ПОСТ АНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25
грудня 2007 року м. Сімферополь

Судця
військового місцевого суду Сімферопольського гарнізону підполковник юстиції
Швець В.А., при секретарі Бордуленко М.Ю., за участю військового прокурора Феодосійського гарнізону полковника юстиції
Кіндрата В.Й., старшого прокурора відділу військової прокуроратури ВМС України підполковника юстиції
Ращупкіна О.А., заявника скарги - захисника-адвоката ОСОБА_9., який діяв в
інтересах обвинуваченого ОСОБА_10. у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду, із застосуванням засобів
технічного фіксування судового процесу, розглянувши в порядку ст. 2368 КПК
України скаргу захисника - адвоката ОСОБА_9 на:

- постанову
заступника військового прокурора Військово - Морських Сил України від 04 жовтня
2007 року «Про порушення кримінальної справи стосовно невстановлених осіб щодо
фактів вимагання грошових коштів з громадян ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7. та ОСОБА_8 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України»;

постанову
старшого слідчого військової прокуратури Феодосійського гарнізону від 05
листопада 2007 року "Про порушення кримінальної справи стосовно
військовослужбовця військової частини 4125 старшого лейтенанта ОСОБА_10 за
ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст. 189 КК України";

постанову
старшого слідчого військової прокуратури Феодосійського гарнізону від 27
листопада 2007 року "Про порушення кримінальної справи стосовно
військовослужбовця військової частини 4125 старшого лейтенанта ОСОБА_10 за
ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України", дослідивши
матеріали, на підставі яких було порушено кримінальні справи, -

ВСТАНОВИВ:

24.12.07 року
остаточна (доповнена) редакція вищевказаної скарги надійшла до військового місцевого суду Сімферопольського
гарнізону, в якій заявник просить суд скасувати постанови від 4 жовтня
2007 року та від 5 і 27 листопада 2007 року і відмовити в порушенні
кримінальних справ за відсутністю в діях ОСОБА_10. складу злочину, а також
вирішити питання про скасування запобіжного заходу, обраного ОСОБА_10 у вигляді
утримання під вартою.

Як у скарзі так
і в судовому засіданні заявник ОСОБА_9 посилався на те, що на його думку:

- для порушення справ були відсутні
належні приводи та підстави;

2

·
справу
порушено і досудове слідство проводилось
всупереч вимогам ч.2
ст. 112 КПК України,
тобто не слідчими органами
внутрішніх справ, а слідчими
військової прокуратури;

·
крім того, в представлених прокуратурою матеріалах
відсутні докази, які б вказували на наявність ознак злочинів передбачених
ст.189 ч.2 та 191 ч. 2 КК України, а також відсутні відомості про наявність
обєктивних підтверджень про наявність шкоди спричиненої громадянам, крім їх
особистих заяв. Захисник вважає також, що
діями ОСОБА_10. не могли бути порушені права

та законні інтереси громадян, так як ці громадяни
займалися торговельною діяльністю незаконно. Також захисник ОСОБА_10. вважає,
що особи яки звернулися до правоохоронних органів з вимогою притягнути його
підзахисного до кримінальної відповідальності не вказують на випадки передачі
власних коштів безпосередньо самому ОСОБА_10

В судовому
засіданні захисник ОСОБА_9 посилаючись на вищевказані ним доводи, просив
задовольнити його скаргу, а представники прокуратури заперечували його доводам і просили відмовити у задоволенні такої
скарги.

Вислухавши
доводи сторін та ознайомившись з матеріалами справи суддя приходить до висновку
про те, що у задоволенні скарги слід відмовити за таких обставин.

Ст.ст..97 та 98
КПК України зобовязує прокурора, слідчого приймати заявления і повідомлення
про вчинення злочину в тому числі і у справах які не підлягають їх віданню, а у
випадку що розглядається в суді, на час порушення кримінальної справи
заступником прокурора ВМС
України було встановлено що в своїх
заявах громадяни вказують на злочині дії скоєні працівниками правоохоронних органів
і відповідно до ч.1 ст.112 КПК України досудове слідство мало проводитись
слідчими прокуратури, а тому згідно п.4 оскарженої постанови від 04.10.07 року
організація розслідування була доручена військовому прокурору Феодосійського
гарнізону і подальше виконання слідчих дій не може бути протизаконним як на це
вказує заявник скарги.

Крім того, із
представлених прокуратурою матеріалів видно, що в кожному з випадків є
достатньо приводив та передбачених законом підстав як для порушення
кримінальних справ так і для проведення необхідних слідчих дій .

Так, в своїх
заявах про вчинення злочину і поясненнях громадян ОСОБА_1( аркуш справи 5-6,
7-8 ), ОСОБА_2 ( аркуш
справи 11,12-13 ), ОСОБА_4( аркуш справи 16-17, 18), ОСОБА_8 ( аркуш справи
-27, 28 ), ОСОБА_11 .( аркуш справи 114, 115-117 ) , ОСОБА_6( аркуш справи
21-22, 23 ) та ОСОБА_7. ( аркуш справи 24-25, 26 ) та інших осіб прямо
вказується на те що гроші за здійснення недозволеної торгівельної діяльності у
м. Судаку з них вимагав саме військовослужбовець внутрішніх військ старший
лейтенант ОСОБА_10, а ОСОБА_1 навіть вказує його місце служби - військова
частина 4125. При цьому більшість із цих свідків вказують на конкретні
обставини, місце та час такого вимагання їх власних коштів, а деякі свідки
підтверджують і факти безпосередньої передачі грошей ними самому ОСОБА_10 При
цьому усі заявники були попереджені про кримінальну відповідальність
передбачену ст. 383 КК України, тобто за завідомо неправдиве повідомлення про
вчинення злочину, а під час їх допитів в якості свідків за ст. 384 КК України,
як того вимагають ст.ст .95 та 167 КПК України.

Із заяв та свідчень громадянки ОСОБА_12( аркуш справи
213-214 ) пояснень свідків ОСОБА_13.( аркуш справи 215-216 ), ОСОБА_14.( аркуш
справи 217-218 ) ОСОБА_15( аркуш справи 219-220 ), ОСОБА_16. .( аркуш справи
225-226 ), ОСОБА_17 .( аркуш справи 227-228 )

3

видно, що під безпосереднім
керівництвом старшого лейтенанта ОСОБА_10. 22 серпня 2007 року під час
спільного рейду разом із представниками місцевої влади у м.Судаку здійснено
відносно громадянки ОСОБА_12 дії які можуть бути кваліфіковані як заволодіння чужим майном шляхом зловживання своїм
службовим становищем, тобто злочин
передбачений ст. 191 ч.2 КК України.

Сукупність
вищевказаних матеріалів зібраних правоохоронцями на час винесення кожної із
оскаржених постанов стали, на думку судді, достатньою та обґрунтованою
підставою для порушення кримінальної справи відносно військовослужбовця
військової частини 4125 старшого лейтенанта ОСОБА_10 за ознаками злочинів,
передбачених як ч.2 ст. 189 так і ч. 2 ст. 191 КК України, а законність джерел
отриманих даних не викликає сумнівів, тому суддя приходить до висновку проте,
що при порушенні оскаржених кримінальних справ було додержано вимог ст. ст. 94,95,
97, 98 КПК України, і тому керуючись ст.
236 -8 КПК України суддя, що діє від імені суду, -

ПОСТАНОВИВ:

1 Скаргу захисника - адвоката ОСОБА_9 на:

- постанову
заступника військового прокурора Військово - Морських Сил України від 04 жовтня
2007 року «Про порушення кримінальної справи стосовно невстановлених осіб щодо
фактів вимагання грошових коштів з громадян ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3,
ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6,
ОСОБА_7. та ОСОБА_8 за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.189 КК України»;

постанову старшого
слідчого військової прокуратури Феодосійського гарнізону від 05 листопада 2007 року
"Про порушення кримінальної справи стосовно військовослужбовця військової
частини 4125 старшого лейтенанта ОСОБА_10 за ознаками злочину, передбаченого
ч.2 ст.189 КК України";

постанову
старшого слідчого військової прокуратури Феодосійського гарнізону від 27
листопада 2007 року "Про порушення кримінальної справи стосовно
військовослужбовця військової частини 4125 старшого лейтенанта ОСОБА_10 за
ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.191 КК України" - залишити без
задоволення.

2. Матеріали справи повернути
органу, який проводить досудове слідство, а їх копії залишити в суді.

3. Дозволити
органам досудового слідства продовжити проведення слідчих дії по цім справам.

На постанову судді протягом семи діб з дня її винесення
може бути подано апеляцію до Апеляційного Суду Військово - Морських Сил. Подача
апеляції не зупиняє виконання постанови суду.