Справа № 1-418/11
В И Р О К

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 серпня 2011 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Шевчука М.П.

при секретарі - Заковоротній Т.І.

з участю прокурора Кравчук Л.В.

потерпілого - ОСОБА_1

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Бровари кримінальну справу по обвинуваченню:

ОСОБА_2 ОСОБА_3, 10 травня 1992 року

народження, уродженця ІНФОРМАЦІЯ_1, українця громадянина України,

із повною середньою освітою, не одруженого, не працюючого, учня

Броварського ПТУ № 4 2-го курсу , проживаючого в ІНФОРМАЦІЯ_2

Леніна АДРЕСА_1, раніше

судимого,-

- 12.10.2010 року Броварським міськрайонним судом Київської області

за ст.309 ч.1 КК України до 1 року позбавлення волі, звільненого від

відбування покарання на підставі ст. 75 КК України , з іспитовим

строком на один рік.

у скоєні злочину, передбаченого ст.186 ч.2 КК України,-

В С Т А Н О В И В:

Підсудний ОСОБА_2В.М. вчинив, незаконне відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, вчиненому повторно, за таких обставин.

Так, будучи раніше засудженим, підсудний ОСОБА_2В.М. на шлях виправлення не став та знову вчинив тяжкий корисливий злочин, 25 лютого 2011 року, близько 20-ї години, він перебував по вулиці Бредака в смт. Калита Броварського району Київської області, в районі будинку №3, де побачив ОСОБА_1 який наближався до вказаного будинку. В подальшому підсудний реалізуючи свій злочинний намір на відкрите викрадення чужого майна, підійшовши до потерпілого ОСОБА_1 та застосувавши фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого, нанісши удар долонею руки по обличчі, відкрито викрав у потерпілого мобільний телефон «Нокіа-6233і» вартістю 750 гривні з сім.-картою оператора мобільного звязку МТС вартістю 15 гривні на рахунку якої знаходились кошти в сумі 12 гривні, самовільно діставши телефон з кишені штанів потерпілого ОСОБА_1 В подальшому підсудний ОСОБА_2В.М. на власний розсуд розпорядився викраденим, спричинивши своїми незаконними злочинними діями потерпілому матеріальну шкоду на суму 777 гривні.

Крім цього,11 березня 2011 року, близько 21-ї години, підсудний ОСОБА_2В.М. перебував по вулиці Бредака в смт. Калита Броварського району Київської області, в підїзді будинку №3, де побачив ОСОБА_1 який зайшов у підїзд до вказаного будинку. В подальшому підсудний реалізуючи свій злочинний намір на відкрите викрадення чужого майна, підійшовши до потерпілого ОСОБА_1 та застосувавши фізичне насильство, яке не є небезпечним для життя та здоровя потерпілого, нанісши два удари долонею руки по обличчі, відкрито викрав у потерпілого мобільний телефон «Нокіа-1200» вартістю 250 гривні з сім.-картою оператора мобільного звязку МТС вартістю 15 гривні на рахунку якої знаходились кошти в сумі 2 гривні, діставши телефон з кишені штанів потерпілого ОСОБА_1 В подальшому підсудний ОСОБА_2В.М. на власний розсуд розпорядився викраденим, спричинивши своїми незаконними злочинними діями потерпілому матеріальну шкоду на суму 267 гривні.

Таким чином, підсудний ОСОБА_2В.М. вчинив відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, вчиненому повторно, тобто вчинив злочин, який органом досудового слідства кваліфіковано за ст.186 ч.2 КК України.

Допитаний в судовому засіданні підсудний ОСОБА_2В.М. вину у незаконному відкритому викраденні чужого майна (грабіж), поєднаному з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, вчиненому повторно за обставин викладених в обвинувальному висновку і описовій частині вироку визнав повністю, факт та обставини злочину підтвердив в скоєному розкаявся. Пояснив, що дійсно 25.02. 2011 року, близько 20-ї години, він перебував по вулиці Бредака в смт. Калита Броварського району Київської області, в районі будинку №3, де побачив ОСОБА_1 який наближався до вказаного будинку. Він, підійшовши до нього, наніс удар долонею руки по обличчі, відкрито викрав у потерпілого мобільний телефон «Нокіа-6233і», самовільно діставши телефон з кишені штанів ОСОБА_1 В подальшому він вказаний телефон продав невідомому в м. Києві в районі станції метро «Лісова» за 750 гривні, виручені кошти витратив на власний розсуд. Крім цього, він 11.03. 2011 року, близько 21-ї години, він перебував по вул.Бредака в смт. Калита Броварського району Київської області, куди прийшов з знайомим та перебував в підїзді будинку №3, де побачив ОСОБА_1 який зайшов у підїзд до вказаного будинку, він там проживав. В подальшому він, підійшовши до ОСОБА_1 наніс два удари долонею руки по обличчі, викрав у потерпілого мобільний телефон «Нокіа-1200», діставши телефон з кишені штанів. В подальшому він викрадений телефон продав невідомому в м. Києві в районі станції метро «Лісова» за 250 гривні та на власний розсуд розпорядився вирученими коштами. Не може пояснити, чому вчинив ці злочини та чому відбирав телефони у ОСОБА_1 у нього є свій телефон. Просить при призначенні покарання не наказувати його суворо та врахувати, що він кається в вчиненому, потерпілому відшкодував матеріальну шкоду, попросив у нього вибачення та надати останній шанс на виправлення.

Підсудний ОСОБА_2В.М. та інші учасники процесу не оспорюють фактичні обставини справи і судом встановлено, що учасники процесу правильно розуміють зміст цих обставин та відсутні сумніви щодо добровільності і істинності їх позицій, а тому вислухавши їх думку та роз'яснивши їм положення ст.299 КПК України, про те що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини справи у апеляційному порядку, суд відповідно до ст.ст.299., 301-1 КПК України визнає недоцільним дослідження доказів стосовно тих фактичних обставин справи, які ніким не оспорюються за виключенням документів, що характеризують особу підсудного.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, в результаті повного та обєктивного дослідження в судовому засіданні суд вважає, що винність підсудного ОСОБА_2В.М. в скоєнні ним, відкритого викрадення чужого майна (грабіж), поєднаного з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, вчиненому повторно та яке спричинило потерпілому матеріальну шкоду на загальну суму 1044 гривні - доведена повністю, тому він повинен нести за такі дії кримінальну відповідальність.

Дії підсудного ОСОБА_2В.М. суд кваліфікує за ст.186 ч.2 КК України (в ред.2001 року), як відкрите викрадення чужого майна (грабіж), поєднане з насильством, яке не є небезпечним для життя чи здоровя потерпілого, вчиненому повторно .

Призначаючи підсудному покарання, суд враховує характер та ступінь суспільної небезпечності вчиненого злочину, обставини справи, що помякшують і обтяжують покарання, дані про його особу, що по місцю проживання він характеризується позитивно.

Обставинами, що помякшують покарання стосовно підсудного ОСОБА_2В.М. суд визнає такі : - визнання вини та щире каяття, добровільне відшкодування матеріальної шкоди, спричиненої злочином.

Обставини, що обтяжують покарання стосовно підсудного ОСОБА_2В.М. в обвинувальному висновку затвердженого прокурором не вказано.

Призначаючи вид і міру покарання підсудному ОСОБА_2В.М. суд враховує характер і ступінь небезпечності вчиненого ним злочину, сукупність всіх обставин його вчинення, дані про його особу, що він задовільно характеризується по місцю проживання, свою вину визнав повністю та розкаявся в скоєному, сприяв розкриттю злочину, добровільно відшкодував матеріальну шкоду спричинену злочином, потерпілий клопоче про призначення покарання не повязаного з позбавленням волі, однак злочин підсудний вчинив під час відбування покарання, не ставши на шлях виправлення, вчинивши корисливий злочин, який відноситься до тяжких, а тому суд приходить до висновку, що його виправлення та перевиховання, можливі лише при ізоляції від суспільства, тобто при призначенні йому реального відбуття покарання в органах кримінально - виконавчої системи і не вбачає підстав та можливостей, для призначення іншої міри покарання.

Саме таке покарання, суд вважає, буде достатнім для його виправлення та попередження нових злочинів.

Суд вважає за необхідне, відповідно до ст.71 ч.1 КК України, до призначуваного покарання, підсудному ОСОБА_2В.М. необхідно приєднати, частково не відбуте покарання за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 12.10.2010 року, відповідно до якого він засуджений за ст. 309 ч.1 КК України на строк до одного року позбавлення волі, на підставі ст.ст. 75, 104 КК України, звільнений від відбування покарання з випробуванням, із іспитовим строком на один рік.

Цивільний позов по справі не заявлений.

Судові витрати по справі відсутні.

Речові докази відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 323, 324 КПК України, суд

З А С У Д И В:

ОСОБА_2 ОСОБА_3, визнати винним у вчинені злочину, передбаченого ст. 186 ч.2 КК України /ред.2001 року/, та призначити йому покарання у виді - 4 ( чотирьох ) років позбавлення волі, в кримінально-виконавчій установі.

На підставі ч.1 ст.71 КК України до даного вироку, приєднати частково не відбуте покарання за вироком Броварського міськрайонного суду Київської області від 12.10.2010 року і визначити засудженому ОСОБА_2В.М. остаточне покарання - 4 (три) роки шість місяців позбавлення волі, в кримінально-виконавчій установі.

Міру запобіжного заходу, стосовно засудженого ОСОБА_2В.М. до набрання вироком законної чинності, змінити з підписки про невиїзд з постійного місця проживання, на утримання під вартою в Чернігівському СІЗО № 31 ДД ВП України в Чернігівській області, взявши його під варту з зали суду.

Початок відбуття строку покарання засудженому ОСОБА_2В.М. рахувати з 03 серпня 2011 року.

Вирок суду в частині встановлення фактичних обставин справи, дослідження яких було визнане недоцільним, у зв'язку із тим, що вони ніким не оспорювалися - не може бути оскаржений учасниками судового розгляду.

В іншій частині, вирок суду першої інстанції може бути оскаржено протягом 15-ти діб з моменту його проголошення до апеляційного суду Київської області, шляхом подачі апеляції до Броварського міськрайонного суду.

Суддя М. П. Шевчук