Справа № 182/323/15-к
Провадження № 1-кп/0182/285/2015
ВИРОК
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.03.2015 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді - ОСОБА_1 при секретарі ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя кримінальне провадження № 0000275 по обвинуваченню:

· ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Нікополя, Дніпропетровської області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, працюючого в ПАТ «Сентравіс» вальцювальником, освіта середня-спеціальна, раніш не судимого,

у скоєнні кримінального злочину, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України

з участю сторін кримінального провадження:

прокурора - ОСОБА_4 ,

обвинуваченого - ОСОБА_3

В С Т А Н О В И В :

Обвинувачений ОСОБА_3 , 26.01.2015 року, приблизно о 21.00 год., знаходячись за місцем свого тимчасового проживання, а саме у будинку АДРЕСА_2 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна, впевнившись, що за його діями ніхто не спостерігає, заліз на будову літнього душу, розташованого на території сусіднього домоволодіння: АДРЕСА_3 , де реалізуючи свій злочинний намір, умисно, таємно, шляхом вільного доступу з будови літнього душу викрав належну ОСОБА_5 металеву ємкість з нержавіючої сталі об`ємом 200 л., вартістю 700 грн., спричинивши тим самим потерпілому збиток на вказану суму. Викрадену ємкість виніс за територію домоволодіння і розпорядився на власний розсуд.

Дії ОСОБА_3 вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжка).

До даного висновку суд прийшов аналізуючи наступні докази.

В судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 суду пояснив, що вину він визнає повністю. 26.01.2015 року, в вечірній час він прийшов до будинку свого дядька. По сараю заліз на споруду літнього душу звідки забрав нержавіючий бак. Забрав вказаний бак так як потрібні були гроші. Продав бак за 200 грн. Шкодує що так сталося. Спричинену шкоду потерпілому відшкодував у повному обсязі, а саме сплатив йому 700 грн. Кається в скоєному та просить строго не карати.

Враховуючи, що ОСОБА_3 повністю визнав свою вину в інкримінованому йому органом досудового розслідування діянні, передбаченому ч. 1 ст. 185 КК України, і у суду відсутні будь-які сумніви добровільності та істинності його позиції, заслухавши думку учасників судового розгляду та роз`яснивши їм положення ч. 3 ст. 349 КПК України, суд визнав за недоцільне дослідження інших доказів по справі, які ніким не оспорюються, крім тих, що характеризують особу обвинуваченого.

Вирішуючи питання про міру покарання обвинуваченому, суд виходить з принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, встановлених по справі всіх пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин.

Так, суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального злочину, яке згідно ст. 12 КК України є злочином середньої тяжкості. Стосовно відомостей про особу обвинуваченого, то зокрема, як встановлено у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 раніше до кримінальної відповідальності не притягався, за місцем проживання характеризується задовільно, має постійне місце проживання, працює.

До обставини, що пом`якшують покарання, слід віднести визнання вини, щире каяття та добровільне відшкодування завданого збитку.

Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно ст. 67 КК України, судом не встановлено.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що покарання ОСОБА_3 має бути обрано в межах санкції статті за якою кваліфіковано його дії у вигляді штрафу, оскільки таке покарання є необхідним і достатнім для його виправлення.

Керуючись ст.ст. 370, 371, 374, 376 КПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

ОСОБА_3 визнати винним в скоєні кримінального злочину передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України та призначити покарання згідно санкції даної статті у вигляді штрафу в розмірі 850 грн., що становить п`ятдесят неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Запобіжний захід стосовно ОСОБА_3 не обирався. Заходи забезпечення кримінального провадження не застосовувалися.

Вирок може бути оскаржено до Апеляційного суду Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги до Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області на протязі тридцяти днів з дня проголошення вироку.

Головуючий :