Справа № 11-61/11 Головуючий у І інстанції Кузьмін
Категорія - ст. 185 ч. 3 КК України. Доповідач Борисенко І. П.
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 січня 2011 року колегія суддів судової палати у кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області в складі:

Головуючого-суддіОСОБА_1
СуддівОСОБА_2, ОСОБА_3
з участю прокурора потерпілого засуджених ОСОБА_4 ОСОБА_5 ОСОБА_6, ОСОБА_7

Розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові кримінальну справу за апеляціями засуджених ОСОБА_6 ОСОБА_7 на вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10 листопада 2010 року.

В С Т А Н О В И Л А :

Цим вироком: ОСОБА_8, ІНФОРМАЦІЯ_1, уродженець та мешканець м. Чернігова, вул. Щорса буд..60-А кв. 170, українець, громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_2, не працюючий, не одружений, раніше судимий:

- 11.03.2003 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст. 185 ч. 1, 75 КК України на 1 рік позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

- 23.03.2004 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст. 185 ч. 3, 71 КК України на 3 роки 3 місяці позбавлення волі, -

засуджений за ст. 185 ч. 2 КК України на 3 роки позбавлення волі,

за ст. 185 ч. 3 КК України - на 4 р. 8 місяців позбавлення волі.

На підставі ст. 70 КК України, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначено ОСОБА_8 покарання у виді 4-х років 8 місяців позбавлення волі.

ОСОБА_6, ІНФОРМАЦІЯ_3, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_4, українець, громадянин України, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_5, ІНФОРМАЦІЯ_6, не працюючий, не одружений, маючий на утриманні одну неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_7, раніше судимий:

- 23.04.2003 року Деснянським районним судом м. Чернігова за ст.ст. 309 ч. 1, 307 ч. 2, 70, 75 КК України на 5 років позбавлення волі з іспитовим строком на 1 рік;

- 16.12.2004 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 187 ч. 2 КК України на 8 років позбавлення волі,

звільнений із Шосткинської ВК-66 по постанові Шосткинського міськрайсуду від 08.10.2009 року умовно-достроково на підставі ст. 81 КК України на 2р. 5міс. 8 днів, -

засуджений за ст. 185 ч. 3 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16.12.2004 року, остаточно призначено ОСОБА_6 покарання у виді 4-х років позбавлення волі.

ОСОБА_7, ІНФОРМАЦІЯ_8, уродженець ІНФОРМАЦІЯ_9, громадянин України, проживаючий за адресою: ІНФОРМАЦІЯ_10, ІНФОРМАЦІЯ_6, не працюючий, одружений, має на утриманні неповнолітню дитину, ІНФОРМАЦІЯ_11, раніше судимий:

- 18.10.2002 року Новозаводським районним судом м. Чернігова за ст.ст. 309 ч. 1, 75 КК України на 2 роки позбавлення волі з іспитовим строком на 2 роки;

- 16.12.2004 року Дніпровським районним судом м. Києва за ст. 187 ч. 2, 186 ч. 2, 70 КК України на 7 років позбавлення волі,

звільнений умовно-достроково по постанові Комсомольського міськсуду Полтавської області від 29.01.2009р. на 2р. 1 міс., -

засуджений за ст. 185 ч. 3 КК України на 3 роки позбавлення волі.

На підставі ст. 71 КК України, шляхом часткового приєднання невідбутої частини покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 16.12.2004 року, остаточно призначено ОСОБА_7 покарання у виді 3-х років 6-ти місяців позбавлення волі.

ОСОБА_9, ІНФОРМАЦІЯ_12, уродженець та мешканець АДРЕСА_1, не працюючий, громадянин України, не одружений, раніше не судимий, -

засуджений за ст. 185 ч. 3 КК України на 3 роки позбавлення волі.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнений від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 3 роки і зобовязаний не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи; повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання; періодично зявлятися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої системи.

Питання про речові докази вирішено відповідно до ст. 81 КПК України.

Як встановив суд, 13.05.2010 року, в денний час, ОСОБА_10, з метою викрадення чужого майна, прибув до будинку № 59 на вул. Попова в м. Чернігів, де шляхом пошкодження вікна проник у вказаний будинок, звідки таємно викрав мобільний телефон „Самсунг С-520 вартістю 150 грн. з сім-карткою мобільного оператора „Київ стар вартістю 25грн. з грошима на рахунку 20грн., зарядний пристрій до мобільного телефону вартістю 15грн.; золотий ланцюжок 585 проби вагою 2,9 грам вартістю 400,00грн.; золоту обручку 585 проби вагою 2,77г. вартістю 748грн.; золоту обручку 585 проби вагою 2,85г. вартістю 1075грн.; золотий хрестик 585 проби вагою 1г. вартістю 500грн.; золоті сережки 585 проби вагою 3г. вартістю 1300грн., а всього викрав майна на загальну суму 4223грн., що належить потерпілому ОСОБА_11

30.05.2010 року, в денний час, ОСОБА_12, знаходячись у приміщенні роздягальні, яка розташована на території стадіону „Локомотив по вул. Жабинського 19 в м. Чернігові, таємно викрав мобільний телефон „Моторола L-7 вартістю 250грн. з сім-карткою мобільного оператора „Діджус вартістю 25грн., а всього викрав майна на загальну суму 275 грн.

Продовжуючи свою злочинну діяльність, 09.07.2010 року , в денний час, ОСОБА_12, з метою викрадення чужого майна, шляхом пошкодження стіни, проник до складського приміщення, яке розташоване по провулку Стахановців 9 в м. Чернігові, звідки таємно викрав 3 кухонні мийки „7642-Е загальною вартістю 1586,22грн., три сифони загальною вартістю 48грн., а всього викрав майна на загальну суму 1634,22грн., що належить потерпілому ОСОБА_5

Після цього, в той же день, ОСОБА_12 за попередньою змовою з ОСОБА_6, з метою викрадення чужого майна, шляхом пошкодження стіни, проникли до того ж складського приміщення, яке розташоване по провулку Стахановців 9 в м. Чернігів, звідки таємно викрали 6 кухонних мийок „5050-Е загальною вартістю 1359,18грн. та шість сифонів загальною вартістю 96 грн., а всього викрали майна на загальну суму 1455,18грн., що належить потерпілому ОСОБА_5

13.07.2010 року, в денний час, ОСОБА_12 за попередньою змовою з ОСОБА_9, з метою викрадення чужого майна, шляхом пошкодження стіни, проникли до того ж складського приміщення, яке розташоване по провулку Стахановців 9 в м. Чернігів, звідки таємно викрали 2 кухонні мийки „8060-Е загальною вартістю 552,5грн., дві кухонні мийки „6350-D загальною вартістю 1068,20грн. та чотири сифони загальною вартістю 64 грн., а всього викрали майна на загальну суму 1684,7грн., що належить потерпілому ОСОБА_5

09.07.2010 року, в денний час, ОСОБА_6 за попередньою змовою з ОСОБА_7, з метою викрадення чужого майна, шляхом пошкодження стіни, проникли до того ж складського приміщення, яке розташоване по провулку Стахановців 9 в м. Чернігів, звідки таємно викрали 10 кухонних мийок „5060-Е загальною вартістю 2375,8грн. та 10 сифонів загальною вартістю 160 грн., а всього викрали майна на загальну суму 2535,8грн., що належить ОСОБА_5

Не погоджуючись з вироком суду, засуджені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 подали апеляції, в яких не оспорюючи фактичних обставин справи та доведеності вини в інкримінованих їм діяннях, просять вирок суду стосовно них змінити у звязку з суворістю призначеного покарання та призначити їм покарання із застосування вимог ст. 69 КК України. Також апелянти зазначають, що суд при постановлені вироку не врахував їх особи та те, що вони вину свою у скоєному визнали повністю, щиро розкаялись, на утриманні у них знаходяться малолітні діти та батьки похилого віку, які потребують з їхньої сторони як матеріальної, так і фізичної підтримки.

Інші учасники судового розгляду, апеляції на вирок суду не подавали.

Заслухавши доповідача; апелянтів засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_7, які просили задовольнити подані ними апеляції та змінити вирок в частині призначеного їм покарання та застосувати ст. 69 КК України; думку засудженого ОСОБА_6, який відмовився від раніше заявленого ним клопотання про призначення йому захисника та визнання його матері як захисника і просив розгляд справи проводити без зазначених вище осіб; міркування прокурора про залишення вироку без зміни, а поданих апеляцій без задоволення; думку потерпілого ОСОБА_5 про задоволення апеляції засудженого ОСОБА_7; перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляцій, колегія суддів вважає подані апеляції безпідставними та не знаходить підстав для їх задоволення.

В суді першої інстанції, слухання справи проводилось у відповідності до вимог ст. 299 КПК України, оскільки всі засуджені вину свою у предявленому обвинуваченні визнали повністю, не заперечували про скорочений судовий розгляд справи, що підтверджується записами у протоколі судового засідання, були попереджені про позбавлення права на оспорювання цих обставин у апеляції, фактичні обставини справи ніким з учасників процесу не оспорювались.

Висновок суду про доведеність винності ОСОБА_6 та ОСОБА_7А у вчиненні зазначених у вироку діянь за обставин встановлених судом, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю зібраних у справі і досліджених в судовому засіданні доказів є обґрунтованим і ніким з учасників процесу не оспорюється.

Дії засудженого ОСОБА_6 судом правильно кваліфіковано за ст. 185 ч. 3 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднане з проникненням у приміщення.

Дії засудженого ОСОБА_7 судом правильно кваліфіковано за ст. 185 ч. 3 КК України, як крадіжка, тобто таємне викрадення чужого майна, вчинене за попередньою змовою групою осіб, повторно, поєднане з проникненням у приміщення.

Покарання, засудженому ОСОБА_6 призначене з урахуванням характеру та ступеню суспільної небезпечності вчинених ним злочинів, фактичних обставини справи, особи засудженого, наявності попередніх судимостей та те, що даний злочин останній скоїв під час умовно-дострокового звільнення, його віку, сімейного стану, наявності на утриманні дитини інваліда та стану здоров'я, як такого, що хворіє на ряд тяжких хвороб, обставин, що пом'якшують покарання та відсутність обставин, що обтяжують таке покарання, у зв'язку з чим, суд вірно призначив покарання пов'язане з позбавленням волі, в мінімальному розмірі, передбаченого санкцією статті інкримінованого йому злочину. А оскільки злочин скоєно під час умовно-дострокового звільнення, то суд відповідно вірно призначив покарання за сукупністю вироків.

Покарання, засудженому ОСОБА_7 призначено з врахуванням характеру та ступеню суспільної небезпечності вчиненого ним злочину, фактичних обставин справи, особи засудженого, наявності попередніх судимостей, його віку, сімейного стану, наявність на утриманні хворої неповнолітньої дитини та стану здоров'я, наявності обставин, що пом'якшують покарання та відсутності обставин, що обтяжують покарання, карання, у зв'язку з чим, суд вірно призначив покарання пов'язане з позбавленням волі, в мінімальному розмірі, передбаченого санкцією статті інкримінованого йому злочину. А оскільки злочин скоєно під час умовно-дострокового звільнення, то суд відповідно вірно призначив покарання за сукупністю вироків.

Покарання, яке призначено засудженим ОСОБА_6 та ОСОБА_7 відповідає характеру і ступеню тяжкості вчинених ними злочинів, даним, що характеризують їх особу, та всім обставинам справи і є справедливим. При призначенні покарання, суд врахував всі обставини та призначив ОСОБА_6 та ОСОБА_7 мінімальне покарання, передбачене санкцією статті 185 ч. 3 КК України. Оскільки засуджені скоїли новий злочин під час умовно-дострокового звільнення, то суд відповідно вірно призначив покарання за сукупністю вироків і всі обставини, на які посилаються засуджені у своїх апеляціях, судом при обранні їм покарання враховані, а тому твердження засуджених про те, що суд призначив їм занадто суворе покарання є безпідставні. Як видно із вироку, судом при призначенні покарання засудженим враховано, як відсутність обтяжуючих покарання обставини, так і наявність обставини, що помякшують покарання, а також враховано і їх особи, а тому призначене ОСОБА_6 та ОСОБА_7 покарання є достатнім і справедливим. Колегія суддів не знаходить підстав для зміни вироку у звязку з суворістю призначеного покарання засудженим та застосування вимог ст. 69 КК України, оскільки призначене засудженим покарання є необхідним і достатнім для їх виправлення та попередження нових злочинів.

По справі не встановлено істотних порушень кримінально-процесуального закону та прав засуджених ОСОБА_6 і ОСОБА_7А на захист.

Згідно ст. ст. 323, 324 КПК України всі процесуальні вимоги щодо вироку судом дотримані, а вирок є законним і обґрунтованим.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 365, 366, 379 КПК України, колегія суддів, -

У Х В А Л И Л А:

Апеляції засуджених ОСОБА_6 та ОСОБА_7 залишити без задоволення, а вирок Новозаводського районного суду м. Чернігова від 10 листопада 2010 року щодо ОСОБА_6 та ОСОБА_7 - без зміни.

СУДДІ:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3