Справа №1-18/2007р
ВИРОК

Іменем України

27 березня 2007
року.

Камінь-Каширський
районний суд Волинської області

в складі
головуючого-судді Борсука
П.П.

за участю секретаря Антонюк
Т.І.

прокурора Кучера
А. А.

захисника ОСОБА_21

потерпілого ОСОБА_2.,

законного представника непов-

новітнього
підсудного ОСОБА_14

представника служби у справах

захисту
дітей Сидорчука
С.С.

представника кримінальної

міліції у справах неповнолітніх
Митчика М.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті
Камені-Каширському справу про обвинувачення ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1народження,
громадянина України, уродженця і жителя АДРЕСА_1, не працюючого, студента Нововолинського
електромеханічного технікуму, не одруженого, допризовника, раніше не судимого,
у вчиненні злочинів передбачених ч.І ст. 121,
ч. 1 ст.296
КК України,

встановив: 09 січня 2006 року біля 05 год.25 хв.
ОСОБА_1 наздогнавши неподалік свого будинку, який знаходиться на вул.Поліській
м.Каменя-Каширського, ОСОБА_2. умисно, грубо порушуючи громадський порядок, з
мотивів явної неповаги до суспільства, що супроводжується особливою зухвалістю,
завдав удар в область, голови зліва, від чого останній частково втратив
свідомість, а далі надів на руки потерпілому металічні наручники позбавивши
можливостей для самозахисту, за кілька метрів звідти на земельній ділянці
новобудови ОСОБА_3. що по АДРЕСА_2 кулаками продовжив його побиття, умисно
завдавши численних ударів в голову, чим спричинив тяжкі тілесні ушкодження у
вигляді перелому кісток основи і склепіння черепу з епідуральною гематомою та
забоєм головного мозку.

В судовому засіданні підсудний
ОСОБА_1 винним себе у вчиненні інкримінованих йому злочинів не визнав та суду
дав показання, що 09 січня 2006 року біля 06 год. повертаючись
додому помітив біля будинку молодого чоловіка, який стояв до нього спиною . Взявши рукою за
одяг в районі грудей, розвернув
незнайомця та запитав, що він тут робить.

2

Останній робив спроби вирватись.
Завдавши удару рукою в груди, він зателефонував ОСОБА_4 та розповів про
затримання невідомої особи. Хлопець побоюючись прибуття наряду міліції,
вирвався та втікаючи через купу замерзлого чорнозему зацепився і вдарився лівою
половиною голови о тверду землю. Ударів потерпілому не наносив, наручників не
одівав. В лікарні провідував останнього з метою переконатися чи цю особу він
затримував вранці 09.01.2006
року чи ні.

Показання
підсудного в частині заперечення заподіяння тяжких тілесних ушкоджень є
недостовірними і спростовані дослідженими в судовому засіданні доказами.

Зокрема,
потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні ствердив, що 09 січня 2006 року біля 05 години ранку
повертаючись на вулиці Поліській ближче будинку ОСОБА_1 замітив двох хлопців.
Один із яких попросив сигарету. Продовжуючи рухатись далі його наздогнав
підсудний та завдав удар в голові ззаду у лівий бік, від якого він частково
втратив свідомість. Прийшовши до свідомості, на його руки були одіті наручники.
ОСОБА_1ще декілька разів завдав удари в голову, а потім ногами по тулубу. Після
цього ОСОБА_1 зняв наручники і він пішов додому.

При відтворенні
обстановки і обставин події(а.с.70-82) потерпілий підтвердив свої покази та
відтворив обставини при яких ОСОБА_1заподіяв йому тілесні ушкодження.

Крім того
потерпілий ОСОБА_2 свої покази підтвердив на очній ставці з неповнолітнім
ОСОБА_1, де вказав на останнього, який вранці 09.01.2006 року спричинив йому тілесні ушкодження(а.с.90)

Висновками №59 судово-медичної
та №59(а.) додаткової судово-медичної експертиз(а.с.93-94,25 8-260) стверджено, що у
потерпілого ОСОБА_2. виявлено тілесні ушкодження у вигляді: крововиливу в
ділянці голови і правої нижньої кінцівки, крововиливів і зсадин в ділянці
верхніх кінцівок, перелому кісток основи і склепіння черепу зліва, епідуральної
гематоми зліва, забою головного мозку, які виникли від дії тупих твердих
предметів, з мінімальною кількістю контактів не менше 8-ми. За ступенем
тяжкості перелом кісток черепу з епідуральною гематомою і забоєм головного
мозку відносяться до категорії тяжких. Ушкодження в ділянці лівого
променево-затяжного суглобу могли виникнути від представленого у розпорядження
експертизи речового доказу-металічних наручників, а при зриванні металічного
браслета наручного годинника-виникнення їх не є характерним. Тілесні
ушкодження, які мають місце у ОСОБА_2. в сукупності при обставинах випадку(гірй
відтворенні) виникнути не могли.

Допитаний в
судовому засіданні експерт ОСОБА_5 свої висновки підтвердив.

Свідки ОСОБА_6, ОСОБА_7 батьки
потерпілого підтвердили суду, що вранці 09
січня 2006 року
виявили побитого сина. Оскільки стан погіршувався госпіталізували до лікарні ,а
свідок ОСОБА_8 черговий лікар
ствердив, що ОСОБА_2.
09.01.06 року в післяобідню
пору

з

доставлено до приймального відділення зі скаргами на
головний біль, тошноту
та сліди у вигляді поперечних лінійних зсадин по всій окружності зап"ясть.

Свідки
ОСОБА_9,ОСОБА_10 які перебували з ОСОБА_2 підтвердили суду ту обставину,що біля
04 години 09 січня 2006 року,коли
останній повертався додому тілесних ушкоджень на ньому не було.

Свідки
ОСОБА_11,ОСОБА_12 ствердили,що при відвідуванні в лікарні потерпілий
вказував,що його побив ОСОБА_1.

Свідок ОСОБА_13
підтвердив обставину передачі в грудні 2005
року ОСОБА_1 металічних наручників, які 10 січня 2006
року повернула мати підсудного ОСОБА_14При очних ставках між ОСОБА_4 та
ОСОБА_1 і ОСОБА_14(а.с. 103-104,110)
перший підтвердив свої покази. Свідок не заперечував телефонних розмов з
підсудним 09.01.2006 року.

Показами свідка
ОСОБА_15 стверджується та обставина, що підсудний в перших числах січня 2006 року в кафе „Наш
край" демонстрував наявність у нього наручників.

На досудовому
слідстві свідок ОСОБА_16а.с. 134-136)
стверджував,що 09 січня 2006 року біля 20 год. при розмові
ОСОБА_1повідомляв про побиття якогось міліціонера, хоча в судовому засіданні
даний свідок заперечував ці обставини, вказавши на тиск зі сторони слідства.
Суд вважає покази ОСОБА_16 дані на
досудовому слідстві правдивими. Твердження його про застосування до нього тиску
при дачі показів на досудовому слідстві в судовому засіданні не знайшли свого
відображення.

Суд оцінює критично покази законного представника неповнолітнього

ОСОБА_14 в
частині заперечення повернення ОСОБА_4 наручників

та покази свідків ОСОБА_17 ОСОБА_18,ОСОБА_19,які

стверджували, що бачили розмову між підсудним та невідомою особою, яка

пізніше втікаючи падала з насипу
замерзлого грунту, оскільки вони є

родичами та зацікавлені, щоб
ОСОБА_1уникнув відповідальності за вчинені злочини.

Аналізуючи
докази в сукупності суд вважає доведеним ,що 09 січня 2006
року біля 05 год25
хв.ОСОБА_1 на вулиці Поліській та провулку Поліській м.Каменя-Каширського з
хуліганських мотивів умисно заподіяв ОСОБА_2 тяжкі тілесні ушкодження.

Його дії суд
кваліфікує за ч.І ст.121, ч.І ст.296 КК України, як умисне тяжке тілесне
ушкодження, небезпечне для життя в момент заподіяння та хуліганство, що супроводжується
особливою зухвалістю.

Підсудний осудний, а тому за вчинений злочин підлягає
покаранню.

Призначаючи
покарання суд враховуємо один із вчинених злочинів відноситься до категорії
тяжких, особу підсудного, який вперше притягується до кримінальної відповідальності,
за місцем проживання характеризується позитивно, на даний час навчається.

Обставина, що
пом"якшує покарання вчинення злочину

неповнолітнім.

4

Суд враховує думки представників
служби у справах захисту дітей та кримінальної міліції у справах неповнолітніх,
які вказали на те, що підсудний до вчинення злочину на обліку у них не
перебував та його виправлення можливе без ізоляції від суспільства.

Суд вважає, що
виправлення підсудного можливе без ізоляції від суспільства і є підстави для
звільнення його від відбування покарання у виді позбавлення волі з
випробуванням.

Суд в силу ст.76
КК України покладає на підсудного обов'язки не виїжджати за межі України на
постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, навчання,
періодично з"являтися для реєстрації в органи кримінально виконавчої
системи.

Потерпілим
ОСОБА_2 заявлено цивільний позов про стягнення матеріальної і моральної шкоди.

Свої вимоги
обґрунтовує тим, що на його лікування було затрачено 3000 гривень.

Крім цього йому
заподіяно моральної шкоди, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких
він зазнав у зв"язку з ушкодженням здоров"я. Розмір моральної шкоди
визначає 15000 грн.

В судовому
засіданні потерпілий зменшив позовні вимоги. Просить стягнути з відповідачів
моральну шкоду в розмірі 15000
грн .Від стягнення матеріальних збитків відмовився.

Цивільні
відповідачі позов визнали частково. Визначення розміру грошового відшкодування
моральної шкоди покладають на розсуд суду.

Позов підлягає до частково задоволення.

Суд вважає, що
потерпілий має право на відшкодування моральної шкоди, яка полягає у фізичному
болю та стражданнях, яких останній зазнав у зв"язку з ушкодженням
здоров"я.

Визначаючи
розмір грошового відшкодування моральної шкоди суд вчраховує характер злочину,
глибину фізичних та душевних страждань, які потерпілий переніс внаслідок
отримання тілесних ушкоджень вимоги розумності і справедливості.

Суд визначає
розмір відшкодування моральної шкоди в 10000
гривень та на підставі ст.1167
ЦК України стягує з підсудного в користь потерпілого.

В силу ст.1179 ЦК України у разі
відсутності у неповнолітнього підсудного майна, достатнього для відшкодування
завданої шкоди, її відшкодування суд покладає на батьків ОСОБА_14,ОСОБА_20.

Речові докази
куртку, светр, штани, які знаходяться на збереженні у потерпілого залишити в
його користуванні, наручники №ИД0402, які знаходяться при справі повернути
Камінь-Каширському РВ УМВС України у Волинській області.

Керуючись ст.323,324 КПК України, суд,

засудив:

ОСОБА_1визнати винним у вчиненні
злочинів передбачених ч.І
ст.121,ч.1 ст.296 КК
України, призначивши

5

покарання:

За ч.І ст.
121 КК України у виді позбавлення волі на строк п"ять років;

За ч. 1
ст.296 КК України у виді арешту на строк один місяць.

На підставі
ст.70 КК України за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого
покарання більш суворим остаточно визначити покарання у виді позбавлення волі
на строк п"ять років.

На підставі
ст.ст.75,76,104 КК України ОСОБА_1. звільнити від відбування покарання у виді
позбавлення волі, якщо він протягом двох років не вчинить нового злочину і
виконає покладені на нього обов'язки не виїжджати за межі України на постійне
проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти
органи кримінально-виконавчої системи про зміну місця проживання, навчання,
періодично з"являтися для реєстрації в органи кримінально-виконавчої
системи.

Суд покладає на
ОСОБА_14обов'язок щодо нагляду за неповнолітнім ОСОБА_1 та проведення з ним
виховної роботи.

Стягнути з
ОСОБА_1в користь ОСОБА_2десять тисяч гривень моральної шкоди. У разі
відсутності у неповнолітнього ОСОБА_1. коштів для відшкодування моральної шкоди
її відшкодування покласти на його батьків ОСОБА_14та ОСОБА_20.

Речові докази:
куртку, светр, штани, які знаходяться на збереженні у ОСОБА_2. залишити в його
користуванні, металічні наручники №ИД0402 які знаходяться при справі повернути
Камінь-Каширському РВ УМВС України у Волинській області.

Міру запобіжного
заходу ОСОБА_1 підписку про невиїзд після вступу вироку в законну силу
скасувати.

Вирок
може бути оскаржений до колегії суддів судової палати у

кримінальних
справах апеляційного суду Волинської області протягом

п"ятнадцяти
діб з моменту його проголошення шляхом подачі апеляції до

Камінь-Каширського
районного суду.

Суддя-підпис

Копія вірна

П.П.Борсук

Суддя Камінь-Каширського

районного суду