У х в а л а

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Колегія суддів
Судової палати у кримінальних справах

Верховного Суду
України у складі:

Головуючого

Синявського О.Г.

суддів

Гриціва М.І., Школярова В.Ф.

розглянула в судовому засіданні в
м.Києві “ 4 “ грудня 2007 року
кримінальну справу за касаційною скаргою засудженої ОСОБА_1 та судові рішення
щодо неї та ОСОБА_2.

Вироком Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 11 жовтня
2006 року

ОСОБА_1,

ІНФОРМАЦІЯ_1,

громадянка
України, не судима,

засуджена за ч.2 ст.125 КК України
до штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що
становить 510 грн..

ОСОБА_2,

ІНФОРМАЦІЯ_2,

громадянка
України, не судима,

засуджена за ч.2 ст.125 КК України
до штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що
становить 850 грн..

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 1500 грн. моральної
шкоди і 500 грн. за надання юридичних послуг, а також стягнуто з ОСОБА_2 на
користь ОСОБА_1 1500 грн. моральної шкоди і 300 грн. за надання юридичних
послуг.

Ухвалою апеляційного суду Кіровоградської області від 26 грудня 2006 року
вирок щодо ОСОБА_1 залишено без зміни та уточнено резолютивну частину вироку:
постановлено вважати ОСОБА_2 засудженою за ч.2 ст.125 КК України із
застосуванням ст.69 КК України до штрафу на користь держави в розмірі 850 грн.,
а ОСОБА_1 - за ч.2 ст.125 КК України із застосуванням ст.69 КК України до
штрафу на користь держави в розмірі 510 грн..

ОСОБА_1 і ОСОБА_2 визнані винними в тому, що вони 15 жовтня 2005 року біля 15
години у м.Гайворон на ґрунті особистих неприязних стосунків заподіяли одна
одній легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад здоров'я.

У касаційній скарзі засуджена ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення і
направити справу на новий судовий розгляд, посилаючись на однобічність і
неповноту слідства, безпідставне визнання її винною у вчиненні даного злочину,
а також посилається на те, що судом проіґноровано її клопотання про відкладення
розгляду справи в апеляційній інстанції у зв'язку з її хворобою.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи
скарги, колегія суддів вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй злочину
ґрунтується на показаннях очевидця події, який підтвердив, що ОСОБА_1 вдарила
ОСОБА_2 лопатою по руці, а ОСОБА_2 ударила ОСОБА_1 держаком лопати по голові та
плечах. Потерпіла ОСОБА_2, яка визнана винною у побитті ОСОБА_1, надала суду
такі ж свідчення. Висновком судово-медичного експерта встановлено, що рубець на
пальці правої кисті потерпілої ОСОБА_2 виникнув у час, що зазначений у
постанові про призначення експертизи, тобто 15 жовтня 2005 року.

Що стосується доводів скарги стосовно апеляційного розгляду справи, то дослідженням
матеріалів справи встановлено наступне. Апеляційний розгляд даної справи було
призначено на 19 грудня 2006 року, однак перенесено на 26 грудня 2006 року на
підставі заяви ОСОБА_1. До клопотання про повторне перенесення розгляду справи
вже з 26 грудня 2006 року на іншу дату долучена довідка з медичної установи,
згідно з якою станом на 21 грудня 2006 року ОСОБА_1 дійсно хворіє. Даних про
те, що хвороба засудженої тривала на момент розгляду справи судом апеляційної
інстанції, у матеріалах справи немає і до касаційної скарги не додано.

Таким чином, передбачених законом підстав для внесення кримінальної справи
відносно ОСОБА_1 у касаційний розгляд з метою скасування постановлених щодо неї
судових рішень з мотивів, наведених у касаційній скарзі, колегія суддів не
вбачає.

Керуючись ст.394 КПК України,

у х в а л и л а :

відмовити в задоволенні касаційної скарги засудженої ОСОБА_1.

судді:

Синявський О.Г.
Гриців М.І. Школяров
В.Ф.