Справа № 464/9997/14-к Головуючий у 1 інстанції: ОСОБА_1
Провадження № 11-кп/783/722/14 Доповідач: ОСОБА_2
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 грудня 2014 року колегія суддів судової палати з розгляду кримінальних справ апеляційного суду Львівської області в складі:

Головуючого-судді: ОСОБА_2 ,

суддів: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

при секретарі: ОСОБА_5 ,

з участю прокурора: ОСОБА_6 ,

засудженого: ОСОБА_7 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Сихівського району м. Львова ОСОБА_8 на ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2014 року про умовно-дострокове звільнення від покарання ОСОБА_7 ,

в с т а н о в и л а :

вироком Жовківського районного суду Львівської області від 23 грудня 2011 року ОСОБА_7 засуджений за ч.2 ст. 15, ч.1 ст. 152, ч.1 ст. 162, ч.1 ст. 296, ч.2 ст. 15, ч.2 ст. 152, ст. 70 КК України до покарання у виді позбавлення волі на строк 5 (п`ять) років 3 (три) місяці.
Адміністрація Львівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області № 48 спільно з спостережною комісією Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради звернулися до суду з поданням про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 , покликаючись на те, що засуджений відбув 2/3 строку покарання, режим утримання не порушує, до праці ставиться сумлінно, тричі заохочувався адміністрацією установи.
Ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2014 року подання задоволено та звільнено ОСОБА_7 від відбування покарання, призначеного вироком Жовківського районного суду Львівської області від 23 грудня 2011 року, умовно-достроково на 1 рік 7 місяців 24 дні.
У поданій апеляційній скарзі прокурор просить ухвалу районного суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою відмовити засудженому ОСОБА_7 в умовно-достроковому звільненні від відбування покарання. Покликається на те, що ухвала суду не відповідає матеріалам справи та суперечить вимогам ст. 81 КК України. Зазначає, що засуджений ОСОБА_7 11 червня 2004 року звільнявся умовно-достроково від відбування покарання, належних висновків для себе не зробив та під час умовно-дострокового звільнення знову вчинив злочин. Перебуваючи у ЛВК №48 засуджений на виробництві установи працевлаштований не був, заохочення отримав лише впродовж 2014 року, перебуваючи на добровільних засадах днювальним відділення №5, не працюючи на виробництві установи, незважаючи на те, що перебуває у місцях позбавлення волі з 8.02.2012 року. Також 7.11.2013 року комісією установи відмовлено ОСОБА_7 у застосуванні пільги, передбаченої ст. 82 КК України, як такому, що не став на шлях виправлення.
Заслухавши доповідача, прокурора, який підтримав апеляційну скаргу, засудженого, який заперечив проти апеляційної скарги прокурора, перевіривши матеріали подання та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що така підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 81 КК України умовно-достроковому звільненню від відбування покарання підлягають особи, які сумлінною поведінкою та ставленням до праці довели своє виправлення та відбули частину покарання, призначеного залежно від тяжкості вчиненого ними злочину.

Згідно з роз`ясненнями постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 квітня 2002 року № 2 «Про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання і заміну невідбутої частини покарання більш м`яким» рішення про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання можливе лише після повного і всебічного вивчення даних про особу засудженого та доведеності того, що засуджений сумлінною поведінкою і ставленням до праці довів своє виправлення. При цьому суд має ретельно з`ясувати ставлення засудженого до вчиненого злочину, праці, додержання ним вимог режиму, участь у самодіяльних організаціях засуджених виправної установи, а також його наміри щодо залучення до суспільно корисної праці.

Суд дійшов висновку про можливість умовно-дострокового звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання, оскільки засуджений ОСОБА_7 відбув 2/3 строку покарання, а також врахував наявність підстав, передбачених ч.2 ст. 81 КК України.

Прокурор в апеляційній скарзі зазначає, що згідно матеріалів особової справи засуджений ОСОБА_7 11.06.2004 року звільнявся умовно-достроково від відбування покарання та під час умовно-дострокового звільнення знову вчинив злочин, перебуваючи у ЛВК №48 на виробництві установи працевлаштований не був.

Крім того, з апеляційної скарги прокурора вбачається, що 7.11.2013 року комісією ЛВК №48 було відмовлено ОСОБА_7 в застосуванні пільги, передбаченої ст. 82 КК України як такому, що не стає на шлях виправлення.

З врахуванням викладеного та приймаючи до уваги, що висновок про виправлення засудженого повинен грунтуватись на даних про його поведінку і ставлення до праці за весь період перебування у виправно-трудовій установі, висновок адміністрації установи і спостережної комісії про те, що ОСОБА_7 сумлінною поведінкою та ставленням до праці довів своє виправлення не відповідає даним матеріалів подання, які в своїй сукупності не свідчать про досягнення мети, передбаченої ст. 50 КК України виправлення засудженого та запобігання вчиненню нових злочинів.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при розгляді питання про умовно-дострокове звільнення від відбування покарання засудженого ОСОБА_7 допустив неповноту при розгляді даних про особу останнього та дійшов передчасного висновку про те, що ОСОБА_7 своєю поведінкою довів своє виправлення, що є підставою для скасування судового рішення.

Виходячи з наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу прокурора слід задоволити та ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2014 року скасувати і постановити нову, якою відмовити у задоволенні подання.

Керуючись ст. ст. 405, 407, 409, 419 КПК України, колегія суддів
у х в а л и л а:
апеляційну скаргу старшого прокурора прокуратури Сихівського району м. Львова ОСОБА_8 задоволити.
Ухвалу Сихівського районного суду м. Львова від 23 жовтня 2014 року відносно ОСОБА_7 скасувати.

У задоволенні спільного подання Львівської виправної колонії управління Державної пенітенціарної служби України у Львівській області № 48 та спостережної комісії Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради про умовно-дострокове звільнення ОСОБА_7 від відбування покарання відмовити.
Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом трьох місяців з дня її проголошення, для засудженого в той самий строк з дня вручення копії ухвали.
Головуючий: ОСОБА_2
Судді: ОСОБА_3
ОСОБА_4