині Державного кордону України указаних вище осіб. У разі відмови у сплаті грошових коштів ОСОБА_6 , зазначені оперативні співробітники Державної прикордонної служби України повідомили, що користуючись своїм службовим становищем та повноваженнями створять перешкоди щодо в`їзду на територію України особам, яких він буде зустрічати у аеропорті м. Харкові. При цьому, за повідомленнями ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , грошові кошти він, ОСОБА_6 , повинен передати за вказівкою указаних співробітників їх знайомому громадянину Сирії ОСОБА_7 .

У подальшому, ОСОБА_6 реально сприймаючи погрози співробітників Державної прикордонної служби України щодо створення, у силу займаних ОСОБА_5 та ОСОБА_4 посад, перешкод у перетині державного кордону України особам, яких він ОСОБА_6 зустрічав в аеропорту «Харків», погодився передавати їм грошові кошти у якості неправомірної вигоди.

Так, 16 травня 2015 року ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу приміщення міжнародного аеропорту у м. Харкові, передав ОСОБА_7 грошові кошти розмірі 1000 (одна тисяча) доларів США у якості неправомірної вигоди за не створення перешкод у перетині державного кордону України громадянином Іраку Alameer Falih ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_6 . При цьому, ОСОБА_7 реально сприймаючи погрози ОСОБА_5 та ОСОБА_4 щодо створення підстав для його витворення із території України був вимушений отримати у ОСОБА_6 грошові кошти для указаних співробітників Державної прикордонної служби України. Цього ж дня з ранку, ОСОБА_7 у приміщенні кафе «Якіторія», що у м. Харкові передав ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 1000 (одна тисяча) доларів США у якості неправомірної вигоди за не створення перешкод у перетині держаного кордону України громадянином Іраку «Alameer Falih Habeeb Hachami», які йому, ОСОБА_7 , передав ОСОБА_6 . Після цього, ОСОБА_4 розподілив указані грошові кошти із ОСОБА_5 , якими у подальшому розпорядились на власний розсуд.

Також, ОСОБА_4 використовуючи надану йому владу та службове становище, являючись службовою особою, з метою протиправного особистого збагачення шляхом одержання неправомірної вигоди, діючи повторно за попередньою змовою групою осіб із ОСОБА_5 , поєднане з вимаганням, висунув вимогу та одержав від ОСОБА_6 грошові кошти у розмірі 2000 (дві тисячі) доларів США.

6 червня 2015 року ОСОБА_6 , перебуваючи поблизу приміщення міжнародного аеропорту у м. Харкові, передав ОСОБА_7 , для подальшої передачі ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , грошові кошти у розмірі 2000 (одна тисяча) доларів США у якості неправомірної вигоди за не створення перешкод у перетині державного кордону України громадянам Іраку Yasir Raad Kadhim Kadhim ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_9 Mimar ІНФОРМАЦІЯ_6 . При цьому, ОСОБА_7 побоюючись погроз щодо створення підстав для його витворення із території України був вимушений отримати указані грошові кошти та передати їх ОСОБА_5 і ОСОБА_4 . Цього ж дня, ОСОБА_7 , перебуваючи у автомобілі марки «Audi A6» д. р. з. АХ55007ЕН поблизу магазину «Клас», що у м. Харкові, передав ОСОБА_4 грошові кошти у розмірі 2000 (одна тисяча) доларів США у якості неправомірної вигоди за не створення перешкод у перетині держаного кордону України громадянам Іраку Yasir Raad Kadhim Kadhim та Younus Adnan Kadhim Al Mimar, які йому, ОСОБА_7 , передав ОСОБА_6 . Після цього, ОСОБА_4 розподілив указані грошові кошти із ОСОБА_5 , якими у подальшому розпорядились на власний розсуд.

Встановлено, що транспортний засіб марки «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , належить на праві приватної власності ОСОБА_4

30.06.2015 року о 22 год. 00 хв. відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 208 КПК України ОСОБА_4 затриманий за підозрою у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

01.07.2015 ОСОБА_4 повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 170 КПК України арешт може бути накладено на нерухоме і рухоме майно, яке перебуває у власності підозрюваного щодо якого здійснюється провадження, з метою забезпечення можливої конфіскації майна, спеціальної конфіскації.

Відповідно до ч. 2 ст. 172 КПК України прошу розглядати зазначене клопотання без участі підозрюваного та його захисника.

У судовому засіданні прокурор ОСОБА_3 підтримав клопотання та зазначив, що підозрюваний будучи повідомлений щодо звернення з клопотанням стороною обвинувачення про накладення арешту на його майно, яке може бути конфіскованим за рішенням суду, то з метою уникнення таких кримінальних заходів примусу щодо нього, останній даний транспортний засіб до накладення арешту зможе продати. Таким чином сторона обвинувачення вбачає наявність підстав для розгляду даного клопотання без участі підозрюваного та його захисника.

Враховуючи зазначене, а також те, що відносно ОСОБА_4 здійснюється досудове розслідування та санкція ч. 3 ст. 368 КК України передбачено конфіскацію майна підозрюваного, а також те, що не накладення арешту на автомобіль підозрюваного марки «Audi A6», д.н.з. НОМЕР_1 . призведе до неможливості виконання рішення суду в частині конфіскації майна, та настання цих наслідків перешкоджатиме даному кримінальному провадженню. Крім того, просив накласти арешт на вказаний автомобіль шляхом заборони його відчуження та позбавлення права користування ним, забезпечити його зберігання на спеціально визначених майданчиках МВС України.

Слідчий суддя, дослідивши матеріали, додані до скарги, вважає клопотання підлягаючим задоволенню за таких підстав: згідно з ч.1 ст. 170 КПК України арештом майна є тимчасове позбавлення підозрюваного, обвинуваченого, що вчинила суспільно-небезпечне діяння у разів, якщо до такої особи може бути застосовано захід кримінально-правового характеру у вигляді конфіскації майна, можливості відчужувати певне його майно за ухвалою слідчого судді чи суду. Арешт майна може також передбачати заборону для особи, на майно якої накладено арешт розпоряджатися будь-яким чином та використовувати його.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України при вирішенні питання про арешт майна слідчий суддя, суд повинен врахувати: правову підставу для арешту майна; достатність доказів, що вказують на вчинення особою кримінального правопорушення; розмір можливої конфіскації майна, можливий розмір шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, та цивільного позову; наслідки арешту майна для інших осіб; розумність та спів розмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно ч.4 ст.170 КПК України заборона та використання майна, а також заборона розпоряджатися таким майном можуть бути застосовані лише у випадках, коли їх незастосування може призвести до зникнення, втрати або пошкодження відповідного майна або настання інших наслідків, які можуть перешкодити кримінальному провадженню.

Таким чином. Клопотання підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 170-173, 309 КПК України, слідчий суддя

У Х В А Л И В :
Клопотання старшого прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання державного обвинувачення у кримінальних провадженнях слідчого відділу військової прокуратури Центрального регіону України майора юстиції ОСОБА_3 про накладення арешту задовольнити.

Накласти арешт на транспортний засіб марки «Аudi A6», д.н.з. НОМЕР_1 , номер кузову НОМЕР_2 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом заборони його відчуження та позбавлення права користуватися ним. Забезпечити його безоплатне зберігання на спеціально визначених майданчиках МВС України.

Ухвала може бути оскаржена в Апеляційний суд міста Києва через Печерський районний суд міста Києва протягом п,яти днів.

Слідчий суддя