Справа №-613/264/15-к Провадження №-1-кп/613/69/15
В И Р О К

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2015 року Богодухівський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді ОСОБА_1

при секретарі ОСОБА_2 ,

за участю прокурора ОСОБА_3 ,

представника потерпілого ОСОБА_4 ,

захисника ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Богодухові кримінальне провадження № 0000065 за обвинуваченням:

ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Пригоже Барвінківського району Харківської області, українки, громадянки України, не одруженої, не працюючої, освіта повна загально-середня, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимої 27 березня 2013 року Богодухівським районним судом Харківської області за ч. 1 ст. 185 КК України до 1 року позбавлення волі з іспитовим строком 1 рік, на підставі ухвали Богодухівського районного суду Харківської області від 29 квітня 2014 року звільнена від відбування покарання,

у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України ,-

ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_6 , діючи повторно, маючи умисел на заволодіння чужим майном шляхом обману, 15 листопада 2013 року звернулась із заявою до Управління соціального захисту населення Богодухівської районної державної адміністрації для призначення допомоги на дітей одиноким матерям на утримання свого неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , при цьому в заяві власноручно зазначила, що при зміні обставин, що надають їй право на отримання соціальної допомоги, а саме у разі усиновлення дитини або передачі її на повне державне утримання, вона зобов`язується повідомити протягом 10 днів до Управління соціального захисту населення Богодухівської районної державної адміністрації. Однак ОСОБА_6 своє зобов`язання не виконала та 27 січня 2014 року після засудження її сина ОСОБА_7 до позбавлення волі на 4 роки 3 місяці, який був взятий із залу суду 27 січня 2014 року та переведення його на повне державне утримання, не повідомила про вказані обставини до Управління, на підставі чого в період часу з 01 лютого 2014 року до 31 жовтня 2014 року отримувала, тобто шахрайським шляхом заволоділа, надмірно грошовими коштами у вигляді допомоги на дітей одиноким матерям на загальну суму 3 472 грн. 20 коп., чим спричинила державі в особі Управління соціального захисту населення Богодухівської РДА матеріальну шкоду на вище вказану суму.

Такі дії ОСОБА_6 органом досудового розслідування кваліфіковані за ч.2 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману (шахрайство), вчинене повторно.

В підготовчому судовому засіданні прокурор надав угоду про визнання винуватості, укладену 12 лютого 2015 року між прокурором прокуратури Богодухівського району ОСОБА_3 , якому на підставі ст. 37 КПК України надані повноваження прокурорів у кримінальному провадженні №0000065, з одного боку, та підозрюваною ОСОБА_6 з іншого боку, на підставі ст.ст. 468, 469, 472 КПК України.

Із змісту угоди вбачається, що ОСОБА_6 під час досудового розслідування повністю визнала свою винуватість у вчиненні кримінального злочину, передбаченого ч.2 ст. 190 КК України в обсязі підозри і зобов`язується співпрацювати з правоохоронними органами, сприяти розслідуванню кримінального провадження, виявленню та припиненню інших відомих їй подібних кримінальних правопорушень.

При цьому сторони погоджуються на призначення покарання ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 190 КК України у виді 2 років позбавлення волі, на підставі ст. 75 КК України звільнити від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строком 2 роки, а також з покладанням на неї обов`язків, передбачених ст. 76 КК України та стягнути з ОСОБА_6 на користь держави матеріальну шкоду в сумі 3 472 грн. 20 коп. Наслідки укладання та затвердження зазначеної угоди згідно ст.ст. 394, 424, 473, 474, 476 КПК України та ст. 389-1 КК України обговорені сторонами та зрозумілі.

В підготовчому судовому засіданні ОСОБА_6 пояснила, що з правами, наданими їй законом у зв`язку з укладенням та затвердженням угоди вона обізнана; характер обвинувачення та його суть їй зрозумілі; обраний вид покарання, який застосовується до неї у разі затвердження угоди з нею узгоджено та є цілком зрозумілим; виконати взяті на себе відповідно до угоди зобов`язання вона в змозі реально, оскільки свою вину у вчиненні кримінального правопорушення, а саме: заволодінні чужим майном шляхом обману (шахрайстві), вчиненому повторно, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 190 КК визнала повністю.

Суд шляхом проведення опитування сторін кримінального провадження переконався, що укладення угоди сторонами є добровільним, тобто не є наслідком застосування насильства, примусу погроз або наслідком обіцянок чи дії будь-яких обставин , ніж ті, що передбачені в угоді. При цьому з`ясовано, що обвинувачена повністю усвідомлює зміст укладеної з прокурором угоди про визнання винуватості, характер обвинувачення, що до якого визнає себе винуватою, цілком розуміє свої права, визначені п.1 ч.4 ст.474 КПК України, наслідки укладення та затвердження даної угоди, передбачені ч.2 ст.473 КПК України та наслідки її невиконання, передбачені ст.476 КПК України.

Злочин, вчинений ОСОБА_6 за ч. 2 ст. 190 КК України, відповідно до ч. 3 ст. 12 КК України відноситься до злочину середньої тяжкості.

Узгоджене сторонами в угоді про визнання винуватості покарання відповідає вимогам ст.65 КК України, а саме пропонується у межах встановлених в санкцій частини статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинений злочин, враховує ступінь тяжкості вчиненого злочину, особу обвинуваченого.

Так як ОСОБА_6 з 01 лютого 2014 року по 31 жовтня 2014 року отримувала грошові кошти у вигляді допомоги на дітей одиноким матерям, вона спричинила шкоду державі на загальну суму 3 472 грн. 20 коп. Згідно виписок по рахунках від 24/03/2015 року та від 09/04/2015 року ОСОБА_6 сплатила 400 грн., у зв`язку з чим суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_6 на користь держави 3 072 грн. 20 коп.

Обвинувачена ОСОБА_6 , в силу ст. 89 КК України раніше не судима, не одружена, не працює, за місцем проживання характеризується посередньо, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває.

Обставиною, що пом`якшує покарання, відповідно до вимог ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття обвинуваченої.

Обставин, що обтяжують покарання, відповідно до вимог ст. 67 КК України, судом не встановлено.

Прокурор наполягав на затвердженні угоди про визнання винуватості. Представник потерпілого не заперечувала проти затвердження даної угоди, так як угода передбачає відшкодування завданої матеріальної шкоди. Обвинувачена ОСОБА_6 та її захисник не заперечували проти затвердження угоди.

За таких обставин суд вважає, що виправленню та перевихованню обвинуваченої ОСОБА_6 може сприяти покарання у вигляді позбавлення волі, однак зі звільненням останньої від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком, з покладанням обов`язків, передбачених ст. 76 КК України і призначає їй покарання, узгоджене сторонами угоди про визнання винуватості.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про затвердження угоди між прокурором та обвинуваченою ОСОБА_6 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 314,373,374,475, 476 КПК України, суд, -

УХВАЛИВ:
Затвердити угоду про визнання винуватості, укладену 12 лютого 2015 року між прокурором прокуратури Богодухівського району ОСОБА_3 та ОСОБА_6 .

ОСОБА_6 визнати винною у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 190 КК України і призначити покарання у виді 2 /ДВОХ/ років позбавлення волі.

На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання з випробуванням, з іспитовим строком 2 /ДВА / роки.

На підставі п.2,3,4 ч.1 ст. 76 КК України, зобов`язати ОСОБА_6 не виїжджати за межі України на постійне проживання без дозволу органу кримінально-виконавчої системи, повідомляти органи кримінально виконавчої системи про зміну місця проживання, роботи, періодично з`являтися для реєстрації в ці органи.

Стягнути з ОСОБА_6 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь держави матеріальну шкоду в сумі 3 072 грн. 20 коп. (три тисячі сімдесят дві гривні 20 копійок).

Вирок суду на підставі угоди між прокурором та підозрюваним про визнання винуватості може бути оскаржений до апеляційного суду Харківської області з підстав, передбачених ч. 4 ст. 394 КПК України.

Апеляційна скарга на вирок суду може бути подана через Богодухівський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Харківської області.

Копію вироку суду негайно після його проголошення вручити засудженій та прокурору.

Суддя