УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2007
року апеляційний суд Житомирської області в складі:

головуючого -
судді: Крижанівського В.В.

суддів Михайловського
В.І.,

Єрещенка A.M.

прокурора Селюченко
І.І.

адвоката ОСОБА_1.,

ОСОБА_2

потерпілого ОСОБА_3.

засудженого ОСОБА_4

розглянувши
у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі кримінальну справу за апеляцією
потерпілого ОСОБА_3 на вирок Черняхівського районного суду Житомирської області
від 24 травня 2007 року.

Цим вироком ОСОБА_4,

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженець і житель с.
Новопіль Черняхівського району Житомирської області, громадянин України, не судимий,
засуджений: за ст. 296 ч.1 КК України на 2 роки обмеження волі;
за ст.
122 ч.1 КК України на 3 (три) роки позбавлення волі. Відповідно до ст. 70
ч.1 КК України шляхом поглинення
менш суворого покарання
більш суворим остаточно
призначено ОСОБА_4. покарання у вигляді
3 (трьох) років позбавлення волі, з
застосуванням ст. ст.
75, 76 КК України: звільненням від покарання з випробуванням та
іспитовим строком на 1 рік.

Засудженого ОСОБА_4
зобов'язано повідомляти органи кримінально-виконавчої системи про
зміну місця проживання, роботи.

Стягнуто з
засудженого ОСОБА_4 на
користь потерпілого ОСОБА_3.
5000 (п'ять тисяч) гривень моральної шкоди.

Справа №
11-527 2007 р. Головуючий
у 1 інстанції Сергійко В.В.

Категорія ст. 296 ч.1,
122 КК України Доповідач
Михайловський В.І.

Згідно
вироку суду, ОСОБА_3, ОСОБА_4 ,
ОСОБА_5, ОСОБА_6 таОСОБА_7. 18.08.2005 року о 19й годині у с. Новопіль
Черняхівського району Житомирської області після вживання пива наблизилися до
будинку культури с. Новопіль, де ОСОБА_4
, відійшовши вбік з ОСОБА_3., наніс йому 2 удари кулаком в обличчя в
області правого ока та висловлювався нецензурною лайкою.

Не
припиняючи хуліганських дій, порушуючи
громадський порядок, продовжував
безпричинне побиття ОСОБА_3., під час
якого наніс останньому 2 удари кулаком в обличчя, від чого потерпілий присів та намагався
закритися руками. Не зважаючи на прохання потерпілого припинити хуліганські дії
ОСОБА_4 підняв ОСОБА_3. За одяг та з
хуліганських мотивів, грубо порушуючи
громадський порядок, виражаючи явну
неповагу до суспільства, з особливою
зухвалістю наніс ОСОБА_3 удар в кулаком в обличчя та удар головою в перенісся.

Внаслідок
вчинених хуліганських дій ОСОБА_4
потерпілому ОСОБА_3 Були заподіяні тілесні ушкодження у вигляді саден у
надбрівній області справа, на спинці
носа, по ходу лівої гілки нижньої щелепи
зліва, крововиливу під слизову верхньої
губи, струсу головного мозку, які відносяться до легких тілесних ушкоджень
з короткочасним розладом здоров'я, а
також тілесні ушкодження у вигляді контузії (забою) правого очного яблука, парафбітального крововиливу справа, субкон'юктивного крововиливу правого ока з
розвиненням макуліту - запалення (очної) жовтої плями, що обумовило довготривалий розлад
здоров'я, але не є небезпечним для життя
та відноситься до категорії тілесних ушкоджень середньої тяжкості.

В
апеляції потерпілий ОСОБА_3 просить скасувати вирок Черняхівського районного
суду Житомирської області щодо засудженого ОСОБА_4 та повернути справу прокурору на додаткове
розслідування.

В
обгрунтування апеляції потерпілий посилається на ті обставини, що йому були спричинені середньої тяжкості
тілесні ушкодження, а тому прокурором і
судом було необгрунтовано відмовлено у притягненні до кримінальної
відповідальності ОСОБА_4 за ст.
122 КК України.

Також
апелянт посилається на те, що суджений
ОСОБА_4 раніше притягався до
кримінальної відповідальності за вчинення різних злочинів, у тому числі і важкого злочину щодо особи
похилого віку, а тому вважає, що судом призначено надто м'яку міру
покарання ОСОБА_4. .

Заслухавши
доповідача по справі, висновок
прокурора, який заперечував проти
задоволення апеляції, потерпілого
ОСОБА_3. та адвоката ОСОБА_1., які
підтримали подану апеляцію, засудженого
ОСОБА_4 та адвоката ОСОБА_2, які заперечували проти задоволення апеляції
потерпілого, обговоривши її доводи та
вивчивши справу, колегія суддів
вважає, що апеляція задоволенню не
підлягає.

Вина ОСОБА_4 у вчиненні хуліганства, тобто грубому
порушенні громадського порядку з мотивів явної неповаги до
суспільства, що супроводжувалося
особливою зухвалістю, а також у заподіянні
потерпілому ОСОБА_3 умисно середньої тяжкості тілесного ушкодження підтверджена
зібраними та дослідженими судом першої інстанції доказами: показами потерпілого
ОСОБА_3., свідків ОСОБА_8, ОСОБА_7. , ОСОБА_9,
висновком судово-медичної експертизи № 119 щодо виявлених у потерпілого
тілесних ушкоджень.

Протиправним
діям ОСОБА_4 , які він вчинив щодо
потерпілого ОСОБА_3. 18.08.2005 року у с. Новопіль Черняхівського району
Житомирської області суд надав правильну юридичну оцінку та вірно кваліфікував
їх за ст. 296 ч.1, ст.
122 ч.1 КК України.

Покарання
засудженому ОСОБА_4. Призначено у
відповідності до вимог ст. 65 КК України, з урахуванням ступеню тяжкості вчиненого
злочину, даних про особу засудженого та
всіх обставин справи, у тому числі і тих, на які є посилання в апеляції потерпілого.
Судом враховано, що ОСОБА_4 раніше не судимий, характеризується з позитивної сторони, відшкодував заподіяну матеріальну шкоду
потерпілому. З урахуванням даних та обставин вчинення вказаного злочину, суд першої інстанції обгрунтовано призначив
засудженому ОСОБА_4. міру і вид
покарання, передбачений санкціями статей
122 ч.1, 296 ч.1 КК України, правомірно застосувавши вимоги ст.
ст. 75, 76 КК України.

Посилання
потерпілого ОСОБА_3. на те, що засудженого
ОСОБА_4 не притягнуто до
відповідальності за вчинення злочину,
передбаченого ст. 122 ч.1 КК України, а після вчинення нового злочину останнім не
буде відшкодовуватися шкода потерпілому та він не буде нести ніякої
відповідальності є безпідставними.

З
матеріалів кримінальної справи вбачається,
що під час судового розгляду справи прокурором було винесено постанову
про зміну обвинувачення, кримінальна
справа щодо ОСОБА_4 розглянута по суті
та його визнано винним і засуджено за
ст. ст. 296 ч.1,
122 ч.1 КК України з призначення певного виду та розміру покарання.

Вчинення
ОСОБА_4 інших злочинів, у даному випадку, не звільняє його від відповідальності за
вчинений злочин щодо потерпілого ОСОБА_3..

З
урахуванням наведеного, колегія суддів
не знаходить будь-яких підстав для скасування вироку суду першої інстанції щодо
засудженого ОСОБА_4 та повернення справи
прокурору для додаткового розслідування.

Керуючись ст.
ст. 365, 366,
КПК України, колегія суддів, -

УХВАЛИЛА:

Апеляцію
потерпілого ОСОБА_3. залишити без задоволення,
а вирок Черняхівського районного суду Житомирської області від 24 травня
2007 року щодо ОСОБА_4 - без зміни.