Справа № 1-2/2007
ВИРОК

ІМЕНЕМ
УКРАЇНИ

1 березня 2007
року Зборівський районний суд
Тернопільської області

в складі: головуючої судді Чорної В.Г.

при секретарі Біловус
С.В.

з участю прокурора Семенця О.А.

захисника ОСОБА_2

розглянувши у
відкритому судовому
засіданні в залі
суду Зборівського району
кримінальну справу про обвинувачення: ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1
року народження, уродженця АДРЕСА_1,
українця, громадянина України, освіта середня-спеціальна, одруженого,
працюючого різноробочим ТОВ "Добробут", військовозобов'язаного, не
судимого у скоєні злочину передбаченого ст.286 ч.2 КК України.-

ВСТАНОВИВ:

Підсудній ОСОБА_1 29 квітня 2006 року біля 2230 год., керуючи
автомобілем марки "ВАЗ 2101" номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного
сп'яніння, рухаючись на проїзній частині дороги по вул.Б.Хмельницького в
м.Зборів в напрямку до центра міста порушив п.п. 1.5, 2.9 а, 10.1, 12.3 Правил
дорожнього руху України, які зобов'язують водія, як учасника дорожнього руху не
створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю та здоров'ю
громадян; перед зміною напрямку руху зобов'язують переконатися, що це буде
безпечним і не створить небезпеки іншим учасникам руху та у разі виникнення
небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об'єктивно спроможний виявити,
зобов'язують його негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки
транспортного засобу або безпечного об'їзду перешкоди, а також забороняють
керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп'яніння, створив небезпеку
здоров'ю та загрозу життю пішоходам, змінивши напрямок руху вправо, виїхав на
узбіччя і не переконався, що це є безпечним і не створює небезпеки іншим
учасникам руху, а побачивши перешкоду - пішоходів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які до
автомобіля були обернуті спиною, не вжив всіх заходів для зменшення швидкості
руху аж до зупинки транспортного засобу, а продовжував рух автомобілем,
внаслідок чого на узбіччі дороги допустив наїзд на пішоходів ОСОБА_3 та ОСОБА_4
Внаслідок чого пішохід ОСОБА_4, яка від отриманих тілесних ушкоджень померла.

Допитаний в судовому засіданні підсудній ОСОБА_1 винним себе у скоєному не
визнав та пояснив, що після вживання алкогольних напоїв 29 квітня 2006 року
біля 2230 год. рухався
в напрямку до центра міста по вул.Б.Хмельницького в м.Зборів автомобілем марки
"ВАЗ 2101" номерний знак НОМЕР_1. Зустрічний автомобіль, який рухався
по середині смуги руху, засліпив його, внаслідок чого він подав сигнал про

засліплення,
зменшив швидкість руху та прийняв правіше, щоб не зіткнутися із даним
автомобілем. Коли розминувся із зустрічним транспортним засобом побачив на
відстані 10 метрів трьох - чотирьох пішоходів, які йшли попереду проїжджою
частиною дороги, по якій він рухався і тому застосував екстрене гальмування.
Один із пішоходів відскочив на узбіччя, а пішохід, що рухався правіше шарпнув
пішохода - жінку, яка йшла поруч, внаслідок чого вона впала на асфальтне
покриття дороги і він відчув, що переїхав переднім правим колесом через людину.
Автомобіль зупинився. Коли вийшов з машини, то побачив, що між переднім і
заднім колесом зі сторони місця сидіння водія виглядало тіло жінки, тому почав
вживати всіх можливих заходів, щоб якнайшвидше витягнути людину з-під
автомобіля. Відшкодував матеріальну шкоду на суму 3385,85 грн., цивільний позов
визнає частково.

Потерпіла ОСОБА_5 суду пояснила, що внаслідок автоаварії, яку вчинив
ОСОБА_1, загинула
її дочка ОСОБА_4, а тому просить стягнути в її користь 5000 грн. на
відшкодування коштів затрачених на лікування та 100000 грн. на відшкодування
моральної шкоди, за понесені моральні страждання, спричинені їй смертю дочки, у
якої залишилась неповнолітня дитина, яка навчається в Теребовлянській обласній
комунальній спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті для глухих дітей.

Хоча підсудній ОСОБА_1 вини не визнав, його вина доведена наявними в
матеріалах справи та зібраних судом доказами, якими спростовуються вищенаведені
показання підсуднього.

Твердження підсудного ОСОБА_1 про те, що причиною дорожньо-транспортної
пригоди було засліплення його зустрічним автомобілем, не ґрунтуються на
матеріалах справи і спростовуються його особистими першими поясненнями даними
після події, що відбулась у вечірній час 29 квітня 2006 року, де зазначено, що
зустрічний автомобіль проїхав і негативні наслідки засліплення пройшли, він
продовжував рухатись частково по проїзній частині дороги і на узбіччі побачив
пішоходів, які йшли в попутньому напрямку. Одна жінка, яка йшла по правому краю
проїзної частини дороги відскочила (т.1 а.с. 18-19). Згідно цих пояснень,
слідує, що ОСОБА_1 виїхав на узбіччя дороги, де відбувся наїзд на пішоходів
ОСОБА_4 та ОСОБА_3, яка рухалася на межі між узбіччям та проїзною частиною
дороги.

Так, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6
пояснив, що одного вечора біля 2300 год.
разом з дружиною ОСОБА_4, її дочкою ОСОБА_7 та сестрою ОСОБА_3 йшли по правому узбіччю дороги в
попутному до руху машин напрямку, тому що перейшли дорогу, бо підходили до
будинку АДРЕСА_2, де він проживає. Йшли по правому узбіччю попарно: він із
ОСОБА_4, а ОСОБА_7 із ОСОБА_3 на крок попереду. Крайньою до проїжджої частини
дороги йшла ОСОБА_7, а він - найдальше, тримаючи ОСОБА_4 за руку. Бачив, що
позаду їде автомобіль. Відчув, що ОСОБА_4 відпустила раптово його руку, почув
крик і побачив, що автомобіль проїхав повз нього і зупинився. Коли підійшов до
автомобіля, то побачив, що ззаду з-під автомобіля виглядають ноги ОСОБА_4, а
між переднім і заднім колесами зі сторони водія виглядає до пояса його сестра
ОСОБА_3 Коли прийшли на допомогу люди, то зад автомобіля піднімали і витягували
ОСОБА_3 Оскільки ОСОБА_4 не рухалася, то перемістили зад автомобіля до середини
проїжджої частини дороги. ОСОБА_4 забрали в лікарню, де вона від отриманих
ушкоджень померла.

Показаннями даного свідка спростовується твердження підсудного про те, що
ОСОБА_4 шарпнули за руку від чого вона впала на проїжджу частину дороги, по
якій рухався його автомобіль.

Свідок ОСОБА_3 пояснила, що 29 квітня 2006 року біля 2300
год. поверталася
додому в АДРЕСА_2 разом із братом ОСОБА_6, братовою ОСОБА_4 та її дочкою
ОСОБА_7 Так як
підійшли до будинку, який розміщений із правої сторони дороги, продовжували
рухатися по правому узбіччю. Вона із ОСОБА_7 на крок випереджала брата, який
йшов поряд із ОСОБА_4 та ближче до краю узбіччя. Коли оглядалася бачила машину,
що рухалася позаду по проїжджій частині дороги, вони всі перебували на узбіччі.
Через деякий час почула крик ОСОБА_4 і відчула удар в нижню частину спини. В
момент, коли відчула удар зустрічних машин на дорозі не було. Не чула звуку
гальм машини, чи сигналу. Коли автомобіль зупинився, то її голова була
розміщена між його переднім і заднім колесами із сторони місця водія,
відчувала, що її ноги притиснуті тілом ОСОБА_4 до дна машини. ОСОБА_6 покликав
на допомогу людей, які допомогли підняти зад машини і витягнути її з-під машини.
Оскільки ОСОБА_4 не рухалася, то переставили зад машини ближче до середини
дороги, щоб її могли лікарі оглянути. Вона забрала ОСОБА_7 і пішла додому, не
дочекавшись приїзду працівників швидкої допомоги та міліції.

Свідки ОСОБА_8
та ОСОБА_9 в судовому засіданні показали, що 29 квітня 2006 року в вечірній
час були на місці автоаварії, надавали допомогу потерпілим -перемістили,
піднявши ззаду автомобіль та переставивши його ближче до середини проїзної
частини дороги, витягли з-під машини ОСОБА_3 та ОСОБА_4, які лежали під нею.

Свідок ОСОБА_10 ствердив суду, що 29 квітня 2006 року в вечірній час їхав
на ближньому світлі фар зі сторони центру м.Зборова і бачив, як по
вул.Б.Хмельницького в м.Зборові зустрічний легковий автомобіль з'їхав з
проїзної частини дороги на узбіччя по якому рухалися спереду троє чи четверо
пішоходів. Думав, що водій зустрічного засобу має намір зупинитись. Однак,
почув тупий звук, але як відбувся наїзд на пішоходів не бачив, коли повернувся
на місце події приймав участь в оформленні дорожньо - транспортної пригоди.

Показання підсудного ОСОБА_1 про те, що ушкодження
транспортного засобу марки "ВАЗ 2101" номерний знак НОМЕР_1
утворилися не під час наїзду на пішоходів ОСОБА_3 та ОСОБА_4, що під час
засліплення зустрічним транспортним засобом, зменшив швидкість руху, аж до
повної зупинки автомобіля, не з'їжджаючи на узбіччя, що побачивши пішоходів,
вживав заходи екстреного гальмування, а також, про те, що ОСОБА_4 знаходилась в
горизонтальному положенні в момент наїзду, суд вважає такими, що надані з метою
уникнути відповідальності за вчинений злочин, оскільки ці показання
спростовуються висновком повторної судово-медичної експертизи №73, згідно якого
наявність у ОСОБА_4 саден і синяків в ділянці лівого суглобу та верхньої
третини цієї гомілки, ознак загального струсу тіла, сліди ковзання на підошвах
туфель вказують на те, що у даному випадку мав місце наїзд легковим
автомобілем, зокрема удар переднім бампером. Цей удар стався найімовірніше в
задньо-зовнішню поверхню лівих гомілки і колінного суглобу, коли ОСОБА_4
перебувала у вертикальному положенні і була обернена до транспорту, що
наближався, задньо-лівою боковою поверхнею тіла. Смерть ОСОБА_4 настала від
закритої черепно - мозкової травми у вигляді забою головного мозку важкого
ступеня, субарахноїдальних та вогнищевих внутрішньо мозкових крововиливів з
наступним розвитком набряку головного мозку. Настанню смерті сприяли
двосторонні переломи п'яти ребер, лівої ключиці та розрив лівого
здухвинно-крижового зчленування, а також початкові ознаки гнійної пневмонії,
дистрофічні зміни у внутрішніх органах, виявлені як макро, так і мікроскопічно
(т.1 а.с. 144-151).

Висновком судово-медичної експертизи речових доказів (одягу та взуття)
ОСОБА_4 №58 (т.1 а.с. 116-120) виявлено
характерні для автотравми пошкодження і

сліди,
зокрема, характер слідів ковзання на підошвах туфель свідчить про вертикальне
положення ОСОБА_4 та можливість їхнього утворення під час наїзду транспортним
засобом. Крім цього, на верху туфель (внутрішня поверхня союзки на лівій, зона
носка і бокові поверхні союзки на правій) зафіксовано, відповідно, поздовжню
ділянку потертості ґрунту і менше матеріалу на лівій туфлі та частковий відрив
підошви в зоні носка і потертість союзки на правій туфлі, які утворилися від
короткочасної динамічної дії тупої грунтонесучої поверхні в напрямі ззаду
наперед у поєднанні з різким натягом. Зазначені пошкодження і сліди , з
урахуванням локалізації, характеру і властивостей тілесних ушкоджень
спричинених ОСОБА_4, згідно даного висновку вказують на те, що остання в момент
первинного контакту з транспортним засобом перебувала у вертикальному положенні
і була обернена до нього задньою поверхнею тіла, що супроводжувалося
відкиданням ОСОБА_4 на дорожнє покриття.

Обставина, що на туфлях ОСОБА_4 виявлено грунтонесучу суміш вказує, що вона
рухалася по узбіччю, оскільки проїзна частина дороги, згідно протоколу огляду
покрита асфальтним покриттям (т.1 а.с.9).

Висновком транспортно - трасологічної експертизи №5-379
встановлено, що первинний контакт автомобіля "ВАЗ 2101" державний
реєстраційний номер НОМЕР_1, відбувся передньою лівою частиною (передній бампер
в лівій частині, передній номерний знак в лівій частині) із подальшим
відкиданням ОСОБА_4 на дорожнє покриття та стиснення її тіла між виступаючими
частинами днища автомобіля та дорожнім покриттям(т.1 а.с. 191-197).

Згідно висновку судово - технічної експертизи №5-487 коли автомобіль
"ВАЗ 2101" номерний знак НОМЕР_1 рухався правою смугою руху в
напрямку м.Зборова, а пішоходи рухались попереду в попутному з автомобілем
напрямку шеренгою по правому узбіччю, технічна можливість водію ОСОБА_1
запобігти наїзду на пішоходів полягала у виконанні ним вимог пунктів 1.5, 1.10,
10.1, 12.2, 12.4 Правил дорожнього руху України. При їх виконанні водій мав
технічну можливість запобігти наїзду на пішоходів, котрі рухались попереду (т.2
а.с. 122-129). Допитаний в судовому засіданні експерт ОСОБА_11 підтвердив даний
висновок і пояснив, що рухаючись із певною швидкістю автомобіль при наїзді на
пішохода не міг миттєво зупинитись. Для зупинки потрібно проїхати певну
відстань, під час якої автомобіль може виїхати з узбіччя на проїзну частину
дороги. Коли лівий борт автомобіля рухається по асфальтному покритті, а правий-
по узбіччю при гальмуванні може виникнути занос автомобіля з відкиданням на
проїзну частину так як існують різні коефіцієнти щеплення. Аналізуючи дані
обставини в сукупності з іншими доказами суд робить висновок ,що наїзд на
пішохода ОСОБА_4 відбувся на узбіччі, а після наїзду автомобіль виїхав на
проїзну частину.

Висновком з визначення технічного стану транспортного засобу №5-244
встановлено, що робоча гальмова система "ВАЗ 2101" номерний знак
НОМЕР_1 перебувала в технічно не справному, але працездатному стані, тобто
гальмова система здатна виконувати задані функції, зберігаючи значення
(показники) основних структурних і вихідних параметрів в припустимих межах, що
встановлені нормативно-технічною документацією. Крім цього, виявлені
несправності (невідповідності) систем та елементів систем досліджуваного
автомобіля на працездатність системи не вплинули, але їх вплив на механізм
дорожньо-транспортної пригоди виражався в погіршенні керованості автомобіля і
оглядовості в напрямку руху з місця водія (т.1 а.с.89-103).

З протоколу огляду місця події від 29 квітня 2006 року та складеного
схематичного плану та поясненнями в судовому засіданні свідка ОСОБА_12,
вбачається, що на момент огляду на асфальтній поверхні проїзної частини та на

земляній
поверхні дороги будь-яких слідів гальмування від коліс транспортного засобу не
виявлено (т.1 а.с.9-12 ). Допитаний по справі спеціаліст ОСОБА_13 зазначив, що
при застосуванні водієм екстреного гальмування на дорозі залишаються сліди шин.
Дані обставини спростовують пояснення підсудного ОСОБА_1 про застосування
екстреного гальмування і свідчить про те, що він гальмами не скористався.

В протоколі огляду місця події із схематичним планом
зафіксовано розміщення транспортного засобу марки "ВАЗ 2101" номерний
знак НОМЕР_1 після дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 29 квітня 2006
року на проїзній частині дороги та виявлено на асфальтовому покритті пляму
темно - червоного кольору, схожу на кров на відстані 1 м. від узбіччя(т.1
а.с.9-12), на підставі чого зроблено висновок транспортно - трасологічної
експертизи, що місце наїзду вищезгаданого транспортного засобу на пішохода
ОСОБА_4 знаходиться на правій смузі руху в напрямку до центра м.Зборова(т.1
а.с. 191-197). Однак, суд в цій частині критично оцінює висновок даної
експертизи, оскільки у вихідних даних щодо обставин дорожньо-транспортної
пригоди відсутня інформація про переміщення заду автомобіля, яким керував
ОСОБА_1, до середини проїзної частини дороги після наїзду, про що ствердили
свідки ОСОБА_6, ОСОБА_3, ОСОБА_8, ОСОБА_9 та підсудній ОСОБА_1 та немає
доказів, що пляма темно - червоного кольору, схожа на кров є кров'ю, яка б
належала ОСОБА_4

Неодноразово допитані свідки ОСОБА_6, ОСОБА_3 давали послідовні покази і
стверджували, що вони з ОСОБА_4 йшли по правому узбіччю дороги по
вул.Б.Хмельницького у м.Зборів, де їх збив автомобіль підсудного ОСОБА_1 При
відтворенні обстановки та обставин події за участю ОСОБА_3 і так як вона
пояснила суду: місцем наїзду на неї є праве узбіччя дороги по
вул.Б.Хмельницького у м.Зборові та після наїзду на неї автомобілем, водієм
якого був ОСОБА_1, її відкинуло із правого узбіччя на проїжджу частину дороги
(т.2 а.с.бб-72). При відтворенні обстановки та обставин події за участю ОСОБА_6
та як він пояснив в судовому засіданні, що місце наїзду на них - праве узбіччя
дороги по вул.Б.Хмельницького в м.Зборові та, що після зіткнення автомобіль
ОСОБА_1 переміщали ближче до центру дороги, щоб витягти ОСОБА_4 та ОСОБА_3
з-під машини (т.2 а.с.57-65).

Факт перебування підсудного ОСОБА_1 на час вчинення дорожньо-транспортної
пригоди в стані сильного алкогольного сп'яніння стверджується висновком судово
- токсикологічної експертизи (т.1 а.с.54-55).

Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про
доведеність вчиненого ОСОБА_1злочину, який слід кваліфікувати за ч.2ст.28б КК
України, тобто порушенні правил безпеки дорожнього руху, перебуваючи за кермом
транспортного засобу, що спричинило тілесні ушкодження, внаслідок яких
наступила смерть особи.

При призначенні покарання підсудному ОСОБА_1 суд враховує ступінь тяжкості
вчиненого злочину, який відповідно до ст. 12 КК України є тяжким, обтяжуючу
обставину-скоєння злочину в стані алкогольного сп'яніння. Також суд враховує
пом'якшуючі покарання обставини , зокрема, те, що ОСОБА_1раніше не судимий,
вперше притягується до кримінальної відповідальності, є особою молодого віку,
по місцю роботи і проживання характеризується позитивно, те, що частково
відшкодував потерпілій матеріальну шкоду.

З врахуванням наведеного суд вважає за необхідне призначити покарання у
вигляді позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами з

метою його виправлення
та запобігання вчиненню нових злочинів на мінімальний строк, взявши його під
варту із зали суду.

Заявлений потерпілою ОСОБА_5 цивільний позов про
стягнення з підсудного ОСОБА_1 матеріальної та моральної шкоди, заподіяних
порушенням правил безпеки дорожнього руху, перебуваючи за кермом транспортного
засобу, що спричинило тілесні ушкодження, внаслідок яких наступила смерть особи
підлягає до часткового задоволення, оскільки у вироку є докази про спричинення
матеріальної шкоди на суму 169,60 грн., які згідно фіскальних чеків витрачені
на придбання медикаментів (т.2 а.с.13). Заподіяну моральну шкоду, яка полягає у
перенесенні моральних страждань, тяжкої психологічної травми, внаслідок смерті
дочки ОСОБА_4 - матері неповнолітньої дитини, яка навчається в спеціальній
школі для глухих дітей та стала очевидцем трагічної дорожньо - транспортної
пригоди, порушенні привичного способу її життя та життя неповнолітньої онуки
суд оцінює в розмірі 50000 грн.

Керуючись ст.ст.
323,324 КПК України, суд, -

ЗАСУДИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєні злочину передбаченого ст.286 ч.2 КК України
і призначити покарання у вигляді трьох років позбавлення волі з позбавленням
права керувати всіма видами транспортних засобів на три роки.

Речові докази по справі: одяг ОСОБА_4 повернути
потерпілій ОСОБА_5; технічний паспорт серії НОМЕР_2 на автомобіль марки
"ВАЗ 2101" номерний знак НОМЕР_1 та посвідчення водія серії НОМЕР_3 на ім'я
ОСОБА_1 направити на зберігання в Зборівський РВ УМВСУ в Тернопільській області;
доручення серії НОМЕР_4 на автомобіль марки "ВАЗ 2101" номерний знак
НОМЕР_1 залишити при справі.

Цивільний позов, заявлений потерпілою ОСОБА_5 задовольнити частково,
стягнути в її користь з ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 169,60 грн.
та на відшкодування моральної шкоди в розмірі 50000 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 одну тисячу чотириста дев'яносто чотири гривні шістдесят
дев'ять копійок судових витрат по справі в користь відділення спеціальних
досліджень №1 Науково-дослідного експертно-криміналістичного центру при УМВСУ в
Тернопільській області на р/р0215 МФО 838012 УДК
в Тернопільській області, призначення платежу: "за проведені
експертизи".

Запобіжний захід підсудному ОСОБА_1 - підписку про невиїзд змінити, взявши
його під варту із залу суду. Строк відбуття міри покарання підсудному ОСОБА_1
рахувати з 1 березня 2007 року.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Тернопільської області через
Зборівський районний суд протягом 15 діб з моменту його проголошення.