Провадження № 1-кс/461/7441/14
УХВАЛА
іменем України

19.12.2014 року м. Львів

Слідчий суддя Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 , при секретарі ОСОБА_2 , з участю прокурора ОСОБА_3 , захисника ОСОБА_4 , який діє в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 , слідчого ОСОБА_6 , розглянувши матеріали клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про зняття арешту з майна,-

в с т а н о в и в :

19 грудня 2014 р. адвокат ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 звернувся до суду із клопотанням про зняття арешту з майна.

В обґрунтування поданого клопотання покликається на те, що автомобіль БМВ 530, р.н. НОМЕР_1 було вилучено під час проведення огляду місця події в ході розслідування кримінального правопорушення, що перебуває у провадженні старшого слідчого в ОВС криміналіста слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_7 та внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000181 від 05 грудня 2014р., за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15-ч.2 ст.305, ч.5 ст.15-ч.1 ст.201 КК України.

Ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 08.12.2014 р. на автомобіль марки БМВ 530, р.н. НОМЕР_1 накладено арешт.

Згідно реєстраційного посвідчення на автомобіль марки БМВ 530, р.н. НОМЕР_1 та умов договору фінансового лізингового, укладеного між ТзОВ «Український лізинговий фонд» та ОСОБА_5 , власником даного автомобіля є саме ТзОВ «Український лізинговий фонд», а ОСОБА_5 є лише його користувачем. Оскільки ТзОВ «Український лізинговий фонд» як власник автомобіля не має відношення до даного кримінального правопорушення та не несе відповідальності за дії користувача автомобіля ОСОБА_5 , тому просить зняти арешт з автомобіля марки БМВ 530, р.н. НОМЕР_1 та повернути його ТзОВ «Український лізинговий фонд».

У судовому засіданні адвокат ОСОБА_4 клопотання підтримав, надав пояснення аналогічні до клопотання. Просив таке задоволити.

Прокурор та слідчий у судовому засіданні клопотання заперечили, та пояснили, що арешт автомобіля марки БМВ 530, р.н. НОМЕР_1 є підставний, а тому просили у задоволенні клопотання відмовити.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріли клопотання, оглянувши матеріали клопотання №461/15217/14-к, слідчий суддя приходить до наступного висновку.

Згідно ч.1 ст.303 КПК України чітко вказаний перелік рішень, дій чи бездіяльності слідчого або прокурора, які можуть бути оскаржені під час досудового розслідування та право на оскарження, даним переліком п.1 передбачено оскарження бездіяльності слідчого або прокурора яка полягає у неповерненні тимчасово вилученого майна, на які покликається скаржник.

Судом встановлено, що ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м.Львова від 08.12.2014 р. на автомобіль марки БМВ 530, р.н. НОМЕР_1 накладено арешт.

Згідно реєстраційного посвідчення на вказаний автомобіль серії НОМЕР_2 підозрюваний ОСОБА_5 не є його власником.

Як вбачається з договору фінансового лізингу №2687/0/14-Н від 21.03.2014 р., укладеним між ОСОБА_5 та ТзОВ «Український лізинговий фонд», лізингодавець набуває у власність і передає на умовах фінансового лізингу в платне володіння і користування з правом викупу майно, найменування і характеристики якого вказані в Специфікації, а Лізингоодержувач зобов`язується прийняти Предмет лізингу, оплачувати лізингові платежі, зазначені в Графіку внесення лізингових платежів, а також інші платежі відповідно до умов даного договору.

Згідно п.8.2 даного договору, після закінчення терміну лізингу право власності на предмет лізингу переходить від Лізингодавця до Лізингоодержувач. Як вбачається із даного договору, то строк такого закінчується 21.03.2015 р. Відтак, автомобіль марки БМВ 530, р.н. НОМЕР_1 є власністю ТзОВ «Український лізинговий фонд», а підозрюваний ОСОБА_5 є лише його користувачем, а право на викуп вказаного автомобіля у нього виникає не раніше березня 2015 року.

Відповідно до ч.1 ст.168 КПК України передбачено, що тимчасово вилучити майно може кожен, хто законно затримав особу в порядку, передбаченому статтями 207, 208 цього Кодексу. Кожна особа, яка здійснила законне затримання, зобов`язана одночасно із доставлениям затриманої особи до слідчого, прокурора, іншої уповноваженої службової особи передати їй тимчасово вилучене майно. Факт передання тимчасово вилученого майна засвідчується протоколом.

Відповідно до ст. 169 КПК України, тимчасово вилучене майно повертається особі, у якої воно було вилучено у разі скасування арешту на це майно.

Відповідно до ч.2 ст. 173 КПК України, при вирішенні питання про арешт майна, слідчий суддя повинен врахувати наслідки арешту майна для інших осіб (зокрема власника даного майна), розумність та співрозмірність обмеження права власності завданням кримінального провадження.

Згідно ч.1 ст.174 КПК України арешт майна може бути скасовано повністю або частково ухвалою слідчого судді під час досудового розслідування за клопотанням підозрюваного, обвинуваченого, їх захисника чи законного представника, іншого власника або володільця майна, якщо вони доведуть, що в подальшому застосуванні цього заходу відпала потреба або арешт накладено необгрунтовано.

Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право вільно володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном і ніхто не може бути протизаконно обмежений в реалізації свого законного права власності.

Згідно пояснень сторін встановлено, що арештований автомобіль БМВ 530, р.н. НОМЕР_3 був оглянутий слідчими при огляді місця події, на ньому відсутні сліди злочину, відсутні будь-які конструктивні зміни для приховування предметів контрабанди,

В судовому засіданні встановлено, що слідчі дії з вказаним автомобілем марки БМВ 530, р.н. НОМЕР_1 , слідчим не проводяться, він не визнаний речовим доказом по кримінальному провадженні, власником вказаного автомобіля згідно представлених документів є ТзОВ «Український лізинговий фонд», а тому виходячи з вищевикладеного, приходжу до висновку, що накладений ухвалою слідчого судді арешт на вказаний автомобіль не забезпечує відшкодування можливого заявленого цивільного позову по вказаному кримінальному провадженні, не може бути предметом конфіскації за санкціями інкримінованих підозрюваному статей КК України, оскільки конфіскації підлягає належне засудженому майно, автомобіль не визнаний речовим доказом, з ним слідчим не плануються проводитися слідчі дії, а тому потреба у застосуванні такого запобіжного заходу відпала, та є всі підстави для скасуваня арешту вказаного автомобіля та реєстраційного посвідчення на вказаний автомобіль серії НОМЕР_2 . Слідчий суддя не приймає до уваги доводи прокурора про те, що захисник підозрюваного не вправі звертатися з клопотанням про зняття арешту з автомобіля, оскільки це спростовується положеннями ч. 1 ст. 174 КПК України, а також тим, що арешт автомобіля стосується напряму інтересів підозрюваного ОСОБА_5 , оскільки він повинен проводити регулярні платежі ТзОВ «Український лізинговий фонд» за користуваня вказаним автомобілем.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 про зняття арешту з автомобіля БМВ 530, р.н. НОМЕР_3 та реєстраційного посвідчення на вказаний автомобіль серії НОМЕР_2 , та повернення їх власнику ТзОВ «Український лізинговий фонд», є обґрунтованим та законним, а тому підлягає до задоволення.

Керуючись ст.. 41 Конституції України, ст.ст. 168, 174, 303, 307 КПК України, слідчий суддя, -

у х в а л и в :

клопотання захисника ОСОБА_4 в інтересах підозрюваного ОСОБА_5 - задоволити.

Зняти арешт з автомобіля БМВ 530, р.н. НОМЕР_1 та реєстраційного посвідчення на вказаний транспортний засіб серії НОМЕР_2 , що був накладений ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова ОСОБА_1 від 08.12.2014 р. під час розслідування кримінального правопорушення, що перебуває у провадженні старшого слідчого в ОВС - криміналіста слідчого відділу Управління СБ України у Львівській області ОСОБА_7 та внесене в ЄРДР за № 0000181 від 05.12.2014 року за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 15 - ч.2 ст. 305 ч.5 ст.15 - ч.1 ст. 201 КК України, та повернути їх власнику - товариству з обмеженою відповідальністю "Український лізинговий фонд".

Ухвала остаточна, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Слідчий суддя ОСОБА_1